prop · GX03241 · 2010-06-28 00:00:00 — fråga om skyldigheten att informera om innebörden av att samtycke ges hänvisas till kommentaren till 7 kap. 1 a §. Vid en ansökan om personför- säkring är försäkringsbolaget dessutom skyldigt att informera om bety- delsen för prövningen av att samtycke ges. Med detta avses att bolaget är skyldigt att informera om vilka konsekvenser ett samtycke har i det enskilda fall som ska prövas. Försäkringsbolaget ska ange om bolaget med föreliggande upplysningar är berett att meddela någon försäkring och i så fall till vilken premie och med vilka undantagsklausuler. informationen ska det framgå hur dessa förhållanden kan påverkas av att I uttrycket i samband med ligger att informationen naturligtvis måste lämnas innan den enskilde har lämnat sitt samtycke. I detta sammanhang måste de krav som uppställs i personuppgiftslagen (1998:204) beaktas. Om utförlig information om försäkringsbolagets ställningstagande lämnas i samma handling som samtycket, finns det en risk att hälsouppgifter om enskilda genom samtyckeshandlingen utlämnas till utomstående (t.ex. en vårdgivare som ska lämna ut en jour- Ett sådant förfarande kan vara i strid mot personupp- Det kan därför finnas skäl att lämna sådan personlig informa- tion i en separat handling. Paragrafen är tillämplig även i fråga om en försäkring som någon teck- nar i egenskap av näringsidkare till förmån för sitt företag (jfr däremot 11 kap. 1 § andra stycket förevarande lag). inte av reglerna om kontraheringsplikt i 1 § första stycket och därmed inte heller av möjligheten till domstolsprövning i 16 kap. 7 §. Uppsägning av en tidsbegränsad försäkring till försäkringstidens utgång 3 § Försäkringstagaren får när som helst säga upp en tidsbegränsad försäkring att upphöra vid försäkringstidens utgång. Försäkringsbolaget får säga upp en tidsbegränsad försäkring till försäkrings- Uppsägningen ska göras skriftligen och sändas till försäkrings- tagaren tidigast och senast en månad innan försäkringstiden går ut. Den ska för att få verkan innehålla en förfrågan om försäkringstagaren vill ha Begär försäkringstagaren att försäkringen förnyas, gäller Prop. 2009/10:241 uppsägningen bara om det finns särskilda skäl att vägra försäkring med hänsyn till sådana omständigheter som anges i 1 § första stycket. Bestämmelserna i 1 a § gäller även vid förnyelse av försäkring. Paragrafen behandlar parternas rätt att säga upp en tidsbegränsad person- försäkring. Försäkringsbolagets rätt att säga upp en personförsäkring är, enligt andra stycket, inskränkt genom att försäkringstagaren har en prin- cipiell rätt till förlängning av försäkringsavtalet. Undantag görs endast för fall när det finns särskilda skäl att vägra försäkring med hänsyn till reglerna om kontraheringsplikt i 1 § första stycket. I andra stycket införs i en ny sista mening en regel som begränsar för- säkringsbolagens möjlighet att begära samtycke till att inhämta hälso- uppgifter vid förnyelse av en personförsäkring. Övervägandena finns i avsnitt 5.2 och 5.3. Hänvisningen till 1 a § innebär dels att sådant samtycke endast får be- gäras om det är nödvändigt för att pröva frågan om förnyelse av försäk- ringen, dels att försäkringsbolaget är skyldigt att utforma samtyckena på visst sätt och att lämna viss information. I dessa delar hänvisas till kom- mentaren till 1 a §. Övriga ändringar i stycket är redaktionella. 16 kap. Regleringen av försäkringsfall, m.m. Samtycke till att inhämta hälsouppgifter 1 a § Om det behövs för regleringen av försäkringsfallet, får försäkringsbolaget begära samtycke till att inhämta uppgifter om en enskild persons hälsotillstånd. Ett samtycke som är begränsat till att gälla under en skadereglering i anled- ning av den försäkrades död får begäras redan innan försäkringsfallet har inträffat. Samtycket ska lämnas på en av försäkringsbolaget särskilt upprättad handling. Det ska framgå av handlingen att samtycket är begränsat till att gälla under regleringen av försäkringsfallet. Försäkringsbolaget ska i samband med att samtycke begärs informera om innebörden av att samtycke ges. Paragrafen, som är ny, reglerar under vilka förutsättningar och i vilken form ett försäkringsbolag får begära samtycke till att inhämta hälsoupp- gifter vid skadereglering enligt en individuell personförsäkring. Över- vägandena finns i avsnitt 5.2 och 5.3. Enligt första stycket får försäkringsbolaget begära samtycke till att inhämta hälsouppgifter om det behövs för skaderegleringen. Därmed är det inte tillåtet för försäkringsbolaget att i förväg begära sådant sam- tycke, utan först när det av skadeanmälan och eventuell ytterligare utred- ning framgår att det finns ett behov i det enskilda fallet. Bestämmelsen gäller uppgifter om en enskild persons hälsotillstånd. Vid regleringen av ett försäkringsfall enligt en personförsäkring handlar det i praktiken om hälsouppgifter om den försäkrade, dvs. den på vars liv eller hälsa personförsäkringen gäller (1 kap. 4 §). Enligt andra stycket får ett samtycke för skadereglering även begäras innan ett försäkringsfall har inträffat förutsatt att samtycket begränsas till att gälla under regleringen av ett försäkringsfall i anledning av den för- Prop. 2009/10:241 säkrades död. Termen försäkringsfallet i tredje stycket sista meningen innebär alltså i detta fall att samtycket ska begränsas till att gälla under regleringen av det framtida försäkringsfallet. Bestämmelsen är tillämplig vid alla typer av personförsäkringar, alltså inte endast vid livförsäkringar. Bestämmelserna i paragrafen överensstämmer i övrigt med vad som gäller vid skadereglering enligt en individuell skadeförsäkring. Det hänvisas därför till kommentaren till 7 kap. 1 a §. Genom hänvisningar i 19 kap. 26 § och 20 kap. 15 § gäller förevarande paragraf även vid skadereglering enligt en gruppersonförsäkring respektive kollektivavtalsgrundad personförsäkring. Samtycke till att inhämta hälsouppgifter 10 a § Om det behövs för att pröva om uppställda hälsokrav är uppfyllda, får försäkringsbolaget begära samtycke till att inhämta uppgifter om en enskild persons hälsotillstånd. Samtycket ska lämnas på en av försäkringsbolaget särskilt upprättad handling. Det ska framgå av handlingen att samtycket är begränsat till att gälla under prövningen av om hälsokraven är uppfyllda. Försäkringsbolaget ska i samband med att samtycke begärs informera om innebörden av att samtycke ges. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om försäkringsbolagens användning av samtycken till att inhämta hälsouppgifter i samband med att en person begär att bli ansluten till en gruppersonförsäkring. Över- vägandena finns i avsnitt 5.2 och 5.3. Samtycke till att inhämta hälsouppgifter får enligt första stycket begäras om det behövs för att pröva om uppställda hälsokrav är upp- fyllda. Anslutningskrav, i form av hälsokrav, kan utformas på det sätt som parterna bestämmer i gruppavtalet (jfr prop. 2003/04:150 s. 588). Bestämmelsen gäller uppgifter om en enskild persons hälsotillstånd. Den person som avses torde ofta vara den som begär att bli ansluten till gruppen (gruppmedlemmen) men det kan även vara t.ex. en medförsäk- rad make. Det finns vid gruppersonförsäkring inte någon motsvarighet till den kontraheringsplikt som gäller vid individuell personförsäkring. I andra och tredje styckena anges hur samtycket ska utformas och vilken skyldighet försäkringsbolaget har att informera om samtyckets innebörd. Dessa bestämmelser kommenteras i anslutning till 11 kap. 1 a §. Till skillnad från vad som gäller vid individuell personförsäkring finns det inte något krav på att försäkringsbolaget ska informera om betydelsen för prövningen av att samtycke ges. 20 kap. Kollektivavtalsgrundad personförsäkring Samtycke till att inhämta hälsouppgifter 7 a § Om det behövs för att pröva om uppställda hälsokrav är uppfyllda, får för- säkringsbolaget begära samtycke till att inhämta uppgifter om en enskild persons hälsotillstånd. Samtycket ska lämnas på en av försäkringsbolaget särskilt upprättad handling. Det ska framgå av handlingen att samtycket är begränsat till att gälla under prövningen av om hälsokraven är uppfyllda. Försäkringsbolaget ska i samband med att samtycke begärs informera om innebörden av att samtycke ges. Som framgår av 20 kap. 1 § sista stycket kan det förekomma individuellt avtalade delar även vid kollektivavtalsgrundad personförsäkring. Främst med avseende på sådana situationer införs en ny paragraf. Övervägan- dena finns i avsnitt 5.2 och 5.3. Samtycke till att inhämta hälsouppgifter får enligt första stycket begäras om det behövs för att pröva om uppställda hälsokrav är upp- fyllda. Sådana hälsokrav kan framgå av avtalsvillkoren för den särskilda överenskommelsen mellan försäkringsbolaget och den anställde, eller i vissa fall möjligen även av kollektivavtalet eller av försäkringsavtalet mellan arbetsgivaren och försäkringsbolaget (jfr prop. 2003/04:150 s. 348). Bestämmelsen gäller uppgifter om en enskild persons hälsotillstånd. Den person som avses torde oftast vara den anställde men det kan även vara t.ex. en medförsäkrad make. Det finns vid kollektivavtalsgrundad personförsäkring inte någon mot- svarighet till den kontraheringsplikt som gäller vid individuell person- försäkring. I andra och tredje styckena anges hur samtycket ska utformas och vilken skyldighet försäkringsbolaget har att informera om samtyckets innebörd. Dessa bestämmelser kommenteras i anslutning till 11 kap. 1 a §. Till skillnad från vad som gäller vid individuell personförsäkring finns det inte något krav på att försäkringsbolaget ska informera om betydelsen för prövningen av att samtycke ges. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Ett försäkringsbolag får efter inte inhämta hälso- uppgifter med stöd av ett samtycke som har lämnats före lagens ikraftträdande och som inte uppfyller kraven i de nya bestämmelserna. Enligt punkten 1 träder ändringarna i kraft . I punkten 2 regleras vad som gäller för samtycken som har lämnats före ikraftträdandet. Övervägandena finns i avsnitt 6. Ett försäkringsbolag får inte inhämta hälsouppgifter med stöd av ett äldre samtycke som inte uppfyller de nya kraven annat än under en över- gångsperiod . Ett bolag som inhämtar hälsouppgifter i strid mot detta uppfyller inte kravet på god försäkringsstandard, vilket kan föranleda ingripanden enligt försäkringsrörelselagen. Sammanfattning av departementspromemorian Försäkringsbolags tillgång till patientjournaler (Ds 2005:13) Utredningen har haft i uppdrag att undersöka i vilken utsträckning för- säkringsbolag efterfrågar fullmakter från försäkringstagare och andra för- säkrade och med utnyttjande av sådana fullmakter begär in uppgifter från främst hälso- och sjukvården. Uppdraget har också omfattat en analys av vilka risker och olägenheter som kan vara förenade med att försäkrings- bolag på detta sätt får tillgång till patientjournaler och annan information om den enskildes hälsa. Uppdraget tar sikte på privata personförsäkringar men berör också vissa privata skadeförsäkringar. Enligt uppdraget skall utredningen genomföra en analys och mot bak- grund av denna överväga om det bör införas begränsningar när det gäller försäkringsbolagens möjligheter att begära att den som vill teckna en för- säkring eller annan försäkrad genom fullmakt ger tillgång till information från hälso- och sjukvården. Motsvarande överväganden bör göras beträf- fande bolagens möjligheter att framställa sådana anspråk i samband med skadereglering eller i annat fall . Som utgångs- punkt bör gälla att försäkringsbolagen har rätt till den information som de behöver för sina försäkringsmässiga bedömningar. Det är främst former- na för inhämtande av hälsoupplysningar som skall vara föremål för över- väganden. Utredningen bör också ta ställning till om bolagens hantering av hälsouppgifter bör regleras på annat sätt. I det följande lämnas en redogörelse för utredningens överväganden, bedömningar och förslag. Bör försäkringsbolagens rätt att utnyttja generella fullmakter begränsas? Av utredningens kartläggning framgår att försäkringsbolag regelmässigt begär in fullmakt från en försäkringssökande (eller annan som skall försäkras) vid tecknande av en individuell personförsäkring som skall Detta sker normalt i samband med att sökanden skriver under en hälsodeklaration. Motsvarande gäller vissa typer av grupp- försäkringar och kollektivavtalade försäkringar. tet av försäkringsbolagen använder s.k. generella fullmakter. tidsbegränsade och innehåller inte några inskränkningar beträffande vilka sjukvårdsinrättningar eller försäkringsinrättningar bolagen har rätt att vända sig till. Fullmakterna täcker som regel även inhämtande av hälso- upplysningar vid framtida skadereglering. Försäkringsbolagen inhämtar hälsoupplysningar med stöd av fullmakt främst när sökanden har lämnat uppgifter i sin hälsodeklaration som ger anledning till ytterligare utredning från bolagets sida. procent av alla ansökningsärenden inhämtas hälsoupplysningar i form av journalhandlingar inför riskbedömningen. begär bolagen vanligtvis in journalhandlingar . och andra organ med anknytning till hälso- och sjuk- vården har å sin sida upplyst att bolagen normalt inhämtar kompletta journaler utan att ange någon begränsning i tiden. Bolagen begär också i betydande utsträckning in hälsoupplysningar, bl.a. kompletta journaler, med stöd av fullmakt i samband med skadereglering av försäkringar av angivet slag. Vidare inhämtar bolagen hälsoupplysningar genom journa- ler m.m. med stöd av fullmakt vid reglering av personskador enligt vissa skadeförsäkringar, bl.a. ansvarsförsäkring och trafikförsäkring. Fullmakterna utnyttjas främst för att samla in hälsouppgifter direkt från hälso- och sjukvården, men försäkringsbolagen begär också in sådana uppgifter från andra försäkringsbolag och samt i enstaka fall även från andra. Försäkringsbolagens tillgång till patientjournaler Den enskilde har behov av att kunna teckna försäkring och att detta kan ske på någorlunda rimliga villkor samt givetvis också behov av ersätt- ning vid försäkringsfall. har han eller hon behov av skydd för den personliga integriteten. Försäkringsbolagen driver å sin sida en affärsmässig verksamhet och bolagens beslut tar sin utgångspunkt i försäkringstekniska krav och företagsekonomiska kalkyler. För att kunna fatta försäkringstekniskt korrekta beslut i olika försäkringsärenden behö- ver bolagen bl.a. information om den enskildes hälsa. Bristfälligt bedöm- ningsunderlag drabbar i förlängningen inte bara den enskilde utan också försäkringstagarkollektivet. Den enskildes intresse av att kunna få försäk- ring och försäkringsersättning måste därför vägas mot det intrång i den personliga integriteten som försäkringsbolagens tillgång till patientjour- naler och andra hälsouppgifter innebär. Genom fullständiga patientjournaler får försäkringsbolagen tillgång till information i betydligt större utsträckning än vad som rimligen kan vara motiverat för deras försäkringsmässiga bedömningar. Bolagens tillgång till sådan s.k. överskottsinformation innebär ett omotiverat intrång i den personliga integriteten. I takt med att det sker en övergång till elektro- niska journaler som ingår i journalsystem till vilka allt fler vårdinrätt- ningar är anslutna kommer informationsmängden dessutom att öka. Det finns vidare risk att bolagen övertolkar den information som finns i jour- nalerna, vilket i sin tur försämrar den enskildes möjligheter till försäkring på normala villkor samt också till ersättning vid försäkringsfall. Vetska- pen om att informationen i journalerna kan komma att läggas till grund för försäkringsmässiga bedömningar har också lett till att läkare och andra som är skyldiga att föra journal generellt sett har blivit mer restrik- tiva i sin journalföring. I den mån information som är viktig ur patientsynpunkt inte dokumenteras kan det leda till att den enskilde får sämre vård eller ingen vård alls. Allmänhetens förtroende för hälso- och sjukvården synes också ha minskat till följd av att bolagen begär in patientjournaler. Den enskilde vill i allt större utsträckning själv avgöra vad som skall antecknas i journalerna. Sammantaget anser utredningen att berörda risker och olägenheter talar för att försäkringsbolagens möjligheter att med stöd av fullmakt begära in kompletta patientjournaler direkt från hälso- och sjukvården bör begränsas. Det starkaste skälet för utredningens ställningstagande är att det intrång i den personliga integriteten som följer av bolagens tillgång till överskottsinformation inte kan accepteras. I sammanhanget bör också beaktas att den som lämnar en fullmakt som regel har svårt att överblicka vilken integritetskänslig information om honom eller henne som ett försäkringsbolag kan få del av genom journalerna. Försäkringsbolagens behov av information om den enskildes hälsa får istället tillgodoses genom preciserade frågor som läkare och andra be- höriga uppgiftslämnare besvarar genom intyg eller bearbetade journal- utdrag. Med ett bearbetat journalutdrag avses en sammanställning (utan ändringar eller tillägg) av relevanta journalanteckningar och annan rele- vant information som finns i en patientjournal. I enstaka försäkringsären- den kan det dock vara av avgörande betydelse, t.ex. för att försäkring överhuvudtaget skall kunna beviljas, att ett försäkringsbolag får del av kompletta journaler. Den enskilde har då möjlighet att själv vända sig till hälso- och sjukvården för att få ut journalerna och därefter överlämna dem till bolaget. Utredningen har vidare övervägt om det ens bör vara tillåtet med bearbetade journalutdrag när det gäller journaler som förs inom barn- hälsovården och skolhälsovården. Utredningen anser emellertid att det inte finns tillräckliga skäl att i aktuellt avseende behandla dessa journaler annorlunda än andra patientjournaler. Utredningen föreslår att regeringen eller den myndighet som rege- ringen bestämmer bemyndigas enligt en bestämmelse i försäkringsrörel- selagen (1982:713) att meddela föreskrifter om fullmaktsförfarande vid försäkringsbolags hantering av försäkringar till enskilda. Utredningen lämnar också förslag till en ny förordning om begränsat utnyttjande av fullmakter på försäkringsområdet som bl.a. innebär att försäkrings- bolagen kan inhämta kompletta patientjournaler med stöd av fullmakt. Förordningen föreslås gälla även för andra försäkringsföretag, t.ex. understödsföreningar. Det ankommer på att, inom ramen för sin tillsyn över det enskilda försäkringsväsendet, bevaka att försäkringsbolagen och understödsföreningarna iakttar förbudet. Utredningen föreslår också att skyldigheten för läkare och andra behöriga uppgiftslämnare att utfärda bearbetade journalutdrag, i likhet med intyg, regleras i patientjournallagen (1985:562). Utredningen förordar vidare att försäkringsföretagen regelmässigt betalar en avgift för varje förfrågan. Som framgått använder försäkringsbolagen normalt generella fullmakter. Det kan ifrågasättas i vilken utsträckning som den enskildes samtycke (fullmakten) bygger på klara insikter om dess innebörd och konsekven- ser. I många fall finns det skäl att anta att den enskilde inte inser att han eller hon lämnar sitt samtycke till att försäkringsbolaget får del av inte- gritetskänslig information som annars är sekretessbelagd, eller i vart fall inte i vilken utsträckning bolaget ges möjlighet att begära in sådan infor- mation. I en del fall kanske den enskilde inte ens inser att han eller hon skriver under en fullmakt. Det är inte heller osannolikt att bolagen begär in fler uppgifter än vad den enskilde har anledning att anta när han eller hon skriver under fullmakten. Det kan vidare med fog ifrågasättas om det är rimligt att försäkringsbolag får tillgång till integritetskänslig informa- tion i samband med skadereglering med stöd av en fullmakt som har lämnats redan när försäkringen tecknades. Enligt utredningens förslag till ny förordning får ett försäkringsbolag (eller annat försäkringsföretag) som huvudregel inte utnyttja en fullmakt som lämnas vid nyteckning, utvidgning eller förnyelse sedan frågan om ingående av försäkringsavtal är avgjord, medan en fullmakt som lämnas vid försäkringsfall inte får utnyttjas av bolaget när frågan om skaderegle- ring är avgjord. Författningsförslaget innehåller också en bestämmelse som innebär att får befogenhet att meddela närmare föreskrifter om utformningen av fullmakterna och fullmaktsförfarandet i Utredningen anser att den enskildes samtycke till att försäkringsbolag inhämtar nödvändiga hälsoupplysningar från tredje man bör vara skrift- ligt, klart och specificerat samt bygga på tillräcklig information. makter som används vid tecknande av försäkring respektive skaderegle- ring bör upprättas på särskilda dokument och utformas efter nämnda Ett försäkringsbolag bör regelmässigt lämna tydliga upplys- ningar om fullmaktens innebörd och potentiella konsekvenser i anslut- ning till undertecknandet. Bör tystnadsplikten inom det enskilda försäkringsväsendet Försäkringsbolagen iakttar utan direkt stöd av lag en strikt tystnadsplikt. Det är emellertid av största vikt att det inte råder någon tvekan om att skyddet för uppgifter om enskildas hälsotillstånd och andra personliga förhållanden kvarstår när de har lämnats till ett försäkringsbolag. klargörande i lag av att försäkringsbolagen har tystnadsplikt skulle bidra till att såväl hälso- och sjukvårdspersonalens som en beredare allmänhets förtroende för det enskilda försäkringsväsendet stärks. kundernas förtroende för bolagen skulle stärkas. Det skulle också under- lätta bolagens verksamhet, bl.a. genom att praxis beträffande försäkrings- bolags rätt att lämna ut uppgifter kan komma att bli klarare. kunna ingripa i konkreta fall mot bolag som inte iakttar tystnadsplikten samt ge vägledning genom olika uttalanden och Enligt utredningens bedömning bör tystnadsplikten inom det enskilda Utredningen ansluter sig till det författningsförslag som Kommittén om genetisk integritet har lagt fram i ämnet (SOU 2004:20), nämligen att det införs en bestämmelse i försäk- ringsrörelselagen som innebär att enskildas förhållanden till försäkrings- bolag inte obehörigen får röjas. Bör försäkringsbolagens hantering av information om enskilda regleras i övrigt? Flertalet försäkringsbolag skannar in innehållet såväl relevanta uppgif- ter som överskottsinformation i alla försäkringsansökningar, hälso- deklarationer, journalhandlingar m.m. som kommer in till bolagen. Upp- gifterna bevaras även om en försäkringsansökning avslås eller sökanden återkallar sin ansökan. Eftersom förfarandet är relativt nytt har gallring av lagrade uppgifter ännu inte varit aktuellt. Flera bolag har också skannat in uppgifter från handlingar som inkom innan bolaget i fråga övergick till skanning-metoden. Försäkringsbolagen arkiverar dessutom originalhandlingarna. De förvaras , normalt . Handlingarna är som regel sökbara enligt särskilda krite- rier, men sökbegreppen skiftar mellan olika bolag beroende på produkt- sortiment. En betydande del av försäkringsbolagens nuvarande hantering av upp- gifter om enskildas hälsa m.m. torde omfattas av regleringen i person- uppgiftslagen (1998:204). Lagens bestämmelser och en författnings- reglerad tystnadsplikt torde i och för sig ge erforderligt integritetsskydd för försäkringstagare och andra vid försäkringsbolagens hantering av inhämtade hälsouppgifter. Det finns däremot skäl att ifrågasätta om för- säkringsbolagens behandling av personuppgifter uppfyller de grund- läggande krav som uppställs i personuppgiftslagen. Enligt utredningens bedömning är det angeläget att Datainspektionen fullföljer tidigare planerat tillsynsprojekt som bl.a. innefattar en kontroll av hur försäkringsbolagen behandlar uppgifter om enskildas hälsa och andra känsliga uppgifter i samband med handläggning av privata person- försäkringar. Vidare bör och försäkringsbranschen se över nuvarande rutiner för lagring och gallring av berörda uppgifter oavsett om hanteringen omfattas av regleringen i personuppgiftslagen.