prop · GX03160 · 2010-03-23 00:00:00 — Kommitténs förslag innebär att bestämmelserna om skyldigheten att fullgöra värnplikt och civilplikt inte ska tillämpas med mindre än att regeringen föreskriver om det. Rekrytering och utbildning av sådan per- sonal som tjänstgör enligt lagen om totalförsvarsplikt ska i stället ske på frivillig grund. Kommittén ska enligt direktiven överväga hur en sådan utbildning bör vara utformad, bland annat vad gäller ersättning och andra förmåner, disciplinansvar samt möjligheter att avbryta tjänstgö- ringen. Om skyldigheten att fullgöra värnplikt eller civilplikt inte tilläm- pas är det nödvändigt att den pliktbaserade utbildningen av soldater och sjömän som finns ersätts av en frivillig militär utbildning. Enligt kommitténs bedömning finns det inte något behov av att införa någon motsvarande allmän frivillig utbildning på det civila försvarets område. Kommittén föreslår att en ny Försvarsmaktsgemensam kvalitetssäkrad grundläggande militär utbildning införs i Försvarsmaktens regi. Utbild- ningen kommer att vara cirka lång och bör i allt väsentligt utgöra utgångspunkten för samtliga former av frivilligt militärt engage- mang inom Försvarsmakten. Härigenom säkerställs att all militär perso- nal inom Försvarsmakten har samma grundläggande militära färdigheter. En kortare Försvarsmaktsgemensam grundläggande militär utbildning underlättar även rekryteringen till hemvärnet och ger enskilda som är intresserade av Försvarsmakten en möjlighet att pröva en militär utbild- ning utan att binda upp sig för . Personer som genomgår utbildningen benämns rekryter. Utbildningen bör enligt kommittén vara förmånssatt och inte genomfö- ras i form av en anställning. Längre fortsatt engagemang inom Försvars- makten i form av anställning eller kontraktering tar vid först efter den grundläggande militära utbildningen. För att bli antagen till grundläggande militär utbildning måste en per- son ha fyllt och vara svensk medborgare. Försvarsmakten kan före- skriva om ytterligare antagningskrav. Försvarsmakten har angett att man kommer att placera samtliga befattningar som rekryter kommer att inne- ha i säkerhetsklass. Den som Försvarsmakten avser att anta till utbild- ningen kommer därför också behöva genomgå säkerhetsprövning. För att säkerställa att den som antas till utbildningen är lämpad för det- ta och för att bland annat undvika skador hos dem som genomgår utbild- ning ska antagning till utbildningen föregås av fysiska , medicinska, och psykologiska tester. Antagningsbeslut föreslås fattas på central nivå inom Försvarsmakten, detta oavsett var inom Försvarsmakten den enskilde ska genomgå utbildningen. Eftersom den grundläggande militära utbildningen ska vara Försvars- maktsgemensam bör utbildningsmålen vara enhetliga för hela Försvars- makten. Under utbildning ska rekryter bara behöva utföra uppgifter som är direkt kopplade till utbildningsmålen. Efter genomförd utbildning ska en bedömning göras av om rekryten har uppfyllt utbildningsmålen eller inte. För att garantera kvalitetssäkring av utbildningen bör det finnas en utbildningsinspektör med ansvar för detta. Militära utbildningar ställer särskilda krav på individen. Därför bör Försvarsmakten ha möjlighet att avskilja den som visar sig olämplig för fortsatt utbildning eller är frånvarande i sådan utsträckning att det kan antas att han eller hon inte kommer att kunna tillgodogöra sig denna. bör rekryter själva när som helst kunna avbryta utbildningen. Under utbildningen bör rekryter omfattas av bestämmelserna i lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. Efter att en enskild har genomgått grundläggande militär utbildning ska han eller hon godkännas eller inte godkännas från utbildningen. Kommit- tén föreslår att Försvarsmakten utarbetar mål och metoder för hur detta ska ske. Förutom den grundläggande militära utbildningen föreslår kommittén att en kompletterande militär utbildning inrättas. Syftet med denna är att efter den grundläggande militära utbildningen fort- sättningsvis möjliggöra en förmånssatt utbildning av soldater. Detta kan bland annat vara nödvändigt för att personer som senare ska söka till officersutbildning ska kunna ges viss funktionsutbildning. Villkor och förmåner för rekryter under den kompletterande militära utbildningen bör i stort motsvara dem som gäller under grundläggande militär utbildning. Särskilt om rekryters villkor och förmåner under utbildningen Att söka och bli antagen till den grundläggande militära utbildningen utgör ingen garanti för att den enskilde efter utbildningen kan erbjudas fortsatt engagemang inom Försvarsmakten. Kommittén har tagit fasta på detta och strävat efter att erbjuda villkor som ökar utbildningens attrak- tionskraft utan att vara alltför kostsamma. Exempelvis föreslås rekryter få samma skydd för sin ordinarie anställning som gäller för dem som full- gör värnplikt i dagens system. Rekryten bör inte heller missgynnas ur ett arbetslöshetsförsäkringsrättsligt hänseende. Försvarsmakten bör i samma attraktionsstärkande anda ges i uppdrag att reglera hur långa utbildnings- veckorna bör vara samt hur och när ledigheter kan beviljas. Kommittén föreslår vidare att den enskildes sjukpenninggrundande inkomst skyddas som han eller hon genomgår utbildningen enligt den av kommittén föreslagna förordningen. Dessutom bör rekryterna ges möj- lighet att få en sjukpenninggrundande inkomst fastställd baserat på så- dant extraarbete som utförs vid sidan om utbildningen. Mot bakgrund av utbildningens riskfyllda natur ser kommittén det som självklart att rekryter ska omfattas av samma grupplivförsäkring, samma bestämmelser om statlig riskgaranti, statligt personskadeskydd med mera som tillkommer totalförsvarspliktiga som fullgör värnplikt eller civil- plikt. Vad gäller ekonomiska ersättningar till rekryter har kommittén gjort jämförelser med ersättningssystemet för dagens totalförsvarspliktiga och officersaspiranter och funnit att utrymme finns för förändringar som sannolikt kan verka positivt på den grundläggande militära utbildningens attraktionskraft. Förslagen innebär att en månatlig kostnadsersättning betalas till den som genomför en grundläggande militär utbildning. Den månatliga ersättningen bör omfatta en sammanslagning av den dagersätt- ning, ersättning för måltidskostnader samt utbildningspremie som betalas ut till totalförsvarspliktiga . Försvarsmakten föreslås få besluta om hur stor den månatliga ersättningen rekryter ska vara. Rekryter under utbildning ska även ha rätt till gratis kost och logi samt till kläder och utrustning som hör till utbildningen. Ersättningen ska, liksom sådana naturaförmåner som rekryter får under utbildningen, vara skattebefriad. Genom en omfördelning av resurser från kostnadsposter som är omfat- tande i dagens system såsom kostnader till följd av fria hemresor och avsättning för framtida pensioner skapas ett utrymme för höjda ersätt- Utöver dessa generella ersättningar bör rekryter ges samma möjligheter som dagens totalförsvarspliktiga att söka om behovsprövade På snarlikt sätt som i dagens system bör medinflytandearbetet på lokal nivå ske genom att rekryter ges rätt att välja förtroendevalda representan- ter som för gruppens talan. I anslutning till detta ska medinflytandean- svarig personal finnas vid varje utbildningsförband. medinflytandearbetet och kunna utgöra länken mellan rekryter och för- De ska även kunna utbilda förtroendevalda och rekryter i Utbildning i hur medinflytande fungerar och vilka rättig- heter som rekryter har ska finnas med i utbildningsmålen för utbildning- en och genomföras av särskilt avdelad personal i utbildningens inled- Ett fortsatt nätverksarbete för och av kvinnor bör finnas på Att tillämpa dagens modell på central nivå är mer komplicerat. motsvarighet till dagens Värnpliktsråd skulle vara svår att inrätta. kontinuerlig bevakning av rekryters möjligheter till medinflytande måste Kommittén föreslår därför att en nämnd inrättas för att granska behandlingen av rekryter och deras möjligheter till medinflytan- Nämnden bör kunna ta initiativ till egna utredningar och ha kapacitet att genomföra kontinuerliga förbandsbesök. Vid nämnden bör finnas ett Inom nämnden bör även finnas en särskild överklagandefunktion för rekryter som inte har blivit godkända från grundläggande militär I samband med att inga totalförsvarspliktiga fullgör värnplikt kommer tidningen inte att ges ut. Den bör ersättas av en ny journa- listisk publikation med uppgift att bevaka och rapportera om verksamhet inom hela försvarsområdet. Publikationen bör vara fristående från de myndigheter den är satt att bevaka. Tidningens område bör omfatta För- svarsmakten såväl som andra aktörer inom det militära och det civila Försvarsmakten och Myndigheten för samhällsskydd och be- redskap bör ges i uppdrag att bekosta tidningen. Kommittén lämnar inga detaljerade förslag om hur Försvarsmakten bör bedriva sin rekryteringsverksamhet. ringsmetoder måste ständigt utvärderas och utvecklas för att uppnå av- Kommittén lyfter dock fram ett antal generella principer angående rekrytering till den grundläggande militära utbildningen. de mest centrala är att Försvarsmaktens attraktionskraft i huvudsak beror på andra faktorer än enbart marknadsföringskampanjer. måste framstå som samt vara en attraktiv arbetsgivare vilket förutsät- ter bland annat goda villkor för dem som tjänstgör inom myndigheten, utvecklingsvägar inom och utanför myndigheten, samt förtroende för Försvarsmaktens verksamhet. Det är viktigt att Försvarsmakten har information om de målgrupper som marknadsföringen ska rikta sig till. Det går inte att ange exakt vilka dessa grupper vid varje givet tillfälle är. Tre grupper går dock att lyfta fram. En första består av personer som har ett intresse för Försvarsmak- ten, men som inte har bestämt sig för om de verkligen vill engagera sig i verksamheten på . Den andra gruppen består av personer som redan i förväg är mer övertygade om att de är intresserade av vissa speci- fika befattningar eller fortsatta utbildningsvägar inom Försvarsmakten. En ytterligare specifik grupp utgörs sannolikt av dem som är intresserade av ett engagemang inom hemvärnet/de nationella skyddsstyrkorna. För- svarsmakten bör anpassa sin marknadsföring efter olika målgruppers intressen. För att uppnå sitt personalbehov måste Försvarsmakten kunna nå fram till cirka 18 000 individer som vill söka till den grundläggande militära utbildningen för att därefter genomgå ett testförfarande. För- svarsmakten bör utveckla metoder för att få ned antalet personer som måste genomgå tester jämfört med hur många som kan antas till utbild- ningen. Att effektivisera test- och urvalsverksamheten bör emellertid inte medföra att testförfarandets omfattning minskas. Effektiviseringspotenti- alen måste uppnås på annat sätt. Försvarsmakten bör även noga överväga vilket samarbete den kan bedriva med andra aktörer såsom myndigheter, frivilliga försvarsorganisationer och andra intresseorganisationer för att attrahera kompetenta individer till den grundläggande militära utbild- ningen. Principer för information, folkförankring och försvarets framtida kommunikation gentemot allmänheten Undersökningar visar på en nedåtgående trend vad gäller allmänhetens kunskap om säkerhetspolitiska och totalförsvarsrelaterade frågor, detta trots att informationsinsatser genomförs av flera aktörer. Enligt kommit- tén är det av yttersta vikt att allmänheten har en god kunskap om försva- ret och samhällets krisberedskap samt i mesta möjliga mån känner för- troende för det arbete som utförs inom Försvarsmakten. För att öka kunskapsnivån bör Myndigheten för samhällsskydd och be- redskap samordna berörda myndigheters arbete med att ta fram och dis- tribuera information om försvar och samhällets krisberedskap. Att nå fram med information till unga människor om försvar och samhällets krisberedskap är av särskild vikt och spelar en betydelsefull roll härvid. Kommittén vill också framhålla vikten av att Försvarsmakten måste vara synlig som en del i samhället. De frivilliga försvarsorganisa- tionernas bidrag kommer fortsättningsvis att vara av stor vikt för att en- gagera folk i försvaret och i samhällets krisberedskap och för att sprida information om relaterade frågor. Kommittén föreslår att information om försvar och samhällets krisbe- redskap specifikt ska distribueras till samtliga kvinnor och män som åläggs att medverka vid utredning om sina personliga förhållanden under det år de fyller . Ansvaret för utarbetande av denna information ska ligga på Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Den framtida personalredovisningen inom totalförsvaret En förutsättning för att värnplikt och civilplikt vid behov ska kunna till- lämpas är att det finns en fungerande personalredovisning av totalför- Det måste också finnas en fortsatt central redovisning av krigsplaceringsläge inom försvaret. Kommittén föreslår därför att en centraliserad personalredovisning av totalförsvarets personal ska finnas även när skyldigheterna att fullgöra värnplikt och civilplikt respektive att genomgå mönstring inte tillämpas. Enligt kommittén är den enda myndighet som i praktiken kan ansvara för en sådan centraliserad Ur ett totalförsvarsperspektiv är militär grundutbildning en av de vikti- gaste kompetenser en enskild kan besitta. som enskilda har förvärvat under annan militär utbildning eller tjänstgö- ring än sådan som sker med stöd av lagen om totalförsvarsplikt bör där- för finnas tillängliga hos . Enligt kommittén bör Försvarsmak- ten med anledning av detta åläggas att till lämna nödvändig information om totalförsvarspliktiga som har genomgått frivillig militär utbildning eller tjänstgöring inom Försvarsmakten. Genomförande av en övergång till en på frivillighet baserad perso- I sitt förslag över hur en soldatförsörjningsreform bör genomföras har kommittén beaktat bland annat konsekvenserna av en stegvis övergång från tillämpad värnplikt till utbildning på frivillig grund och möjligheter- na att utbilda lägre volymer värnpliktiga under en kortare övergångsperi- Kommittén har emellertid bedömt att det vore olämpligt att även i en övergångsfas ha ett blandsystem där vissa utbildas under plikt, andra Vad gäller en övergång med lägre utbildningsvolymer bedömer kommittén att detta skulle innebära att Försvarsmaktens svårigheter att uppfylla insatsorganisationens personalbehov endast skulle skjutas på Kommittén bedömer, mot bakgrund av pliktsystemets innebo- ende effektivitetsbrister, att ett genomförande med en brytpunkt är mer praktiskt och ekonomiskt effektivt än ett system där plikt blandas med Kommittén ifrågasätter också det rimliga i att med hot om straffansvar fortsättningsvis ålägga personer att fullgöra tjänstgöring efter det att en övergång till ett soldatförsörjningssystem baserat på frivillighet Kommittén föreslår att ingen totalförsvarspliktig från och med den 1 ska vara skyldig att fullgöra värnplikt eller civilplikt eller att genomgå mönstring med mindre än att regeringen har föreskrivit om det. Förslagen gäller även för dem som är inskrivna för värnplikt, genomför grundutbildning som värnpliktiga samt dem som är kallade till mönstring ska även den av kommittén före- slagna förordningen om grundläggande militär utbildning och komplette- rande militär utbildning inom Försvarsmakten, samt övriga författningar som är nödvändiga för att utbildning av rekryter, ska kunna påbörjas, träda i kraft. Flera totalförsvarspliktiga kommer att beröras av reformens genomfö- rande. För att ge valmöjligheter till de individer som har påbörjat grund- utbildning som värnpliktig före bör dessa ges möjlighet att fullgöra utbildningen på frivillig grund enligt det regelverk som kommittén föreslår ska gälla för grundläggande och kompletterande militär utbildning. Försvarsmakten bör sträva efter att så många värnplik- tiga som möjligt fullföljer sin grundutbildning. För att möta insatsorgani- sationens behov bör övergångsbestämmelser införas som gör det möjligt att erbjuda totalt elva månaders frivillig utbildning innan anställning eller kontraktering tar vid. Motsvarande övergångsregler bör gälla dem som har skrivits in för värnplikt men som ännu inte har hunnit påbörja sin grundutbildning. Försvarsmakten bör också rekrytera till och genom- föra grundläggande militär utbildning enligt kommitténs förslag utifrån hemvärnets/de nationella skyddsstyrkornas sammanlagda personalbehov (detta utöver den avtalspersonal som kommer från de frivilliga försvars- organisationerna). Nödvändiga omfördelningar av resurser inom För- svarsmakten möjliggör detta. Försvarsmakten bör för att möta sitt perso- nalbehov i första hand sträva efter att rekrytera personal som genomför grundutbildning . I andra hand bör rekrytering ske av värnpliktiga som har fullgjort grundutbildning . För att underlätta övergången till ett nytt utbildningssystem bör För- svarsmakten initiera ett arbete med att ta fram kravprofiler för dem som ska antas till den grundläggande militära utbildningen. Faktorer som avgångsfrekvenser, operationstempo med mera påverkar antalet personer som måste påbörja grundläggande militär utbildning för att efter denna och fortsatt utbildning kunna bemanna insatsorganisatio- nen. En av de viktigaste faktorerna är den genomsnittliga anställningsti- den för en soldat: kortare anställningstider medför ett högre nyrekryte- ringsbehov. Kommittén har utifrån underlag från Försvarsmakten, infor- mation från andra staters militära personalförsörjningssystem med mera bedömt att det sammanlagda årliga rekryteringsbehovet till den grund- läggande militära utbildningen kommer att ligga på cirka 6 050 personer (vid en genomsnittlig anställningstid ). Denna utbildningsvolym är nödvändig när rekrytering av tidigare värnpliktsutbildade kan ske. Av detta utbildningsbehov utgörs cirka 4 300 av personal till stående och kontrakterade förband, medan hemvärnets/de nationella skyddsstyrkornas utbildningsbehov är cirka 1 750 individer. Kommitténs förslag innebär att Försvarsmakten bör kunna erbjuda grund- läggande militär utbildning för upp till 6 050 rekryter. Personalbehovet måste emellertid även kompletteras av gruppen tidigare grundutbildade värnpliktiga. Försvarsmakten bör dessutom sträva efter att rekrytera personer som har genomgått grundläggande militär utbild- ning och därefter har engagerat sig i hemvärnet/de nationella skyddsstyr- korna. bör majoriteten av dem som väljer att engagera sig i Försvarsmakten kunna rekryteras bland personer som har uppnått mili- tär behörighet efter en grundläggande militär utbildning. Riktade rekryte- ringsinsatser bör även genomföras mot personer som har uppnått militär behörighet, men inte har valt att engagera sig i myndighetens verksamhet efter utbildningens fullföljande. För att upprätthålla försvarsberedskapen bör mönstrings- verksamhet fortsätta till och med . Däremot bör inskriv- ning till värnpliktstjänstgöring med grundutbildning upphöra . Därefter bör inskrivning av totalförsvarspliktiga som bedöms ha förutsättningar att fullgöra värnplikt eller civilplikt med lång grundutbildning ske till utbildningsreserven. bör fortsätta att samla in uppgifter om alla mönstringsskyldiga män genom den webbase- rade lämplighetsundersökningen. bör även samla in person- uppgifter av de kvinnor som väljer att svara på frågorna i undersökning- en. Baserat på resultaten i lämplighetsundersökningen bör kalla in de män till mönstring respektive erbjuda de kvinnor att genomgå antagningsprövning som bedöms ha förutsättningar att genomföra värn- pliktstjänstgöring med lång grundutbildning. Under en övergångsfas bör Försvarsmakten kunna anta sådana perso- ner till den grundläggande militära utbildningen som har mönstrats och antagningsprövats och bedömts enligt nu gällande kravprofiler för total- försvarspliktiga. I övrigt bör de totalförsvarspliktiga som berörs av det nya personalförsörjningssystemets införande informeras om det nya regelverket, dess följder samt även ges information om vilka alterna- tiv Försvarsmakten kan erbjuda dem. Eftersom pliktbestämmelserna föreslås vara i kraft till och med bör ansvaret för att ta fram och distribuera denna information läggas på . Detta bör emellertid ske i samråd med Försvarsmakten som har bäst kunskap om fortsatta utbildningsvägar med mera inom myndigheten. Konsekvenser av kommitténs förslag Kommitténs förslag om en ny och frivillig grundläggande militär utbild- ning ger Försvarsmakten bättre möjlighet att på ett kostnadseffektivt och ändamålsenligt sätt personalförsörja sin insatsorganisation utifrån stats- makternas krav. Det föreslagna personalförsörjningssystemet kommer dessutom att skapa förbättrade förutsättningar för att öka jämställdheten mellan kvinnor och män samt för att nå de integrationspolitiska målen. I och med att bestämmelserna om tjänstgöring med värnplikt eller civil- plikt inte längre ska tillämpas upphör inskränkningen för den enskildes rörelsefrihet. Kommitténs förslag är därmed till gagn för den personliga integriteten. Vad gäller konsekvenserna för småföretagande och syssel- sättning samt offentlig service i olika delar av landet kommer de sanno- likt att till övervägande del vara positiva. Totalkostnaden för att utbilda rekryter är avhängigt av kostnader för marknadsföring, test och urval samt de faktiska utbildningskostnaderna. För att nå ut till nödvändigt antal rekryter måste marknadsföringsinsatser genomföras, något som beror på hur många som måste utbildas. För att lämpliga personer ska erbjudas tillträde till utbildningen måste tester och urval genomföras. Erfarenheter anger att för varje utbildningsplats måste cirka tre personer genomgå test och urval. ningskostnader som kan delas upp i flertal poster såsom ekonomiska ersättningar till rekryterna, löner till befälen, sjukvårdskostnader och kostnader för utrustning. Totalkostnaderna för att marknadsföra, genom- föra tester och urval samt utbilda 6 050 rekryter med varierande ersättningsnivåer redovisas i tabell 1. Tabell 1 Kostnader () för att marknadsföra, genomföra tester och urval samt utbilda 6 050 rekryter med olika nivå på den månatliga ersättningen Kommittén har i såväl del- som slutbetänkandet redogjort för att pliktsy- stemet är ett ineffektivt sätt att utbilda insatsberedda soldater, som kan användas för Försvarsmaktens samtliga uppgifter. För att illustrera detta ur ett ekonomiskt perspektiv har kommittén gjort en beräkning av vilka kostnaderna kan vara för att få ut 3 000 insatsklara soldater i det nuva- rande pliktsystemet, det vill säga den volym som krävs för att fullgöra de mål som Försvarsmakten har fått av statsmakterna. Denna kostnad har ställts i relation till vilka kostnaderna är för att få ut motsvarande antal soldater i det föreslagna frivilligsystemet. Redovisade osäkerhetsfaktorer till trots är skillnaderna mellan systemens effektivitet markant. Kostna- derna för att få fram en insatsberedd soldat är 2,4 gånger högre i plikt- systemet jämfört med i den av kommittén föreslagna utbildningsmodel- len. (se tabell 2). Tabell 2 En jämförelse av hur effektiva plikt- respektive frivillig systemen är för att få ut 3 000 insatsklara soldater Kommitténs förslag får konsekvenser för myndigheter, i synnerhet för och Försvarsmakten. Till följd av att inte längre ska ägna sig åt omfattande urval samt eftersom testverksamhetens om- fattning minskar, kommer behöva genomföra rationalisering- ar i delar av sin verksamhet. erinras om att vissa uppgifter som har utförts vid i stället flyttas över till Försvarsmak- ten. Lagförslagen i betänkandet (SOU 2009:63) 1Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1994:1809) om totalförsvars- plikt dels att 1 kap. 25 §§, 2 kap. 2 och 3 §§, 3 kap. 1, 3, 5, 6, 9, 12 och 13 §§ samt 4 kap. 3 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas nya bestämmelser, 1 kap. 3 a § och 3 kap. 4 a § samt närmast före 3 kap. 4 a § en ny rubrik av följande lydelse.