prop · GY0331 · 2010-10-25 00:00:00 — Regeringens proposition 2010/11:31 Bättre möjlighet till skuldsanering Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslår regeringen att möjligheten att bevilja skuldsane- ring för näringsidkare utvidgas. Även om näringsidkaren bedriver en verksamhet som är av mer än ringa omfattning, ska han eller hon inte hindras från att få skuldsanering. Det föreslås också att skuldernas ålder inte längre ska beaktas särskilt vid bedömningen av om det är skäligt att bevilja skuldsanering. Också i fall då merparten av skulderna är relativt nya ska skuldsanering kunna beviljas om detta i övrigt är motiverat. Ändringarna syftar framför allt till att förbättra förutsättningarna för näringsidkare att fortsätta att bedriva näringsverksamhet eller att starta om efter ekonomiska svårigheter. Vidare föreslås det att förutsättningarna för att gallra uppgifter om skuldsanering i samband med kreditupplysningsverksamhet blir desamma för fysiska personer som bedriver näringsverksamhet som för andra fysiska personer. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut................................................................. Förslag till lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173)........................................................................ 2.2Förslag till lag om ändring i skuldsaneringslagen (2006:548).......................................................................... Ärendet och dess beredning.............................................................. Bättre möjlighet till skuldsanering.................................................... Konsekvenser och kostnader .......................................................... Förslaget till lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173)................................ 7.2Förslaget till lag om ändring i skuldsaneringslagen (2006:548)........................................................................ Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet Vägen tillbaka för överskuldsatta (SOU 2008:82) ............................................. Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna (SOU 2008:82)............ Bilaga 4 Lagförslag i utkast till lagrådsremiss.................................... Förteckning över remissinstanserna (utkast till Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173), 2.lag om ändring i skuldsaneringslagen (2006:548). En uppgift om en fysisk person som inte är näringsidkare ska, om uppgiften inte gäller skuldsane- ring, gallras senast efter den dag då den omständighet inträffa- de eller det förhållande upphörde som uppgiften avser. Rör uppgif- ten en begäran om eller ett utläm- nande av en kreditupplysning, ska den dock gallras senast efter den dag då begäran framställdes. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173) Härigenom föreskrivs att 8 § kreditupplysningslagen (1973:1173)1 ska ha följande lydelse. Lydelse enligt SFS 2010:1073 En uppgift om en fysisk person ska gallras när det är nöd- vändigt att bevara uppgiften med hänsyn till ändamålet med behand- lingen. En uppgift om en fysisk person som inte är näringsidkare ska gall- ras senast efter den dag då den omständighet inträffade eller det förhållande upphörde som upp- giften avser. Rör uppgiften en be- gäran om eller ett utlämnande av en kreditupplysning, ska den dock gallras senast efter den dag då begäran framställdes. Gäller uppgiften skuldsanering, ska den gallras senast efter den dag då skuldsaneringen beviljades eller, om en betalningsplan enligt skuldsaneringslagen (2006:548) löper , senast den dag då planen löper ut. En uppgift om skuldsanering ska gallras senast efter den dag då skuldsaneringen beviljades eller, om en betalningsplan enligt skuldsaneringslagen (2006:548) löper , senast den dag då planen löper ut. En uppgift som har inhämtats från i dess verksamhet med indrivning och utsökning ska gallras när den inte om- fattas av undantaget från sekretess i 34 kap. 1 § andra stycket offentlig- hets- och sekretesslagen (2009:400). En uppgift som har inhämtats från ska också gallras när den har blockerats av 1 Lagen omtryckt 1981:737. med stöd av 3 kap. 3 a § lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i verksamhet. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i skuldsaneringslagen Härigenom föreskrivs i fråga om skuldsaneringslagen (2006:548) dels att 5 § ska upphöra att gälla, dels att 4 och 13 §§ ska ha följande lydelse. Skuldsanering får beviljas en gäldenär med hemvist i som är fysisk person, om 1.gäldenären är på obestånd och så skuldsatt att han eller hon inte kan antas ha förmåga att betala sina skulder inom överskådlig tid, och 2.det är skäligt med hänsyn till gäldenärens personliga och ekono- miska förhållanden att skuldsanering beviljas honom eller henne. Den som är folkbokförd i skall vid tillämpningen av första stycket anses ha hemvist i . Vid tillämpningen av första stycket 2 skall särskilt beaktas skuldernas ålder, omständigheterna vid deras tillkomst, de ansträngningar gälde- nären har gjort för att fullgöra sina förpliktelser och det sätt på vilket gäldenären har medverkat under handläggningen av ärendet om skuldsanering. Den som är folkbokförd i ska vid tillämpningen av första stycket anses ha hemvist i . Vid tillämpningen av första stycket 2 ska särskilt beaktas omständig- heterna vid skuldernas tillkomst, de ansträngningar gäldenären har gjort för att fullgöra sina förplik- telser och det sätt på vilket gälde- nären har medverkat under hand- läggningen av ärendet om skuld- sanering. Är gäldenären näringsidkare, får skuldsanering beviljas endast om de ekonomiska förhållandena i näringsverksamheten är enkla att utreda. Om det framgår av ansökan om skuldsanering eller annan tillgäng- lig utredning att gäldenären inte uppfyller villkoren enligt 4 eller 5 § eller inte får beviljas skuld- sanering på grund av 6 §, skall avslå an- sökan. Om det, sedan beslut har med- delats enligt 14 § andra stycket om att inleda skuldsanering, framkom- mer att förutsättningarna för skuld- Om det framgår av ansökan om skuldsanering eller annan tillgäng- lig utredning att gäldenären inte uppfyller villkoren enligt 4 § eller inte får beviljas skuldsanering på grund av 6 §, ska Kronofogdemyn- digheten avslå ansökan. Om det, sedan beslut har med- delats enligt 14 § andra stycket om att inleda skuldsanering, framkom- mer att förutsättningarna för skuld- 1 Senaste lydelse 2006:745. sanering enligt denna lag inte är uppfyllda, skall Kronofogdemyn- digheten avslå ansökan. Ansökan får också avslås, om gäldenären inte inställer sig personligen vid ett sammanträde eller om gälde- nären i övrigt inte medverkar vid ärendets handläggning. denna lag inte är digheten avslå ansökan. Ansökan får också avslås, om gäldenären inte inställer sig personligen vid ett sammanträde eller om gälde- nären i övrigt inte medverkar vid ärendets handläggning. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning Skuldsanering infördes i svensk rätt genom skuldsaneringslagen (1994:334). Den lagen ersattes av den nuvarande skuldsanerings- lagen (2006:548). Genom beslut tillkallade regeringen en särskild utredare med uppgift att lämna förslag om skuldnedsättning för över- skuldsatta företagare med personligt ansvar för företagets skulder. Utred- ningen skulle också undersöka varför privatpersoner som är så skuldsatta att de inom överskådlig framtid inte kan betala sina skulder inte söker, eller inte beviljas, skuldsanering. Utredningen skulle, beroende på vad undersökningen visade, föreslå åtgärder som underlättar för dessa gälde- närer att ta sig ur överskuldsättningen (dir. 2007:29). Utredningen, som antog namnet insolvensutredning, lämnade delbetänkandet Vägen tillbaka för överskuldsatta (SOU 2008:82). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Be- tänkandets lagförslag finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (Ju2008/7782/L2). Beredningsunderlaget har, särskilt med tanke på förslaget i proposi- tionen om att aktiva näringsidkare ska kunna få skuldsanering, komplet- terats genom att en promemoria med utkast till lagrådsremiss har remiss- behandlats. Lagförslagen i utkastet till lagrådsremiss återges i bilaga 4. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsärendet. Orsakerna till att privatpersoner blir överskuldsatta och andra frågor med anknytning till skuldsanering har också behandlats av Kronofogde- myndigheten i rapporten vill göra rätt för sig (se KFM Rapport 2008:1). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 6. Lagrådets yttrande finns i bilaga 7. Regeringen följer Lagrådets förslag. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 4 och i författningskommentaren. Bättre möjlighet till skuldsanering Regeringens förslag: Möjligheten att bevilja skuldsanering för närings- idkare utvidgas. Att den näringsverksamhet som en fysisk person be- driver är av mer än ringa omfattning ska inte hindra att han eller hon får skuldsanering. Skuldernas ålder ska inte längre beaktas särskilt vid bedömningen av om det är skäligt att bevilja skuldsanering. Ändringarna syftar framför allt till att förbättra förutsättningarna för näringsidkare att fortsätta att bedriva näringsverksamhet eller att starta om efter ekonomiska svårigheter. Samma förutsättningar ska gälla för att gallra uppgifter om skuld- sanering i samband med kreditupplysningsverksamhet för fysiska per- soner som bedriver näringsverksamhet som för andra fysiska personer. Regeringens bedömning: bedömer regeringen inte att utredningens övriga förslag ska genomföras. Regeringen kommer noga att följa utvecklingen på området. Utredningens förslag och bedömning överensstämmer med rege- ringens i fråga om att skuldernas ålder inte längre ska särskilt beaktas och att bl.a. absolut preskription inte bör införas. I betänkandet föreslås att bedömningen av en gäldenärs oförmåga att betala sina skulder ska avse och att den betalningsplan som fastställs vid skuld- saneringen som huvudregel ska vara . Det föreslås inte att möjlig- heten för aktiva näringsidkare att få skuldsanering ska utökas. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna instämmer i utred- ningens förslag och bedömning eller har inga invändningar mot dem. Riksbank och Hovrätten över och är tveksamma till de föreslagna ändringarna och anser det nödvändigt att analysera konsekvenserna av förslagen för att de ska kunna ta ställning till dem. , , Svenska Bankföre- ningen, Svensk Inkasso och avstyrker förslagen om en ändrad insolvensprognos och en förkortad betalningsplan. Även avstyrker en så långtgående ändring av insolvensprognosen som utredningen föreslår. Ett fåtal remissinstanser uttalar sig i frågan om aktiva näringsidkare bör kunna få skuldsanering. , , dåvarande Verket för närings- livsutveckling (), numera , och förespråkar att aktiva näringsidkare ska kunna få skuldsanering. Förslagen och bedömningen i utkastet till lagrådsremiss överens- stämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna instämmer i förslagen och bedömningen i utkastet till lagrådsremiss eller har inga invändningar mot dem. Hovrätten över och anser att den föreslagna ändringen avseende aktiva näringsidkare behöver analyseras ytterligare. och avstyrker det förslaget. De anser att ett genomförande av förslaget inte kommer att leda till de önskade effekterna; de är av uppfattningen att skuldsanering kommer att beviljas i ytterst få fall. Ackordscentralen påpekar att lagen om företagsrekonstruk- tion kan tillämpas på aktiva näringsidkare med betalningssvårigheter. Svensk Inkasso anser att det för aktiva näringsidkare i stället bör införas Prop. 2010/11:31 en möjlighet till fristående ackord. Några remissinstanser anser att utred- ningens samtliga förslag bör genomföras. Skälen för regeringens förslag och bedömning Bättre möjligheter till skuldnedsättning för näringsidkare Ett av regeringens övergripande mål är att skapa förutsättningar för ytter- ligare arbeten i fler och växande företag och att därigenom bryta utanför- skapet. Entreprenörskap är avgörande för att öka sysselsättningen och lägga grunden för välfärden. Fler än bör ges möjlighet att förverkliga sina ambitioner genom att starta och driva företag. Enligt den granskning av som och utveckling () gjorde behöver riskerna med att driva företag begränsas, och det är särskilt viktigt att insolvenslag- stiftningen ändras. Den möjlighet som finns för näringsidkare att få sina skulder avskrivna efter en konkurs bedömer som alltför restriktiv. Snabb avskrivning av skulder lyfts fram som en central faktor för att den som tidigare drivit ett företag ska starta om, och just erfarenheter från en tidigare verksamhet har visat sig öka chansen att det nya företaget ska växa snabbt och lägga grunden för fler arbetstillfällen. Även regeringen gör bedömningen att gällande rätt i ett par avseenden innebär onödiga begränsningar, inte bara för näringsidkare som gått i konkurs och som vill starta på nytt utan även för näringsidkare som aktivt bedriver verksamhet. Näringsidkare kan ha samma behov av skuldsanering som andra fysiska personer En gäldenär med hemvist i som är fysisk person kan beviljas skuldsanering och därigenom befrias från ansvar för betalningen av de skulder som omfattas av skuldsaneringen. För att skuldsanering ska beviljas krävs att gäldenären är på obestånd och så skuldsatt att det inte kan antas att han eller hon kommer att kunna betala sina skulder inom överskådlig tid. Vidare krävs att det med hänsyn till gäldenärens person- liga och ekonomiska förhållanden är skäligt att skuldsanering beviljas. Särskilda begränsningar gäller dock för näringsidkare. En näringsidkare får beviljas skuldsanering endast om det finns särskilda skäl med hänsyn till näringsverksamhetens ringa omfattning och enkla beskaffenhet. Begräns- ningen till verksamhet av ringa omfattning innebär att endast företagare som har sin huvudsakliga försörjning genom inkomst från annat håll än från företaget och vars verksamhet närmast har karaktären av extraknäck kommer i fråga (jfr prop. 1995/96:5 s. 167). Utredningen har övervägt om även personer som försörjer sig på sin näringsverksamhet bör kunna få skuldsanering men stannar för att inte lämna något sådant förslag. fanns det ca 15 000 enskilda näringsidkare med skulder regist- rerade i utsöknings- och indrivningsdatabas och myndigheten bedömer att knappt 3 000 av dessa skulle uppfylla de generella kraven för skuldsanering. Regeringen är av uppfattningen att näringsidkare genom möjlighet till skuldsanering bör få lika goda förutsättningar att ta sig ur en ekonomiskt ohållbar situation som löntagare, en uppfattning som delas av många remissinstanser. Medan en löntagare med en viss skuldbörda kan få skuldsanering och bli fri från skulderna , tvingas en närings- idkare med motsvarande skulder att antingen betala av på skulden eller avsluta sin näringsverksamhet för att kunna få skuldsanering. I praktiken finns det betydande likheter mellan en enskild företagares och en löntagares ekonomiska förhållanden, och det är inte tillfredsställande att personer med snarlika försörjningsförhållanden och orsaker till överskuldsättning behandlas på olika sätt. Företagare har dessutom i allmänhet en mer begränsad inkomsttrygghet från social- försäkringarna än vad löntagare har och är betydligt mer utsatta vid sjukdom eller andra händelser som påverkar arbetsförmågan. En näringsidkare som har betalningssvårigheter kan visserligen under vissa förutsättningar få till stånd ett särskilt förfarande för att rekonstru- era sin verksamhet enligt lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion. Några remissinstanser anser att denna möjlighet är tillräcklig för aktiva företagare med betalningsproblem. Förfarandet är, som bl.a. Företagarna framhåller, dock inte alltid anpassat för en enskild näringsidkares betal- ningssvårigheter. En företagsrekonstruktion syftar till att rekonstruera en verksamhet. En näringsidkare kan ha stora skulder som inte i sig beror på brister i hans eller hennes rörelse. Det kan röra sig om skulder som hänför sig till en tidigare konkurs eller till en förlustförsäljning av en fastighet. En del av skulderna kan också ha uppkommit när verksamheten stått stilla på grund av sjukdom eller olycksfall. I sådana fall då det främst är fråga om en ekonomisk rehabilitering av den fysiska personen och inte en rekonstruktion av företagets verksamhet lämpar sig inte för- farandet för företagsrekonstruktion då passar skuldsaneringsförfarandet bättre. Vid en företagsrekonstruktion ska för övrigt en rekonstruktörs arvode för arbete och utlägg liksom kostnaderna för handläggningen hos domstolen betalas av gäldenären. För en kategori av företagare med begränsade ekonomiska resurser är skuldsanering även av denna anled- ning det enda realistiska förfarandet. kan ett offentligt ackord endast åstadkommas inom ramen för företagsrekonstruktion. Även om ett fristående ackord skulle införas, bygger också detta för- farande på att gäldenären bekostar det. Företagarna anför att egenföretagarna kan komma i kläm när de inte kan få skuldsanering som företagsrekonstruktion och ackord inte passar för dem. Som framhåller gynnar det varken borgenärer, gäldenärer eller samhället i övrigt att denna grupp är helt utestängd från skuldsanering. Det är svårt att närmare bedöma hur många näringsidkare som skulle få skuldsanering om det ges möjlighet till detta i fler fall. Det finns dock ingen anledning att ifrågasätta bedömning att några tusen enskilda näringsidkare skulle kunna komma i fråga för skuld- sanering. Förhållandet till företagsrekonstruktion och konkurs Att förutsättningarna för skuldsanering och företagsrekonstruktion sam- tidigt kan vara uppfyllda är inget problem. Båda förfarandena bygger på gäldenärens aktiva medverkan och i praktiken kan gäldenären knappast ha intresse av att medverka till att ett förfarande inleds medan ett annat Även om skuldsaneringslagen innehåller regler om att ett skuld- saneringsärende ska förklaras vilande i fall en ansökan om offentligt ackord tas upp, har man utgått från att denna situation sällan inträffar (jfr 1993/94:123 s. 174). Konkurs är naturligtvis det överordnade förfarandet för att hantera en enskild näringsidkares insolvens. Det förfarandet erbjuder olika åtgärder som kan behöva vidtas i en insolvenssituation, t.ex. möjlighet att åter- vinna rättshandlingar och hantera tvistiga fordringar. förutsättningarna för konkurs och skuldsanering vara uppfyll- da, och båda förfarandena kan alltså i och för sig vara tillämpliga på en och samma person. Valet av lösning för att hantera gäldenärens betal- ningsproblem kommer att avgöras med utgångspunkt i vad gäldenären och borgenärerna har mest att vinna på i det enskilda fallet. kommer skuldsanering för näringsidkare med pågående verksamhet för- utsätta att borgenärerna gynnas jämfört med om gäldenären försätts i Liksom kommer borgenärernas inställning till skuldsanering att spela en roll; borgenärernas vilja att godta ett förslag till skuldsanering liksom deras inställning beträffande särskilda typer av fordringar kan ha betydelse för möjligheten att genomföra en skuldsane- Det finns ingen anledning att lagstiftningen hindrar skuldsanering för näringsidkare så länge borgenärerna i det särskilda fallet accepterar detta som en lämpligare lösning än t.ex. konkurs. kan det ju visa sig vara en fördel för borgenärerna att låta gäldenären fortsätta sin verk- samhet även om förutsättningarna för konkurs i och för sig är uppfyllda. Finns det inga nämnvärda tillgångar att sälja och täcker ett överskott under alla förhållanden främst kostnaderna för konkurs, har borgenärerna i regel inget att vinna på en konkurs. Inte minst för sådana fall är det rim- ligt att lagstiftningen erbjuder företagare samma möjlighet till skuldsane- ring som andra fysiska personer. Det viktiga är att en borgenär som ser möjlighet till större utdelning på sina fordringar i ett konkursförfarande kan ansöka om att gäldenären försätts i konkurs och att ansökan om skuldsanering då förfaller. En sådan möjlighet finns i gällande rätt (32 § första stycket skuldsaneringslagen). Det är möjligt att bestämma ett förbehållsbelopp och en betalningsplan Utredningen pekar på tänkbara praktiska svårigheter med att låta aktiva näringsidkare få skuldsanering som i huvudsak hänför sig till bestäm- mandet av en betalningsplan. Vid en skuldsanering ska, i den mån gäldenärens ekonomiska förhål- landen medger det, det bestämmas en betalningsplan som visar när och hur kvarstående belopp av varje borgenärs fordran ska betalas. som ska fördelas mellan borgenärerna ska bestämmas så att skuldsane- ringen tar i anspråk gäldenärens samtliga tillgångar och inkomster efter avdrag för vad som ska förbehållas gäldenären för dennes och dennes Prop. 2010/11:31 familjs försörjning (det s.k. förbehållsbeloppet). löpa , om det inte finns särskilda skäl att bestämma . Har gäldenären förmåga att betala av på sina skulder, föreslår normalt att betalningsplanen ska löpa . I undantagsfall föreslås en kortare betalningsperiod. Det har t.ex. skett i fall då gäldenären lider av en livshotande sjukdom eller har upp- nått en hög ålder. kvarstår skulderna till viss del och kan återgå till ursprunglig nivå om gäldenären missköter sina åtaganden. Det är först när gäldenären fullgjort betalningarna i enlighet med betalningsplanen som han eller hon definitivt befrias från ansvar för betalningen av de fordringar som omfattas av skuldsaneringen. En företagares inkomster är relativt ofta oregelbundna. Kan en jämn inkomst inte garanteras, finns det en risk att företagaren i något skede får svårt att följa betalningsplanen eller får ett orimligt stort överskott vilket i sin tur kan leda till att någon borgenär efter ansökan hos Kronofogde- myndigheten får beslutet om skuldsanering upphävt eller ändrat. Utred- ningen bedömer risken för detta som stor. Den möjlighet som gällande rätt medger att fastställa ett belopp att betalas i perioder, t.ex. halvårs- eller kvartalsvis, bör dock kunna användas om detta är nödvändigt för att näringsidkaren ska bli mindre känslig för variationer i verksamhetens resultat. Med en sådan tillämpning bedömer regeringen att problemen med oregelbundna inkomster kan hanteras. Utredningen anser det också problematiskt för Kronofogdemyndig- heten att avgöra vilken av gäldenärens egendom som kan behöva säljas och vilket belopp som gäldenären ska förbehållas för sin och sin familjs försörjning. Vid bestämmande av förbehållsbeloppet ska bestämmelserna om villkor för utmätning av lön i utsökningsbalken vara vägledande. Det händer att i samband med beslut om verkställighet enligt utsökningsbalken måste ta ställning till vilka till- gångar en näringsidkare ska få ta undan för sin försörjning och vilka som ska säljas. Motsvarande bedömning kan göras i ett skuldsaneringsärende. Det kan för övrigt antas att många näringsidkare som skulle komma i fråga för skuldsanering kommer att ha varit föremål för verkställighets- åtgärder och inte har annat av värde än de tillgångar som han eller hon bör få behålla. Mer värdefulla tillgångar kommer redan att ha sålts när gäldenären ansöker om skuldsanering. Regeringen delar därmed den bedömning som gjort, nämligen att det inte skulle innebära några större svårigheter för myndigheten att bestämma förbehållsbeloppet för näringsidkare. Förutsättningarna att bedriva näringsverksamhet under en pågående skuldsanering Vid skuldsaneringen får det bestämmas att vissa fordringar inte ska om- fattas av skuldsaneringen, bl.a. fordringar som har uppkommit före den dag då beslut meddelas att inleda skuldsanering men som inte har för- fallit till betalning.