prop · GY031d9 · 2010-10-12 00:00:00 — Andelen personer med en individuell plan varierar i kommunerna från . Enligt rapporten är tänkbara faktorer till den låga andelen individuella planer bl.a. brister i information till den enskilde, brist på samverkan eller otillräckligt tidsmässigt utrymme för handläggarna. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Daglig verksamhet med inriktning på arbete Arbete och sysselsättning har stor betydelse för människors livskvalitet och delaktighet i samhällslivet men många personer med funktionsnedsättning har svårt att få ett arbete. Daglig verksamhet har utvecklats från att främst vara en gruppverksamhet i särskilda lokaler till att bli mer integrerad med näringslivet på orten, så kallade utflyttade verksamheter (utan att vara lönearbete). har tidigare redovisat att en övergång från daglig verksamhet till lönearbete trots utvecklingen i stort sett är obefintlig och att daglig verksamhet därför kan ge inlåsningseffekter. Det är oroväckande med tanke på att fler ungdomar får daglig verksamhet. Antalet ungdomar () som har daglig verksamhet har ökat markant 20022009 från cirka 1 200 (cirka 700 unga män och cirka 500 unga kvinnor) till cirka 2 600 (cirka 1 500 unga män och cirka 1 100 unga kvinnor). har på uppdrag av regeringen utarbetat en vägledning för hur den dagliga verksamheten och dess samverkan med andra aktörer ska utformas, så att den grupp som står nära arbetsmarknaden får ökade möjligheter till lönearbete. Uppdraget har genomförts i samråd med Arbetsförmedlingen och . I rapporten tröskeln, Daglig verksamhet med inriktning på arbete () redovisas ett antal exempel på dagliga verksamheter och andra verksamheter runt om i landet som arbetar för att öka enskildas möjlighet till deltagande på arbetsmarknaden. konstaterar att kommunernas förutsättningar varierar stort och att det därför finns behov av olika modeller. Vägledningen ska stimulera och stödja kommunernas arbete så att den dagliga verksamheten kan fortsätta att utvecklas i samarbete med de arbetsmarknadspolitiska aktörerna i landet. I proposition 2009/10:176 Personlig assistans och andra insatser åtgärder för ökad kvalitet och trygghet har regeringen aviserat att bör få ett nytt uppdrag att utforma en försöksverksamhet med meningsfull sysselsättning för personer med psykisk funktionsnedsättning (se Politikens inriktning). 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Utveckling av stödinsatser enligt socialtjänstlagen Utöver insatser enligt LSS kan personer med omfattande och varaktiga behov behöva kompletterande insatser enligt socialtjänstlagen. Personer med funktionsnedsättning som har behov av stöd och serviceinsatser för att klara sin livsföring, men som inte omfattas av personkretsen i LSS, behöver också insatser enligt socialtjänstlagen. ökade antalet som fick hemtjänst eller insatsen bostad med särskild service enligt socialtjänstlagen. kostnader för socialtjänstinsatser uppgick till cirka 8,4 miljarder . Insatser enligt socialtjänstlagen har lägre kostnader än insatser enligt LSS. Genomsnittskostnaden för en bostad med särskild service enligt LSS var enligt t.ex. dyrare i en mediankommun än motsvarande bostad enligt socialtjänstlagen 2008 (682 000 mot 560 000 ). Tabell 6.4 Kostnader för kommunala insatser enligt SoL, antal med SoL-insatser och andel kvinnor och män som har insatser, 20062009 priser (mdkr) ingår även insatser till personer med psykisk funktionsnedsättning. 2Statistik som motsvarar statistiken saknas . Uppgifter som anges är hämtade från publikationen Äldre och personer med funktionsnedsättning regiform m.m. för vissa insatser . Den baseras på mängduppgifter som samlats in från kommuner och är inte uppdelad på män och kvinnor. Källa: Kostnader kommer från kommunernas räkenskapssammandrag redovisat i som avser 2008. Antalet med insatser och antalet insatser kommer från officiella statistik som mätt förhållandena ett särskilt datum . avser en mätning och 2008 en mätning . Statistiken anger enbart beslut som fattas av kommunerna. Statistiken bygger på personnummerbaserad statistik . Det medför att jämförelser inte bör göras tillbaka i tiden. Antalet har avrundats till närmaste 100-tal. är kommuner skyldiga att erbjuda stöd för att underlätta för de personer som vårdar en närstående som är långvarigt sjuk eller äldre, eller de personer som stödjer en närstående som har en funktionsnedsättning. Landets kommuner är enligt bedömning väl rustade för att kunna uppfylla den nya bestämmelsen i socialtjänstlagen när det gäller att stödja anhöriga till äldre. Det behövs dock ett fortsatt utvecklingsarbete för att fortsätta stödja anhöriga till långvarigt sjuka och personer med funktionsnedsättning och arbetet med att stödja anhöriga bör integreras, när så är lämpligt, med olika verksamheter. Därför har fortsatt arbetet med att underlätta för dem som arbetar för att stödja anhöriga och att följa upp och utvärdera konsekvenserna av bestämmelsen. har också utbetalat till landets kommuner för att genomföra den nya bestämmelsen. avser regeringen att föra från utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg anslag 5:1 Stimulansbidrag och åtgärder inom äldrepolitiken till utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner anslag 1:1 Kommunalekonomisk utjämning (prop. 2008/09:82 Stöd till personer som vårdar eller stödjer närstående). Iakttagelser i tillsynen 20082009 I rapporten tillsyn Länsstyrelsernas iakttagelser redovisar vad länsstyrelserna sett i den sociala tillsynen. Rapporten redovisar framför allt brister som uppmärksammats av olika länsstyrelser i vissa kommuner. Det kan vara svårt att säga något om utbredningen eller omfattningen av bristerna. Redovisningen ger därmed ingen reell bild av förhållandena i landet. Återkommande brister inom den sociala tillsynen är, enligt rapporten, brister i myndighetsutövningen. Det kan handla om ansökningar som anpassats efter tillgängligt utbud, bristfälliga utredningar, brister i dokumentation, bristande delaktighet från den enskilde. Väntetider för att få ett beslut verkställt kan också vara långa. rapporterade kommunerna att drygt 2 100 LSS-beslut inte var verkställda. Över hälften av de personer som berördes av 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 dessa beslut hade väntat mer än . De långa väntetiderna märks främst för vuxna och gäller i första hand insatserna bostad med särskild service och kontaktperson. Man lyfter även fram att det kan förekomma brister i stödet till personalen även om det också redovisas exempel på motsatsen t.ex. när man organiserar verksamheter så att personal har tillgång till dagligt stöd eller genomför medvetna satsningar på kompetensutveckling. Det är i mindre kommuner som förhållandena är särskilt besvärliga när det gäller brister som noterats i myndighetsutövningen. Inom funktionshindersområdet har tillsynen, enligt rapporten, observerat tecken på vissa håll som kan tyda på bl.a. utökad samlokalisering av olika verksamheter, neddragning av resurser, begränsat utrymme för individuella aktiviteter, strikta regler och rutiner samt frihetsinskränkande inslag i verksamheterna. Exempel som förekommer på det senare är att gemensamhetsutrymmen hålls låsta när personal inte kan vara där och att kylskåpen är försedda med hänglås för att inte riskera att brukare tar för sig av maten. Vidare förekommer att ytterdörrar hålls låsta utan möjlighet för enskilda att ta sig ut och att grindar sätts upp inomhus för att begränsa enskilda personers rörelsefrihet. Positivt är att kunskaperna om tillämpningen av bestämmelsen lex , dvs. hur en anmälan om missförhållanden går till, har börjat få genomslag i verksamheterna även om det på vissa håll alltjämt brister i kunskap. Enligt kan iakttagelserna i tillsynen utgöra en grund för planeringen av vilka områden som tillsynen bör ägna särskild uppmärksamhet i fortsättningen. Åtgärder för utveckling, ökad kvalitet i verksamheter och ökat resursutnyttjande Regeringen har under den gångna mandatperioden inlett ett aktivt arbete för att ge förutsättningar för ökad kvalitet, valfrihet, mångfald och bättre underlag för att följa utvecklingen inom olika områden, inklusive verksamheter enligt LSS. En reform för ökad valfrihet och mångfald genom ett Fritt-val- system (lagen [2008:962] om valfrihetssystem) har beslutats och kommit igång. Olika aktörers och brukarnas möjligheter att jämföra insatser har inletts genom utveckling av öppna jäm- 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Regeringen har även verkat för att stimulera samverkan och samarbete mellan olika aktörer och stärkt tillsynen. har regeringen och Kommuner och Landsting kommit överens om att säkra kunskapsutvecklingen inom för en evidensbaserad praktik. En plattform för avtal mellan staten och huvudmännen har tagits fram. verksamheter ska drivas mer målinriktat. De beslut som fattas ska bygga på bästa tillgängliga kunskap och det ska finnas bra dokumentation och bra underlag för utredning och beslutsfattande. har genomfört en bred översyn av LSS inklusive personlig assistans och assistansersättning och analyserat om lagstiftningen fungerar som ett bra redskap för att uppnå de handikappolitiska målen. Kommittén har kommit fram till att insatser enligt LSS är ett bra medel för att människor med funktionsnedsättning ska kunna leva som andra. LSS-insatser får däremot inte bli ett mål i sig självt. Det behövs även andra åtgärder. Kommittén pekar även på vikten av en stabil kostnadsutveckling hos verksamheter enligt LSS för att dessa ska vara långsiktigt hållbara. Det behövs också bättre underlag så att regeringen vet hur de bestämmelser som beslutas tas emot i kommuner och landsting och fungerar i praktiken. Därför har en utveckling av statistik och kvalitetsindikatorer inletts. Det arbete som inletts med öppna jämförelser, en valfrihetsreform, förstärkt tillsyn, bättre och tillförlitligare statistik samt framtagande av en plattform för evidensbaserad praktik bedömer regeringen är nödvändiga åtgärder för att skapa förutsättningar för att kunna nå både bättre resultat och måluppfyllelse av de individuella stödinsatser som erbjuds och ett bättre resursutnyttjande. Arbetet som påbörjats är fortfarande i ett inledningsskede och det kommer att ta tid innan det går att mäta resultat och effekter. Politiken inom detta område måste därför vara långsiktig och präglas av en helhetssyn. Nya viktiga lagändringar inom LSS och socialtjänstlagen som väntas få betydelse För att stärka samverkan mellan kommuner och landsting har beslutat att införa nya regler i 2 kap. 7 § socialtjänstlagen (2001:453) och i 3 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) om att kommuner och landsting vid behov ska upprätta en individuell plan när den enskilde har behov av insatser både från och från hälso- och sjukvården. Det räcker med att en av huvudmännen anser att det är nödvändigt för att en plan ska upprättas. beslutades att landsting och kommuner är skyldiga att ingå formella överenskommelser om sitt samarbete när det gäller personer med psykisk funktionsnedsättning. Bestämmelserna trädde i kraft (prop. 2008/09:193 Vissa psykiatrifrågor m.m.). Anmälningsskyldigheten inom och (lex ) kommer att utvidgas till att avse hela inklusive den personal som fullgör uppgifter vid . Anmälningsskyldigheten för personalen kommer att ersättas med en rapporteringsskyldighet. Alla missförhållanden eller påtagliga risker för missförhållanden ska rapporteras. Ett allvarligt missförhållande, eller en påtaglig risk för ett allvarligt missförhållande, ska också anmälas till . Syftet är att höja kvalitén i verksamheterna och lex bedöms därför på ett tydligare sätt bli en del av systematiska kvalitetsarbete. Bestämmelserna träder i kraft (prop. 2009/10:131 lex och förslag om vissa förändringar). Ett antal av förslag blir lag. har beslutat att barnperspektivet i LSS ska stärkas. När åtgärder rör barn ska barnets bästa särskilt beaktas. Barn ska få relevant information och ges möjlighet att framföra sina åsikter. Hänsyn ska tas till barnets åsikter i förhållande till barnets ålder och mognad. Det införs också registerkontroll av personal som utför vissa stöd- och serviceinsatser åt barn med funktionsnedsättning. Dessutom ändras bestämmelsen om individuella planer så att när en insats enligt LSS beviljas, ska den enskilde erbjudas en individuell plan med beslutade och planerade insatser. Planen upprättas i samråd med den enskilde. Den som har beviljats en LSS-insats ska också kunna begära att en individuell plan upprättas om det inte redan har skett. Den enskilde får genom bestämmelsen information om sin rättighet och ges förutsättningar att ta ställning till denna. Därutöver förtydligas bestämmelsen om tillsyn i LSS så att det klart framgår att tillsyn ska omfatta all verksamhet enligt lagen, även personlig assistans som utförs av enskilda. Det beror på att det råder delade meningar under vilka förutsättning personlig assistans kan bli föremål för tillsyn. Samtliga här angivna bestämmelser träder i kraft (prop. 2009/10:176 Personlig assistans och andra insatser åtgärder för ökad kvalitet och trygghet). 6.4.2Assistansersättning till personlig assistans Personlig assistans ska vara ett personligt utformat stöd som ges i olika situationer av ett begränsat antal personer för att uppnå valfrihet, 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 flexibilitet och kontinuitet i stödet till den enskilde. Assistansersättning beviljas av och utgår till personer som har rätt till personlig assistans för sina grundläggande behov under i genomsnitt . Antalet personer med personlig assistans fortsätter att öka kontinuerligt med cirka 400 personer . Även det genomsnittliga timantalet och person ökar. ligger ökningen på i genomsnitt cirka och person räknat . har antalet personer som får assistansersättning ökat med cirka 5 000 personer och antalet timmar med i genomsnitt drygt och person. Den åldersgrupp som ökar mest är personer som är eller äldre. Jämfört med 2004 har drygt 1 000 fler personer i denna åldersgrupp assistansersättning 2009. Den grupp som också ökat mycket är barn och vuxna i åldern . De har ökat med cirka 800 personer . Tabell 6.5 Kostnader för assistansersättning, antal personer som har assistans och andel kvinnor och män som har assistans samt beviljade timmar i genomsnitt 20012009 Antal personer och antal beviljade assistanstimmar/vecka avser beviljad assistansersättning för december månad. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Som en följd av förändringar i antal personer, timantal och timbelopp ökar kostnaderna för assistansersättningen markant. var kostnaderna högre än 2001. ökade kostnaderna med 1,9 miljarder jämfört med året innan. Den årliga uppräkningen av timersättningen svarade för nästan hälften av ökningen. Timbeloppet räknades upp 2009 från till (2010 är timbeloppet ). Märkbart är även att kommunernas andel av kostnaderna successivt minskar från av kostnaderna 2009. Av dem som får assistansersättning är kvinnor och män. Så har fördelningen sett ut . För dem som är eller äldre är det fler kvinnor än män som får assistans. Kvinnor beviljas igenomsnitt färre timmar än män, mot . Skillnaden i antalet beviljade timmar har varit relativt . har skillnaden minskat och ligger i genomsnitt mer för män. Det finns inga aktuella studier som förklarar orsakerna till detta. Det instrument som ska utarbeta för behovsbedömning (se nästa stycke) kan komma att få betydelse i det fall flickor och kvinnor missgynnas. Det finns lokala variationer i bedömningen av assistans. har regeringens uppdrag att i samarbete med utarbeta ett vetenskapligt instrument som kan användas när behovet av personlig assistans ska bedömas. Uppdraget ska redovisas . har även fått i uppdrag att följa upp hur enhetligheten i bedömningarna ser ut när det gäller grundläggande och andra personliga behov i beslut om assistansersättning. ska vid behov föreslå åtgärder för att öka rättssäkerheten och enhetligheten i besluten. har i ett tillkännagivande begärt en redovisning av regeringen, så fort underlag finns, och vid behov förslag till åtgärder (bet. 2009/10:SoU21, rskr. 2009/10:300). Det råder stor samstämmighet mellan , och organisationer som företräder anhöriga och brukarna som har assistans, att personlig assistans är en viktig insats för att människor med funktionsnedsättning ska kunna bestämma över sitt eget liv. Bland annat hänvisar till studier som tydligt pekar i denna riktning. har också pekat på att assistansen har ett tydligt brukarperspektiv som bidrar till att personer med omfattande funktionsnedsättning kan leva ett aktivt liv utifrån egna önskemål. Det finns dock skäl att uppmärksamma kostnadsutvecklingen för den personliga assistansen så att inte dess långsiktiga hållbarhet hotas. Frågan är om assistansen kan balanseras bättre mot andra insatser. menar att det ur ett samhällsekonomiskt perspektiv skulle kunna gå att få ut mer av resurserna. Insatsen och kostnadsutvecklingen behöver följas även fortsättningsvis. Lagändringar för personlig assistans och assistansersättningen har efter förslag från regeringen beslutat om lagändringar när det gäller personlig assistans (prop. 2009/10:176 Personlig assistans och andra insatser åtgärder för ökad kvalitet och trygghet). gäller att behov av mer än en personlig assistent , bara ska tillgodoses under förutsättning att möjligheterna att erhålla bostadsanpassningsbidrag eller andra hjälpmedel har utretts. 6.4.3Särskilda satsningar för personer med psykisk funktionsnedsättning Åtgärder för ökad kvalitet i stödinsatser till personer med psykisk funktionsnedsättning Regeringen genomför en av de största satsningarna som gjorts inom psykiatriområdet. har , efter förslag från regeringen, satsat i särskilda satsningar inom psykiatriområdet och ytterligare . Därtill har beslutat om och avser även att avsätta under förutsättning att beslutar om det. Satsningarna görs för att åstadkomma konkreta och varaktiga förbättringar för personer med psykisk sjukdom och psykisk funktionsnedsättning. De satsningar som genomförs bygger på psykiatrisamordningens förslag i betänkandet Ambition och ansvar Nationell strategi för utveckling av samhällets insatser till personer med psykiska sjukdomar och funktionshinder (SOU 2006:100). Regeringens politik och syften redovisas närmare i regeringens skrivelse 2008/09:185 En politik för personer med psykisk sjukdom eller psykisk funktionsnedsättning. Psykiatrisatsningen spänner över många samhällssektorer och berör därför många politikområden. Satsningar inom det sociala området avser att ge förutsättningar för utveckling och ökad kvalitet i verksamheterna. Det sker på olika sätt. Lagstiftning, riktlinjer, utbildningssatsningar, stimulansmedel för att utveckla stödinsatser, utökad tillsyn etc. Kommunerna har bl.a. under 20072009 fått för att utveckla sociala insatser i samband med en ny reform om öppen psykiatrisk tvångsvård och fått ytterligare i samma syfte (prop. 2007/08:70). har i rapporten tillsyn Länsstyrelsernas iakttagelser lämnat en redovisning av den tillsyn som utförts som tillsynen förstärkts med extra medel. Redovisningen bygger på tillsyn i 47 kommuner/stadsdelar. Det framgår bl.a. att det finns strukturer för samverkan på olika nivåer både internt och externt. Mellan kommuner och landsting finns formaliserade samverkansöverenskommelser. Det är också vanligt i samtliga kommuner att brukarnas uppfattning och synpunkter på verksamheterna efterfrågas på olika sätt. I hälften av kommunerna har en inventering av målgruppen och deras behov av stöd genomförts . Dessa inventeringar har i huvudsak genomförts tillsammans med den psykiatriska hälso- och sjukvården. Strukturerad uppsökande verksamhet saknas däremot i många kommuner. Boendestödet har utvecklats och är till innehållet mestadels väl utvecklat och anpassat efter brukarnas behov. av kommunerna saknas dock ett varierat utbud av bostäder med utgångspunkt från brukarnas behov. Sysselsättning i någon form finns, enligt redovisningen, i alla granskade kommuner och insatsen ges mestadels som bistånd. Det är oftast en blandning av träffpunkt och mer organiserad sysselsättning som t.ex. hantverksgrupper. I några kommuner kan man inte erbjuda sysselsättning som är anpassad efter den enskildes behov och förutsättningar. Det kan också saknas variationer av sysselsättning i ett rehabiliteringsperspektiv. I några kommuner är sysselsättningen inte biståndsbedömd utan tillhandahålls i stället som en service. Där så är fallet 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 finns en risk att sysselsättningen inte anpassas efter den enskildes behov. En annan risk är att enskilda inte får upplysning om att de har rätt att få en ansökan om sysselsättning prövad. Tillsynen visar även att kompetensen hos personalen är god och att många har erfarenhet att arbeta med målgruppen. Däremot finns det brister i bemanningen som kan påverka kvalitén i verksamheterna negativt. Det finns även brister i ledningssystemen för kvalitet. I många ledningssystem saknas t.ex. rutiner för hur fel och brister ska samlas in och åtgärdas. Likaså saknas rutiner för att kontrollera att det finns den bemanning som behövs för att utföra uppdraget. Av de brukarintervjuer som genomförts (232 st) i tillsynen framkommer att de allra flesta är nöjda med de insatser de har. Handläggarna anses överlag bra på att efterfråga den enskildes behov inom de allra flesta livsområden. De har kunskap om att motivationsarbete ibland krävs för att den enskilde ska ta emot insatser. Däremot brister det liksom hos i stort i dokumentation och myndighetsutövning. Ett långsiktigt arbete som förutsätter att alla tar sitt ansvar De åtgärder som genomförs inom psykiatriområdet är angelägna eftersom vården och stödet till personer med psykisk sjukdom och/eller psykisk funktionsnedsättning enligt bland annat psykiatrisamordningen (SOU 2006:100 Ambition och ansvar) har varit eftersatt inom vissa områden . Landsting och kommuner har dock det huvudsakliga ansvaret för utförandet och en avsikt med satsningen är bland annat att stödja huvudmännen i detta åtagande. Regeringens satsning avser att stimulera till nytänkande och utveckling samt att satsa på områden där staten har ett ansvar bl.a. inom forskningen, att ta fram riktlinjer och att tillhandahålla kunskap av god kvalitet. En förutsättning för att det ska lyckas är att alla tar sitt ansvar och att alla inblandade aktörer samverkar och utvecklar psykiatriområdet brett och tillsammans. Arbetet är långsiktigt. Utförligare redovisning av psykiatrisatsningen finns i avsnitt 3 Hälso- och sjukvårdspolitik. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Verksamhet med personligt ombud Ett personligt ombud är en särskild resursperson som är till för att kvinnor och män () med mer omfattande psykisk funktionsnedsättning ska få den hjälp och det stöd de behöver från olika huvudmän. Ombudet utgår från personens egna önskemål om hjälp. En viktig uppgift är att stötta personerna så att de själva kan ta tag i sin situation, s.k. egenmaktförstärkning. En annan viktig funktion är att ställa krav på myndigheter som har ansvar för människor med omfattande psykisk funktionsnedsättning så att de får de insatser de har rätt till. Ombuden ska också se till att insatser samordnas och genomförs. I uppgiften ingår även att uppmärksamma de brister i systemen som gör att behov inte tillgodoses. Verksamheten styrs genom regeringsbeslut. I det senaste beslutet, från , anges att en viktig arbetsuppgift för ombuden är att verka för att den enskilde ska få tillgång till arbete, rehabilitering eller meningsfull sysselsättning. Kommunerna är huvudmän för personliga ombud men är inte skyldiga att tillhandahålla sådana. Däremot får kommuner som väljer att inrätta en ombudsverksamhet bidrag från staten. Bidraget ska täcka en del av kostnaden. Anslaget för personliga ombud har höjts till . Det har inte skett några större förändringar i verksamhet med personliga ombud . Antalet kommuner och antal ombud är oförändrat. Däremot har koncentrationen av ombuden ökat när antal verksamheter minskat något. I sex län finns en sammanhållen ombudsverksamhet där samtliga kommuner i länet ingår.