prop · GX03165 · 2010-03-23 00:00:00 — Detta innebär att elevhälsan ska bidra till skapandet av miljöer som främjar elevernas lärande, utveckling och Här anges också att elevhälsan ska stödja elevernas utveckling mot Andra bestämmelser om elevernas utveckling mot målen finns i 3 kap. I andra stycket anges att det för de i första stycket preciserade insat- serna ska finnas tillgång till skolläkare och skolsköterska. Den delen motsvarar delvis 14 kap. 2 § tredje stycket skollag. Huvud- mannen avgör själv omfattningen av och inriktningen på personalens sammansättning och kompetens utifrån lokala behov och förutsättningar. Huvudmannen kan själv anställa denna personal eller ordna det på annat sätt. Bestämmelsen kräver till skillnad års skollag dessutom att det, förutom skolläkare och skolsköterska, finns tillgång till adekvat utbildad personal i form av psykolog, kurator samt personal som kan tillgodose elevernas behov av specialpedagogiska insatser. Detta förtyd- ligande av regleringen görs för att säkerställa att elevhälsan har tillgång till tillräcklig kompetens för att eleverna ska få det stöd som de behöver. Förtydligandet av vilka olika delar som ingår i elevhälsan inskränker inte kommunernas och andra huvudmäns möjlighet att organisera sin elev- hälsa efter lokala behov och förutsättningar. Även om regleringen således innebär ett utökat krav på vilka personalkategorier som ska ingå i elev- hälsan är inte syftet med förslaget att kommunerna eller de fristående huvudmännen ska behöva nyanställa personal. Av 23 kap. 9 § följer att en offentlig eller enskild huvudman inom skolväsendet har möjlighet att överlåta ansvaret för de medicinska insat- serna till en kommun eller ett landsting. Detta innebär givetvis inte att huvudmannen kan frånhända sig det yttersta ansvaret för att de medicinska insatserna kommer till stånd. Däremot kan huvudmannen med stöd av den bestämmelsen överlämna ansvaret att såsom vårdgivare utse en verksamhetschef enligt 29 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Vidare innebär 23 kap. 2 och 3 §§ att elevhälsan får över- lämnas på entreprenad. Elevhälsan behandlas i avsnitt 6.7. 26 § En huvudman för vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna och utbildning i svenska för invandrare får för sina elever anordna sådan elevhälsa som avses i 25 §. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Hälsovård är inte obligatorisk i de skolformer som riktar sig till vuxna. Paragrafen lyfter fram att det finns en möjlighet för huvudmännen att även här anordna elevhälsa. 27 § Varje elev i , grundsärskolan och specialskolan ska erbjudas minst tre hälsobesök som innefattar allmänna hälsokontroller. Varje elev i same- skolan ska erbjudas minst två hälsobesök som innefattar allmänna hälso- kontroller. Hälsobesöken ska vara jämnt fördelade . Eleven ska dessutom mellan hälsobesöken erbjudas undersökning av syn och hörsel och andra begränsade hälsokontroller. Det första hälsobesöket får göras under utbildningen i förskoleklassen i stället för under utbildningen i en sådan skolform som avses i första stycket. Varje elev i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan ska erbjudas minst ett hälsobesök som innefattar en allmän hälsokontroll. Paragrafen motsvarar delvis gällande bestämmelser om hälsokontroller i Prop. 2009/10:165 14 kap. 25 §§ skollag. Här införs begreppet hälsobesök för att bättre spegla vad som sker vid dagens hälsokontroller. Vid hälso- kontrollerna förekommer specifika hälsoundersökningar och i anslut- ning därtill ett hälsosamtal. Termen hälsobesök markerar en förskjut- ning från ett kontrollerande till ett mer hälsofrämjande arbetssätt som stämmer väl överens med den allmänna inriktningen av elevhälsan enligt 25 §. De medicinska insatserna enligt första och andra styckena avser hälso- besök för eleverna i förskoleklassen samt i och motsvarande skolformer där skolplikten kan fullgöras. Av bestämmelsen framgår att hälsobesöken ska vara jämnt fördelade . Med skoltiden avses här den sammanlagda tiden i förskoleklass och påföljande utbild- ning i eller motsvarande skolform. Om en elev inte deltar i förskoleklassen ska tre hälsobesök erbjudas i eller motsvarande skolform, med undantag för sameskolan där minst två hälsobesök ska erbjudas. För det fall eleven deltar i utbildning med två eller flera huvudmän får avgöras från fall till fall hur hälsobesöken ska förläggas så att eleven sammanlagt erbjuds tre hälsobesök . Enligt tredje stycket ska också varje elev i gymnasieskolan och gymna- siesärskolan erbjudas hälsobesök. Bestämmelserna i 14 kap. 2 § andra stycket och 3 § andra och tredje styckena skollag om särskilda undersökningar för elever i vissa skolformer har inte överförts till den nya skollagen. Detta innebär att det inte finns någon bestämmelse i den nya skollagen som möjliggör tvångsvis hälsoundersökning. Om det finns behov av en tvångsvis under- sökning får sådan ske med stöd av allmänna bestämmelser som medger sådan undersökning. Som exempel kan nämnas läkarundersökning enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård och smittskyddslagslagen (2004:168). Av 23 kap. 9 § följer att en , statlig eller enskild skolhuvud- man har möjlighet att överlåta ansvaret för de insatser som anges i para- grafen till annan. Elevhälsan behandlas i avsnitt 6.7. 28 § Elever som avses i 27 § får vid behov anlita elevhälsan för enkla sjuk- vårdsinsatser. Bestämmelsen motsvarar i sak 14 kap. 5 § skollag och ger en möjlighet för eleverna i de obligatoriska skolformerna att, utöver hälso- besöken och hälsokontrollerna, anlita elevhälsan för enkla sjukvårdsin- satser som t.ex. omplåstring eller preliminära bedömningar vid smärre olyckor under utbildningsmoment. 29 § Elever i alla skolformer utom förskolan och förskoleklassen ska ha tillgång till personal med sådan kompetens att deras behov av vägledning inför val av framtida utbildnings- och yrkesverksamhet kan tillgodoses. Även den som avser att påbörja en utbildning ska ha tillgång till vägledning. Av paragrafen, som för , specialskolan och gymnasieskolan motsvaras av 1 kap. 23 § skollag, framgår att elever i alla skol- former utom förskolan och förskoleklassen ska ha tillgång till studie- och yrkesvägledning. Även den som står i begrepp att välja utbildning utan att vara formellt antagen som elev ska ges en möjlighet att få vägledning. Kompetens för studie- och yrkesvägledning finns främst hos personer som är anställda för denna verksamhet. Även rektorer och lärare har dock ett visst ansvar att förmedla sådan kunskap. Frågor om studie- och yrkes- vägledning behandlas främst i läroplanerna. Huvudmannen bestämmer själv om kompetensen ska ordnas genom att personal anställs eller på något annat sätt. Om personal anställs gäller bestämmelserna i 30 § som innebär ett krav på adekvat utbildning för att utan tidsbegränsning få anställas för studie- och yrkesvägledning. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.8. 30 § För att få anställas utan tidsbegränsning för studie- och yrkesvägledning ska den sökande ha en utbildning avsedd för sådan verksamhet. Den som inte uppfyller kravet enligt första stycket får anställas för studie- och yrkesvägledning för högst i sänder. Paragrafen motsvarar delvis 2 kap. 6 § skollag (se prop. 1990/91:18 s. 39, 40 och 49) med viss språklig ändring. Bestämmelserna är emellertid nu också direkt tillämpliga även på enskilda huvudmän och innebär ett krav på adekvat utbildning för att utan tidsbegränsning få anställas för studie- och yrkesvägledning i skolväsendet. Vad som är adekvat utbildning måste prövas från fall till fall. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.8. Skyldighet att lämna registerutdrag 31 § Den som erbjuds en anställning inom förskolan, förskoleklassen, fritids- hemmet, , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan samt inom annan pedagogisk verksamhet som avses i 25 kap. ska till den som erbjuder anställningen lämna ett utdrag ur det register som förs enligt lagen (1998:620) om belastningsregister. Utdraget ska vara högst gammalt. Den som inte har lämnat registerutdrag får inte anställas. Regeringen meddelar föreskrifter om innehållet i registerutdraget. Registerutdrag som avses i första stycket ska lämnas även av den som 1. erbjuds eller tilldelas arbete inom sådan verksamhet som avses i första stycket under omständigheter liknande dem som förekommer i ett anställnings- inom verksamheten, om det sker genom uppdrag, anställning hos ingått avtal med den som bedriver verksamheten eller anställning inom annan verksamhet, 2.under utbildning till en lärar- eller förskollärarexamen enligt högskolelagen (1992:1434) eller yrkesutbildning inom vuxenutbildning tilldelas plats för verksamhetsförlagd del av utbildningen inom sådan verksamhet som avses i första stycket, eller 3.genom deltagande i ett arbetsmarknadspolitiskt program tilldelas plats för arbetspraktik eller annan programinsats inom sådan verksamhet som avses i första stycket. Registerutdraget ska i de fall som avses i andra stycket lämnas till den inom verksamheten som beslutar om att anlita eller ta emot någon på ett sådant sätt som avses där. Den som inte har lämnat ett sådant registerutdrag får inte anlitas eller tas emot i verksamheten. Första stycket motsvarar första och andra styckena i 1 respektive 2 § lagen (2000:873) om registerkontroll av personal inom förskoleverksam- het, skola och skolbarnsomsorg (se prop. 1999/2000:123. s. 32). Andra och tredje styckena motsvarar 2 a § samma lag (se prop. 2007/08:28 s. 15 f.). Undantag från skyldigheten att lämna registerutdrag 32 § Den som erbjuds en förnyad anställning hos samma arbetsgivare eller en förnyad möjlighet att på ett sådant sätt som avses i 31 § andra stycket delta i verksamheten får anställas, anlitas eller tas emot utan att han eller hon lämnat ett registerutdrag. Paragrafen motsvarar 3 § lagen (2000:873) om registerkontroll av personal inom förskoleverksamhet, skola och skolbarnsomsorg och inne- bär att den som har eller har haft anställning, uppdrag, praktik eller lik- nande i skolväsendet och erbjuds en förnyad möjlighet att arbeta i samma verksamhet inte på nytt behöver visa upp ett registerut- drag (se prop. 1999/2000:123. s. 32 och 33 samt prop. 2007/08:28 s. 16). 33 § På begäran av den som har lämnat ett registerutdrag ska det återlämnas i original. Bestämmelsen motsvarar 4 § lagen (2000:873) om registerkontroll av personal inom förskoleverksamhet, skola och skolbarnsomsorg och inne- bär att den som har lämnat in ett registerutdrag alltid har rätt att få till- baka originalhandlingen. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.9. 34 § Huvudmannen ska se till att personalen vid förskole- och skolenheterna ges möjligheter till kompetensutveckling. Huvudmannen ska se till att förskollärare, lärare och annan personal vid Prop. 2009/10:165 förskole- och skolenheterna har nödvändiga insikter i de föreskrifter som gäller Paragrafens första stycke motsvarar delvis 2 kap. 7 § första meningen skollag såvitt avser kommunernas och landstingens ansvar för kompetensutveckling för den personal som har hand om utbildningen. Bestämmelsen, som här gäller samtliga huvudmän inom skolväsendet, avser att tydliggöra att huvudmannen ska ge förutsättningar, bl.a. ekonomiskt och tidsmässigt, för kompetensutveckling. Enligt andra stycket, som delvis motsvarar 2 kap. 7 a § skollag, har huvudmannen ett ansvar för att all personal vid förskole- och skolenheterna får kännedom om de föreskrifter som gäller för skolväsen- det. I nämnda bestämmelse gäller detta bara för den undervisande personalen. I den föreslagna skollagen har detta alltså utvidgats till att avse all personal. För den icke undervisande personalen handlar den nödvändiga insikten om framför allt de föreskrifter som rör skolans värdegrund etc., t.ex. 6 kap. om åtgärder mot kränkande behandling. Huvudmannens ansvar för kompetensutveckling m.m. behandlas i av- snitt 6.10. Lokaler och utrustning och tillgång till skolbibliotek 35 § För utbildningen ska de lokaler och den utrustning finnas som behövs för att syftet med utbildningen ska kunna uppfyllas. Genom bestämmelsen införs ett generellt krav på att det ska finnas de lokaler och den utrustning som behövs för att syftet med utbildningen ska kunna uppnås. Bestämmelsen ersätter liknande bestämmelser i 2 a kap. 3 § skollag, 1 kap. 4 § grundskoleförordningen (1994:1194) och 1 kap. 4 § särskoleförordningen (1995:206). Bestämmelsen omfattar emellertid här samtliga skolformer som regleras i lagen oavsett huvud- man. I respektive skolformskapitel finns bestämmelser om att eleverna utan kostnad ska ha tillgång till böcker och andra lärverktyg som behövs för en tidsenlig utbildning m.m. Huvudmannens ansvar för lokaler och utrustning behandlas i avsnitt 6.11. 36 § Eleverna i , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan ska ha tillgång till skolbibliotek. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Den innebär en skyl- dighet för alla skolhuvudmän för de uppräknade skolformerna att an- ordna sin verksamhet så att eleverna har tillgång till skolbibliotek för att stimulera skolelevernas intresse för läsning och litteratur samt för att tillgodose deras behov av material för utbildningen Hur detta anordnas måste kunna variera från skolenhet till skolenhet. Huvudmannens ansvar för att ge eleverna tillgång till skolbibliotek be- handlas i avsnitt 6.11. Barns och elevers utveckling mot målen 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om tillämpningsområde (2 §), barnens och elevernas lärande och personliga utveckling (3 §), information om barnets och elevens utveckling (45 §§), särskilt stöd (612 §§), och allmänna bestämmelser om betyg (1321 §§). I paragrafen, som saknar motsvarighet skollag, beskrivs inne- hållet i kapitlet. 2 § Om inte något annat anges gäller bestämmelserna i detta kapitel samtliga skolformer och fritidshemmet. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. I paragrafen anges vilka utbildningar som bestämmelserna i kapitlet gäller för om inte något annat anges särskilt. Denna paragraf och 3-9 §§ i kapitlet har utformats och disponerats i enlighet med Lagrådets förslag. Barnens och elevernas lärande och personliga utveckling 3 § Alla barn och elever ska ges den ledning och stimulans som de behöver i sitt lärande och sin personliga utveckling för att de utifrån sina egna förutsättningar ska kunna utvecklas så långt som möjligt enligt utbildningens Elever som lätt når de kunskapskrav som minst ska uppnås ska ges ledning och stimulans för att kunna nå längre i sin kunskapsutveckling. Det finns ingen motsvarande paragraf skollag. meningen anger den övergripande målsättning som ska utmärka utbild- ningen inom alla skolformer och fritidshemmet. grund för vad som närmare föreskrivs i läroplanerna om undervisningens Med utbildningens mål avses såväl nationella mål som de mål som förskolan, fritidshemmet och skolan själva ställer upp. Regleringen innebär självfallet inte att huvudmannen kan nöja sig med att en elev når den lägsta godtagbara kunskapsnivån. Syftet är att markera att ambitionen måste vara högre än så. Andra meningen markerar särskilt att tillgängliga resurser inte bara kan riktas mot de svagaste eleverna, utan att även de elever som har lättare att nå utbildningens mål har rätt till ledning och stimulans för att utvecklas så långt som möjligt. Information om barnets och elevens utveckling 4 § Eleven och elevens vårdnadshavare och vårdnadshavare för ett barn i förskolan ska fortlöpande informeras om elevens eller barnets utveckling. En allmän bestämmelse om den löpande informationen om elevens eller barnets utveckling har tagits in i denna paragraf. svarar närmast den inledande meningen i 7 kap. 2 § grundskoleförord- Prop. 2009/10:165 ningen (1994:1194), 7 kap. 1 § särskoleförordningen (1995:206), 8 kap. 1 § specialskoleförordningen (1995:401) och 5 kap. 3 § sameskolförord- ningen (1995:205). Den är ny för gymnasieskolan (jfr. 7 kap. 19 § gymnasieförordningen [1992:394]). Ytterligare bestämmelser om ut- vecklingssamtal och andra former för information finns i de aktuella skolformskapitlen, se 8 kap. 11 §, 9 kap. 11 §, 10 kap. 12 och 13 §§, 11 kap. 15 och 16 §§, 12 kap 12 och 13 §§, 13 kap. 12 och 13 §§, 15 kap. 20 § samt 18 kap 13 §. 5 § Bestämmelsen i 4 § om information gäller inte i vuxen- utbildning, särskild utbildning för vuxna och utbildning i svenska för invandrare. I paragrafen anges de skolformer som inte omfattas av bestämmelsen om information i 4 § 6 § Bestämmelserna om särskilt stöd i 712 §§ gäller inte vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna och svenska för invandrare. I paragrafen anges de skolformer som inte omfattas av bestämmelserna i 712 §§. 7 § Särskilt stöd får ges i stället för den undervisning eleven annars skulle ha deltagit i eller som komplement till denna. Det särskilda stödet ska ges inom den elevgrupp som eleven tillhör om inte annat följer av denna lag eller annan författning. Bestämmelsen motsvarar för 5 kap. 4 § andra stycket och 5 § första stycket andra meningen grundskoleförordningen (1994:1194), som även gäller för sameskolan. Sådana bestämmelser finns också för särskolan (5 kap. 3 § särskolförordningen [1995:206] och specialskolan (6 kap. 3 § sista stycket och 5 § specialskoleförordningen [1995:401]). Bestämmelser om att elever kan få specialundervisning anordnad inom klassen finns vidare i 8 kap. 1 § tredje stycket gymnasieförordningen (1992:394). För gymnasiesärskolan är bestämmelsen ny. En elevs svårigheter ska i första hand lösas inom ramen för den ledning och stimulans för lärande och personlig utveckling som alla elever ska ges enligt 3 §. En elev kan emellertid behöva ytterligare stöd eller annat stöd än det som ska ges enligt 3 §. Sådant stöd benämns särskilt stöd. Det särskilda stödet kan ersätta annan undervisning eller vara ett komplement till den. Av paragrafen framgår att stödinsatsen i första hand ska ges i den gemenskap eller gruppering där eleven normalt ingår. 8 § Om det inom ramen för undervisningen eller genom resultatet på ett nationellt prov, genom uppgifter från lärare, övrig skolpersonal, en elev eller en elevs vårdnadshavare eller på annat sätt framkommer att det kan befaras att en elev inte kommer att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås, ska detta anmälas till rektorn. Rektorn ska se till att elevens behov av särskilt stöd Prop. 2009/10:165 skyndsamt utreds. Behovet av särskilt stöd ska även utredas om eleven uppvisar andra svårigheter i sin skolsituation. Samråd ska ske med elevhälsan, om det inte är uppenbart obehövligt. Om en utredning visar att en elev är i behov av särskilt stöd, ska han eller hon ges sådant stöd. Paragrafen reglerar i vilka situationer behovet av särskilt stöd ska ut- redas. Bestämmelsen motsvaras delvis av gällande bestämmelser om åtgärdsprogram i skolformsförordningarna, t.ex. 5 kap. 1 § grundskole- förordningen (1994:1194). förutsätts att åtgärdsprogram föregås av en utredning. I paragrafens första stycke föreskrivs inledningsvis en anmälningsplikt så snart det kan befaras att eleven inte kommer att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås. Alla som arbetar i skolan har ett ansvar för att uppmärksamma de elever som behöver särskilda stödåtgärder och att föra detta vidare till rektorn. Anmälningsskyldigheten kan i det enskilda fallet gälla en lärare, personal inom elevhälsan eller annan skolpersonal. Vem som är anmälningsskyldig beror på i vilket sammanhang stödbehovet blir känt. Om en elevs stödbehov uppmärksammas av en lärare inom ramen för den undervisning som läraren ansvarar för, är läraren skyldig att an- mäla detta till rektorn. Ett exempel på en omständighet som utlöser ut- redningsskyldigheten är att det av elevens resultat på ett nationellt prov framgår att han eller hon riskerar att inte nå kunskapskraven för den aktuella årskursen. Störst betydelse som en indikator på brister i elevens kunskapsutveckling har naturligtvis proven i årskurserna före den sista. Behovet kan också komma fram vid utvecklingssamtal mellan lärare, elev och vårdnadshavare eller genom uppgifter från andra utanför skolan, t.ex. . Även eleven eller elevens vårdnadshavare har rätt att väcka frågan om elevens behov av särskilt stöd ska utredas. Utredningen ska genomföras skyndsamt, vilket är nytt i förhållande till de regler som gäller . Genom paragrafen införs även en skyldighet att ge särskilt stöd till elever med andra svårigheter än svårigheter i skolarbetet. Med uttrycket andra svårigheter i sin skolsituation avses sådana situationer där en elev behöver särskilt stöd även om det inte finns anledning befara att han eller hon inte ska nå de kunskapskrav som minst ska nås. I utredningen ska elevens synpunkter inhämtas. Utredningen ska genom- föras med beaktande av bestämmelsen om särskild hänsyn till barnets bästa i 1 kap. 10 §. I paragrafens andra stycke anges att samråd ska ske med elevhälsan, utom i de fall där det är uppenbart obehövligt. Samråd med elevhälsan kan vara uppenbart obehövligt exempelvis om behovet avser rent peda- gogiska insatser. Rektorn ansvarar, liksom tidigare, för att en utredning genomförs. Paragrafens tredje stycke motsvarar för del i huvudsak 4 kap. 1 § andra stycket skollag. Motsvarande bestämmelser finns i 2 b kap. 1 § andra stycket den lagen vad gäller förskoleklassen och 8 kap. 1 § andra stycket samma lag vad gäller sameskolan. För övriga skolformer är bestämmelsen ny. Bestämmelser om stödundervis- ning finns dock på förordningsnivå för specialskola, särskola, gymnasie- skola och gymnasiesärskola. 9 § Ett åtgärdsprogram ska utarbetas för en elev som ska ges särskilt stöd. Av programmet ska det framgå vilka behoven är, hur de ska tillgodoses och hur åtgärderna ska följas upp och utvärderas. Eleven och elevens vårdnadshavare ska ges möjlighet att delta när ett åtgärdsprogram utarbetas. Åtgärdsprogrammet beslutas av rektorn. Om beslutet innebär att särskilt stöd ska ges i en annan elevgrupp eller enskilt enligt 11 § eller i form av anpassad studiegång enligt 12 § får rektorn inte överlåta sin beslutanderätt till någon annan. Om en utredning enligt 8 § visar att eleven inte behöver särskilt stöd, ska rektorn eller den som rektorn har överlåtit beslutanderätten till i stället besluta att ett åtgärdsprogram inte ska utarbetas. Enligt första stycket ska ett åtgärdsprogram utarbetas för en elev som ska ges särskilt stöd. Bestämmelsen motsvaras delvis av gällande bestämmel- ser om åtgärdsprogram i skolformsförordningarna, se t.ex. 5 kap. 1 § grundskoleförordningen (1994:1194). Programmet ska användas av eleven och skolan för att planera och utveckla hela den pedagogiska verksamheten för eleven. Arbetet med åtgärdsprogrammet ska utgå från elevens behov, elevens styrkor och svagheter samt vilka hinder och möj- ligheter som finns i elevens omgivning. Vid behov bör samråd ske med t.ex. personal från elevhälsan. Eleven själv och elevens vårdnadshavare ska ges möjlighet att delta i utarbetandet av åtgärdsprogrammet. Det är viktigt att elevens synpunkter inhämtas och beaktas när åtgärdspro- grammet tas fram. Här kan erinras om bestämmelsen om hänsyn till barnets bästa (1 kap. 10 §). Arbetet ska omfatta elevens hela skolsitua- tion. Genom uppföljning och utvärdering kan programmet användas för att bedöma elevens framsteg och framtida behov av stöd. Vissa former av särskilt stöd anges i 11 och 12 §§. Av andra stycket framgår att ett åtgärdsprogram beslutas av rektorn. Rektorn kan delegera uppgiften att besluta om åtgärdsprogram till någon annan, t.ex. en lärare i arbetslaget. I de fall som anges i bestämmelsen får rektorn inte delegera uppgiften. Åtgärdsprogrammet utgör ett beslut som ska dateras och undertecknas av beslutsfattaren i enlighet med reglerna i förvaltningslagen (1986:223). Det bör upprättas i en särskild handling och ska förvaras på ett betryggande sätt. Av tredje stycket framgår att om en utredning enligt 8 § anses visa att eleven inte behöver något särskilt stöd måste ett formellt beslut fattas om att ett åtgärdsprogram inte ska utarbetas, vilket också är ett nytt förslag i denna lag.