prop · GX03165 · 2010-03-23 00:00:00 — Nationellt program, yrkesintroduktion eller individuellt alternativ inom gymnasie- skolan kan alla vara alternativ för olika elevkategorier inom språkin- troduktionen. Inom alla dessa utbildningsformer bör fortsatt intensiv undervisning i det svenska språket och studiehandledning på moders- målet utgöra en del av det stöd dessa elever har rätt till. Nyanlända invandrarungdomar och asylsökande ungdomar kan ha en mycket olikartad utbildningsbakgrund. De kan ha mycket goda kun- skaper motsvarande minst svensk grundskole- eller gymnasienivå. I vissa fall kan kunskaperna i det svenska språket vara det enda som saknas för att uppnå behörighet till ett nationellt program. De kan även komma från förhållanden som medfört att de endast haft en kort skolgång eller aldrig fått någon ordnad skolgång. Hänsyn till sådana förhållanden är en nöd- vändig förutsättning för utarbetande av en väl anpassad individuell Prop. 2009/10:165 studieplan och, om så behövs, ett åtgärdsprogram som utgår från elevens 21.7.3Fristående gymnasieskolor får anordna språkintroduk- tion Regeringens förslag: En fristående gymnasieskola ska få anordna språkintroduktion. Skyldighet att ta emot en elev ska endast finnas om huvudmannen och elevens hemkommun har kommit överens om det bidrag som kommunen ska betala till huvudmannen för utbildningen. Förslag i departementspromemorian U2009/5552/G: Överens- stämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ett par remissinstanser, däribland Kommuner och Landsting, och Friskolornas riksför- bund, har yttrat sig över fristående skolors rätt att anordna utbildningen i positiva ordalag. Dock anser att det, i stället för en överenskommelse om ersättning mellan hemkommunen och den fri- stående skolan, ska utgå ett grundbelopp för eleven, minst motsvarande programkostnaden för det mest näraliggande nationella programmet samt tilläggskostnader som äskas särskilt för extra stödåtgärder. Skälen för regeringens förslag: Regeringen föreslår att det för språkintroduktion ska finnas en regel motsvarande nuvarande be- stämmelse för individuella program om ersättning från elevens hem- kommun till den fristående skolan. Regeringen bedömer att denna studieväg kommer att vara så individuellt anpassad att det i varje enskilt fall kommer att behövas en överenskommelse om lämplig ersättning till den fristående skolan. 21.8Krav på synnerliga skäl för behöriga elevers deltagande i yrkesintroduktion och individuellt alternativ Regeringens förslag: Om huvudmannen för utbildningen finner att det finns synnerliga skäl, ska elever som är behöriga till ett yrkes- program få erbjudas yrkesintroduktion eller individuellt alternativ. Förslag i departementspromemorian U2009/5552/G: Överens- stämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: , i (LO), Handikappförbundens samarbetsorgan samt och kommuner tillstyrker promemorians förslag. anser att konsekvenserna av promemorians förslag kan bli att elever på nationella program som önskar avbryta sin utbildning inte får en andra chans. Kommuner och Landsting samt , och kommuner anser att det bör finnas fler möjligheter till utbildning för de elever som avbrutit eller inte kommit in på önskat nationellt program. Skälen för regeringens förslag: Enligt regeringens uppfattning ska yrkesintroduktion och individuellt alternativ vara program som i första hand är förbehållna elever som är obehöriga för studier på ett nationellt program. För att dessa program ska komma i fråga för elever som är behöriga till ett nationellt program ska det enligt regeringens mening finnas synnerliga skäl. Med synnerliga skäl avses t.ex. att en elev trots anpassningar och kraftfulla insatser från skolans sida står i begrepp att helt avbryta sina studier i gymnasieskolan och där yrkesintroduktion eller individuellt alternativ framstår som de enda alternativen till detta. Såväl elever från yrkesprogram som högskoleförberedande program ska kunna komma i fråga för studier inom dessa program om synnerliga skäl före- ligger. Enligt nuvarande bestämmelser i skollagen (1985:1100) är en kommun skyldig att erbjuda individuella program för de ungdomar som inte tagits in på något nationellt program samt för de ungdomar som avbrutit sina studier där. Av samtliga elever som gick sitt första år på ett indi- viduellt program hade avbrutit studier på ett nationellt eller specialutformat program. Elever som avbrutit ett nationellt eller specialutformat program fullföljer gymnasieutbildning i väsentligt lägre grad än elever som kommer till individuella program direkt från grund- skolan. Enligt regeringens uppfattning tyder detta på att det inte är en framgångsrik strategi att hänvisa elever som avbrutit studier på ett natio- nellt program till individuella program. Eftersom den möjlighet som finns att ta in elever på ett indivi- duellt program begränsas inom introduktionsprogrammen, blir det nöd- vändigt att genom olika stödåtgärder effektivare arbeta för att behålla eleverna inom ett nationellt program. Antalet platser på de nationella programmen ska också så långt det är möjligt anpassas med hänsyn till elevernas önskemål. Därmed bör antalet s.k. väntare, avhoppare och programbytare kunna begränsas. De förändrade behörighetsregler till gymnasieskolan som beslutat om i enlighet med förslagen i propositionen Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan (prop. 2008/09:199) och de föränd- ringar som föreslås i den nya skollagen innebär skärpta krav på antalet godkända betyg från för behörighet till gymnasieskolan. De därmed stärkta förkunskaperna hos elever inom de nationella programmen medför också förbättrade förutsättningar för huvudmännen att med rätt stöd kunna behålla elever med eventuella studiesvårigheter på de nationella programmen. Eftersom det inte blir möjligt att utan synnerliga skäl hänvisa elever med olika studiesvårigheter eller elever som önskar byta program till ett introduktionsprogram, understryks kraven på gymnasieskolan att inom ramen för de nationella programmen erbjuda lämpliga stödåtgärder för sådana elever. En elev ska enligt 8 kap. 1 § gymnasieförordningen (1992:394) ges stödundervisning om det befaras att eleven inte kommer att nå kunskapsmålen i kursplanerna. När studiesvårigheter uppstår för en elev, ska ett åtgärdsprogram upprättas. Om insatserna enligt åtgärds- programmet inte ger önskat resultat, kan skolan, i de fall inga andra åt- gärder fungerat, erbjuda eleven reducerat program. Efter förslag i propo- sitionen Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan (prop. 2008/09:199) har nuvarande begränsning, att en elev bara får reducera kurser omfattande maximalt 250 poäng, tagits bort. Huvudmannen för utbildningen kommer också enligt de nya bestämmelserna, om det finns särskilda skäl, kunna besluta att innehållet i en elevs utbildning med vissa begränsningar ska få avvika från vad som är föreskrivet för ett nationellt program. Regeringen anser att det är av stor vikt att skol- huvudmännen utvecklar sin förmåga att erbjuda elever med olika svårig- heter i skolarbetet effektiva stödåtgärder för att på ett tidigt stadium före- bygga studieavbrott. De olika stödåtgärder som skolhuvudmannen är skyldig att erbjuda samt regelförändringarna beträffande reducerat program och individuell anpassning av ett nationellt program, ger goda möjligheter att individua- lisera undervisningen för eleverna inom ramen för de nationella programmen. finns en bestämmelse i skollagen (1985:1100) om kommunernas informationsansvar för ungdomar. Bestämmelsen innebär att kommunen ska hålla sig informerad om de i kommunen hemma- hörande ungdomarna som är , som inte går i gymnasie- skolan och som inte heller är sysselsatta, i syfte att kunna erbjuda dessa ungdomar lämpliga individuella åtgärder. I den nya skollagen föreslås en motsvarande bestämmelse finnas i 29 kap. Se även avsnitt 33.4. En behörig elev som inte antagits till det nationella program hon eller han sökt och som valt att inte börja på någon annan gymnasieutbildning som hemkommunen erbjuder, omfattas av det kommunala informations- ansvaret. En elev i gymnasieskolan som trots skolans insatser för att förhindra ett studieavbrott ändå avbryter sina studier i gymnasieskolan, omfattas också av kommunens informationsansvar. Regeringen uppdrog åt i regleringsbreven att efter samråd med följa upp det kommu- nala informationsansvaret. visade att kommunernas främsta åtgärd för ungdomar som omfattas av det kommunala informa- tionsansvaret, var att erbjuda ett individuellt program. Elever inom indi- viduella program har haft rätt till utbildning i en omfattning som motsvarar heltidsstudier. För detta åtagande kompense- rades kommunerna ekonomiskt. utvärdering av hur kommunerna uppfyller sitt informationsansvar och hur de organiserar denna verksamhet visar dels att gymnasieskolans arbete för att förhindra avbrott måste förbättras, dels att kommunerna måste utforma sitt er- bjudande så att den gymnasieutbildning många av dessa elever redan genomgått tillvaratas. Det kommer alltid att finnas elever som avbryter studierna på ett natio- nellt program och som inte vill återgå till gymnasieskolan, trots ökade möjligheter till flexibilitet inom programmen. Dessa elever ska även fortsättningsvis, inom ramen för det kommunala informationsansvaret, kunna erbjudas lämpliga åtgärder av hemkommunen. Det kan t.ex. vara fråga om studie- och yrkesvägledning, praktik, coachning eller andra verksamheter som syftar till att hjälpa individen vidare till arbete eller Prop. 2009/10:165 studier. Särskilt elever som avbrutit sina gymnasiestudier i gymnasieskolan bör erbjudas en individuellt utformad möj- lighet att slutföra sin utbildning. Regeringen avser att följa utvecklingen för målgruppen och har i regleringsbrevet uppdragit åt att följa upp hur kommuners hantering av det kommunala informationsansvaret har ut- vecklats och förändrats kartläggning i fråga om hur arbetet organiseras, hur informationsinsamling sker och vilka individuella åtgär- der som erbjuds. Inom ramen för uppdraget ska myndigheten även verka för kunskapsspridning om sina slutsatser. 21.9Vissa gemensamma bestämmelser för introduktions- programmen Regeringens förslag: Ett erbjudande om ett introduktionsprogram ska få avse utbildning som anordnas av hemkommunen eller av en annan kommun. Programinriktat individuellt val, yrkesintroduktion samt in- dividuellt alternativ får dessutom avse utbildning som anordnas av ett landsting. Programinriktat individuellt val och yrkesintroduktion som avser en grupp elever som anordnas av en annan kommun eller ett landsting ska få erbjudas inom ramen för ett samverkansavtal. Två eller flera kommuner som ingått ett samverkansavtal för en grupp elever bildar ett samverkansområde för den utbildningen. Kommuner som har slutit samverkansavtal med ett landsting om en viss utbildning för en grupp elever bildar också ett sådant sam- verkansområde. Förslag i departementspromemorian U2009/5552/G: Överens- stämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Kommuner och Landsting anser att det bör finnas rättsliga möjligheter att erbjuda särskilda program i samverkan med andra kommuner. Skälen för regeringens förslag: Kommunerna föreslås, enligt vad som anförts tidigare, vara skyldiga att erbjuda utbildning inom prepa- randutbildning, yrkesintroduktion, individuellt alternativ och språkintro- Att erbjuda utbildning inom programinriktat individuellt val föreslås dock vara frivilligt för kommunerna. Kommuner och Landstings uppfattning att samverkansmöjligheter är Därför ska det även finnas möjlighet för kommuner att erbjuda utbildning genom att ingå avtal med andra kommuner eller i vissa fall landsting, för att kunna erbjuda utbildning som inte alltid är möjlig att erbjuda inom den egna kommunen. het för mindre kommuner blir möjligheten till samverkan viktig för att kunna erbjuda eleverna utbildning inom introduktionsprogrammen. Kommunerna kan fullgöra sin skyldighet att erbjuda utbildning genom att ingå två olika typer av avtal. Den ena typen av avtal är samverkans- avtal som omfattar utbildning som anordnas för en grupp elever, dvs. 2009/10:165 sådan sökbar utbildning som föreslås för programinriktat individuellt val och yrkesintroduktion som anordnas för en grupp elever. Kommuner som ingår ett sådant avtal med varandra eller med ett landsting bildar ett sam- verkansområde för den utbildningen. Kommunen får också ingå avtal som omfattar sådan utbildning som inte anordnas för en grupp elever, dvs. preparandutbildning, yrkesintroduktion som inte anordnas för en grupp elever, individuellt alternativ och språkintroduktion. På så sätt kan kommunerna samverka med varandra och i vissa fall med landsting, för att på ett rationellt sätt kunna erbjuda utbildning inom introduktions- programmen. Regeringens förslag: En kommun eller ett landsting som anordnar programinriktat individuellt val eller yrkesintroduktion som har ut- formats för en grupp elever ska ta emot alla behöriga sökande till ut- bildningen som hör hemma i kommunen eller samverkansområdet för utbildningen. Kommunen eller ska få ta emot andra behö- riga sökande till utbildningen, om det finns platser över sedan alla de som ska ha rätt att tas emot har antagits. För övriga utbildningar på introduktionsprogram, dvs. sådana som inte anordnas för en grupp elever ska kommuner och landsting få ta emot elever oberoende av vilken kommun de kommer från. För programinriktat individuellt val ska den interkommunala ersätt- ningen bestå av två delar. Den första avser den del av utbildningen som motsvarar det yrkesprogram som utbildningen inriktas mot. Denna del av ersättningen ska beräknas på samma sätt som inter- ersättning för yrkesprogrammet. Den andra delen av ersätt- ningen avser kostnader för undervisning i de grundskoleämnen som eleven läser för att nå behörighet för yrkesprogrammet och denna ska få utgå under högst . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om denna del av er- sättningen samt ytterligare föreskrifter om interkommunal ersättning. För preparandutbildning ska ersättningen, om inte den anordnande huvudmannen och elevens hemkommun kommer överens om annat, uppgå till den kostnad som hemkommunen själv har för preparandut- bildning. Förslag i departementspromemorian U2009/5552/G: Överens- stämmer delvis med regeringens förslag. I promemorian föreslås att en kommun ska vara skyldig att ta emot en sökande till yrkesintroduktion som anordnas för en grupp elever om hemkommunen åtagit sig att svara Remissinstanserna: Ett antal remissinstanser, däribland Kommuner och Landsting samt , och kommuner, har önskat förtydliganden vad gäller mellankommunala för- hållanden, bl.a. bestämmelser om interkommunal ersättning. Skälen för regeringens förslag: Flera remissinstanser har påtalat att de mellankommunala förhållandena bör tydliggöras. därför en regel om elevers möjlighet att tas emot på ett introduktions- program i en annan kommun, vilken innebär att det för samtliga intro- duktionsprogram ska vara frivilligt för kommunen eller att ta emot en sökande som inte hör hemma i kommunen eller samverkansom- rådet. Detta betyder att det inte finns en generell rätt för ungdomar att bli mottagna på ett introduktionsprogram i en annan kommun än hem- kommunen. Om så bestämmer kan dock programinriktat individuellt val vara riksrekryterande, se avsnitt 21.4.1. Regeringen föreslår också förtydliganden av bestämmelserna om inter- ersättning för preparandutbildning och programinriktat indi- viduellt val för att tillförsäkra att förslagen inte blir kostnadsdrivande för kommunerna. För preparandutbildningen föreslås att ersättningen ska bestämmas efter samma grunder som kommunen tillämpar vid fördelning av resurser till den egna preparandutbildningen. Regeringen bedömer att kostnaden för att anordna preparandutbildning inte kommer att variera mellan kommunerna i någon nämnvärd utsträckning. Vad gäller inter- ersättning för programinriktat individuellt val föreslås att denna ska bestå av två delar. Den ena omfattar den del av utbildningen som motsvarar det yrkesprogram som utbildningen inriktas mot. Samma princip i fråga om självkostnad föreslås gälla för programinriktat indivi- duellt val som för yrkesprogram. Det innebär att om hemkommunen inte erbjuder det aktuella yrkesprogrammet ska ersättningen motsvara anord- narens självkostnad. Om hemkommunen däremot erbjuder det aktuella yrkesprogrammet, ska ersättningen högst uppgå till den kostnad som hemkommunen har för motsvarande utbildning. Om anordnarens kostnad är lägre, ska ersättningen i stället uppgå till den lägre kostnaden. Den andra delen av ersättningen omfattar kostnader för den undervisning i de grundskoleämnen som eleven behöver för att uppnå behörighet till yrkesprogrammet. Regeringen eller den myndighet som regeringen be- stämmer föreslås få meddela föreskrifter om denna del av ersättningen samt ytterligare föreskrifter om extra ersättning som ska lämnas för kost- nader för utbildning anpassad för elever med vissa funktionsnedsätt- ningar som avses i 15 kap. 9 § i den nya skollagen. När det gäller yrkesintroduktion, individuellt alternativ och språkintro- duktion lämnas ersättningsfrågan oreglerad. Det är inte lämpligt att reglera hur ersättningen mellan kommunerna ska bestämmas, eftersom längden på utbildningen kan variera och innehållet i dessa utbildningar förutsätts vara mycket individuellt. Det bör därför stå kommunerna fritt att avtala om ersättning i de fall där kommunerna träffar överens- kommelser om att elever ska tas emot i en kommun som inte är elevens hemkommun. I de fall det finns samverkansavtal om en utbildning som anordnas för en grupp elever, dvs. för programinriktat individuellt val och vissa fall av yrkesintroduktion, avtalas ersättningen i samverkansavtalet. Vissa bestämmelser som rör utbildning som utformas för en grupp elever motsvarar de bestämmelser som finns för individuella program. Det handlar om bestämmelser om ansökan till sådan utbildning och bestämmelser rörande beslut om behörighet och mottagande. 21.9.3Utbildningens omfattning, plan för utbildningen samt individuell studieplan Regeringens förslag: Utbildningen inom introduktionsprogrammen ska omfatta heltidsstudier. Utbildningens omfattning får dock minskas, om eleven begär det och huvudmannen för utbildningen finner det förenligt med utbildningens syfte. Utbildningen ska följa en plan som ska fastställas av huvudmannen för utbildningen. Den som har påbörjat en utbildning inom ett introduktionsprogram ska ha rätt att fullfölja utbildningen enligt den plan som fanns när ut- bildningen inleddes. Rätten att fullfölja utbildningen gäller även efter ett studieuppehåll på högst för studier utomlands. För varje elev ska det upprättas en individuell studieplan. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om den individuella studieplanen. Förslag i departementspromemorian U2009/5552/G: Överens- stämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: anser att utbildningsplanens innehåll bör regleras och efterfrågar ett förtydligande av innebörden av heltidsstudier. Skälen för regeringens förslag: Eleverna bör ha en rätt till en utbild- ning som omfattar heltidsstudier på samma sätt som elever har rätt till detta inom ramen för individuella program. Bestämmelsen om rätt till heltid inom individuella program infördes . Regeringen anser att elevernas rätt till heltidsstudier är central för utbildningens kvalitet och likvärdighet över landet. Elever inom introduktionsprogram bör ha samma rättigheter till en utbildning som motsvarar heltid som elever som läser på ett nationellt program. Regeringen avser dock inte att reglera heltidsbegreppet närmare än att utbildningen till sin omfattning ska vara likvärdig med utbildningar på nationella program. I vissa fall kan det, liksom med dagens bestämmelser, finnas skäl att minska utbild- ningens omfattning om eleven begär det och huvudmannen finner det förenligt med utbildningens syfte. Regeringen anser att elever inom introduktionsprogram ska ha samma rätt som elever inom ett nationellt program har att fullfölja sin ut- bildning. Denna rättighet föreslås, liksom dagens bestämmelser om rätt att fullfölja ett individuellt program, kopplas till den plan för utbild- ningen som huvudmannen för utbildningen ska fastställa. Av planen bör utbildningens syfte, längd och huvudsakliga innehåll framgå. Denna plan, i kombination med elevens individuella studieplan som ska inne- hålla de ämnen och kurser som eleven ska studera samt eventuella åt- gärdsprogram, ger den stadga och den flexibilitet som är nöd- vändig för en utbildning med en klar målsättning. Studieplanen ska ut- formas efter elevens behov och intressen samt följas upp, utvärderas och revideras vid behov, i samråd med eleven och i förekommande fall dennes vårdnadshavare. I denna planering spelar studie- och yrkesvägle- dare en viktig roll för att stödja eleverna i deras studie- och yrkesval. En studie- och yrkesvägledning av hög kvalitet kommer, i synnerhet för denna elevgrupp, att vara central såväl i som i gymnasie- Det är angeläget att den unge inför valet till gymnasieskolan har Prop. 2009/10:165 tillgång till information om möjligt innehåll i de olika programmen och målsättningen med vart och ett av dessa. Det är vidare viktigt att elever inom introduktionsprogrammen kontinuerligt hålls informerade om de utgångar som finns tillgängliga i form av vidaregång till andra studier eller etablering på arbetsmarknaden. Regeringens bedömning: De grundskoleämnen eleven inom ett in- troduktionsprogram fått betyg i bör föras in i ett nytt slutbetyg från som utfärdas av rektorn för gymnasieskolan. För de elever som inom ett introduktionsprogram läst grundskoleämnen utan att få godkänt betyg bör även en skriftlig bedömning av elevens kun- skapsutveckling i respektive ämne ges. Av bedömningen bör också de stödåtgärder som har vidtagits få framgå. En elev bör som ett komplement till slutbetyget eller det skriftliga omdömet få ett intyg över genomgången utbildning, där det framgår vilket innehåll utbildningen haft. Elever som avslutat en gymnasiekurs bör få betyg på en sådan kurs. Samtliga betyg som eleven fått bör framgå av intyget. Fullföljer eleven inte utbildningen enligt sin studieplan, bör eleven få en sammanställning där det framgår vilka delar av utbildningen eleven har fullföljt i förhållande till sin individuella studieplan. Förslag i departementspromemorian U2009/5552/G: Överens- stämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: anser inte att de betyg som eleven fått behöver framgå av intyget, utan att ett intyg om utbildningens innehåll ska bifogas elevens samlade betygsdokument eller, om eleven gått ett nationellt program, elevens slutbetyg. När en elev uppnår behö- righet till ett nationellt program kan ett nytt slutbetyg från utfärdas av rektorn för gymnasieskolan. anser vidare att de gymnasiekurser som en elev läst inom särskilt program kan ingå i den studieväg på det nationella program eleven övergår till och därmed ingå i elevens samlade betygsdokument eller slutbetyg. Skälen för regeringens bedömning: På samma sätt som med dagens bestämmelser för individuella program bör de grundskoleämnen eleven avslutat inom introduktionsprogram med godkända betyg föras in i ett nytt slutbetyg från som omfattar alla ämnen eleven har be- För de elever som genomgått utbildningen utan att få godkänt betyg i ett eller flera grundskoleämnen bör, som komplement till betyget, skriftliga bedömningar ges som beskriver vad eleven uppnått i dessa Av bedömningen bör också, liksom i betyg från , de stödåtgärder som har vidtagits få framgå. En elev som gått ett introduktionsprogram bör därutöver få ett intyg över genomgången utbildning, där det framgår vilket innehåll utbild- Betyg som eleven fått i såväl grundskoleämnen som gymna- siekurser bör framgå av intyget. Godkända betyg från gymnasiekurser bör kunna ingå i en eventuell framtida gymnasieexamen.