prop · GX03224 · 2010-06-02 00:00:00 — Med hänsyn till detta och till regleringen i 8 kap. 1 och 3 §§ offentlighets- och sekretesslagen bör den sekretessbrytande bestämmelsen i offentlighets- och sekretesslagen hänvisa till sådant samarbete om geografisk miljöinformation och infor- mationshanteringstjänster som sker med stöd av föreskrifter i en förord- ning som har meddelats i anslutning till lagen om geografisk miljöinfor- mation. Regeringens förslag: ska i fråga om personuppgif- ter även ha till ändamål att tillhandahålla uppgifter vid fullgörande av informationsansvar eller samarbete enligt lagen om geografisk miljö- information, om personuppgifterna utgörs av en fastighets registerbe- teckning eller adress. Direktåtkomst ska få medges till sådana person- uppgifter. Lagen (2000:224) om fastighetsregister ändras i enlighet med detta. Lantmäteriets och lagtextpromemorians förslag överensstämmer i stort sett med regeringens förslag. I regeringens förslag har tydliggjorts att även direktåtkomst till personuppgifter som utgörs av adresser och fastighetsbeteckningar får ske för ändamål att tillhandahålla uppgifter enligt lagen om geografisk miljöinformation. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna har tillstyrkt eller inte haft några synpunkter på promemorians förslag. Lantmäteriet har dock föreslagit att personuppgifter som utgörs av fastighetsbeteck- ningar och adresser, vilket får anses vara harmlösa personuppgifter, ska kunna tillhandahållas utan att ändamål behöver anges enligt 2 § lagen om fastighetsregister. Datainspektionen har påpekat att det finns begräns- ningar som måste beaktas, angående direktåtkomst till fastighetsregistret, i 7 § första stycket i lagen (2000:224) om fastighetsregister. Skälen för regeringens förslag: Enligt Inspiredirektivets bilaga I, te- ma 5 och tema 6, omfattas geografisk miljöinformation som utgörs av adresser och fastighetsområden av direktivet. I direktivet beskrivs de på följande sätt. Adresser läge för fastigheter på grundval av adressupp- gifter, vanligen i form av gatunamn, gatunummer och postnummer. Fas- tighetsområden områden definierade av fastighetsregister eller mot- svarande. En fastighets registerbeteckning och adress kommer att utgöra geogra- fisk miljöinformation enligt lagen om geografisk miljöinformation. Så- dan information kan även utgöra personuppgifter enligt personuppgifts- lagen (1998:204) exempelvis i de fall det är fråga om en adress eller en fastighetsbeteckning för en fastighet för vilken lagfart har beviljats. I lagen (2000:224) om fastighetsregister regleras för vilka ändamål fas- tighetsregistret ska tillhandahålla uppgifter och för vilka ändamål direkt- åtkomst får medges. Tillgängliggörandet av geografisk miljöinformation i form av adresser och fastighetsbeteckningar kommer att ske genom direktåtkomst eller ge- nom utlämnande på upptagning för automatiserad behandling. Lagen om fastighetsregister måste därför kompletteras med en ändamålsbestämmel- se med innebörden att registret ska ha till ändamål att tillhandahålla upp- gifter vid fullgörande av informationsansvar eller samarbete enligt lagen om geografisk miljöinformation. Vidare måste det, såsom Datainspektio- nen har påpekat, i lagen om fastighetsregister anges att direktåtkomst till personuppgifter i form av en fastighets registerbeteckning eller adress får medges även för detta ändamål. Direktivet kräver att direktåtkomst ska kunna medges för ett flertal an- vändare . Sådant medgivande av direktåtkomst ska kunna ske både genom en förprövning gentemot en obestämd krets (t.ex. allmänhe- tens tillgång till information via visningstjänster) och genom en prövning i det enskilda fallet gentemot en enskild användare eller en krets använ- dare (t.ex. en myndighets eller flera myndigheters tillgång till informa- tion via nedladdningstjänster inom ramen för samarbetet om geografisk miljöinformation). För olika typer av geografisk miljöinformation och in- formationshanteringstjänster kommer det således att medges olika typer av tillgång dels för olika aktörer, dels beroende på förekommande möj- ligheter att begränsa tillgången, ta ut avgifter och ställa upp andra villkor som t.ex. licenser. I det sammanhängande systemet för geografisk miljö- information kan detta lösas genom att dessa mottagarkretsar medges olika behörigheter till systemet och därmed också informationen. Direktivets genomförandebestämmelser är ännu inte klara och det sam- manhängande systemet har ännu inte testats eller tagits i drift. Det är därför för tidigt att ta ställning till Lantmäteriets förslag om att person- uppgifter som utgörs av fastighetsbeteckningar och adresser ska kunna tillhandahållas utan att ändamål behöver anges enligt lagen om fastig- Prop. 2009/10:224 hetsregister. Regeringens bedömning: Reglerna som medger möjlighet att föra registerkarta bör upphöra att gälla. Regeringen avser att ge Lantmäteriet i uppdrag att genomföra en övergång till rikstäckande Lagtextpromemorians förslag överensstämmer delvis med regering- Det remitterade förslaget innebar att reglerna om förande av registerkarta ska upphöra att gälla 2011. Remissinstanserna: Flertalet av de remissinstanser som har kommen- terat frågan har tillstyrkt förslaget. munen behöver god tid på sig att genomföra en fullständig redovisning av exempelvis rättigheter och gemensamhetsanläggningar i registerkar- Lantmäteriet tillstyrker förslaget men anser att det bör finnas en möj- lighet för regeringen att, om särskilda skäl föreligger, föreskriva om an- stånd för kommunala lantmäterimyndigheter att föra digital registerkarta Ett sådant särskilt skäl kan föreligga om Lant- mäteriet inför ett nytt gränssnitt för ajourhållning. bedömer att ett dispensförfarande eventuellt kan bli aktuellt för några Kommuner och Landsting (SKL) anser att måste ha ett samlat och uppdaterat fastighetsregister. Det är bra att de kommunala lantmäterimyndigheterna (KLM) inte åläggs ett informa- tionsansvar i miljöinformationsförordningen. Den tidsram som föreslås är dock inte realistisk och troligtvis inte ens nödvändig för Inspiredirek- tivets genomförande i svensk lagstiftning. Förbundet anser att Lant- mäteriet bör få i uppdrag att tillsammans med SKL och de kommunala lantmäterimyndigheterna utarbeta en realistisk tidplan. är positiv till att Lantmäteriet blir den informationsansvariga myndig- heten för information i registerkartan, men avstyrker den föreslagna Kommunen anser vidare att konsekvenserna behöver utredas Skälen för regeringens bedömning: Registerkartan regleras i förord- ningen (2000:308) om fastighetsregister. I förordningens 3 § anges att den digitala registerkartan ingår i fastighetsregistrets allmänna del. regleras vilka uppgifter som ska redovisas på registerkartan. I 39 § regleras att en uppgift som både ska redovisas på registerkartan och på annat sätt i den allmänna delen ska föras in på kartan i omedelbar anslutning till den övriga registreringen. rar för förande av registerkartan inom sitt område. förs i den digitala registerkartan är sådan information som regleras i bi- laga I till Inspiredirektivet (fastighetsområden). Förandet av den digitala registerkartan är ur ett Inspireperspektiv att betrakta som en offentlig ar- betsuppgift som är reglerad i författning. Det finns även regler om fastighetsregistret i 19 kap. fastighetsbild- ningslagen (1970:988). I kapitlet finns bl.a. uppgifter om innehåll och fel Dessutom finns regler om att uppgift om fastighets- bildning och fastighetsbestämning ska föras in i fastighetsregistret sna- rast möjligt efter att förrättningen avslutats och vunnit laga kraft (19 kap. 3 §). I 19 kap. 6 § regleras att lantmäterimyndigheten svarar för att föra in eller ta bort uppgifter i fastighetsregistrets allmänna del. Enligt huvudregeln i 2 § första stycket fastighetsregisterförordningen ansvarar Lantmäteriet för drift och förvaltning av fastighetsregistret. Detta inbegriper också registerkartan i digital form eftersom denna enligt 3 § förordningen utgör en del av registret. I 2 § andra stycket finns dock ett undantag som säger att en lantmäterimyndighet som inte använder statens system för automatiserad behandling av registerkartor själv ansvarar för drift och förvaltning av sitt system. För att en kommun ska få tillstånd att inrätta en lantmäterimyndighet ska kommu- nens informationssystem ha en sådan teknisk standard att det informa- tionsutbyte som behövs mellan stat och kommun inom lantmäteriområdet säkerställs (2 § femte punkten lagen [1995:1393] om lantmä- terimyndighet). I regeringens proposition Ansvaret för fastighetsbildningsverksamhe- ten m.m. (prop. 1995/96:78) anges att den kommunala lantmäterimyndig- hetens informationssystem ska ha sådan teknisk standard som säkrar ut- byte och information mellan stat och kommun inom lantmäteriområdet. I propositionen anger regeringen också att ett krav för att få inrätta en lantmäterimyndighet är att kommunen kan visa att den har tillgång till tekniska system som kan leverera och hämta information en- ligt en viss standard så att utbytet av information mellan stat och kom- mun garanteras. Viktigast är enligt propositionen en gemensam teknisk standard för registreringen mot fastighetsdatasystemet samt vid upp- byggnad och förvaltning av digital registerkarta. Innan registerkartan började föras digitalt fördes den helt och hållet manuellt (i pappersform) och hörde då rättsligt till fastighetsregistret men utgjorde inte en del av registret. Eftersom övergången från till digital registerkarta ännu inte fullständigt har genomförts finns det fort- farande bestämmelser om förande av registerkarta i 30 och 31 §§ fastighetsbildningskungörelsen (1971:762). Det är endast kommunala lantmäterimyndigheter som inte har övergått till att föra den i fastighetsregistret ingående digitala registerkartan. Den digitala register- kartan som ingår i fastighetsregistrets allmänna del uppdateras i dagslä- get kontinuerligt av 20 kommunala lantmäterimyndigheter vad gäller fas- tighetsindelningen. Arbete pågår hos ytterligare ett tiotal kommuner, med målsättningen att ha kommit igång med kontinuerlig ajourhållning senast . Uppbyggnaden av informationen i digital form har kommit olika långt hos de kommunala lantmäterimyndigheterna och ajourhållningen i den digitala registerkartan görs, i de fall den förekom- mer, oftast periodiskt en gång för planer och oftast kontinuer- ligt för rättigheter och gemensamhetsanläggningar. Markreglerande be- stämmelser ajourförs kontinuerligt av Lantmäteriet, även inom de kom- munala lantmäterimyndigheternas verksamhetsområden. Lagen om lantmäterimyndighet trädde i kraft . Det har alltså gått regeringen aviserade de krav på digital teknik för registrering som en lantmäterimyndighet ska uppfylla. Den anpassningsperiod för teknikutveckling etc. som de kommunala lantmäterimyndigheterna fick genom möjligheten att även Prop. 2009/10:224 fortsatt föra registerkarta bör nu tas bort. myndigheten att föra fastighetsregistret i omedelbar anslutning till exem- pelvis ett fastighetsbildningsbeslut. Registerkartan utgör inget undantag. Den fördröjning av registreringen som förekommer, i vissa fall upp till en månad eller längre, är inte acceptabel. Detta gäller särskilt med hänsyn till det ökade behovet av tillgänglighet till elektroniskt lagrad in- formation i samhället. Regeringen anser, i likhet med några av remissinstanserna att måste ha ett samlat och uppdaterat fastighetsregister och att det inte är ändamålsenligt att ålägga de kommunala lantmäterimyndigheterna ett in- formationsansvar i enlighet med Inspire. Informationsansvaret bör läggas på den mest lämpliga nivån, dvs. i detta fall på Lantmäteriet. Regeringen har förståelse för att den teknikutveckling som pågår och som det finns behov av gör att samtliga kommuner inte hinner anpassa sin verksamhet och tekniska system till 2011. Genomförandebestämmelserna för information som omfattas av In- spiredirektivets bilaga I beslutades av . Medlemsstaterna ska ha anpassat ny och kraftigt omstrukturerad information och tjänster, respektive avse- ende befintlig information och tjänster, till de specifikationer som regle- ras i genomförandebestämmelserna. Den information som ingår i den digitala registerkartan bör i förhållande till direktivet anses som befintlig information. Det är därför enligt regeringens uppfattning lämpligt att samtliga kommuner har övergått till att föra den nationella registerkartan när befintlig geografisk information och informationshanteringstjänster ska finnas tillgängliga i det sammanhängande systemet 2017. Regeringen avser att ge Lantmäteriet i uppdrag att efter samråd med Kom- muner och Landsting genomföra en övergång till rikstäckande digital registerkarta. Regeringens förslag: Den nya lagen om geografisk miljöinformation samt ändringarna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) och lagen (2000:224) om fastighetsregister träder i kraft . Lantmäteriets och lagtextpromemorians förslag var att lagändring- arna skulle träda i kraft eftersom Inspiredirektivet skulle ha genomförts i svensk rätt . Remissinstanserna har inte haft några synpunkter på tidpunkten för Skälen för regeringens förslag: Den svenska lagstiftning som behövs för att genomföra Inspiredirektivet skulle ha varit i kraft . nomförandet är försenat och lagändringarna bör därför träda i kraft så snart som möjligt, nämligen . Skyldigheter enligt lagen om geografisk miljöinformation förutsätter ett utpekande som informationsansvarig för viss geografisk miljöinfor- mation enligt förslaget till förordning. Direktivet har en förhållandevis komplicerad tidsplan för det faktiska genomförandet. Direktivet sätter ramarna för infrastrukturen. Alla detal- jer regleras i ett antal genomförandebestämmelser som ska tas fram i enlighet med direktivet. Tidsplanen för framtagandet av genomförandebestämmelserna har beskrivits i avsnitt 5. Själva det praktiska genomförandet, dvs. framtagande av metadata, harmonisering av den geografiska miljöinformationen och tjänsterna, m.m. följer däref- ter en tidsplan som slagits fast i direktivet. För metadata gäller att senast efter dagen för antagandet av ge- nomförandebestämmelserna ska metadata finnas framtagna för den infor- mation och tjänster som motsvarar de teman som förtecknas i bilagorna I och II till direktivet (artikel 6 a). För information och tjänster som mot- svarar de teman som förtecknas i bilaga III är tidsfristen efter antag- andet (artikel 6 b). Detta betyder att metadata avseende information och tjänster som omfattas av bilaga I och II ska finnas och av bilaga III . Själva harmoniseringen av information och tjänster (anpassningen till direktivets och genomförandebestämmelsernas krav på standard och in- teroperabilitet) ska sedan färdigställas inom olika tidsramar beroende på vilken bilaga i direktivet som berörs samt om informationen är nyinsam- lad eller kraftigt omstrukturerad respektive befintlig (artikel 7.3). Nyin- samlad information innebär att hela datamängden är ny, dvs. datamäng- den existerar inte . Kraftigt omstrukturerad innebär att hela data- mängden flyttas till en helt ny struktur. Detta lämnar ett visst tolknings- utrymme. Om endast ett nytt objekt tillförs en datamängd eller att en viss relation förändras innebär detta inte att datamängden är kraftigt omstruk- turerad. Inte heller om ett nytt referenssystem införs. Om däremot infor- mations- och datamodeller, dvs. beskrivning av hur data i en datamängd ska struktureras förändras, bör informationen anses som kraftigt omstruk- turerad. När det gäller nyinsamlad och kraftigt omstrukturerad informa- tion ska denna göras tillgänglig och vara i överensstämmelse med ge- nomförandebestämmelserna efter antagandet. För befintlig information och tjänster är tidsramen . Detta innebär att nyinsamlad och kraftigt omstrukturerad information som omfattas av bilaga I ska finnas tillgänglig i det sammanhängande systemet i enlighet med data- specifikationerna senast och befintlig in- formation (tidpunkterna är beroende av när genomförande- bestämmelserna antas). För information och tjänster som berörs av bilaga II och III gäller senare delen av 2014 respektive 2019 (tidpunkterna är beroende av när genomförandebestämmelserna antas). Det praktiska ge- nomförandet kommer följaktligen att pågå . Detta hindrar inte att det sammanhängande systemet ska finnas på plats och kunna användas senast , då söktjänster och visningstjäns- ter enligt genomförandebestämmelserna ska finnas i en preliminär ver- sion. När det gäller övervakning och rapportering finns en särskild tids- plan fastslagen i direktivet. ska medlemsstaterna rapportera uppbyggnad, användning etc. av infrastrukturen till kommis- sionen. En sådan uppdaterad rapport ska sedan sändas med början . Förutom den treåriga rapporteringen ska en årlig utvärdering av indikatorerna genomföras och göras tillgänglig . På grund av direktivets tidsplan kommer det att finnas behov av detal- Prop. 2009/10:224 jerade övergångsbestämmelser till förordningen om geografisk miljö- 11 Ändring i lagen om Regeringens förslag: I lagen (1976:839) om byts ordet miljööverdomstol ut mot mark- och miljööverdomstol. Skälen för regeringens förslag: I propositionen Mark- och miljödom- stolar har regeringen föreslagit att byter namn till Mark- och . I 20 § lagen (1976:839) om Statens va- nämnd nämns . Paragrafen bör följdändras. Ändringen bör träda i kraft . Genomförandet av Inspiredirektivet är ett viktigt steg i rättsutvecklingen inom området informationsteknik (IT) och påverkar inte bara regeringens arbete inom miljöpolitiken utan också möjligheten att nå regeringens mål inom e-förvaltning, regelförenkling och en effektiv nationell försörjning med grundläggande geografisk information (geodata). I direktivet tas ett samlat rättsligt grepp om frågor kring elektronisk tillgång till och utbyte av grundläggande delar av samhällets offentliga information vilket kan ses som ett genombrott för den fortsatta utvecklingen av e-samhället. Avsaknaden av sådana sektorsövergripande regler inom området elektro- niskt informationsutbyte i svensk rätt har haft en bromsande ver- kan för utvecklingen, inte minst av svensk e-förvaltning. Inspiredirektivet ger en rättslig ram för uppbyggnaden av informations- infrastrukturen genom att den innehåller regler för harmonisering av informationen och för de tjänster som gör informationen tillgänglig lik- som av villkoren för tillgång till informationen. Grundläggande offentlig information, inte bara den geografiska som omfattas av Inspiredirektivet, förknippas med ett antal problem som gör det svårt att hitta infor- mationen, bedöma användbarheten, få tillgång till den och att kunna kombinera olika informationsslag. För att lösa problemen krävs det be- stämmelser en rättslig ram som rör beskrivningar, utbyte, delning, tillgång till och utnyttjande av viss harmoniserad grundläggande offentlig information. Den rättsliga ram som Inspire ger för den geografiska infor- mationen kommer att få stor betydelse för en framgångsrik miljöpolitik för att uppnå EU:s och nationella miljömål. Den är också en nödvändig förutsättning för att uppnå regeringens mål främst i den nationella hand- lingsplanen för e-förvaltningen men även i regeringens arbete med regel- förenkling. En grundläggande infrastruktur för geografisk information kan användas för många olika syften och i många olika verksamheter, offentliga som privata, och av allmänheten. Ett prioriterat syfte för Inspire är skyddet för miljön och människors hälsa. Betydelsen av ett stöd för miljöpolitiken i form av beskrivningar av tillståndet i och utvecklingen av människors omvärld har förstärkts i EU-lagstiftningen, bl.a. genom antagandet av det finns det ett stort antal mil- jörelaterade EU-direktiv som ställer krav på medlemsländerna om rap- portering i olika miljöfrågor. Miljöhandlingsprogrammet och andra mil- jödirektiv ställer krav på ökad kunskap om den rumsliga dimensionen när det gäller kartläggning, uppföljning och planering inom miljöområdet i För en sådan kunskap krävs att det dels är möjligt att få tillgång till den geografiska informationen, dels att det är möjligt att an- vända den som underlag för analyser, genomföranden och uppföljningar. finns stora problem förknippade med tillgången till harmoniserad information och tjänster. För att lösa problemen krävs det bestämmelser som rör utbyte, delning, tillgång till och utnyttjande av harmoniserad Enklare tillgång till geografisk information bidrar till att effektivisera arbetet med miljökonsekvensbeskrivningar, att göra olika miljöbedömningar, att genomföra miljöövervakning och olika åtgärder för att förbättra miljön, samt till att höja kvalitén på analyser, Stora effektivitets- och besparingsvinster inom miljömålsarbetet finns att hämta i den infrastruktur som byggs upp enligt Inspiredirektivet, då en viktig förutsättning för att uppfylla miljökvalitetsmålen är att det finns ett effektivt miljöinformationssystem där relevanta indikatorer om miljön kan fångas upp, analyseras och tjäna som underlag för beslut om åtgärder på alla förvaltningsnivåer. Inspire är också nära sammanlänkat med det s.k. SEIS-systemet; . SEIS är ett initiativ från kommissionen och Europeiska miljöbyrån (EEA) för att, tillsammans med EEA:s medlemsstater, inrätta ett samlat infor- mationssystem för all miljöinformation, inrätta webbtjänster för tillgång till information och förenkla medlemsländernas rapporteringsskyldighe- ter enligt unionens miljölagstiftning. Genomförs Inspiredirektivet på kor- rekt sätt, kommer förutsättningarna att förbättras för den nationella upp- följningen av de nationella miljökvalitetsmålen. Den ökade tillgången till geografisk information (och därigenom till geografisk miljöinformation) samt möjligheten att kombinera informationen från olika källor och mel- lan medlemsländer innebär väsentligt ökade möjligheter när det gäller att planera, genomföra och övervaka europeiska miljöåtgärder. En rationell, resurssnål och hållbar utveckling av samhällets informa- tionsinfrastruktur utgör en grund i en IT-baserad verksamhetsutveckling av den offentliga förvaltningen. EU har enats om en gemensam definition av e-förvaltning; verksamhetsutveckling inom offentlig förvaltning som drar nytta av informations- och kommunikationsteknik kombinerad med organisatoriska förändringar och nya kompetenser. I den nationella hand- lingsplanen för e-förvaltning lyfts prioriterade insatsområden fram. mensamt för dessa är att de lyfter fram behovet av en tydlig struktur för de mjuka delarna i en IT-infrastruktur, vilka främst rör frågor om regel- verk, verksamhet, ansvar, samordning, standardisering samt finansiering samma frågor som regleras i Inspiredirektivet. saknas det regler i svensk rätt som samlat hanterar frågor kring elektronisk tillgång till och elektroniskt utbyte av samhällets grundlägg- ande informationsresurser. Införandet av Inspiredirektivet innebär ett steg mot ett sådant sammanhållet regelverk inom geodataområdet. Det sam- manhållna regelverket innefattar ett antal komponenter som har betydelse för utvecklingen av den nationella e-förvaltningen. Exempelvis när det gäller rättsutveckling inom området e-förvaltning medför införandet av Inspiredirektivet rättslig reglering av ett antal e-förvaltningsfrågor, vilket kan nyttjas vid den rättsutveckling som förutskickats i andra förslag (främst e-delegationens betänkande SOU 2009:86 Strategi för myndig- heternas arbete med e-förvaltning). Inspiredirektivet introducerar gemen- samma regler för myndigheternas ansvar för information (utformning, metadata, tjänster), för samverkan och samarbete mellan myndigheter och andra berörda organ, samt för finansiering och avgifter. När det gäller teknisk infrastruktur betyder genomförandet av Inspire- direktivet att det skapas ett sammanhängande system (en teknisk infra- struktur) där geografisk miljöinformation kan hämtas för nyttjande.