prop · GX0385 · 2010-01-08 00:00:00 — Uppgifter om transportmedel eller andra varor som kan antas ha samband med brott bör få registreras, även om uppgifterna kan hänföras till en enskild person som det inte finns någon misstanke mot. terna skall därvid förses med en upplysning om att det inte finns någon misstanke mot denne. I lagen bör vidare anges vilka typer av personupp- gifter som får eller skall registreras i . Personuppgifter i bör som regel gallras senast efter det att uppgifter om att den registrerade kan misstänkas för att ha begått brott Om den senaste händelsen avser misstanke om ett brott för vilket inte lindrigare straff än fängelse är föreskrivet bör dock uppgifterna få stå kvar efter den senaste registreringen. Uppgifter ur bör under vissa förutsättningar få lämnas ut till Eko- brottsmyndigheten, , en tullmyndighet eller en skatte- Polismyndigheterna bör få ha direkt åtkomst till uppgifter i Ytterligare bestämmelser om vissa register m.m. Den nya polisdatalagen bör utöver regler om innehålla särskilda regler om register med uppgifter om DNA-analyser i brottmål och om fingeravtrycks- och signalementsregister. Bestämmelserna i 2228 §§ polisdatalagen och i 11 § polisdataförord- ningen om register med uppgifter om DNA-analyser i brottmål bör gälla även i fortsättningen. Särskilda författningsregler om den behandling av personuppgifter i verksamhet som sker med anled- ning av laboratoriets DNA-analyser bör inte införas. Bestämmelserna i 2931 §§ polisdatalagen om fingeravtrycks- och signalementsregister bör gälla även i fortsättningen. dock utöver vad som framgår av 30 § polisdatalagen även få innehålla uppgifter om brottskoder. Det behövs inte någon särskild författningsreglering för eventuella centrala system motsvarande de lokala system som används, t.ex. rationell anmälningsrutin (RAR), datoriserad utredningsrutin tvångs- medel (DurTvå) och kommunikationscentralernas system (KC-syste- En ändring av Säkerhetspolisens organisation bestående i en samman- slagning mellan Säkerhetspolisen och övervägs för Våra förslag utgår från den nuvarande organisationen av Sä- Bestämmelserna i den nya polisdatalagen om behandling av person- uppgifter i Säkerhetspolisens verksamhet bör i huvudsak ha samma inne- Den särskilda lagregleringen om bör dock inte vara kvar i den nya lagen. ser för Säkerhetspolisen bör inte heller i övrigt införas. Säkerhetspolisen bör få behandla personuppgifter för att underlätta spaning i syfte att förebygga och avslöja brott mot rikets säkerhet, spaning i syfte att bekämpa terrorism och registerkontroll enligt säkerhetsskyddslagen. Bestämmelserna i den nya polisdatalagen om behandling av uppgifter om kvarstående misstankar och om behandling av uppgifter om enskilda personer som det inte finns någon misstanke om brott mot bör inte gälla Den nya polisdatalagen bör kunna träda i kraft , då polis- datalagen (1998:622) bör upphöra att gälla. Vi har bedömt att några övergångsbestämmelser till den nya lagen inte behövs. Vi har genomfört konsekvensanalyser enligt 14 och 15 §§ kommittéför- ordningen (1998:1474). Våra förslag bör ge polisen bättre förutsättningar att arbeta problemorienterat och verka brottsförebyggande. Enligt vår bedömning ger de förslag som vi lämnar inte upphov till kostnader som inte ryms inom berörda myndigheters anslag. övrigt får inte några sådana konsekvenser som motiverar en särskild Härigenom föreskrivs följande. Lagens syfte och tillämpningsområde Syftet med lagen 1 § Syftet med denna lag är att skydda människor mot att deras person- liga integritet kränks genom behandling av personuppgifter i polisens verksamhet. 2 § Denna lag gäller vid behandling av personuppgifter i polisens verk- samhet för att 1.förebygga brott och andra störningar av den allmänna ordningen och säkerheten, 2.övervaka den allmänna ordningen och säkerheten, hindra störningar därav samt ingripa när sådana inträffat eller 3.bedriva spaning och utredning i fråga om brott som hör under all- mänt åtal. Lagen gäller också behandling av sådana uppgifter som avses i 5 kap. 10 och 11 §§. 3 § Lagen gäller inte för behandling av personuppgifter som företas med stöd av lagen (1998:620) om belastningsregister, lagen (1998:621) om misstankeregister eller lagen (2000:344) om Schengens informationssy- stem. Lagen gäller heller inte vid insamling av personuppgifter genom tele- avlyssning, teleövervakning eller kameraövervakning. Lagen gäller vid övrig behandling av personuppgifter i form av bilder eller ljud, dock ej vid sådan behandling som består i insamling av personuppgifter genom upptagning av bilder eller ljud. Vid behandling av personuppgifter i form av bilder eller ljud skall vad som i lagen sägs om insamling tillämpas när uppgifterna första gången behandlas efter det att insamlingen avslutats. 4 § Vid annan behandling av personuppgifter i polisens verksamhet än som avses i 2 eller 3 § gäller personuppgiftslagen (1998:204). 5 § Bestämmelserna i 1 och 2 kap., 3 kap. 1 och 2 §§, 4 kap. samt 6 och 7 kap. gäller för sådan behandling av personuppgifter som helt eller del- vis är automatiserad samt även för annan behandling av personuppgifter, om uppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. Bestämmelserna i 3 kap. 311 §§ och 5 kap. gäller endast automatise- rad behandling av personuppgifter. 6 § I denna lag används följande beteckningar med nedan angiven bety- delse. Behandling (av personuppgifter) Varje åtgärd eller serie av åtgär- der som vidtas i fråga om per- sonuppgifter, vare sig det sker på automatisk väg eller inte, t.ex. in- samling, registrering, organisering, lagring, bearbetning eller ändring, ning, utlämnande genom översän- dande, spridning eller annat till- handahållande av uppgifter, sam- blockering, utplåning eller förstö- Blockering (av personuppgifter) En åtgärd som vidtas för att per- sonuppgifterna skall vara förknip- pade med information om att de är spärrade och om anledningen till spärren och för att personuppgif- terna inte skall lämnas ut till tredje man annat än med stöd av 2 kap. Varje förfarande som kan an- vändas för analys av deoxyribonu- lämnas ut för att en myndighet skall kunna utföra sådan tillsyn, kontroll eller revision som den är skyldig att sköta, anses dock inte myndigheten som mottagare. All slags information som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person som är i livet. Den som ensam eller tillsam- mans med andra bestämmer ända- målen med och medlen för be- handlingen av personuppgifter. Den som behandlar personupp- Personuppgiftsombud Den fysiska person som, efter förordnande av den personupp- giftsansvarige, självständigt skall se till att personuppgifter behand- las på ett korrekt och lagligt sätt. Grundläggande principer vid behandling av personuppgifter Grundläggande krav på behandlingen av personuppgifter 1 § Den personuppgiftsansvarige skall se till att 1.personuppgifter behandlas bara om det är lagligt, 2.personuppgifter alltid behandlas på ett korrekt sätt och i enlighet med god sed, 3.personuppgifter samlas in bara för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål, 4.personuppgifter inte behandlas för något ändamål som är oförenligt med det för vilket uppgifterna samlades in, 5.de personuppgifter som behandlas är adekvata och relevanta i för- hållande till ändamålen med behandlingen, 6.inte fler personuppgifter behandlas än som är nödvändigt med hän- syn till ändamålen med behandlingen, 7.de personuppgifter som behandlas är riktiga och, om det är nödvän- digt, aktuella, 8.alla rimliga åtgärder vidtas för att rätta, blockera eller utplåna sådana personuppgifter som är felaktiga eller ofullständiga med hänsyn till än- damålen med behandlingen, och 9.gallring sker av personuppgifter som inte längre behövs för ända- målet med behandlingen om inte annat anges i denna lag. Vad som sagts i första stycket 9 gäller inte personuppgifter 1.i en förundersökning, eller 2.i en brottsutredning som handläggs enligt 23 kap. 22 § rättegångs- balken eller enligt 31 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. 2 § Vid tillämpning av 1 § första stycket 4 gäller att en behandling av personuppgifter för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål inte skall anses som oförenlig med de ändamål för vilka uppgifterna samlades in. Personuppgifter får bevaras för historiska, statistiska eller vetenskap- liga ändamål än som sagts i 1 § första stycket 9. Person- uppgifterna får dock i sådana fall inte bevaras än vad som behövs för dessa ändamål. Personuppgifter som behandlas för historiska, statistiska eller veten- skapliga ändamål får användas för att vidta åtgärder i fråga om den en- skilde bara om den enskilde har lämnat sitt samtycke eller det finns syn- nerliga skäl med hänsyn till den enskildes vitala intressen. När behandlingen av personuppgifter är tillåten 3 § Personuppgifter får behandlas bara om behandlingen är nödvändig för att sådan polisverksamhet som anges i 1 kap. 2 § första stycket skall kunna utföras. Lagen hindrar inte att personuppgifter diarieförs eller behandlas i löpande text om uppgifterna har lämnats i ett ärende eller är nödvändiga för handläggningen av det. 3 kap. Vissa behandlingar av personuppgifter Behandling av känsliga personuppgifter 1 § Uppgifter om en person får inte behandlas enbart på grund av vad som är känt om personens ras eller etniska ursprung, politiska åsikter, religiösa eller filosofiska övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa eller sexuella läggning. Om uppgifter om en person behandlas på annan grund får uppgifterna kompletteras med sådana uppgifter som avses i första stycket, om det är oundgängligen nödvändigt för syftet med behandlingen. 2 § Uppgifter om personnummer eller samordningsnummer får behand- las bara när det är klart motiverat med hänsyn till 1.ändamålet med behandlingen, 2.vikten av en säker identifiering, eller 3.något annat beaktansvärt skäl. Behandling av uppgifter om kvarstående misstankar 3 § Om en förundersökning mot en person har lagts ned på grund av bristande bevisning får uppgifter om brottsmisstanken behandlas för annat ändamål än arkivering endast under förutsättning att 1.den misstänkte enligt förundersökningsledarens bedömning fortfa- rande är skäligen misstänkt för brottet och 2.uppgifterna behövs för att förundersökningen skall kunna tas upp på 4 § Om åtal mot en person har lagts ned eller om denne genom laga- kraftvunnen dom har frikänts får uppgifter om brottsmisstanken behand- las för annat ändamål än arkivering endast 1.om förundersökningen tas upp på nytt eller 2.för prövning av ett särskilt rättsmedel enligt 58 kap. rättegångsbal- Behandling av uppgifter om enskilda personer som det inte finns någon misstanke om brott mot 5 § Uppgifter om en enskild person som det inte finns någon misstanke om brott mot får behandlas för att förebygga, förhindra eller upptäcka sådan brottslig verksamhet som innefattar brott för vilket är föreskrivet fängelse . Uppgifter om en enskild person som det inte finns någon misstanke mot skall förses med en upplysning om detta förhållande. 6 § Personuppgifter som behandlas enligt 5 § skall förses med upplys- ningar om uppgiftslämnarens trovärdighet och uppgifternas riktighet i sak. 7 § Personuppgifter som behandlas enligt 5 § för att underlätta övervak- ning av personer som kan antas komma att begå brott får endast avse dömda personer som är allvarligt kriminellt belastade eller som kan antas vara farliga för annans personliga säkerhet. Beslut om villkor för behandlingen 8 § Den personuppgiftsansvarige skall särskilt besluta ändamål för be- handlingen av personuppgifter och de villkor i övrigt som behövs för att förebygga otillbörligt intrång i enskildas personliga integritet. 9 § Personuppgifter som behandlas enligt 5 § får inte bevaras än från det att uppgifterna om personen samlades in. Sådana per- sonuppgifter som avses i 7 § får dock bevaras senast till dess att uppgif- terna om personen gallras ur belastningsregistret. Regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, får meddela föreskrifter om att uppgifter får bevaras för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål. Behandling av personuppgifter som inte omfattas av bestämmelserna 10 § Bestämmelserna i 59 §§ gäller inte behandling av personuppgifter 1.i en förundersökning eller 2.i en brottsutredning som handläggs enligt 23 kap. 22 § rättegångs- balken eller enligt 31 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. Behandling av uppgifter på Internet om efterlysningar av enskilda personer 11 § En efterlysning av en person med anledning av att han eller hon avvikit från verkställighet av påföljd för brott eller med anledning av att han eller hon misstänks för brott, får göras allmänt tillgänglig på Internet endast om 1.domen eller misstanken avser ett brott för vilket inte lindrigare straff än fängelse är föreskrivet eller 2.personen kan antas vara farlig för annans personliga säkerhet. 4 kap. Särskilt om behandling av personuppgifter hos 1 § Säkerhetspolisen får utan hinder av bestämmelserna i 3 kap. 310 §§ behandla personuppgifter för att underlätta 1.spaning i syfte att förebygga och avslöja brott mot rikets säkerhet, 2.spaning i syfte att bekämpa terrorism och 3.registerkontroll enligt säkerhetsskyddslagen (1996:627). 1 § får föra ett allmänt spaningsregister för polisens spaningsverksamhet. är personuppgiftsansvarig för behandlingen av personuppgifter i registret. 2 § Det allmänna spaningsregistret får föras i syfte att underlätta till- gången till uppgifter med anknytning till polisverksamhet som består i att förebygga, upptäcka och utreda brott. 3 § Det allmänna spaningsregistret får innehålla uppgifter som kan hän- föras till en enskild person endast om den som avses med uppgiften kan misstänkas för att ha begått ett brott och om registreringen är av särskild betydelse för brottsbekämpningen. Uppgifter om transportmedel eller andra varor som kan antas ha sam- band med ett brott eller om hjälpmedel som kan antas ha använts i sam- band med ett brott får registreras, även om uppgifterna kan hänföras till en enskild person som det inte finns någon misstanke mot. Uppgifterna skall därvid förses med upplysning om att det inte finns någon misstanke mot denne. 4 § Det allmänna spaningsregistret får innehålla följande uppgifter om en enskild person: 1.upplysningar om varifrån den registrerade uppgiften kommer och om uppgiftslämnarens trovärdighet, 4.uppgifter om särskilda fysiska kännetecken, 5. uppgifter om verkställighet av påföljd för brott, 6.uppgifter om varor, brottshjälpmedel och transportmedel, 8.varning om att personen tidigare varit beväpnad, våldsam eller flykt- benägen. Det allmänna spaningsregistret skall alltid innehålla uppgifter om de omständigheter och händelser som gett anledning att anta att den regi- strerade begått brott. 5 § Uppgifter i det allmänna spaningsregistret om en registrerad person skall gallras senast efter det att uppgifter om att denne kan misstän- kas för att ha begått ett brott senast infördes. Om den senast införda upp- giften avser misstanke om ett brott för vilket lindrigare straff än fängelse inte är föreskrivet behöver dock uppgifterna inte gallras förrän efter att den senaste uppgiften infördes. Regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, får meddela föreskrifter om att uppgifter får bevaras för historiska, statistiska och vetenskapliga ändamål. Bestämmelser som inte gäller 6 § Bestämmelserna i 3 kap. 3 och 4 §§ gäller inte vid behandling av personuppgifter i det allmänna spaningsregistret. Register med uppgifter om DNA-analyser i brottmål 7 § Uppgifter om resultat av DNA-analyser får behandlas endast för att underlätta identifiering av personer i samband med utredning av brott. får föra register (DNA-register och spårregister) i en- lighet med 812 §§ över de uppgifter som behandlas. är personuppgiftsansvarig för behandling av uppgifter i registren. Sådana uppgifter som avses i första stycket får även behandlas i 1.i en förundersökning eller 2.i en brottsutredning som handläggs enligt 23 kap. 22 § rättegångs- balken eller enligt 31 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. 8 § Ett DNA-register får innehålla uppgifter om resultatet av DNA-ana- lyser som har gjorts under utredning av ett brott och som avser personer som har dömts för 1.ett sådant brott mot en persons liv eller hälsa, personliga integritet eller säkerhet som avses i 3, 4, 6, 8, 12 eller 17 kap. , om brottet kan leda till fängelse , 2.ett allmänfarligt brott som avses i 13 kap. , om brottet kan leda till fängelse , eller 3. försök, förberedelse, stämpling, anstiftan eller medhjälp till ett så- dant brott som avses i 1 eller 2. 9 § Registreringen av ett analysresultat skall begränsas till uppgifter som ger information om den registrerades identitet. Analysresultat som kan ge upplysning om den registrerades personliga egenskaper får inte registre- Utöver vad som sägs i första stycket får endast innehålla upplysningar som visar i vilket ärende analysen har gjorts och vem 10 § Ett spårregister får innehålla uppgifter om DNA-analyser som har gjorts under utredning av brott och som inte kan hänföras till en identifi- Utöver uppgifter om analysresultat får ett spårregister en- dast innehålla upplysningar som visar i vilket ärende analysen har gjorts. 11 § Uppgifter i spårregister får endast jämföras med analysresultat 1.som inte kan hänföras till en identifierbar person, 2.som finns i , eller 3.som kan hänföras till en person som är misstänkt för brott. 12 § Uppgifter i skall gallras senast när uppgifterna om den registrerade gallras ur belastningsregistret enligt lagen (1998:620) om belastningsregister. Uppgifter i spårregister skall gallras senast efter registre- ringen. Prover från personer som inte är misstänkta för brott 13 § Om det i samband med utredning av ett brott har tagits ett prov för DNA-analys från någon som inte är misstänkt för brottet får provet inte användas för något annat ändamål än det för vilket det togs. Ett sådant prov får inte heller sparas efter det att målet slutligt har avgjorts. 14 § För att underlätta identifiering av personer i samband med brott får behandla uppgifter i fingeravtrycks- och signale- mentsregister. Ett sådant register får användas för identifiering av okända personer även i andra fall. är personuppgiftsansvarig för behandling av uppgifter i registren. Sådana uppgifter som avses i första stycket får även behandlas i 1. i en förundersökning eller 2. i en brottsutredning som handläggs enligt 23 kap. 22 § rättegångs- balken eller enligt 31 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. Uppgifter som får behandlas 15 § Fingeravtrycks- och signalementsregister får endast innehålla upp- gifter om den som är misstänkt eller dömd för brott eller som har fått lämna fingeravtryck enligt 19 § lagen (1991:572) om särskild utlännings- I ett sådant register får endast antecknas uppgifter om 1. fingeravtryck, 2. signalement, 3. identifieringsuppgifter, 4. ärendenummer och 5. brottskoder. 16 § Uppgifter i fingeravtrycks- eller signalementsregister om en miss- tänkt person skall gallras när förundersökning eller åtal mot personen läggs ned eller när åtal ogillas. Uppgifterna får dock bevaras längre om andra uppgifter om den registrerade skall behandlas med stöd av 3 kap. 3 och 4 §. När dessa uppgifter gallras skall även uppgifter i fingeravtrycks- och signalementsregister gallras. Om den registrerade döms skall uppgifterna i registret gallras senast då uppgifterna gallras ur belastningsregistret enligt la- gen (1998:620) om belastningsregister. Regeringen får meddela föreskrifter om gallring av uppgifter om den som har lämnat fingeravtryck enligt lagen (1991:572) om särskild utlän- 6 kap. Information till den enskilde, rättelse och säkerheten vid Information till den enskilde Information som skall lämnas självmant 1 § Om uppgifter om en enskild person samlas in från personen själv, skall den personuppgiftsansvarige i samband därmed självmant lämna den enskilde information om behandlingen av uppgifterna. Information enligt första stycket behöver inte lämnas, om det finns be- stämmelser om antecknandet eller utlämnandet av personuppgifterna i Information enligt första stycket behöver heller inte lämnas om upp- gifterna samlas in i samband med ett larm eller en annan liknande under- rättelse och larmet eller underrättelsen kräver omedelbara insatser från 2 § Om personuppgifterna har samlats in från någon annan källa än den enskilde, skall den personuppgiftsansvarige självmant lämna den enskil- de information om behandlingen av uppgifterna när de antecknas. uppgifterna avsedda att lämnas ut till tredje man, behöver informationen dock inte ges förrän uppgifterna lämnas ut . Information enligt första stycket behöver inte lämnas, om det finns be- stämmelser om antecknandet eller utlämnandet av personuppgifterna i Information behöver inte heller lämnas enligt första stycket, om detta visar sig vara omöjligt eller skulle innebära en oproportionerligt stor Om uppgifterna används för att vidta åtgärder som rör den enskilde, skall dock information lämnas senast i samband med att så sker. Vad informationen skall omfatta 3 § Information enligt 1 eller 2 § skall omfatta 1.uppgift om den personuppgiftsansvariges identitet, 2.uppgift om ändamålen med behandlingen, och 3.all övrig information som behövs för att den enskilde skall kunna ta till vara sina rättigheter i samband med behandlingen, såsom information om mottagarna av uppgifterna, skyldighet att lämna uppgifter och rätten att ansöka om information och få rättelse. Information behöver dock inte lämnas om sådant som den enskilde redan känner till. Information som skall lämnas efter ansökan 4 § Den personuppgiftsansvarige är skyldig att till var och en som ansö- ker om det en gång per kalenderår gratis lämna besked om personupp- gifter som rör den sökande behandlas eller ej. Behandlas sådana uppgif- ter skall skriftlig information lämnas också om 1.vilka uppgifter om den sökande som behandlas, 2.varifrån dessa uppgifter har hämtats, 3.ändamålen med behandlingen, och 4.till vilka mottagare eller kategorier av mottagare som uppgifterna lämnas ut. En ansökan enligt första stycket skall göras skriftligen hos den person- uppgiftsansvarige och vara undertecknad av den sökande själv. Informa- tion enligt första stycket skall lämnas inom en månad från det att ansökan gjordes. Om det finns särskilda skäl för det, får information dock lämnas senast efter det att ansökan gjordes. Information enligt första stycket behöver inte lämnas om personupp- gifter i löpande text som inte fått sin slutliga utformning när ansökan gjordes eller som utgör minnesanteckning eller liknande. Vad som sagts gäller dock inte om uppgifterna har lämnats ut till tredje man eller om uppgifterna behandlas enbart för historiska, statistiska eller veten- skapliga ändamål eller, när det gäller löpande text som inte fått sin slut- liga utformning, om uppgifterna har behandlats . Undantag från informationsskyldigheten vid sekretess och tystnadsplikt 5 § I den utsträckning det är särskilt föreskrivet i författning eller i beslut som har meddelats med stöd av författning att uppgifter inte får lämnas ut till den enskilde gäller inte bestämmelserna i 14 §§. 6 § Den personuppgiftsansvarige är skyldig att på begäran av den en- skilde rätta, blockera eller utplåna sådana personuppgifter som inte har behandlats i enlighet med denna lag eller föreskrifter som har utfärdats med stöd av lagen. Den personuppgiftsansvarige skall också underrätta tredje man till vilken uppgifterna har lämnats ut om åtgärden, om den enskilde begär det eller om mera betydande skada eller olägenhet för den enskilde skulle kunna undvikas genom en underrättelse.