prop · GY0317 · 2010-10-20 00:00:00 — Det bör därför i den föreslagna bestämmelsen i lagen om handel med finansiella instrument och i lagen om straff för marknadsmissbruk vid handel med finansiella instrument anges att begäran ska komma från en utländsk myndighet som har behörighet att utöva tillsyn motsvarande den tillsyn som utövar enligt den aktuella lagen. har framhållit att befogenhet att kalla enskilda till förhör i tidigare lagstiftningsärenden har bedömts vara en så långtgående befogenhet att den inte bör gälla vid tillämpningen av de bestämmelser som genomför öppenhetsdirektivet. Enligt bör samma begränsning gälla även vid en begäran om assistans från en tillsynsmyndighet i tredjeland i ärenden som rör frågor av motsvarande slag. Som redogjorts för under avsnitt 4.4.2 får i vissa fall begära att den som förväntas kunna lämna upplysningar i saken inställer sig till förhör på tid och plats som inspektionen bestämmer (se 23 kap. 3 § första stycket lagen om värdepappersmarknaden, 6 kap. 1 a § första stycket lagen om handel med finansiella instrument och 10 kap. 3 § första stycket lagen om investeringsfonder). I tidigare lagstiftningsärenden har Finansinspek- tionens befogenhet att kalla enskilda till förhör bedömts vara en så långtgående befogenhet att man har ansett att befogenheten bör inskränkas till att inte gälla vid tillämpningen av de bestämmelser som följer av prospektdirektivet och öppenhetsdirektivet (se prop. 2004/05:158 s. 134 och prop. 2006/07:65 s. 221, jfr 23 kap. 3 § tredje stycket lagen om värdepappersmarknaden och 6 kap. 1 a § tredje stycket lagen om handel med finansiella instrument). Regeringen instämmer med att begränsningen av befogenhet att kalla någon till förhör bör vara densamma oavsett om inspektionen tillämpar de aktuella bestämmelserna eller om inspektionen efter en begäran från en utländsk myndighet ska kontrollera eller lämna information i ärenden som rör motsvarande frågor. Begränsningen bör således inte enbart gälla tillämpningen av de bestämmelser som följer av öppenhetsdirektivet som har påpekat utan även dem som följer av prospektdirektivet. Rätten att kalla någon till förhör ska därför inte gälla om en begäran från en utländsk myndighet avser en fråga som rör reglering som gäller prospekt, vissa fusioner, flaggning eller regelbunden finansiell information. Lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål Om de uppgifter som begärs av en utländsk tillsynsmyndighet ska användas för utredning av brott eller som bevis i en brottmålsförhandling är det förbehållet åklagare att lämna eller kontrollera information. I sådana fall gäller lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål. anser att en erinran om lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål i de föreslagna paragraferna är överflödig och att den bör tas bort. påpekar att tillsynsmyndigheterna på det finansiella området inte är brottsutredande myndigheter och att IOSCO:s samförståndsavtal inte syftar till att ge rättslig hjälp i brottmål, utan till att tillsynsmyndigheterna ska få tillgång till information från andra länder som de behöver för sin tillsyn. har efterfrågat klargörande när det gäller gräns- dragningen mellan reglerna om informationsutbyte och en begäran om rättslig hjälp i brottmål. inte en brottsutredande myndighet utan har i egen- Prop. 2010/11:17 skap av tillsynsmyndighet att övervaka att lagstiftningen på finansmark- övervakar bl.a. att lagen om straff för marknadsmissbruk vid handel med finansiella instrument efter- levs. Ansvaret att utreda misstänkt marknadsmissbruk ligger dock på . Om i sin tillsynsverksamhet upptäcker att det finns anledning att anta att brott har begåtts, ska inspektionen göra anmälan till åklagaren om detta (se prop. 2004/05:142 s. 109). Det är inte självklart att gränsdragningen mellan myndigheternas respektive ansvarsområden är densamma i andra länder. Regeringen anser därför att det finns skäl för att i de nu aktuella bestämmelserna ha en erinran om att lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål gäller om en begäran avser rättslig hjälp i brottmål. Det ankommer på i det enskilda fallet att försäkra sig om att en framställning från en utländsk tillsynsmyndighet till inspektionen inte avser rättslig hjälp i brottmål. uppgifter från tillsynsmyndigheter i andra Regeringens bedömning: Om IOSCO:s samförståndsavtal ingås och propositionens förslag genomförs bör det finnas förutsättningar för att föra in avtalet i förteckningen i 8 § offentlighets- och sekretessförord- I så fall kommer ett adekvat sekretesskydd att gälla hos Finans- inspektionen för uppgifter som inspektionen får från en tillsynsmyn- dighet i ett annat land enligt avtalet. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen erinran mot det. Kammarrätten i påpekar att 30 kap. 7 § offentlighets- och sekretesslagen syftar till att skydda enskildas personliga och ekonomiska förhållanden vilket betyder att upp- gifter som får från utländska myndigheter och vars utlämnande skulle kunna skada de utländska myndigheternas verksamhet i något avseende inte skyddas av nämnda bestämmelse. anser därför att det bör övervägas i vilken utsträckning utrikessekretessen i 15 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen eller någon annan bestäm- melse i den lagen kan vara tillämplig för att ge ett sådant skydd. , och Svenska Fondhand- lareföreningen anser att om , helt eller delvis, skulle grunda ett beslut riktat mot ett svenskt företag på uppgifter från utlandet är de nuvarande skrivningarna i offentlighets- och sekretesslagen oklara beträffande huruvida inspektionen har möjlighet att lämna ut dessa uppgifter till det berörda företaget. Ett upprätthållande av sekretessen i dessa fall skulle kunna innebära att företaget inte ges möjlighet att fullt ut ta del av skälen till beslutet. Enligt dessa remissinstanser har frågan bäring på samtliga fall av informationsutbyte av det aktuella slaget. Skälen för regeringens bedömning: IOSCO har, som redogjorts för i avsnitt 4.3, gjort bedömningen att inte uppfyller kraven i IOSCO:s samförståndsavtal eftersom inte kan garantera sekretess för uppgifter som inspektionen får från en tillsyns- myndighet i tredjeland. måste avgöra från fall till fall om sekretess gäller för uppgifterna. Såsom anförts i avsnitt 4.4.2 gäller enligt 30 kap. 7 § första stycket andra meningen offentlighets- och sekretesslagen sekretess hos Finans- inspektionen för uppgifter som inspektionen har fått från en utländsk myndighet enligt avtal med ett annat land, om regeringen meddelar föreskrifter om detta. I första hand avses sådana avtal som Finans- inspektionen har ingått med stöd av 10 kap. 3 § regeringsformen. Det normala förfarandet är att ett sådant avtal förs in i förteckningen i 8 § offentlighets- och sekretessförordningen, vilket innebär att sekretess gäller hos för uppgifter som inspektionen har fått från en tillsynsmyndighet i ett annat land enligt det aktuella avtalet. Det gäller således sekretess om avtalet innehåller en klausul om att upp- gifterna inte får lämnas vidare i det aktuella fallet. I offentlighets- och sekretessförordningen finns intaget flera avtal mellan och tillsynsmyndigheter i andra länder (såväl avtal med länder inom EES som avtal med tredjeland). Regeringen har gett i uppdrag att ingå IOSCO:s samförståndsavtal i enlighet med 10 kap. 3 § regeringsformen. Om regeringen beslutar att föra in avtalet i förteckningen i 8 § offentlighets- och sekretessförordningen kommer ett adekvat sekretesskydd att gälla hos för uppgifter som inspektionen får från en tillsynsmyndighet i ett annat land enligt avtalet. Den brist som IOSCO har påtalat blir därigenom åtgärdad. Ett undertecknande av IOSCO:s samförståndsavtal bör i så fall kunna ske parallellt med ett beslut om ändring i offentlighets- och sekretessförordningen. Kammarrätten i har påpekat att 30 kap. 7 § offentlighets- och sekretesslagen syftar till att skydda enskildas personliga och ekonomiska förhållanden och anser att det bör övervägas i vilken utsträckning utrikessekretessen i 15 kap. 1 § offentlighets- och sekretess- lagen eller någon annan bestämmelse i den lagen kan vara tillämplig för att ge ett sådant skydd. Enligt regeringens bedömning torde det främst bli aktuellt att utländska tillsynsmyndigheter kan komma att lämna uppgifter som rör enskildas ekonomiska eller personliga förhållanden till inom ramen för samarbetet enligt IOSCO:s sam- förståndsavtal. Om en utländsk tillsynsmyndighet skulle lämna en upp- gift till som inte omfattas av sekretess enligt 30 kap. 7 § offentlighets- och sekretesslagen ankommer det på inspektionen att göra en prövning i det enskilda fallet av om uppgiften är sekretesskyddad enligt 15 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen eller någon annan bestämmelse i den lagen. , och anser att det finns oklarheter när det gäller s.k. partsinsyn i de fall som grundar sitt beslut i ett enskilt fall på uppgifter som har inhämtats med stöd av IOSCO:s samförståndsavtal. Enligt 16 § förvaltningslagen (1986:223) har en sökande, klagande eller annan part rätt att ta del av det som har tillförts ärendet, om detta avser myndighetsutövning mot någon enskild. 2010/11:17 att ta del av uppgifter gäller med de begränsningar som följer av 10 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen. Bestämmelsen i 10 kap. 3 § offent- lighets- och sekretesslagen är en s.k. kollisionsnorm, dvs. en bestäm- melse som reglerar vad som ska gälla vid konflikt mellan olika typer av regler, i förevarande fall konflikten mellan bestämmelser om sekretess och regler om rätt till partsinsyn som kan finnas på annat håll än i sekretesslagstiftningen. Av bestämmelsens första stycke framgår att sekretess inte hindrar att en enskild eller en myndighet som är part i ett mål eller ärende hos domstol eller annan myndighet och som på grund av sin partsställning har rätt till insyn i handläggningen, tar del av en handling eller annat material i målet eller ärendet. En sådan handling eller ett sådant material får dock inte lämnas ut till parten i den utsträckning det av hänsyn till allmänt eller enskilt intresse är av synnerlig vikt att sekretessbelagd uppgift i materialet inte röjs. I sådana fall ska myndigheten på annat sätt lämna parten upplysning om vad materialet innehåller i den utsträckning det behövs för att parten ska kunna ta till vara sin rätt och det kan ske utan allvarlig skada för det intresse som sekretessen ska skydda. För det fall det skulle uppstå en konflikt mellan reglerna om partsinsyn i förvaltningslagen och sekretessbestämmelser i offentlighets- och sekretesslagen, får konflikten således lösas i rättstillämpningen genom en tillämpning av offentlighets- och sekretesslagens kollisionsnorm. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen erinran mot det. Skälen för regeringens förslag: Ändringarna i lagen om handel med finansiella instrument, lagen om investeringsfonder, lagen om straff för marknadsmissbruk vid handel med finansiella instrument och lagen om värdepappersmarknaden bör träda i kraft så att ska kunna ingå IOSCO:s samförståndsavtal. Det bedöms att ändringarna i de nu aktuella lagarna ska kunna träda i kraft . Syftet med förslagen och alternativa lösningar Regeringen uppdrog åt att ingå IOSCO:s avtal om samråd, samarbete och informationsutbyte. tionens ansökan gjorde IOSCO bedömningen att inte uppfyller kraven som ställs i avtalet. efter begäran från en tillsynsmyndighet i ett annat land med vilken inspektionen med stöd av regeringens bemyndigande har ingått avtal om samarbete, i den utsträckning som följer av avtalet, ska lämna eller Prop. 2010/11:17 kontrollera information som behövs för att den utländska myndigheten ska kunna utöva sin tillsyn. Syftet med förslaget är att Finansinspek- tionen ska kunna ingå IOSCO:s samförståndsavtal. Det bedöms vara av stor vikt att kan delta fullt ut i det internationella samarbetet på värdepappersmarknadsområdet. Merparten av EU:s medlemsstater har redan ingått avtalet. Föreslagna lagstiftningsåtgärder krävs för att ska kunna ingå avtalet. Några lämpliga alternativa lösningar än de som föreslås har inte kunnat identifieras. 8.2Konsekvenser för det allmänna Genom att ingår IOSCO:s samförståndsavtal kommer inspektionens möjligheter att samarbeta och utbyta information med tillsynsmyndigheter i tredjeland att öka avsevärt. Finansinspek- tionen kommer lättare att få tillgång till information som finns hos ett företag eller en person i ett land utanför EES som inspektionen behöver för att utöva sin tillsyn, vilket är svårt om det inte finns ett samarbetsavtal med det berörda landet. kommer således att få bättre förutsättningar att bedriva en effektiv tillsyn över gränsöverskridande verksamhet på värdepappersmarknaden. Vidare innebär förslaget att kan komma att behöva hantera en större mängd förfrågningar om assistans från tillsynsmyndig- heter i andra länder än vad inspektionen hanterar. Detta kan komma att medföra visst merarbete för inspektionens del. Merarbetet bedöms dock inte bli alltför omfattande varför eventuella merkostnader kan hanteras inom befintliga budgetramar. 8.3 Konsekvenser för företag och enskilda Enligt förslaget kommer såväl juridiska som fysiska personer att bli skyldiga att på begäran av tillhandahålla uppgifter, handlingar eller annat, och den som kan förväntas kunna lämna upplysningar i saken kommer att bli skyldig att inställa sig till förhör i den utsträckning det behövs för att den utländska tillsynsmyndigheten som begär assistans ska kunna utöva sin tillsyn. Företag och enskilda har enligt gällande rätt motsvarande skyldigheter när det som utreds har ett samband med egen tillsynsverksamhet eller när det är fråga om en begäran om assistans från en tillsynsmyndighet i ett land Den utökade skyldigheten att lämna ut information torde medföra marginellt ökade kostnader för de företag som kommer att Skyldigheten att inställa sig till förhör innebär en inskränkning i den enskildes frihet. Det bedöms dock att ändamålet med inskränkningen väger tyngre än integritetsintresset. Att ingår IOSCO:s samförståndsavtal kommer att underlätta för svenska företag att tillhandahålla tjänster i tredjeland eller till kunder som är hemmahörande i tredjeland, vilket ibland kan vara svårt om det inte finns ett samarbetsavtal med det aktuella Förslaget innebär sålunda att svenska företag lättare bör kunna ta marknadsandelar i andra länder och hävda sig i den alltmer tilltagande Prop. 2010/11:17 internationella konkurrensen. Vidare bör utländska investerares intresse för den svenska finansmarknaden att kunna öka. Det sagda bör således även kunna främja både sysselsättning och kapitalförsörjning i . Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument 6 kap. 1 a § Förslaget behandlas i avsnitt 5. I fjärde stycket, som är nytt, klargörs att rätten att kalla någon till förhör inte ska gälla om en begäran enligt 6 § från en utländsk myndighet avser en fråga som rör reglering i det landet som motsvarar den i 2, 2 b eller 4 kap. som gäller i beträffande prospekt, vissa fusioner, flaggning eller regelbunden finansiell information. befogenhet att kalla någon till förhör ska således vara densamma som när inspektionen i sin tillsyn tillämpar bestäm- melserna som anges i tredje stycket, om inspektionen efter en begäran från en utländsk myndighet ska kontrollera eller lämna information som den utländska myndigheten behöver för att kunna utöva sin tillsyn i ärenden som rör motsvarande frågor. 6 kap. 6 § Förslaget behandlas i avsnitt 5. Paragrafen, som är ny, har utformats efter förebild i 23 kap. 6 § första meningen lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. dock inte någon möjlighet motsvarande den i 23 kap. 6 § andra meningen samma lag för en utländsk tillsynsmyndighet att närvara vid en kontroll som utförs av . Bestämmelsen innebär att , i den omfattning det är möjligt enligt gällande rätt och i den utsträckning det följer av ett avtal om samarbete, ska bistå en utländsk myndighet med sådana uppgifter som den utländska myndigheten behöver för att utöva sin tillsyn. fråga om åtgärder som gör inom ramen för ska alltid göra en bedömning i det enskilda fallet om det finns lagliga förutsättningar att tillmötesgå den utländska myndighetens begäran med hänsyn till bl.a. offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) och personuppgiftslagen (1998:204). Med avtal om samarbete avses sådana avtal om samarbete som regeringen med stöd av 10 kap. 3 § regeringsformen har uppdragit åt att ingå med utländska tillsynsmyndigheter. ska ha ingått avtalet med stöd av regeringens bemyndigande innebär att bestämmelsen är tillämplig bara på avtal som har uppdragit åt inspektionen att ingå. Det som avses är således inte t.ex. ett bemyndigande av sådant slag som de övriga Prop. 2010/11:17 bemyndigandena i lagen om handel med finansiella instrument. tillsyn som avses framgår av att begäran ska komma från en utländsk myndighet som har behörighet att utöva tillsyn motsvarande den tillsyn som utövar enligt lagen om handel med finansiella instrument. Om en begäran från den utländska myndigheten avser rättslig hjälp i brottmål gäller i stället lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål. 9.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2004:46) om investeringsfonder 10 kap. 6 a § Förslaget behandlas i avsnitt 5. Se författningskommentaren till 6 kap. 6 § lagen om handel med finan- siella instrument. Den tillsyn som avses framgår av definitionen av behörig myndighet i 1 kap. 1 § första stycket 1 lagen om investerings- fonder. Där anges att behörig myndighet är en utländsk myndighet som har behörighet att utöva tillsyn över fondföretag eller förvaltningsbolag. 9.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2005:377) om straff för marknadsmissbruk vid handel med finansiella instrument Förslaget behandlas i avsnitt 5. Se författningskommentaren till 6 kap. 6 § lagen om handel med finan- siella instrument. Den tillsyn som avses framgår av att begäran ska komma från en utländsk myndighet som har behörighet att utöva tillsyn motsvarande den tillsyn som utövar enligt lagen om straff för marknadsmissbruk vid handel med finansiella instrument. 9.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden 23 kap. 3 § Förslaget behandlas i avsnitt 5. Se författningskommentaren till 6 kap. 1 a § lagen om handel med finansiella instrument. 23 kap. 6 a § Förslaget behandlas i avsnitt 5. Se författningskommentaren till 6 kap. 6 § lagen om handel med finan- Den tillsyn som avses framgår av definitionen av behörig myndighet i 1 kap. 5 § första stycket 2 lagen om värdepappers- Där anges bl.a. att behörig myndighet är en utländsk myndighet som har behörighet att utöva tillsyn över utländska värde- pappersföretag och företag som driver en reglerad marknad eller annan motsvarande marknad eller som har behörighet att utöva tillsyn över emittenter vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en Bestämmelsen har ett vidare tillämpningsområde än 23 kap. 6 § lagen om värdepappersmarknaden eftersom den är tillämplig såväl i fråga om behöriga myndigheter i andra länder inom EES som behöriga myndig- heter i tredjeland, medan 23 kap. 6 § lagen om värdepappersmarknaden är tillämplig enbart vid en begäran från en behörig myndighet i ett annat land inom EES när den utövar tillsyn enligt direktivet om marknader för finansiella instrument (MiFID). emellertid snävare på så sätt att den inte ger någon möjlighet motsvarande den i 23 kap. 6 § andra meningen samma lag för en behörig myndighet i ett annat land att närvara vid en kontroll som utförs av Detta innebär att vid en begäran från en behörig myndighet i ett annat land inom EES med vilket har ingått avtal om samarbete måste inspektionen kontrollera om den aktuella begäran avser tillsyn enligt MiFID eller tillsyn som omfattas enbart av avtalet för det fall myndigheten önskar närvara vid en kontroll som utförs av inspektionen. OM SAMRÅD, SAMARBETE INTERNATIONELLA ORGANISATIONEN FÖR VÄRDEPAPPERSTILLSYN Signatärerna av () multilaterala samförståndsavtal, som beaktar den ökande internationella verksamheten på värdepappers- och derivatmarknaderna och det därtill svarande behovet av ömsesidigt samarbete och samråd mellan IOSCO:s medlemmar för att garantera att deras lagar och andra föreskrifter om värdepapper och derivat efterlevs och upprätthålls, som beaktar händelserna , vilka understryker vikten av att utöka samarbetet mellan IOSCO:s medlemmar, som önskar ge varandra största möjliga ömsesidiga assistans för att underlätta fullgörandet av de uppgifter som de har anförtrotts inom sina respektive jurisdiktionsområden för att upprätthålla och säkerställa efterlevnaden av deras lagar och andra föreskrifter, såsom dessa begrepp definieras här nedan, har kommit överens om följande: I () multilaterala samförståndsavtal gäller följande definitioner: 1.myndighet: de tillsynsmyndigheter som förtecknas i bilaga A och som, i enlighet med förfarandena i bilaga B, har undertecknat detta samförståndsavtal. 2.anmodad myndighet: en myndighet till vilken en begäran om assistans framställs enligt detta samförståndsavtal. 3.begärande myndighet: en myndighet som framställer en begäran om assistans enligt detta samförståndsavtal. 4.lagar och andra föreskrifter: bestämmelserna i lagarna inom myndigheternas jurisdiktionsområden, de föreskrifter som meddelas med stöd av de lagarna samt övriga rättsregler som omfattas av myndigheternas behörighet rörande följande: a.Insiderhandel, otillbörlig marknadspåverkan, oriktig framställning av väsentlig information samt andra bedrägliga eller otillbörliga påverkansmetoder som avser värdepapper och derivat, inbegripet kundvärvningsmetoder, förvaltning av investerarmedel samt behandling av kundorder. b.Registrering, emission, utbjudande eller försäljning av värdepapper och derivat samt rapporteringskrav i samband med detta. c.Mellanhänder på marknaden, inbegripet investerings- och handelsrådgivare som ska vara licensierade eller registrerade, företag för kollektiva investeringar, mäklare, handlare samt ombud för registrering av värdepapper. Marknader, börser samt clearing- och avvecklingsenheter. 5.person: en fysisk eller juridisk person eller icke bolagsetablerad enhet eller sammanslutning, inbegripet aktiebolag, enkla bolag, handels- och kommanditbolag. ÖMSESIDIG ASSISTANS OCH INFORMATIONSUTBYTE 6.Allmänna principer för ömsesidig assistans och informationsutbyte a)Detta samförståndsavtal skildrar myndigheternas avsikt när det gäller ömsesidig assistans och informationsutbyte i syfte att upprätthålla och säkerställa efterlevnaden av respektive lagar och andra föreskrifter inom myndigheternas jurisdiktionsområden. Bestämmelserna i detta samförståndsavtal är inte avsedda att skapa rättsligt bindande skyldigheter eller att ersätta nationell rätt. b)Myndigheterna framhåller att inga nationella sekretesskyddande eller blockerande lagar eller andra föreskrifter får förhindra insamlingen eller lämnandet av informationen i 7 b till den begärande myndigheten. c)Detta samförståndsavtal bemyndigar eller förbjuder inte en myndighet att vidta andra åtgärder än dem som fastställs i avtalet för att inhämta information som krävs för att garantera att tillämpliga lagar och andra föreskrifter inom dess jurisdiktion upprätthålls och efterlevs. d)Detta samförståndsavtal ger inte, direkt eller indirekt, någon person som inte är en myndighet rätt eller förmåga att inhämta, undertrycka eller utelämna någon information eller att ifrågasätta verkställandet av en begäran om assistans enligt detta samförståndsavtal. e)Myndigheterna inser vikten av och det önskvärda i att ge ömsesidig assistans och utbyta information i syfte att upprätthålla och säkerställa efterlevnaden av tillämpliga lagar och andra föreskrifter inom sina respektive jurisdiktionsområden.