prop · GX03120 · 2010-04-01 00:00:00 — Det är dock viktigt att arbetsinsatsen är begränsad och inte i egentlig mening hindrar den sökande från att stå till arbetsmarknadens förfogande eller att utföra något annat arbete. Nuvarande lydelse av bestämmelsen har tillämpats så att rätten till ersätt- ning då företagare tillfälligt upphört med verksamheten har varit knuten både till personen och företaget i fråga, i syfte att minska risken att exempelvis en familj som driver ett företag ges möjlighet att ett flertal gånger lägga ned verksamheten tillfälligt genom att växelvis låta familjemedlemmarna ingå i företaget. Den skatterättsliga definitionen av närstående i inkomstskattelagen (1999:1229) är enligt regeringens mening inte tillräcklig för att täcka alla de relationer som bör regleras i lagen om arbetslöshetsförsäkring. Närståendebegreppet bör därför ges en vidare innebörd i lagen om arbetslöshetsförsäkring för att omfatta personer som inte omfattas av det skatterättsliga begreppet. , Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen och Arbetslös- hetskassornas anser att det i lagtexten bör definieras vem som avses med närstående eftersom begreppet ska ges en vidare betydelse än vad som regleras i inkomstskattelagen. att begreppet närstående personer införs i bestämmelsen men anser inte Prop. 2009/10:120 att begreppet behöver definieras i lagtext. Definitivt upphörande av verksamhet I de fall den föreslagna huvudregeln gällande företagares arbetslöshet inte är tillämplig bör en företagare anses som arbetslös när företagarens näringsverksamhet vid en samlad bedömning har upphört definitivt. Regeringen föreslår att detta regleras i en särskild bestämmelse i lagen om arbetslöshetsförsäkring. Akademikers anser att ytterligare preciseringar behöver göras för att klargöra när åtgärder för att avveckla verksamheten ska anses ha slutförts så att ersättning från arbetslöshets- försäkringen kan utbetalas. Regeringen delar inte denna uppfattning utan anser att den reglering och praxis som finns i detta avseende är tillräcklig. 8.5Beräkning av dagsförtjänst för företagare 8.5.1Ändrad dagsförtjänstberäkning för företagare Regeringens förslag: Dagsförtjänsten för företagare ska grundas på den inkomst från verksamheten som framgår av den senaste taxeringen. Om det är mer förmånligt för företagaren, ska dags- förtjänsten grundas på den genomsnittliga inkomsten från verksam- heten som föregår inkomståret i den senaste taxeringen. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. Utredningen föreslår att dagsförtjänsten för företagare grundas på inkomsten som framgår av den senaste taxeringen eller, om det är mer förmånligt för företagaren, på genomsnittet av de två bästa av de tre Remissinstanserna: Övervägande delen av de remissinstanser som har yttrat sig är positiva till förslaget, eller har inte några synpunkter. Arbetsförmedlingen, Akademikers och Kommuner och Landsting tillstyrker förslaget. ombudsmannen, för arbetslöshetsförsäkringen och ställer sig positiva till förslaget. Verket för näringslivsutveckling har inget att invända Näringsliv, Småföretagarnas Arbetslöshetskassa och Företagarna anser att förslaget är en förbättring i förhållande till nuvarande regel men att det inte är tillräckligt. Skälen för regeringens förslag: Enligt huvudregeln i 37 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring beräknas företagares arbetslös- hetsersättning på den genomsnittliga inkomsten Denna regel medför att en företagare, som driver sin verksamhet med dålig lönsamhet in i det sista, riskerar att få en sämre dagsförtjänst än om verksamheten lagts ner tidigare. därför, enligt regeringens uppfattning, försök att driva företag vidare. 2009/10:120 Regeringen föreslår därför att dagsförtjänsten för företagare grundas på den inkomst från verksamheten som framgår av den senaste taxeringen eller, om det är mer förmånligt för företagaren, på den genomsnittliga inkomsten från verksamheten som föregår inkomståret i den senaste taxeringen. Genom att arbetslöshetsersättningen, enligt för- slaget, helt grundas på taxerade inkomster kan uppgifterna enkelt kontrolleras. Att ersättningen grundas på den inkomst som framgår av den senaste taxeringen bör underlätta administrationen jämfört med nuvarande regelverk. Även det alternativa beräkningssättet, att ersätt- ningen beräknas på den genomsnittliga inkomsten från verksamheten som föregår inkomståret i den senaste taxeringen leder till en minskning av den administrativa bördan då intyg endast krävs , jämfört . Arbetslöshetskassornas , och Småföretagarnas Arbetslöshetskassa anser att förslaget är en förbättring av nuvarande reglering men ser helst en återgång till en äldre modell som innebär att den högsta taxerade inkomsten under de tre före avvecklingsåret ska ligga till grund för beräkningen. Arbetslös- hetskassornas anser att det ska vara möjligt att göra en preliminär beräkning av dagsförtjänsten och att arbetslöshetskassan i efterhand, då har fattat ett beslut, ska kunna korrigera och fastställa en slutlig dagsförtjänst. Företagarna framför att ersättningen bör baseras på det bästa av . Även föreslår att det åtminstone för konstnärligt och litterärt yrkesverksamma införs en regel om att dagsförtjänst som huvudregel ska fastställas utifrån den senaste taxeringen eller den högsta inkomsten under åtminstone . Regeringen anser att dagsförtjänsten bör spegla den sökandes inkomst före arbetslösheten. Även för anställda gäller principen om att den senaste tolvmånadersperioden ska ligga till grund för beräkning av den sökandes dagsförtjänst. Till skillnad från anställda löper emellertid före- tagare, som driver vidare en verksamhet med dålig lönsamhet, risken att få en lägre dagpenning än om han eller hon lägger ned verksamheten på ett tidigare stadium. Genom det föreslagna alternativa beräkningssättet, enligt vilket dagpenningen grundas på den genomsnittliga inkomsten från verksamheten som föregår inkomståret i den senaste taxeringen, vill regeringen skapa incitament för företagare att driva före- tag vidare även när företaget tillfälligt går sämre. Detta får dock inte leda till en orimlig särbehandling av företagare i arbetslöshetsförsäkringen och regeringen anser därför att det föreslagna beräkningssättet är rimligt. 8.5.2Utökad möjlighet för företagare att få dagsförtjänsten grundad på inkomst av anställning Regeringens förslag: För en företagare som upphör att bedriva näringsverksamhet från det att den startade, får dagsförtjänsten grundas på företagarens tidigare anställning. När dags- förtjänsten grundas på tidigare anställning ska prövning av om arbets- villkoret uppfyllts avse tid i anställningen. Ramtiden ska då avse de som närmast föregått den månad när den sökande startade sin verksamhet. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslår att perioden under vilken en företagare ska kunna få arbetslöshetsersättningen beräknad på tidigare anställning ska vara 36 månader. Remissinstanserna: Övervägande delen av de remissinstanser som har yttrat sig är positiva till förslaget, eller har inte några synpunkter. Arbetsförmedlingen, Företagarna, och Kommuner och Landsting tillstyrker förslaget. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, Arbetslöshetskassornas , Småföretagarnas Arbetslöshetskassa och instämmer i förslaget. är positiv till förslaget. Skälen för regeringens förslag: kan företagare som lägger ned sin verksamhet och som före tiden som företagare haft en varaktig anknytning till arbetsmarknaden som anställd, få dags- förtjänsten baserad på den tidigare anställningen. Regeringen anser att bör utökas . Härigenom får företagaren en rimlig tid på sig att pröva sina affärsidéer och etablera sitt företag. Remissinstanserna är positiva till att den s.k. efterskyddstiden förlängs då nuvarande tolvmånadersperiod anses vara för att kunna bedöma om företaget kommer att vara lönsamt eller inte. Arbetslöshetskassornas påpekar att det är oklart om det vid beräkning enligt denna modell måste finnas ett medlemskap i en arbetslöshetskassa som inkomstunderlaget grundas på. Regeringen anser att möjligheten för den sökande att få sin ersättning beräknad på tidigare anställning får anses gynnande för företagare. Grundprincipen i arbetslöshetsförsäkringen är att för att kunna erhålla inkomstrelaterad ersättning måste arbetsvillkoret vara uppfyllt inom den tid då sökande var medlem i en arbetslöshetskassa. Att frångå denna princip anser regeringen vara en alltför generös särreglering för före- tagare jämfört med anställda. För att inkomstrelaterad ersättning ska kunna lämnas anser regeringen således att prövning av om arbetsvillkoret ska anses uppfyllt ska avse tid i anställningen. Vidare måste arbets- villkoret vara uppfyllt under tid som en sökande varit medlem i en arbetslöshetskassa. Regeringen anser även att det då också bör regleras att ramtiden, i de fall ersättningen grundas på tidigare anställning, ska avse de som närmast föregått den månad när den sökande startade sin verksamhet. Arbetslöshetskassornas efterfrågar ett klargörande avseende hur beräkning ska göras då man växlat företag innan arbetslös- Regeringen uppfattar att denna remissynpunkt avser Prop. 2009/10:120 situationen då en person före arbetslöshetens inträde har drivit olika företag och vill med anledning av denna synpunkt framhålla följande. Möjligheten att få sin ersättning baserad på tidigare anställning är ett undantag från de regler som normalt gäller vid företagares arbetslöshet. Syftet med regeln är att stärka skyddet under uppstart av en verksamhet så att den som prövar att driva en verksamhet inte riskerar att hamna i ett sämre ekonomiskt läge än om han eller hon inte hade valt att göra detta. Bestämmelsen är inte till för att skydda den som driver en verksamhet och därefter påbörjar en ny verksamhet utan syftar till att stärka skyddet för den som vill pröva att förverkliga en affärsidé. 8.6Beräkning av dagsförtjänst för personer som kombinerat anställning med företagande Regeringens förslag: När dagsförtjänst ska fastställas för personer som kombinerat anställning med företagande ska dagsförtjänsten fastställas utifrån inkomst från både näringsverksam- heten och anställningen. Detta gäller inte personer som fått en anställ- ning eller näringsverksamhet godkänd som bisyssla. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om villkor för fastställande av och rätt till ersättning för personer som kombinerat anställning med företagande. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Övervägande delen av de remissinstanser som har yttrat sig är positiva till förslaget, eller har inte haft några synpunkter. Kommuner och Landsting, Inspektionen för arbetslöshets- försäkringen och Arbetslöshetskassornas tillstyrker förslaget. Verket för näringslivsutveckling instämmer med förslaget och är positiv till förslaget. anser att reglerna för beräkning av dagsförtjänst om en person haft inkomst som både anställd och företagare behöver klargöras ytterligare. Skälen för regeringens förslag: Enligt arbetslöshetskassornas tillämpning får personer som, före arbetslösheten, har kombinerat anställning med företagande, sin dagsförtjänst beräknad på inkomst från både anställningen och näringsverksamheten. Regeringen anser att denna tillämpning bör regleras i lagen om arbets- löshetsförsäkring och föreslår därför en sådan bestämmelse. Regeringen anser också att det bör klargöras att detta inte gäller personer som fått en anställning eller näringsverksamhet godkänd som bisyssla. Skälet till detta är att en sökande som har fått en bisyssla godkänd får sin dagsförtjänst beräknad endast på inkomsten från sin huvudsakliga sysselsättning. Detta undantag anser regeringen bör framgå av lagen. Personer som kombinerar anställning med företagande kan göra detta på olika sätt. Det finns både de som växlar mellan att vara företagare och att vara anställd och de som är företagare parallellt med en anställning. den senare gruppen ingår de personer som , enligt arbetslöshets- Prop. 2009/10:120 kassornas tillämpning omfattas av den s.k. 17/10-regeln. tillämpning kan en person, som bedrivit näringsverksamhet i begränsad omfattning jämsides med en deltidsanställning, och som förlorat sin anställning, vara ersättningsberättigad utan att behöva lägga närings- verksamheten vilande eller avveckla verksamheten. För att en verk- samhet ska godkännas som ett deltidsföretag enligt denna s.k. 17/10- regel måste verksamheten ha bedrivits varaktigt jämsides med en anställning om minst . Inkomsten från verksamheten får inte överstiga högsta dagpenning (f.n. ). Verksamheten får inte utvidgas efter arbetslöshetens inträde. Om en verksamhet godkänns som en s.k. 17/10-verksamhet beräknas arbetslöshetsersättningen på såväl anställningen som det egna företagandet. Regeringen anser att möjligheten att bedriva näringsverksamhet i begränsad omfattning vid sidan av en deltidsanställning, utan att förlora rätten till arbetslöshetsersättning, bör finnas kvar (se även prop. 1983/84:126 s. 18). Regeringen instämmer i Tjänstemännens Central- organisations uppfattning att det föreligger svårigheter vid beräkning av dagpenning för denna grupp och att det kan finnas behov att bestämma villkoren för beräkning av dagsförtjänst. De specifika villkor som ska gälla för personer som kombinerar före- tagande med anställning bör lämpligen regleras på förordningsnivå. Regeringen föreslår därför att det tas in en upplysning i lagen om arbetslöshetsförsäkring om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om villkor för fastställande av och rätt till ersättning för personer som kombinerat anställning med företagande. Reglerna för dem som väljer att kombinera anställning och företagande i arbetslöshetsförsäkringen kommer att utredas vidare inom . Regeringens förslag: Med bisyssla avses i lagen om arbetslöshets- försäkring sådan anställning eller näringsverksamhet som den sökande före arbetslöshetens inträde har utfört eller bedrivit vid sidan av sin heltidssysselsättning. Nuvarande inkomstgräns för att få en näringsverksamhet godkänd som bisyssla tas bort. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. Utredningen föreslår att bisyssla i form av företagande ska regleras i en särskild bestämmelse som även inkluderar en lagreglering av den s.k. 17/10-regeln som arbetslöshetskassorna tillämpar. Utredningen föreslår att kravet att den sökandes näringsverksamhet inte får utvidgas under arbetslösheten samt kravet på att bisysslan inte får hindra den sökande från att anta ett lämpligt heltidsarbete tas bort. Utredningen föreslår därutöver en annan inkomstgräns för hur mycket en sökande får tjäna på bisysslan utan att få avdrag på sin arbetslöshets- ersättning. Remissinstanserna: Övervägande delen av de remissinstanser som har yttrat sig är positiva till förslaget, eller har inte haft några synpunkter. Kommuner och Landsting, och Verket för näringslivsutveckling tillstyrker förslaget. Jämställdhets- ombudsmannen, och Konstnärliga och är positiva till förslaget. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen och Småföretagarnas Arbetslöshetskassa är positiva till att den i praxis fastställda s.k. 17/10- regeln regleras men anser att bestämmelsen måste innehålla förbud mot att utöka bisysslan under arbetslösheten samt krav på att bisysslan inte hindrar personen från att ta ett lämpligt heltidsarbete. , , och Redo- visningskonsulters Förbund stödjer förslaget. Arbetslöshetskassornas är positiv till en reglering men anser att en sådan reglering bör vara striktare än utredningens förslag för att stämma bättre överens med de kriterier som uppställs i nuvarande bestämmelse. Lands- organisationen i anser att det är rimligt att det finns möjlighet att fortsätta med en bisyssla utan att det påverkar rätten till arbetslöshets- ersättning, men att det också är rimligt att den inkomsten inte får ha varit eller blir hur hög som helst, om verksamheten eller anställningen ska betraktas som en bisyssla. Även Inspektionen för arbetslöshets- försäkringen ifrågasätter om den föreslagna inkomstbegränsningen är tillräcklig. Företagarna avstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag finns möjlighet att, i enlighet med 39 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring, under vissa förutsättningar få ett arbete eller ett företag godkänt som bisyssla. En bisyssla är ett arbete eller ett före- tagande som har bedrivits jämsides med ett heltidsarbete eller ett heltids- företagande före arbetslösheten och som den sökande har kvar när heltidssysselsättningen upphör utan att det påverkar den sökandes ersätt- ningsrätt. Om en sökande är helt arbetslös lämnas normalt fem dagpenning- belopp . För den som utför arbete under arbetslösheten, dvs. deltidsarbetar, eller som av andra skäl inte är helt arbetslös ska den arbetade tiden räknas av från den sökandes totala antal arbetslösa timmar. Avräkningen görs enligt en av regeringen fastställd omräkningstabell och innebär att antalet dagpenningbelopp minskas. Därmed lämnas ersättning endast för sådan tid som den sökande är arbetslös. För en sökande som är arbetslös under del av vecka i andra fall än en sökande som söker deltidsarbete, och som fått en bisyssla godkänd görs dock ingen avräkning. Detta innebär att en sökande med godkänd bisyssla har rätt till full arbetslöshetsersättning utan avdrag för den tid som han eller hon arbetar i sin bisyssla. För att få ett arbete eller ett före- tag godkänt som bisyssla krävs dock att den sökande före arbetslöshetens inträde utfört bisysslan vid sidan av sin heltids- Vidare får inkomsten från bisysslan inte heller, , ha överstigit ett belopp som motsvarar sex grund- belopp (f.n. ) . Därutöver får bisysslan enligt 39 § andra stycket inte utvidgas i omfattning under arbetslösheten och inte heller hindra den sökande från att anta ett lämpligt heltidsarbete. Om inkomsten från bisysslan efter arbetslöshetens inträde överstiger ett belopp som motsvarar sex grundbelopp ska hela det över- skjutande beloppet dras av från dagpenningen enligt 39 § tredje stycket samma lag. Om en verksamhet godkänts som bisyssla och personen blir arbetslös beräknas den sökandes arbetslöshetsersättning på den heltidssyssel- sättning, anställning eller företagande, som den sökande har haft. Den sökande kan fortsätta med sin bisyssla under arbetslösheten utan att det påverkar arbetslöshetsersättningen. Krav för att få bisysslan godkänd Regeringen anser att nuvarande tillämpning av 39 § lagen om arbetslös- hetsförsäkring bör förtydligas. Regeringen föreslår därför att nuvarande 39 § delas upp i flera olika bestämmelser i lagen om arbetslöshets- försäkring. Regeringen föreslår bland annat att det införs en bestämmelse som definierar vad som avses med bisyssla i arbetslöshetsförsäkringen. I denna bestämmelse bör klargöras att med bisyssla avses sådan anställ- ning eller näringsverksamhet som den sökande före arbetslöshetens inträde utfört eller bedrivit vid sidan av sin heltidssysselsättning. För att få en bisyssla godkänd enligt nuvarande 39 § lagen om arbets- löshetsförsäkring får den genomsnittliga inkomsten från bisysslan inte ha överstigit ett belopp som motsvarar sex grundbelopp (f.n. ) . i och Arbetslöshetskassornas Samorga- nisation anser att det bör finnas en inkomstgräns för att bisyssla ska kunna beviljas. Regeringen vill angående inkomstgränsen framhålla att alternativet till att en sökande får sin näringsverksamhet godkänd som bisyssla är att sökande, på grund av sin verksamhet, bedöms som före- tagare i lagen om arbetslöshetsförsäkring. Det innebär att en sökande måste upphöra att vidta åtgärder i verksamheten eller upphöra att bedriva verksamheten för att vara berättigad till arbetslöshetsersättning. Om inkomstgränsen tas bort innebär det troligtvis att fler sökanden kommer att få sin näringsverksamhet godkänd som bisyssla vilket regeringen anser är positivt. Det väsentliga i detta sammanhang bör vara att den sökande klarat av att ha en extra sysselsättning vid sidan om sin heltids- sysselsättning, inte vad den sökande tjänat på sin bisyssla. Regeringen anser därför att inkomstgränsen för godkännande av näringsverksamhet som bisyssla bör tas bort. När det gäller anställning som bisyssla instämmer regeringen i synpunkterna från i och Arbetslöshets- kassornas att inkomstgränsen bör kvarstå. Anledningen till detta är att en sökande som inte får en anställning godkänd som bisyssla fortfarande kan vara berättigad till arbetslöshets- ersättning men omfattas då av deltidsbegränsningen enligt 40 § lagen om Prop. 2009/10:120 arbetslöshetsförsäkring. Deltidsbegränsningen innebär att en sökande endast kan arbeta på deltid och få arbetslöshetsersättning under som mest . Regeringen föreslår således att nuvarande krav på att inkomsten från anställningen i genomsnitt inte får överstiga ett belopp som motsvarar sex grundbelopp för att få anställningen godkänd som bisyssla kvarstår. Arbetslöshetskassornas önskar att begreppen bedrivit verksamhet och utfört ses över. De anser att begreppen bör ha samma innebörd oavsett om det gäller en anställning eller ett företag och anför att nuvarande bisysslebestämmelse tolkas som att arbete faktiskt måste ha utförts både i bisysslan och i huvudsysslan i var och en av dessa . Arbetslöshetskassornas anser vidare att det bör räcka med att anställningen eller näringsverksamheten faktiskt har existerat utan att det utförts arbete , det ska dock finnas en viss regelbundenhet. Regeringen instämmer i uppfattningen om att begreppet bör ha samma innebörd för såväl anställning som näringsverksamhet. Regeringen anser dock att det även fortsättningsvis ska vara så att den sökande, för att få sin anställning eller näringsverksamhet godkänd som bisyssla, faktiskt måste ha utfört arbete eller bedrivit verksamhet vid sidan sitt heltidsarbete. I detta avseende föreslås därför ingen ändring i sak. Krav för att få behålla en bisyssla Som redogjorts för ovan, ska det vid beräkning av ersättning , enligt nuvarande 39 §, bortses från godkänd bisyssla. De förutsättningar som gäller enligt 39 § för att få behålla en bisyssla och erhålla arbetslöshetsersättning bör enligt regeringen gälla även fort- sättningsvis. Regeringen föreslår att detta regleras i en särskild bestämmelse. Kravet på att bisysslans omfattning inte får utökas under arbetslösheten och kravet på att bisysslan inte får hindra den sökande från att anta ett lämpligt heltidsarbete säkerställer att bisysslan är av sådan omfattning att det rör sig om en begränsad sysselsättning och att den inte hindrar den sökande från att stå till arbetsmarknadens förfogande. Regeringen anser att nuvarande inkomstgräns för hur mycket en sökande får tjäna på sin bisyssla utan att få avdrag på sin arbetslöshetsersättning är rimlig och väl avvägd och ser därför ingen anledning att ändra denna. Regeringen föreslår därför en bestämmelse som anger att det vid beräkning av dagpenningbelopp inte tas hänsyn till sådan bisyssla som uppfyller de förutsättningar som anges ovan. De sociala välfärdssystemen inom EU/EES-området samordnas genom och Rådets förordning (EEG) 1408/71 av om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen. Förordning 1408/71 omfattar såväl arbetstagare som egenföretagare. Dock omfattas inte egenföretagare av bestämmelserna om arbetslöshets- förmåner som avser sammanläggning av anställnings- och försäkrings- perioder (art. 67), beräkning av förmåner (art. 68) eller bestämmelserna om arbetslösa personer som under sin senaste anställning var bosatta i en annan medlemsstat än den behöriga staten (art. 71). ersätts förordning 1408/71 av och Rådets förordning (EG) 883/2004 av om samordning av de sociala trygg- hetssystemen. Förordning 1408/71 är dock fortsatt tillämplig på tredje- landsmedborgare inom EES-området.