prop · GX03165 · 2010-03-23 00:00:00 — 2 § Grundsärskolan ska ge elever med utvecklingsstörning en utbildning som är anpassad till varje elevs förutsättningar och som så långt det är möjligt motsvarar den som ges i . Utbildningen ska ligga till grund för fortsatt utbildning och i övrigt så långt det är möjligt motsvara vad som anges för i 10 kap. 2 §. Av 29 kap. 8 § följer att det som sägs i denna lag om elever med ut- vecklingsstörning också ska gälla vissa andra barn, ungdomar och vuxna. I paragrafen anges att utbildningen ska anpassas till varje elevs förutsätt- ningar och att den så långt det är möjligt ska motsvara den utbildning som ges i . På samma sätt som i ska utbild- ningen ligga till grund för fortsatt utbildning. Syftet i övrigt med utbild- ningen i grundsärskolan ska så långt det är möjligt motsvara syftet med utbildningen i . Syftet med anges i 10 kap. 2 §. Där anges att utbildningen ska ge eleverna kunskaper och värden samt utveckla elevernas förmåga att tillägna sig dessa. Därutöver ska utbild- ningen förbereda eleverna för aktiva livsval och ligga till grund för fort- satt utbildning. Paragrafen motsvarar delvis regleringen i 6 kap. 1 § skollag. 3 § Inom grundsärskolan finns en särskild inriktning som benämns träningsskola. Träningsskolan är avsedd för elever som inte kan tillgodogöra sig hela eller delar av utbildningen i ämnen. Paragrafen motsvarar delvis 6 kap. 3 § första och andra styckena skollag. Av paragrafen framgår att det finns en särskild inriktning för de grundsärskoleelever som inte fullt ut kan tillgodogöra sig undervis- ningen i ämnen. Undervisningen för dessa elever sker i ämnesområden alternativt en kombination av ämnen och ämnesområden, se 8 § och kommentaren till denna. I likhet med skollag benämns denna del av särskolan som träningsskola. Årskurser, läsår och terminer 4 § Grundsärskolan ska ha nio årskurser. Utbildningen i varje årskurs ska bedrivas under ett läsår, som består av en hösttermin och en vårtermin. Regeringen får meddela föreskrifter om läsårets längd och om när läsåret ska börja och sluta. Paragrafen reglerar hur många årskurser utbildningen i grundsärskolan ska omfatta. Antalet årskurser, som är nio, överensstämmer med vad som gäller för . Enligt 6 kap. 3 § andra stycket och 3 a § skollag omfattar den obligatoriska särskolan ett tionde, frivilligt år. I likhet med vad som gäller för skolpliktiga elever i upphör skolplikten i normalfallet vid utgången av vårterminen det kalenderår då eleven fyller , se 7 kap. 12 §. En elev i grundsärskolan har dock alltid rätt att slutföra högsta årskursen, även om skolplikten har upphört Prop. 2009/10:165 , se 7 kap. 15 §. I paragrafen anges även att utbildningen i varje årskurs ska bedrivas under ett läsår, som består av en hösttermin och en vårtermin. Den närmare regleringen av när ett läsår börjar och slutar avses, som framgår av andra stycket, finnas på förordningsnivå, jfr 4 kap. 1 § särskole- förordningen (1995:206). 5 § Grundsärskolan omfattar utbildning i ämnen eller inom ämnesområden, eller en kombination av dessa. Utbildning inom ämnesområden är avsedd för elever som inte kan tillgodogöra sig hela eller delar av utbildningen i ämnen. Utbildningen kan också omfatta ämnen enligt kursplaner. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. I paragrafen anges att utbildningen inom grundsärskolan omfattar ämnen och ämnesområden. Det är möjligt att lägga upp utbildningen så att den blir en kombination av ämnen och ämnesområden. Därutöver möjliggör bestämmelsen att elever i grundsärskolan läser ämnen enligt kursplaner. Av 8 § framgår att det är huvudmannen som beslutar om en mottagen elev huvudsakligen ska läsa ämnen eller ämnesområden, men rektorn som beslutar om en elev får kombinera utbildningen på de sätt som be- stämmelsen medger. Av nämnda paragraf framgår också att samråd med vårdnadshavare ska ske innan sådana beslut fattas. 6 § Undervisningen ska omfatta följande ämnen eller ämnesområden. hem- och konsumentkunskap, idrott och hälsa, svenska eller svenska som andraspråk, och Utöver de ämnen och ämnesområden som anges i första stycket ska det som ämne finnas modersmål för de elever som ska erbjudas modersmålsundervisning. Vidare ska det finnas elevens val och skolans val. Undervisningen i elevens val ska syfta till att fördjupa och bredda elevens kunskaper i ett eller flera ämnen eller ämnesområden. I paragrafen anges vilka ämnen och ämnesområden som utbildningen i grundsärskolan består av. Uppräkningen motsvarar till stora delar vad som anges i bilagorna 1 och 2 till särskoleförordningen (1995:206). Två ämnen har tillkommit, svenska som andraspråk samt teknik. Ämnesom- rådena är oförändrade. I andra stycket sägs att det också ska vara möjligt att läsa ämnet modersmål för de elever som ska erbjudas modersmålsundervisning. I tredje stycket nämns också att det inom grundsärskoleutbildningen ska finnas ett moment som kallas elevens val, vilket ska fördjupa och bredda elevens kunskaper i ett eller flera ämnen eller ämnesområden. En viss motsvarighet finns i 2 kap. 7 § första stycket särskoleförordningen. 7 § Den totala undervisningstiden för varje elev i grundsärskolan ska vara minst . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om fördelning av undervisningstiden (timplan). I paragrafens första stycke anges den minsta garanterade undervisningstid som ska erbjudas eleverna i grundsärskolan. Undervisningstiden, minst , är beräknad efter nio årskurser och motsvarar vad som gäller för . Detta innebär en förändring jämfört med dagens reglering i bilagorna till särskoleförordningen (1995:206). Med anled- ning av att det tionde skolåret avskaffas minskas undervisningstiden från dagens i grundsärskolan och i tränings- skolan. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 15.10. 8 § Huvudmannen för utbildningen avgör om en elev som tas emot i grundsärskolan huvudsakligen ska läsa ämnen eller ämnesområden. Rektorn får besluta att en elev ska läsa en kombination av ämnen och ämnesområden samt ämnen enligt kursplaner, om eleven har förutsättningar för det. Samråd med elevens vårdnadshavare ska ske innan beslut fattas. Paragrafen, som saknar motsvarighet skollag, reglerar två typer av beslut som avser uppläggningen av en elevs utbildning i grund- särskolan. För det första anges att det är huvudmannen för utbildningen som avgör om en elev i grundsärskolan huvudsakligen ska läsa ämnen eller ämnesområden, dvs. i sistnämnda fall placeras i träningsskolan. För det andra kan rektorn besluta att en elev får läsa en kombination av ämnen och ämnesområden samt ämnen enligt kursplaner. Det är den enskilde elevens förutsättningar att tillgodogöra sig utbild- ningen som ska vara avgörande för vilken kombination som väljs. Sam- råd med elevens vårdnadshavare ska ske inför båda typerna av beslut enligt ovan. Av 21 § framgår att en elev i grundsärskolan som har läst ett ämne en- ligt kursplaner ska ha betyg i ämnet enligt de bestämmelser som gäller för betygsättning i . 9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1. undervisningstid utöver vad som följer av 7 §, 2.avvikelser från 6 § och från timplanen utöver vad som följer av 3 kap. 12 § (anpassad studiegång) eller 7 kap. 9 § andra stycket (integrerad undervisning), om det behövs med hänsyn till elevernas förmåga, och 3.andra begränsade avvikelser från 6 § och från timplanen. Paragrafen har viss motsvarighet i 2 kap. 6 § särskoleförordningen (1995:206). Den ger regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer en möjlighet att under angivna förutsättningar föreskriva undantag från de bestämmelser som gäller för undervisningens innehåll och omfattning. Punkten 2 ger även en möjlighet att frångå timplanen utöver vad som är möjligt för elever med anpassad studiegång (3 kap. 12 §) och för s.k. integrerade elever, dvs. elever som får sin skolgång i en annan skolform än den de är mottagna i (7 kap. 9 §). Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 10 § En elev som har en vårdnadshavare med ett annat modersmål än svenska ska erbjudas modersmålsundervisning i detta språk om 1.språket är elevens dagliga umgängesspråk i hemmet, och 2.eleven har grundläggande kunskaper i språket. Modersmålsundervisning i ett nationellt minoritetsspråk ska erbjudas även om språket inte är elevens dagliga umgängesspråk i hemmet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om modersmålsundervisning. Sådana föreskrifter får innebära att modersmålsundervisning ska erbjudas i ett språk bara om ett visst antal elever önskar sådan undervisning i det språket. Paragrafen motsvarar i huvudsak, med språkliga och redaktionella justeringar, 2 kap. 9 § och 13 § andra stycket grundskoleförordningen (1994:1194) genom hänvisningen i 2 kap. 9 a § särskoleförordningen (1995:206) när det gäller grundsärskolor med offentlig huvudman och genom hänvisningen i 1 a kap. 5 § första stycket förordningen (1996:1206) om fristående skolor och viss enskild verksamhet inom skolområdet när det gäller fristående grundsärskolor. Den överensstämmer med vad som föreslås gälla för (se författningskommentaren till 10 kap. 7 §). 11 § För varje ämne och ämnesområde ska gälla en kursplan. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar före- skrifter om kursplaner. Paragrafen motsvarar delvis 2 kap. 2 § särskoleförordningen (1995:206). Avsikten är att grundsärskolans kursplaner ska finnas i förordning eller i myndighetsföreskrifter, vilket andra stycket upplyser om. 12 § Tester och prov får inte utgöra villkor för antagning eller urval till eller inom en skolenhet. Tester och prov får inte heller utgöra villkor för fortsatt utbildning vid en skolenhet eller i den elevgrupp som eleven tillhör. Paragrafen har viss motsvarighet i 1 a kap. 3 § förordningen (1996:1206) om fristående skolor och viss enskild verksamhet inom skolområdet. Den motsvarar vad som enligt 10 kap. 9 § första stycket gäller för grund- skolan och vad som enligt 12 kap. 9 § respektive 13 kap. 9 § gäller för specialskolan respektive sameskolan. Bestämmelserna avser endast tester och prov som används som villkor för antagning eller urval till eller inom en skolenhet. De utgör inte något hinder mot sådana utredningar som görs för att säkerställa att eleverna tillhör den målgrupp skolformen är avsedd för. 13 § Utbildningen ska vara avgiftsfri. Eleverna ska utan kostnad ha tillgång till böcker och andra lärverktyg som behövs för en tidsenlig utbildning samt erbjudas näringsriktiga skolmåltider. Avgifter i samband med ansökan om plats får inte tas ut. Paragrafen överensstämmer med vad som föreslås gälla för (se författningskommentaren till 10 kap. 10 § och avsnitt 14.5). Första och andra styckena motsvarar i huvudsak 6 kap. 4 och 4 a §§ skollag när det gäller grundsärskolor med offentlig huvudman och 9 kap. 7 § första stycket samma lag när det gäller fristående grund- särskolor. Bestämmelsen i paragrafens tredje stycke är ny för grundsärskolor med offentlig huvudman och motsvarar 9 kap. 7 § andra stycket skollag när det gäller fristående grundsärskolor. 14 § Trots 13 § får det förekomma enstaka inslag som kan medföra en obetydlig kostnad för eleverna. I samband med skolresor och liknande aktiviteter får det, trots övriga bestämmelser i denna lag, i enstaka fall under ett läsår förekomma kostnader som ersätts av vårdnadshavare på frivillig väg. Sådana aktiviteter ska vara öppna för alla elever. Ersättningen får inte överstiga huvudmannens självkostnad för att eleven deltar i aktiviteten. I paragrafen regleras undantag från huvudregeln att utbildningen ska vara avgiftsfri. Den överensstämmer med vad som föreslås gälla för grund- skolan (se författningskommentaren till 10 kap. 11 § och avsnitt 14.5). Första stycket motsvarar 6 kap. 4 § andra meningen och 9 kap. 7 § tredje meningen skollag. Bestämmelserna i andra stycket saknar motsvarighet skol- lag. Utvecklingssamtal och individuell utvecklingsplan 15 § Minst en gång varje termin ska läraren, eleven och elevens vårdnadshavare ha ett utvecklingssamtal om hur elevens kunskapsutveckling och sociala utveckling bäst kan stödjas. Informationen vid utvecklingssamtalet ska grunda sig på en utvärdering av elevens utveckling i förhållande till läroplanen. Utvecklingssamtal ska i vissa fall resultera i ett sådant åtgärdsprogram som avses i 3 kap. 9 §. Paragrafen motsvarar delvis 7 kap. 1 § första och femte styckena särskoleförordningen (1995:206). 16 § Vid utvecklingssamtalet ska läraren i en skriftlig individuell ut- vecklingsplan 1.ge omdömen om elevens kunskapsutveckling i förhållande till kun- skapskraven i de ämnen eller ämnesområden som eleven får undervisning i, och 2.sammanfatta vilka insatser som behövs för att eleven ska nå kunskapskraven och i övrigt utvecklas så långt som möjligt inom ramen för läroplanen. Den individuella utvecklingsplanen får även innehålla omdömen om elevens utveckling i övrigt inom ramen för läroplanen, om rektorn beslutar det. Överenskommelser mellan läraren, eleven och elevens vårdnadshavare vid utvecklingssamtalet ska alltid dokumenteras i utvecklingsplanen. Rektorn be- slutar om utformningen av sådan skriftlig information som ges i utvecklings- planen. Skriftlig information om elevens skolgång får ges även vid andra tillfällen än vid ett utvecklingssamtal. Paragrafen motsvarar i sak 7 kap. 2 § andrafjärde styckena särskole- förordningen (1995:206) när det gäller grundsärskola med offentlig huvudman. Den överensstämmer med vad som föreslås gälla för grund- skolan (se författningskommentaren till 10 kap. 13 §). 17 § Eleverna ska efter avslutad grundsärskola få intyg om den utbildning de gått igenom. Om en elev eller elevens vårdnadshavare begär det, ska intyget kompletteras med ett allmänt studieomdöme. Studieomdömet ska avse elevens möjlighet att bedriva studier. Intyget ska undertecknas av läraren. Paragrafen reglerar elevers rätt till intyg om den utbildning de har gått igenom och rätt till allmänt studieomdöme. Den motsvarar för grundsär- skola med offentlig huvudman 7 kap. 2 § första och andra styckena särs- koleförordningen (1995:206), och för fristående skolors del vad som följer av 1 a kap. 7 § förordningen (1996:1206) om fristående skolor och viss enskild verksamhet inom skolområdet. Här framgår dock att även eleven ska kunna begära ett allmänt studieomdöme som ska undertecknas av läraren. Av 19 § följer att en elev i grundsärskolan eller elevens vårdnads- havare även har möjlighet att begära att betyg ska sättas. 18 § Allmänna bestämmelser om betyg och betygssättning finns i 3 kap. 1321 §§. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. har beslutat om en ny betygsskala för de skolformer inom det offentliga skolväsendet där betyg sätts (prop. 2008/09:66, bet. 2008/09:UbU5, rskr. 2008/09:169) samt om riktlinjer för utformningen av läroplaner och kursplaner för m.m. (prop. 2008/09:87, bet. 2008/09:UbU9, rskr. 2008/09:189). I denna lag har bestämmelserna om betyg utformats i enlighet med dessa riksdagsbeslut. Bestämmelserna blir direkt tillämpliga för all utbildning inom de berörda skolformerna, oavsett om den har offentlig eller enskild huvudman. 19 § Om en elev eller elevens vårdnadshavare begär det, ska betyg sättas i grundsärskolans ämnen 1.i slutet av varje termin i årskurs 8 och i slutet av höstterminen i årskurs 9, 2.när ett ämne har avslutats. I paragrafen finns bestämmelser om när betygssättning i grundsärskolan ska ske. Paragrafen motsvarar delvis 7 kap. 3 och 4 §§ särskoleförord- ningen (1995:206). Paragrafen är anpassad till att även eleven kan begära betyg och att grundsärskolan numera ska ha nio årskurser. 20 § Som betyg ska någon av beteckningarna A, B, C, D eller E användas. Högsta betyg betecknas med A och lägsta betyg med E. För den elev som inte uppnår kraven för betyget E, ska betyg inte sättas i ämnet. I paragrafen, som saknar motsvarighet skollag, anges vilka betygsbeteckningar som ska användas i grundsärskolan. 21 § Om en elev i grundsärskolan har läst ett ämne enligt kursplaner och eleven eller elevens vårdnadshavare begär att betyg ska sättas i ämnet, ska de bestämmelser som gäller för betygssättning i tillämpas. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Som ett led i att öka flexibiliteten inom grundsärskolan och i högre grad kunna anpassa ut- bildningen till varje elevs förutsättningar ska elever som läst ett ämne enligt kursplaner också få betyg enligt de regler som gäller för . Paragrafen behandlas i avsnitt 15.7. Betyg innan ett ämne har avslutats 22 § När betyg sätts innan ett ämne har avslutats, ska betygssättningen bygga på en bedömning av de kunskaper som eleven inhämtat i ämnet till och med den Vid bedömningen ska elevens kunskaper ställas i relation till Prop. 2009/10:165 de kunskaper en elev ska ha uppnått vid betygstillfället i förhållande till kunskapskraven i årskurs 9. Paragrafen motsvarar med vissa redaktionella ändringar 7 kap. 6 § första stycket särskoleförordningen (1995:206) med hänsyn bl.a. till att nya kursplaner med nationella kunskapskrav införs. Paragrafen har fått sin utformning med hänsyn tagen till Lagrådets synpunkter. Betyg när ett ämne har avslutats 23 § När betyg sätts efter det att ett ämne har avslutats ska betyget bestämmas med hjälp av bestämda kunskapskrav. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar före- skrifter om kunskapskrav. Första stycket motsvarar med vissa redaktionella ändringar 7 kap. 6 § andra stycket särskoleförordningen (1995:206). I andra stycket finns en upplysning om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om kunskapskrav. Stycket har utformats med beaktande av Lagrådets synpunkter. Grundsärskola med offentlig huvudman 24 § Hemkommunen ansvarar för att utbildning i grundsärskolan kommer till stånd för alla som enligt denna lag har rätt att gå i grundsärskolan och inte fullgör sin skolgång på annat sätt. Skyldigheten enligt första stycket ska fullgöras genom att hemkommunen 1.anordnar grundsärskola i den omfattning som krävs för att bereda utbildning för alla i kommunen som är berörda, eller 2.kommer överens med en annan kommun att den i sin grundsärskola ska ta emot de elever som hemkommunen ansvarar för. Paragrafen reglerar hemkommunens ansvar för att anordna grundsär- skola. Bestämmelsen motsvarar i huvudsak 6 kap. 5 § skollag. En liknande bestämmelse finns för i 10 kap. I första stycket har förtydligats att hemkommunens ansvar inte omfattar de elever som fullgör sin skolplikt på annat sätt, t.ex. genom att gå i eller genom att gå i en fristående skola med grundsärskola. Till skillnad mot vad som gäller för krävs, enligt andra stycket, inte särskilda skäl för att hemkommunen i stället för att själv anordna grundsärskola ska få komma överens med en annan kommun om att denne ska ta emot elever vars utbildning i grundsärskola hem- kommunen har att svara för. Mottagande i en annan kommun 25 § En elev har rätt att bli mottagen i en grundsärskola som anordnas av en annan kommun än den som ska svara för elevens utbildning, om eleven med hänsyn till sina personliga förhållanden har särskilda skäl att få gå i den Prop. 2009/10:165 kommunens grundsärskola. Innan kommunen fattar beslut om att för ett visst läsår ta emot en sådan elev, ska den inhämta yttrande från elevens hemkommun. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. I paragrafen regleras en rätt för en elev att under vissa omständigheter bli mottagen i grundsär- skolan i en annan kommun än hemkommunen eller den kommun som hemkommunen har avtal med. Bestämmelsen saknar motsvarighet på grundsärskolans område och är en anpassning till regleringen på grund- skolans område. Regler om interkommunal ersättning finns i 33 § första stycket. Paragrafen behandlas i avsnitt 15.8. 26 § En kommun får även i andra fall än som avses i 24 § andra stycket 2 eller 25 § ta emot en elev från en annan kommun i sin grundsärskola efter önskemål av elevens vårdnadshavare. Paragrafen reglerar en möjlighet för en kommun att ta emot en elev även i andra fall än vad som sägs i 24 § andra stycket 2 och 25 §. Bestämmel- sen motsvarar delvis 6 kap. 6 a § första meningen skollag. Det är den kommun där eleven vill gå som avgör om eleven ska tas emot eller inte. Regler om interkommunal ersättning finns i 33 § andra stycket. En likalydande bestämmelse finns för , se 10 kap 27 §. 27 § En elev som har tagits emot i en kommuns grundsärskola ett visst läsår har rätt att gå kvar hela läsåret, även om de förhållanden som låg till grund för mottagandet ändras under läsåret. Om det för eleven återstår endast en årskurs har eleven också rätt att gå kvar sista årskursen. I paragrafen regleras en elevs rätt att under vissa förutsättningar gå kvar i den kommuns grundsärskola där han eller hon tagits emot även om förut- sättningarna för mottagandet ändrats. Bestämmelserna är nya för grund- särskolan och utgör en anpassning till vad som redan tidigare gällt för elever i , jfr. 10 kap 28 §. Kommunens organisation av sin grundsärskola 28 § Varje kommun är skyldig att vid utformningen av sin grundsärskola beakta vad som är ändamålsenligt från kommunikationssynpunkt för eleverna. Varje kommun ska så långt det är möjligt organisera sin grundsärskola så att ingen elev på grund av skolgången behöver bo utanför det egna hemmet. I lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade finns det föreskrifter om stöd och service i form av boende i familjehem eller bostad med särskild service för barn och ungdomar som behöver bo utanför föräldrahemmet. Paragrafen behandlar vad kommunen ska beakta vid utformningen av sin grundsärskola. Bestämmelserna motsvarar i sak 6 kap. 6 § första och fjärde styckena skollag. Liknande bestämmelser finns för . Där är dock utrymmet för att organisera skolverksamheten så att eleven behöver bo utanför det egna hemmet mer begränsat, se 10 kap 29 §. Placering vid en skolenhet 29 § En elev ska placeras vid den av kommunens skolenheter där elevens vårdnadshavare önskar att eleven ska gå. Om den önskade placeringen skulle medföra att en annan elevs berättigade krav på placering vid en skolenhet nära hemmet åsidosätts, ska dock kommunen placera eleven vid en annan skolenhet inom sin grundsärskola. Kommunen får annars frångå elevens vårdnadshavares önskemål endast om 1.den önskade placeringen skulle medföra betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter för kommunen, eller 2.det är nödvändigt med hänsyn till övriga elevers trygghet och studiero. Beslut enligt andra stycket 2 gäller , om inte annat beslutas. Paragrafen, som delvis motsvarar 6 kap. 6 andra stycket skol- lag, handlar om vad kommunen ska beakta vid fördelningen av elever på olika skolenheter. Den är huvudsakligen utformad på samma sätt som motsvarande bestämmelser för (10 kap. 30 §). Paragrafen är tillämplig under hela den tid som eleven deltar i utbildningen och inte bara när eleven ska börja utbildningen. I övrigt hänvisas till författnings- kommentaren till 10 kap. 30 §. Vad gäller Lagrådets synpunkt på ut- trycket betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter, se avsnitt 5.3.2. 30 § Den som har blivit placerad vid en viss skolenhet har rätt att gå kvar där om inte något annat följer av 29 § andra stycket. Detsamma ska gälla den som har tagits emot vid en skolenhet med förskoleklass och som ska fortsätta sin utbildning i grundsärskolan vid samma skolenhet. Paragrafen saknar motsvarighet skollag och är utformad på samma sätt som motsvarande bestämmelser för (10 kap. 31 §). 31 § Elever i grundsärskola med offentlig huvudman har rätt till kostnadsfri skolskjuts från en plats i anslutning till elevens hem till den plats där utbildningen bedrivs och tillbaka, om sådan skjuts behövs med hänsyn till färdvägens längd, trafikförhållanden, elevens funktionsnedsättning eller någon annan särskild omständighet.