prop · GX03113 · 2010-02-23 00:00:00 — detta kan medföra om de antaganden som lagts till grund för max- Prop. 2009/10:113 gränserna visar sig vara felaktiga. Skälen för regeringens bedömning En avveckling av den centralt upphandlade effektreserven förutsätter som framgått i avsnitt 5.1 att elmarknaden utvecklas i en riktning som möjlig- gör en marknadsbaserad lösning på effektproblematiken. Energi- marknadsinspektionen har föreslagit en rad förändringsåtgärder som, parallellt med elmarknadens utveckling, ska bereda vägen för en mark- nadslösning. En ökad andel förbrukningsreduktioner i effektreserven Regeringen delar bedömning att effekt- reserven bör innehålla en ökad andel förbrukningsreduktioner, dvs. att en större andel av reserven ska skapas genom avtal om minskad elförbruk- ning. Genom att upphandla en ökad kvantitet förbrukningsreduktioner ges ett direkt incitament till elhandlare och stora förbrukare att vidta åtgärder för ökad fokus på förbrukningsflexibilitet. En nackdel med en ökad andel förbrukningsreduktioner är att en sådan innebär kortsiktigt ökade kostnader per upphandlad megawatt. Detta är emellertid ett problem främst på kort sikt, eftersom avsikten är att effekt- reservens totala omfattning successivt ska minska. Det är således inte givet att totalkostnaden för upphandlingen ökar. Regeringen delar bedömning om att en ökad kvantitet upphandlade förbrukningsreduktioner är kostnadseffektiv på lång sikt med hänsyn till att den föreslagna ordningen syftar till att stimulera och förbereda för en effektiv marknadslösning där prisbildningen ger tillräckliga incitament till marknadens aktörer att hantera effekttoppar. Avslutningsvis bedömer regeringen att en ökad andel förbruknings- reduktion kommer att få en positiv inverkan på elmarknadens förbruk- ningsflexibilitet också efter det att effektreservsupphandlingen har upp- hört. och har ställt sig tvek- samma till om en ökad andel förbrukningsreduktioner verkligen upp- fyller syftet med att öka förbrukningsflexibiliteten på elmarknaden. har anfört att en ökad flexibilitet på förbrukarsidan bäst uppnås genom att ansvaret för att förse marknaden med lämpliga produkter, avtal och tjänster läggs över på marknadens aktörer. Rege- ringen delar uppfattningen att det huvudsakliga ansvaret ska ligga på marknadens aktörer. Det finns därför skäl att betona att regeringen kommer att följa marknadens utveckling och att ytterligare åtgärder kan komma i fråga för att öka förbrukningsflexibiliteten. Ökad förbrukningsflexibilitet hos elkunder med timvis mätning Enligt Energimarknadsinspektionens bedömning finns den största potentialen för ökad förbrukningsflexibilitet hos de stora elkunderna, som har möjlighet till timvis avläsning. rapporten som marknadsaktör Åtgärder för ökad förbruk- ningsflexibilitet (EI R2008:13) lämnat förslag som syftar till att öka kunskapen och medvetenheten kring besparingspotentialen med en ökad aktivitet på elmarknaden. även föreslagit åtgärder som möjliggör en ökad förbrukningsflexibilitet genom ett ökat antal timmätta kunder. Regeringen delar bedömning att en ökad förbrukningsflexibilitet främjas av ökat antal timmätta kunder. fått i uppdrag att analysera vilka ekonomiska och legala konsekvenser en övergång till timmätning skulle innebära för elanvändare med ett säkringsabonnemang om högst , som mäts . Eftersom långsiktiga spelregler är viktiga för marknadens funktion bör fördelningen mellan produktionsresurser och förbrukningsreduktioner inte löpande beslutas av utan slås fast i en författning. Hovrätten över och och har ställt sig tveksamma till att i lag reglera formerna för avvecklingen av den centralt upphandlade effektreserven med hänvisning till det svårig- heter detta kan medföra om de antaganden som lagts till grund för tids- planen visar sig vara felaktiga. Den föreslagna avvecklingen av den centralt upphandlade effekt- reserven bygger på en bedömning av elmarknadens utveckling under tiden fram till och med . Den tidsplan som fastställs för avveckling får anses vara preliminär i den meningen det måste finnas utrymme för justeringar om utvecklingen inte svarar mot prognosen. det gäller sådana frågor som effektreservens storlek och andelen förbruk- ningsreduktioner framstår det som ändamålsenligt att en anpassning till ändrade förhållanden kan göras utan att lagen om effektreserv behöver Regeringen bedömer därför att dessa frågor bör regleras i förord- Frågorna ryms inom regeringens restkompetens enligt 8 kap. 13 § första stycket 2 regeringsformen. Det är således inte nödvändigt med ett särskilt normgivningsbemyndigande i lagen. emellertid en upplysning om att regeringen meddelar föreskrifter om effektreservens storlek och hur stor andel av reserven som ska skapas genom avtal om minskad elförbrukning föras in i lagen om effektreserv. Regeringen avser att meddela föreskrifter dels om en nedtrappning av effektreserven, dels om en gradvis ökning av andelen förbruknings- reduktioner i enlighet med förslag. Det kan finnas skäl att betona att det finns spärrar mot att försörjnings- tryggheten för elkunderna försämras också i ett läge där elmarknaden utvecklas i en annan riktning än den som regeringen bedömer som Det ingår i uppdrag att verka för att elkunderna har en säker tillgång på el. I det sammanhanget är det naturligt att inspektionen kontinuerligt följer och analyserar förändringar som påverkar försörjningstryggheten avseende eleffekt. bör också i fortsättningen ha i uppdrag att följa och redovisa utvecklingen av den samlade effekt- och kraftbalansen i landet. har vidare som en naturlig del av sitt uppdrag att följa elmarknadens utveckling när det gäller förbruknings- Härvid bör även hänsyn tas till att kundunderlaget är heterogent när det gäller incitament och flexibilitet. tivet är viktigt i detta sammanhang. Hushållskunder kan antas ha mindre möjlighet att vara flexibla i sin elförbrukning än industriella kunder. denna bakgrund är det angeläget att berörda myndigheter noga följer utvecklingen på elmarknaden. Regeringen kommer också att bevaka konsumenternas anpassning till nya förhållanden. Regeringens förslag: Den systemansvariga myndigheten ska kunna ingå avtal om minskad elförbrukning även med elleverantörer. Rapportens förslag: I rapporten finns inget motsvarande förslag. Remissinstanserna: har föreslagit att med elanvän- dare i förslaget till ändring i lagen om effektreserv ersätts med om Enligt möjliggör detta att elhandelsföretag tar fram produkter med sina kunder i syfte att öka förbrukningsflexibiliteten, vilket i sin tur bidrar till en bättre prisbildning på de fysiska marknaderna. Skälen för regeringens förslag: Enligt 1 § första stycket lagen om effektreserv ska effektreserven skapas genom att den systemansvariga myndigheten ingår avtal dels med elproducenter om att ställa ytterligare produktionskapacitet till förfogande, dels med elanvändare om rätt att begränsa deras elförbrukning. När det gäller förbrukningsreduktionerna finns, som har anfört, en möjlighet att öka förbrukningsflexibiliteten och bidra till en bättre prisbildning på elmarknaden genom att utöka kretsen av möjliga Om får möjlighet att avtala om förbruk- ningsreduktioner med elhandelsföretag, kan företagen i sin tur utforma avtal med sina kunder om minskad förbrukning. medför också att bestämmelserna om effektreserven är diskriminerande gentemot elhandlarna. Elleverantörerna har en roll att spela när det gäller att utveckla avtal som främjar ökad förbruknings- Regeringen bedömer att det inte finns några särskilda hinder för att utöka kretsen av möjliga avtalsparter. Det kommer i så fall att vara en uppgift för den systemansvariga myndigheten att avgöra i vilken Prop. 2009/10:113 utsträckning avtal bör ingås med elleverantörer. En sådan ordning kan antas bidra till ökad förbrukningsflexibilitet och kan införas genom en lagändring av enkel beskaffenhet. Förslaget i propositionen påverkar framför allt , balansansvariga företag, elhandelsföretag, elproducenter samt elkunder och då i synnerhet stora elförbrukare med möjlighet till att erbjuda effektreduktioner inom ramen för effektreserven. Förslaget innebär att fortsätter att upphandla en effekt- reserv till och med /2020. Genom detta kommer att också fortsättningsvis ha ett visst ansvar för den svenska försörjningstryggheten avseende eleffekt. Den föreslagna ordningen innebär att omfattningen på effektreserven stegvis minskas, som en striktare reglering avseende förhållan- det mellan produktionsresurser och förbrukningsreduktioner införs genom förordning. Vad dessa förändringar sammantaget innebär för kostnaden för effektreserven är osäkert. Å ena sidan bidrar den minskade omfattningen på reserven till att minska kostnaderna. Å andra sidan innebär den ökade andelen förbrukningsreduktioner sannolikt ökade kostnader eftersom förbrukningsreduktioner historiskt har visat sig vara dyrare än produktionsreserver. Oavsett den kortsiktiga kostnadsutveck- lingen för effektreserven bedömer regeringen att den långsiktiga kost- naden för hanteringen av effektproblematiken kommer att minska som en följd av en mer flexibel efterfrågan som den förändrade effektreservs- upphandlingen kommer att bidra med. finansierar effektreserven genom de balansansvariga företagen. En ökad kostnad för effektreserven kommer således att inne- bära ökade kostnader för de balansansvariga företagen, medan en minskad kostnad för effektreserven innebär minskade kostnader för dessa. De balansansvariga företagen har i sin tur möjlighet att föra över kostnaderna till sina kunder (elhandelsföretag och elkunder). Förändrade kostnader för effektreservsupphandlingen innebär också ändrade kostnader för elhandelsföretagen, antingen direkt i de fall där elhandelsföretaget också är balansansvarigt företag eller indirekt genom en ökad kostnad för att ersätta ett annat företag att ta på sig elhandels- företagets balansansvar. Elhandelsföretagen har emellertid möjlighet att påföra elkunderna eventuella kostnadsökningar. Förslaget om att den systemansvariga myndigheten ska kunna ingå avtal om minskad elförbrukning även med elleverantörer gör det möjligt för elhandelsföretag att ta fram produkter som syftar till att öka förbruk- ningsflexibiliteten. Detta bedöms inte vara förenat med några negativa effekter. Deltagande i effektreserven är frivilligt men ger elhandels- företag som ingår i upphandlingen möjlighet till nya intäkter. Den reducerade omfattningen på effektreserven samt en ökad andel upphandlade förbrukningsreduktioner kommer att innebära en väsentligt minskad andel upphandlade produktionsresurser. Detta får effekter för de elproducenter som har för avsikt att lämna in anbud till effektreservs- upphandlingen . Möjligheten att bli upphandlad minskar, och därmed minskar producenternas sammantagna intäkter av effektreservs- upphandlingen. På innebär detta sannolikt att vissa av anlägg- ningarna som ingått i effektreserven kommer att användas under andra former. Eventuella ökade kostnader för effektreservsupphandlingen kommer att innebära att elkunder får ökade kostnader. Det bör emellertid noteras att kostnaden för effektreservsupphandlingen utgör en mycket begränsad del av en elkunds totala elkostnad (för en villaägare med elvärme och för en lägenhetskund). På kort sikt innebär förslaget att elkunder kan få betala ett högre pris för effektreserven. torde konkurren- sen på elhandelsmarknaden innebära att eventuella kostnadsminskningar för effektreserven också kommer elkunderna till del. På lång sikt innebär förslaget att effektreserven helt tas bort . Detta innebär en lång- siktigt minskad kostnad för konsumentkollektivet. Den ökade andelen upphandlade förbrukningsreduktioner får effekter för stora elkunder som har möjlighet att vid effekttoppar reducera sin elförbrukning mot den ersättning som effektreservsupphandlingen kan erbjuda. För de elkunder som upphandlas i effektreserven innebär ersätt- ningen ett direkt stöd för att möjliggöra effektreduktioner. Eventuella åtgärder och de ökade kunskaperna om elmarknaden som detta medför kommer att vara till nytta för det aktuella företaget också efter det att avtalet med gått ut. Genom att förslaget innebär en minskad omfattning på effektreservs- upphandlingen kan också försörjningstryggheten avseende eleffekt komma att påverkas. För elkunders del innebär en förändrad försörjningstrygghet en förändrad sannolikhet för störningar i elleveran- serna. En minskad omfattning av effektreserven innebär minskade möjligheter för att hantera en ur effektsynpunkt kritisk situation. Regeringen bedömer emellertid att elmarknadens utveckling till 2011 innebär att en minskad omfattning på effektreserven är möjlig utan att försörjningstryggheten kommer att vara lägre 2011 än vad som var fallet när effektreserven började upphandlas . Regeringen bedömer vidare att elmarknadens fortsatta utveckling kommer göra att en ytterligare nedtrappning, och en utfasning, av effektreserven möjlig utan att den svenska försörj- ningstryggheten avseende eleffekt har försämrats. Propositionens lagförslag innebär att giltighetstiden för lagen (2003:436) om effektreserv förlängs till och med . Övervägandena finns i avsnitt 5.1. 1 § Den myndighet som enligt 8 kap. 1 § första stycket ellagen (1997:857) har systemansvaret för el (den systemansvariga myndig- heten), har ansvaret för att en effektreserv om högst finns tillgänglig. Effektreserven ska skapas genom att den system- ansvariga myndigheten ingår avtal dels med elproducenter om att ställa ytterligare produktionskapacitet till förfogande, dels med elanvändare och elleverantörer om minskad elförbrukning. Effektreserven ska vara ett komplement till den övriga produk- tionskapacitet som finns på elmarknaden. Regeringen meddelar föreskrifter om effektreservens storlek och hur stor andel av reserven som ska skapas genom avtal om minskad förbrukning. Ändringarna i paragrafen syftar till att underlätta en stegvis avveckling av den centralt upphandlade effektreserven fram till och med . I sak innebär ändringen i första stycket att den sista meningen justeras för att göra det möjligt för den systemansvariga myndigheten att träffa avtal även med elleverantörer om minskad elförbrukning. Sådana avtal ska sålunda kunna träffas med andra än direkt med elanvändare. I 1 kap. 6 § första stycket ellagen (1997:857) definieras elleverantör som den som yrkesmässigt levererar el som har producerats av honom själv eller någon annan. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Endast en språklig justering har gjorts i andra stycket. I tredje stycket, som är nytt, finns en upplysning om att regeringen meddelar föreskrifter om effektreservens storlek och hur stor andel av reserven som ska skapas genom avtal om minskad förbrukning. Rege- ringen avser att i förordning fastställa en tidsplan för avvecklingen av den centralt upphandlade effektreserven dels genom att ange hur stor reserven ska vara under vissa etapper, dels genom att gradvis öka andelen förbrukningsreduktioner. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Sammanfattning av en centralt upphandlad effektreserv? I ett elsystem måste tillförseln av el vara lika stor som uttaget av el. Eftersom det alltid föreligger en viss osäkerhet avseende såväl tillförsel som uttag finns det en risk att eltillförseln understiger eluttaget. Det är i en sådan situation som effektbrist uppstår. För att kunna hantera effektbristsituationer har systemoperatören Svenska Kraft- nät under haft i uppdrag att upphandla en effektreserv. Lagen om effektreserv upphör att gälla . Mot bakgrund av detta gav regeringen regleringsbrev i upp- drag att, i samråd med och efter samråd med , redovisa ett förslag till en långsiktig lösning av effekt- frågan. Risken för effektbrist går inte att eliminera. Det är därför orealistiskt att söka sträva efter en fullständig försörjningstrygghet avseende eleffekt. Utifrån kundperspektivet och utifrån samhällsekonomisk synvinkel är det heller inte önskvärt med en fullständig försörjningstrygghet eftersom det inte är ekonomiskt försvarbart att ha produktionsreserver i beredskap för de mest extrema situationerna. Måluppfyllelsen med en centralt upphandlad effektreserv är kortsiktigt god; försörjningstryggheten höjs genom att staten genom Svenska Kraft- nät garanterar att en viss kvantitet reserver finns tillgängliga för en situa- tion med effektbrist. Men på riskerar reglerlösningar, såsom en centralt upphandlad effektreserv, att skapa andra problem på mark- naden. På lång sikt är det därför angeläget att marknaden kan undvika effektbrist utan en centralt upphandlad effektreserv. En effektiv marknadslösning på effektproblematiken uppnås främst genom en ökad förbrukningsflexibilitet, dvs. genom att elanvändarna efterfrågar mindre el i potentiellt kritiska situationer. Genom incita- menten på marknaden kommer effektbristsituationer undvikas genom förbrukningsflexibilitet. En förutsättning för en väl fungerande marknadslösning är således en fortsatt utveckling av elmarknaden. har identifierat ett antal förändringar som kommer att ha en positiv inverkan på marknadens möjligheter att undvika effektbrist. En fortsatt ökad aktivitet hos de timmätta elförbrukarna Många av de förbrukare som har sin förbrukning mätt på timbasis har endast haft det under ett par års tid. En rimlig utveckling är att pris- känsligheten hos dessa kunder kommer att komma till uttryck i ökad utsträckning över tiden. Därutöver är det rimligt att anta en utveckling mot en generellt ökad prisvolatilitet. Indelning av i elspotområden De nordiska energiministrarna meddelade att system- operatörerna kommer att ges i uppdrag att dela in i ytterligare Detta innebär sannolikt att kommer att utgöra mer än ett elspotområde vilket skulle leda till att spotpriset på el i vissa situationer skulle variera regionalt inom landet. tiliteten som detta skulle innebära på regional nivå skulle komma att förstärka marknadsaktörernas incitament att anpassa produktion och förbrukning till rådande fysiska förutsättningar. Fördjupad integration med andra länder Genom att blir mer sammanlänkat med andra länder kan det finnas ökade möjligheter att minska de nationella reserverna utan att del ligger här framförallt i en ökad integration med kontinentala eftersom effektuttaget på dessa elmarknader är relativt olikt det nordiska. En förutsättning är emellertid att det angränsande landet har fysisk för- måga att exportera kraft i den uppkomna situationen. Utöver elmarknadens utveckling ser dess- utom ett antal åtgärder som bör vidtas för en mer priskänslig elförbruk- I den publicerade rapporten som marknadsaktör åtgärder för ökad förbrukningsflexibilitet lämnar Energimarknads- inspektionen förslag på åtgärder för att aktivera en ökad andel förbruk- ningsflexibilitet på elmarknaden. Inspektionen föreslår att Energi- myndigheten till sitt allmänna uppdrag om informationsverksamhet mot företag inkluderar informationsinsatser kring hur förbrukningsflexibilitet kan användas samt att mål om förbrukningsflexibilitet inkluderas i myndighetens program för energieffektivisering inom industrin (PFE). Dessa åtgärder kommer att skynda på utvecklingen mot en ökad aktivitet bland de stora elkunderna. För att direkt stimulera en ökad förbrukningsflexibilitet inom industrin föreslår dessutom en lagstiftning som innebär att i upphandlingen av effektreserven åläggs att öka andelen förbrukningsreduktioner. Genom att upphandla en ökad kvantitet förbrukningsreduktioner ges ett direkt stöd till stora förbrukare att vidta åtgärder för ökad fokus på förbrukningsflexibilitet. bedömer att detta kommer att få en positiv inverkan på elmarknadens förbrukningsflexi- bilitet också efter det att effektreservsupphandlingen har upphört. En ökad kvantitet upphandlade förbrukningsreduktioner kommer att öka kunskapen kring elmarknaden i allmänhet och kring besparingspoten- tialen av att anpassa sitt effektuttag till rådande marknadspriser i synner- het. För att öka förbrukningsflexibiliteten också bland mindre elkunder ämnar att påbörja en analys över hur den potential som finns med elmätare som klarar timvis avläsning bäst Mot bakgrund av elmarknadens utveckling samt de nämnda åtgärderna för en mer flexibel elförbrukning bedömer Energi- marknadsinspektionen att det inom en överskådlig framtid är möjligt att bibehålla en ur effekthänseende hög försörjnings- trygghet utan en centralt upphandlad effektreserv. Det är fortfarande endast en fraktion av den uppskattade potentiella förbrukningsflexibiliteten som är aktiverad på elmarknaden. Energi- marknadsinspektionen bedömer att mer förbrukningsflexibilitet behöver aktiveras för att en effektiv marknadslösning ska åstadkommas. Det är inte heller sannolikt att förbrukningsflexibiliteten kommer att förändras väsentligt , dvs. det år då lagen om effektreserv upphör att gälla. Att då helt ta bort en centralt upphandlad effektreserv skulle därmed innebära en risk för en försämrad försörjningstrygghet. Mot bakgrund av detta föreslår en successiv övergång till en marknadslösning genom en stegvis nedtrappning av effektreservens omfattning med start /12. /20 föreslås att kravet på en centralt upphandlad effektreserv ska upphöra. Det ingår i allmänna uppdrag att verka för en effektiv elmarknad med väl fungerande konkurrens som genererar en säker tillgång på el [].I det sammanhanget är det naturligt att inspek- tionen kontinuerligt följer och analyserar förändringar som påverkar försörjningstryggheten avseende eleffekt. ser det även som angeläget att också fortsättningsvis bedömer effektsituationen inför kommande vintrar. För att bedömningarna ska bli så verklighetsnära som möjligt är det viktigt att tar marknadsutvecklingen i beaktande. En viktig faktor att bedöma och analysera är efterfrågesidans utveckling avseende pris- känslighet. Genom detta kommer rapporten att utgöra en viktig kontroll- station över den förväntade effektsituationen inför . Därmed ges marknadens aktörer, relevanta myndigheter och regeringen möjlighet att förhålla sig till marknadens möjlighet att upprätthålla effektbalansen. Härigenom föreskrivs såvitt gäller lagen (2003:436) om effektreserv dels att lagen ska fortsätta att gälla till och med . dels att 1 § ska ha följande lydelse, 1 § Den myndighet som enligt 8 kap. 1 § första stycket ellagen (1997:857) har systemansvaret för el (den systemansvariga myndig- heten), har ansvaret för att en effektreserv om högst finns tillgänglig. Effekt- reserven skall skapas genom att den systemansvariga myndigheten ingår avtal dels med elproducenter om att ställa ytterligare produk- tionskapacitet till förfogande, dels med elanvändare om rätt att begränsa deras elförbrukning. Effektreserven skall vara ett komplement till den övriga produktionskapacitet som finns på elmarknaden. 1 § Den myndighet som enligt 8 kap. 1 § första stycket ellagen (1997:857) har systemansvaret för el (den systemansvariga myndig- heten), har ansvaret för att en effektreserv finns tillgänglig. Effektreserven ska skapas genom att den systemansvariga myndig- heten, i enlighet med vad som anges i andra stycket, ingår avtal dels med elproducenter om att ställa ytterligare produktions- kapacitet till förfogande, dels med elanvändare om rätt att begränsa deras elförbrukning. Effektreserven får uppgå till högst till och med den 2013, varav minst som möjliggjorts genom avtal med elanvändare. till och med får effektreserven uppgå till högst , varav ska utgöra kapacitet som möjliggjorts genom avtal med elanvändare. till och med får effekt- reserven uppgå till högst , varav ska utgöra kapacitet som möjliggjorts genom avtal med elanvändare. till och med får effektreserven kapacitet som möjliggjorts genom avtal med elanvändare. Effektreserven skall vara ett kom- plement till den övriga produk- Denna lag träder i kraft , Hovrätten över och , Kammarrätten i , Länsrätten i , Krisberedskapsmyndighe- ten, , , , Affärs- verket , , , , , , , Oberoende elhandlare, , , och . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .