prop · GY031d9 · 2010-10-12 00:00:00 — 3Övergångseffekter till följd av kostnadsmässig avräkning av myndigheternas förvaltningsutgifter redovisas under övrigt. Anslaget minskas (2014) även till följd av beräknade samordningsvinster i samband med att e-förvaltningsprojekt kommer att genomföras i statsförvaltningen. Tabell 2.3 Ramnivå 2011 realekonomiskt fördelad. Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg Den realekonomiska fördelningen baseras på utfallet samt kända förändringar av anslagens användning. 1Med transfereringar avses inkomstöverföringar, dvs. utbetalningar av bidrag från staten till exempelvis hushåll, företag eller kommuner utan att staten erhåller någon direkt motprestation. 2Med verksamhetsutgifter avses resurser som de statliga myndigheterna använder i verksamheten, t.ex. utgifter för löner, hyror och inköp av varor och tjänster. 3Med investeringar avses utgifter för anskaffning av varaktiga tillgångar såsom byggnader, maskiner, immateriella tillgångar och finansiella tillgångar. Samhällets stöd till företag och hushåll inom utgiftsområde 9 redovisas i huvudsak på statsbudgetens utgiftssida. Vid sidan av dessa stöd finns det även stöd på budgetens inkomstsida i form av avvikelser från en likformig beskattning, s.k. skatteavvikelser. Avvikelser från en likformig beskattning utgör en skatteförmån om t.ex. en viss grupp av skattskyldiga omfattas av en skattelättnad i förhållande till en likformig beskattning och som en skattesanktion om det rör sig om ett överuttag av skatt i förhållande till . Många av skatteutgifterna har införts, mer eller mindre uttalat, som medel inom specifika delområden som t.ex. konjunktur-, bostads-, miljö-, eller arbetsmarknadspolitik. Dessa avvikelser påverkar statsbudgetens saldo och kan därför jämställas med stöd på budgetens utgiftssida. En utförlig beskrivning av skatteutgifterna finns i bilaga 2 till ekonomiska vårproposition. I det följande redovisas nettoberäknade skatteavvikelser som är att hänföra till utgiftsområde 9. Förmån av privat hälso- och sjukvård Totalt för utgiftsområde 9 1 Ett innebär att skatteutgiften inte kan beräknas. För läkemedel som utlämnas enligt recept eller säljs till sjukhus gäller kvalificerat undantag från mervärdesskatt, dvs. försäljningen är undantagen från mervärdesskatt men ingående mervärdesskatt får dras av. (Vid försäljning av icke receptbelagda läkemedel utgår dock mervärdesskatt.) Skattebefrielsen ger upphov till en skatteutgift avseende mervärdesskatt. Förmån av privatfinansierad hälso- och sjukvård Om arbetsgivaren bekostar offentligt finansierad hälso- och sjukvård i är detta en skattepliktig förmån. Om arbetsgivaren däremot bekostar privatfinansierad hälso- och sjukvård för en anställd är detta en skattefri förmån. Detsamma gäller för hälso- och sjukvård utomlands. Arbetsgivaren har å andra sidan ingen avdragsrätt för kostnaden. Det finns inget som hindrar att arbetsgivaren efter överenskommelse gör ett bruttolöneavdrag för den anställde för att kompensera sig för kostnaden. Skatteutgiften avser skatt på inkomst av tjänst och särskild löneskatt. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 3 Hälso- och sjukvårdspolitik Hälso- och sjukvårdspolitik omfattar statliga insatser riktade mot hälso- och sjukvården. Om- rådet innefattar tandvårdsstödet, läkemedelsförmånerna, sjukvård i internationella förhållanden, prestationsbunden vårdgaranti, bidrag till hälso- och sjukvård, bidrag för mänskliga vävnader och celler samt bidrag till psykiatri. Vidare omfattar området myndigheterna (), (), (), samt de statligt ägda bolagen , Apoteksgruppen i , och (). Dessutom omfattas Myndigheten för vårdanalys, en ny myndighet som inrättas . har av praktiska skäl placerats i detta avsnitt. Myndighetens verksamhet rör många olika områden, framför allt inom utgiftsområde 9, och den har därför ingen självklar hemvist inom något speciellt verksamhetsområde. Landstingen och i viss utsträckning kommunerna har huvudansvaret för planering, finansiering och drift av hälso- och sjukvården. Hälso- och sjukvården utgör av landstingens verksamhet mätt som andel av landstingens totala kostnader. Av landstingens totala inkomster utgjorde landstingsskatten 2009. Statens bidrag till landstingen utgörs av både generella och specialdestinerade statsbidrag, varav statens bidrag för läkemedelsförmånerna samt statens bidrag inom psykiatrin är exempel på specialdestinerade statsbidrag. Statens bidrag till landstingen utgör av landstingens inkomster. Vidare erhåller landstingen inkomster från patientavgifter samt från försäljning av tjänster, viss verksamhet och av material och varor. Diagram 3.1 Landstingens inkomster , procentuellt fördelade efter inkomstslag Källa: kommuner och landsting, Statistik inom hälso- och sjukvård samt regional utveckling Landstingens (inklusive ) nettokostnader för hälso- och sjukvård, inklusive tandvård, fördelas på verksamhetsområden enligt diagram 3.2. Kostnaderna uppgick till . 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Diagram 3.2 Sjukvårdshuvudmännens nettokostnader för hälso- och sjukvård 2009, procentuellt fördelade på verksamhetsområde Källa: SKL, Statistik om hälso- och sjukvården och regional utveckling Nettokostnaderna för den specialiserade somatiska och psykiatriska vården utgjorde av huvudmännens totala nettokostnader, medan primärvårdens andel uppgick till . Enligt nationalräkenskaperna uppgick hälso- och sjukvårdsutgifterna preliminärt till . Detta motsvarar, i löpande priser, en ökning med jämfört med . Hälso- och sjukvårdens totala kostnader som andel av BNP uppgick därmed preliminärt till . Tabell 3.1 Totala hälso- och sjukvårdsutgifter samt andel av BNP, 20042008 Andel av BNP, procent 1 Uppgifterna baseras på preliminära årsberäkningar ur nationalräkenskaperna Källa: SCB, De svenska hälsoräkenskaperna 20012008 tabell 1 Av de totala hälso- och sjukvårdsutgifterna utgjordes av offentliga utgifter medan privata utgifter uppgick till och av dessa står hushållens utgifter för . Av de totala utgifterna för hälso- och sjukvård står landstingen för . Landstingen får dock statsbidrag som täcker av utgifterna. Av hälso- och sjukvårdsutgifterna utgörs av botande och rehabiliterande sjukvårdstjänster vilket motsvarar . Dessa utgifter kan i sin tur delas upp på slutenvård, dagsjukvård, öppenvård och hemsjukvård. Dock utgörs av utgifter inom öppen- och slutenvården. Andra utgifter inom hälso- och sjukvården inkluderar långtidsomvårdnadstjänster såsom hälso- och sjukvård inom äldreomsorg och stödinsatser till personer med funktionsnedsättning och s.k. tilläggstjänster inom sjukvården, exempelvis laboratorieverksamhet, sjukgymnastik samt ambulans- och sjuktransport. I hälso- och sjukvårdsutgifterna ingår också utgifter för medicinska varor till öppenvårdspatienter. uppgick dessa utgifter till nästan varav utgjordes av receptförskrivna läkemedel dvs. i första hand läkemedelsförmånerna och patienters egenavgifter. Folkhälsotjänster och utgifter för prevention inom hälso- och sjukvården uppgick till . I dessa utgifter ingår bl.a. utgifter för mödrahälsovård, barnhälsovård samt prevention mot smittsamma och icke smittsamma sjukdomar. Tabell 3.2 Totala hälso- och sjukvårdsutgifter efter ändamål, 2008 Medicinska varor som lämnas Totala löpande hälso- och sjuk- Totala hälso- och sjukvårds- 1 Inklusive laboratorietjänster, bilddiagnostik och patienttransporter Källa: De svenska hälsoräkenskaperna 20012008 tabell 2 uppgick kostnaderna för läkemedelsförmånerna till . Kostnaderna för rekvisitionsläkemedel uppgick till . De totala kostnaderna för läkemedelsförmånerna och patienternas egenavgifter uppgick till varav patienternas andel, , motsvarade en egenavgiftsandel på . Den totala läkemedelskostnaden, dvs. kostnader för läkemedelsförmånerna och rekvisitionsläkemedel ökade . Kostnaderna för läkemedelsförmånerna ökade mellan åren och kostnaderna för läkemedel på rekvisition ökade med . Ök- ningstakten för rekvisitionsläkemedel har avtagit jämfört . Diagram 3.3 Utveckling av kostnaderna för läkemedelsförmånerna 19992009 (inklusive moms) Nominella kostnader, miljoner kr Reala kostnader enligt konsumentprisindex priser, miljoner kr Källa: 1999-2008, 2009 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 gör i sin prognos för åren 2010 bedömningen att kostnadsökningen för läkemedelsförmånerna (inklusive egenavgifter) blir för 20102012. skattas kostnadsökningstakten till mellan . Kostnadsutvecklingen för 20102012 beräknas blir lägre än vad som har framgått av tidigare prognoser. De främsta anledningarna till detta är ett större genomslag för patentutgångar, en ökad effekt av TLV:s genomgångar samt landstingens egna insatser för att uppnå en effektivare läkemedelsförskrivning. Tabell 3.3 Kostnader för läkemedel i relation till de totala kostnaderna för hälso- och sjukvård samt patienternas egenavgiftsandel, 20052009 (inkl. moms) 1Som andel av förmån + egenavgift 2Avser läkemedel på rekvisition inom sluten och öppen vård 3Avser receptfria humanläkemedel som säljs över disk 4Uppgift om totala hälso- och sjukvårdskostnaderna saknas Källor: 20052008. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Tabell 3.4 Utgiftsutveckling inom hälso- och sjukvårdsområdet 1:5 Bidrag för läkemedelsförmånerna 1:6 Bidrag till hälso- och sjukvård 1:7 Sjukvård i internationella förhållanden 1:8 Bidrag till psykiatri 1:10 Bidrag för mänskliga vävnader och celler 1:12 Myndigheten för vårdanalys Summa Hälso- och sjukvårdspolitik 1 Inklusive tilläggsbudgetar till statsbudgeten 2010 (prop. 2009/10:99, bet. 2009/10:FiU21, prop. 2009/10:121, bet. 2009/10:FiU35) och förslag till tilläggsbudget i samband med denna proposition. Målen utgår från att hälso- och sjukvården ska ge patienten ett mervärde i form av ökad hälsa. Hälso- och sjukvården ska bedrivas så effektivt och med så gott utfall för patienterna att den åtnjuter ett högt förtroende bland allmänheten. För utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg finns följande mål som berör hälso- och sjukvårdsområdet: Befolkningen ska erbjudas en behovsanpassad, tillgänglig och effektiv vård av god kvalitet. Arbetet inom hälso- och sjukvårdsområdet ska särskilt inriktas på att -säkerställa en god tillgänglighet och valfrihet bland en mångfald av vårdgivare Utöver dessa mål gäller även, med anledning av den tandvårdsreform som trädde ikraft , ytterligare mål för tandvården. Dessa är som följer. Det statliga tandvårdsstödet ska -stimulera den vuxna befolkningen till regelbundna tandvårdsbesök i förebyggande syfte -möjliggöra att patienterna med de största tandvårdsbehoven får en kostnadseffektiv vård efter vars och ens behov och till en rimlig kostnad. För att följa hälso- och sjukvårdens utveckling i relation till de mål som satts upp för området har ett antal indikatorer utarbetats av . Dessa indikatorer är hämtade från de nationella -säkerställa att hälso- och sjukvården är kunindikatorerna för uppföljning av god vård, som -säkerställa att patienterna ges möjlighet till delaktighet och självbestämmande -skapa förutsättningar för att hälso- och sjukvårdens resultat följs upp på ett öppet och jämförbart sätt -tillvarata kunskap och erfarenheter för att systematiskt förbättra hälso- och sjukvården. har arbetat med inom ramen för ett regeringsuppdrag. Denna budgetproposition innehåller några av indikatorerna från samt även indikatorer baserade på nationella patientenkäten (se vidare avsnitt 3.6). Syftet med denna redovisning är att regeringen ska kunna presentera ett bättre underlag för beslut till och att de statliga insatser som genomförts ska kopplas tydligare till utvecklingen på hälso- och sjukvårdsområdet och till de mål som har beslutat om. Tillgängligheten till hälso- och sjukvård är god i i bemärkelsen att det finns ett sjukvårdssystem som omfattar alla och att invånarnas egen finansiering utgör en låg andel av kostnaden. Trots det så finns det problem vad gäller tillgänglighet till hälso- och sjukvård för befolkningen. En indikator som visar hur stor andel av befolkningen som anser sig ha tillgång till den vård de behöver redovisas i tabell 3.5. Tabell 3.5 Andel i befolkningen som instämmer helt eller delvis i att de har tillgång till den sjukvård de behöver Källa: Vårdbarometern, Kommuner och Landsting Allt fler instämmer i att de har tillgång till den vård de anser sig behöva. har andelen stadigt ökat och uppgick . Regeringen anser dock att det fortfarande finns problem kring tillgängligheten. Av dem som anser att de inte har tillgång till den sjukvård de behöver är det många som anger att det beror på långa väntetider. Regeringen har mot bakgrund av detta vidtagit en rad åtgärder, varav kömiljarden är en. Kömiljarden syftar till att patienterna ska få tillgång till vård inom ramen för vårdgarantin. Sjukvårdshuvudmännen får från kömiljarden ersättning utifrån hur väl de uppfyller vårdgarantin (se vidare avsnitt 3.4.1). Även väntetiderna i vården visar på en positiv utveckling. hade det skett i det närmaste en halvering av antalet patienter som hade väntat än på att få en operation i den specialiserade vården jämfört med motsvarande siffra . Motsvarande utveckling har även skett vad det gäller antal väntande patienter för besök i den specialiserade vården. Med regeringens satsning på en förstärkt vårdgaranti inom barn- och ungdomspsykiatrin (se avsnitt 3.4.3) har en indikator tagits fram som visar antal barn och unga som väntar på tid för första besök respektive tid för fördjupad ut- 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 redning/behandling. Indikatorn visar antalet väntande i 30-dagarsintervall: 030, osv. minskade antalet väntande barn och unga i , från drygt 4 000 till cirka 3 200. har antalet väntande barn och unga minskat ytterligare till cirka 2 500. Av dessa har cirka 1 600 väntat eller kortare. På tandvårdsområdet visar utfallet att det är i åldersgrupperna samt som besöksfrekvensen är märkbart lägre än i övriga åldersspann, se diagram 3.4. Diagrammet visar andelen vuxna kvinnor och män i olika åldersgrupper som besökt tandläkare eller tandhygienist minst en gång , inom ramen för det nya tandvårdsstödet. Noteras bör att diagrammet och redovisade siffror enbart visar besök inom ramen för det statliga tandvårdsstödet. Under avsnitt 3.4.4 redogörs närmare för tillgänglighetssatsningar för tandvården samt hur det statliga tandvårdsstödet har nyttjats . Diagram 3.4 Andel vuxna som besökt tandläkare eller tandhygienist , som var kömiljardens första år, har andelen patienter som väntat än i den planerade specialiserade vården minskat kraftigt, från till för besök och från till för behandling. Vidare har ett antal tillägg gjorts i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) som rör väntetider och som stärkt patienternas ställning i vården. Detta gäller bland annat en lagreglering av vård- 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 garantin och en skyldighet för landstingen att se till att patienten utan extra kostnader får vård hos annan vårdgivare om inte uppfyller tidsgränserna i vårdgarantin. Vårdgarantin går kortfattat ut på att patienten ska få: 3.besök i den specialiserade vården Förbättrad tillgänglighet med kömiljarden Regeringen konstaterade i budgetpropositionen att trots tidigare statliga stimulansmedel på , så hade de satsningar som gjorts haft begränsade effekter på väntetiderna. Exempelvis visade uppföljningar att arbetet för att uppfylla vårdgarantin endast inledningsvis hade medfört kortare väntetider inom den planerade specialiserade vården. Effekten klingade därefter av . Mot bakgrund av att tidigare insatser inte fått avsedd effekt aviserades därför kömiljarden i samband med budgetpropositionen . För att ytterligare stimulera landstingen att arbeta med uppfyllandet av vårdgarantin ingick regeringen och Kommuner och Landsting (SKL) en överenskommelse om en långsiktig resultatbaserad satsning som omfattar . De landsting som uppnår de i överenskommelsen uppställda kraven om uppfyllande av vårdgarantin får ta del av medlen. Fördelningen av de medel som avsatts i och med kömiljarden görs enbart till landsting som klarar av att ge antingen eller av patienterna ett besök hos specialistläkare samt, om nödvändigt, behandling . När kömiljarden lanserades hade nära 130 000 personer stått i kö för vård längre än de tidsgränser som uppställts i vårdgarantin och endast tre landsting uppfyllde kraven i satsningen. med kömiljarden har det skett tydliga förbättringar. Antalet patienter som väntat än vårdgarantins på besök till specialist har minskat , och för väntetiderna till behandling är minskningen hela Vid avstämningen kömiljard konstaterades att 17 av 21 landsting klarar att ge av patienterna vård inom vårdgarantins yttre gräns , både för besök och behandling. har regeringens uppdrag att löpande följa upp arbetet med vårdgarantin och kömiljarden. Myndigheten lämnade inom ramen för uppdraget en delrapport (Uppföljning av den nationella vårdgarantin och kömiljarden Årsrapport ). konstaterar i rapporten att landstingens engagemang för att arbeta med förbättrad tillgänglighet har ökat. Detta beror bl.a. på att landstingen har tydligare mål att arbeta mot, samt att frågan aktivt har drivits av regeringen, t.ex. i form av landstingsbesök. Detta engagemang, i kombination med olika typer av öppna jämförelser, har ökat trycket på landstingen att visa upp bra resultat. konstaterar vidare att vissa problem fortfarande kvarstår. Det gäller till exempel att kännedom om vårdgarantin och dess innebörd tycks vara låg bland både patienter och personal. Relativt få landsting har genomfört personalutbildningar i frågor som rör vårdgarantin. Landstingsföreträdare som frågat upplever att det finns en förbättringspotential när det gäller att informera patienter om både vårdgarantin och väntetider till t.ex. behandlingar inom den slutna vården. enades regeringen och SKL om 2010 års kömiljardöverenskommelse. För att stimulera landstingen till ytterligare förbättrad tillgänglighet har vissa tillägg gjorts. För att få kunna ta del av satsningen skärps bl.a. kraven på inrapporteringsfrekvensen från . kommer dessutom både ordinarie köer och köer för så kallat frivilligt väntande, dvs. patienter som avstår ett erbjudande om vård, räknas in i den statistik som utgör grunden för fördelningen av medel. Vårdgarantin förs in i hälso- och sjukvårdslagen trädde ändringar i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) i kraft, som syftar till att ytterligare förstärka patienternas ställning i vården vad gäller vårdgaranti, fast vårdkontakt och förnyad medicinsk bedömning. Vårdgarantin har varit en frivillig överenskommelse mellan staten och SKL, men genom lagstiftningen har landstingen nu en skyldighet att erbjuda de som är bosatta inom vård inom vårdgarantins tidsgränser. De tidsgränser som tidigare gällt för vårdgarantin kvarstår tills vidare. Regeringen utgår från att landstingen tar sitt ansvar för denna fråga och fattar de beslut som behövs för att uppfylla skyldigheten. Om inte uppfyller vårdgarantin ska det se till att patienten utan extra kostnad för honom eller henne får vård hos en annan vårdgivare. Vidare stärks dessutom patientens ställning genom de genomförda lagändringar som ålägger de enskilda yrkesutövarna att ge patienten individuellt anpassad information dels om sina möjligheter att välja vårdgivare och utförare inom den offentligt finansierade vården, dels om vårdgarantin och dess innehåll (se avsnitt 3.6.1). Mot bakgrund av att konstaterade i sin uppföljning av vårdgarantin att kännedomen om dess innebörd tycks vara låg bland både patienter och personal så behövs ytterligare insatser för att säkerställa att patienter får nödvändig information för att t.ex. kunna utnyttja sin rätt till vård hos annan vårdgivare om väntetiderna är för långa. Tillgången till hälso- och sjukvårdspersonal fortsätter att öka, men personaltätheten varierar över landet och efterfrågan överstiger tillgången på läkare, barnmorskor, tandläkare och specialistsjuksköterskor. Tillgången på personal i vården varierar och beror bland annat på hur många som utbildas i , migration samt kommunernas och landstingens möjligheter att anställa personal. Kommunernas och landstingens möjligheter att anställa personal beror dels på ekonomiska förutsättningar, dels på det lokala utbudet av anställningsbar personal. Tillgången på läkare och sjuksköterskor ökar har regeringens uppdrag att följa och redovisa utvecklingen av tillgången på personal inom hälso- och sjukvården. Syftet är att ge en överblick av området och ett underlag för eventuella åtgärder. Årets rapport, , visar i korthet att tillgången på läkare, barnmorskor och sjuksköterskor i hälso- och sjukvården fortsätter att öka, dock i olika takt, samt att perso- 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 naltätheten varierar över landet. bedömning är att, trots ökningen, så överstiger efterfrågan tillgången vad gäller barnmorskor och läkare. bedömer också att landstingen har svårt att rekrytera specialistutbildade sjuksköterskor inom vissa specialiteter, specialistläkare inom vissa specialiteter samt tandläkare. I redovisas en ny tendens som innebär att det syns en markant ökning av återinvandrande svenskfödda läkare som erhållit sin läkarutbildning i ett annat land, från cirka 50 personer 2005 till närmare 100 personer 2008. Tillgången på specialistläkare har utvecklats olika beroende på specialitet. Landstingen ansvarar för att anställa läkare för specialiseringstjänstgöring i en omfattning som motsvarar planerade framtida behov av läkare med specialistkompetens i klinisk verksamhet. Exempel på en positiv utveckling finns inom psykiatrin där antalet specialister har ökat med . Antalet specialister i allmänmedicin har ökat med . Det har länge varit svårt att rekrytera specialistläkare i psykiatri. Regeringen stödjer därför en försöksverksamhet i norra och sydöstra sjukvårdsregionen där samtliga AT-läkare erbjuds fördjupad psykiatriutbildning under 23 månaders utvidgad AT inom psykiatrin. Satsningen sker i projektform och pågår . har i en delrapport redovisat att projektet medfört en positiv utveckling, även om rekryteringen av AT-läkare varit lägre än förväntat. Det är ännu för tidigt att bedöma projektets effekter på rekryteringen av specialistläkare. Projektet har enligt också bidragit till utveckling av arbetsmiljön och verksamhetens pedagogiska innehåll vid de psykiatriska klinikerna. Enligt SKL har andelen som gör sin specialiseringstjänstgöring inom vuxenpsykiatri och barn- och ungdomspsykiatri ökat . rapporterade att tillgången på legitimerade yrkesgrupper inom psykiatrin har ökat, utom ifråga om sjuksköterskor som är specialiserade inom psykiatri, där tillgången i stället har minskat. Framför allt psykiatrer och sjuksköterskor med specialistutbildning inom psykiatrin bedöms som svårrekryterade till vuxenpsykiatrisk verksamhet. har landstingen haft svårigheter att rekrytera specialistsjuksköterskor. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 ningen om trygghet och säkerhet för individen behörighet för personal i hälso- och sjukvård och socialtjänst (S 2009:02) ska bl.a. göra en övergripande utredning av frågan om bristen på specialistsjuksköterskor. Utredningen redovisar sina förslag . För tandvårdens del visar statistiken att tillgången på tandvårdspersonal varierar över landet. Tillgången på tandhygienister i tandvården ökade 19952007, medan tillgången på tandläkare minskade något. har flera landsting aktivt rekryterat tandläkare utomlands. Allt fler svenskar utbildar sig till tandläkare i andra länder enligt uppgifter från . De vanligast förekommande utbildningsländerna är , och . Eftersom efterfrågan på läkare bedömts öka snabbare än tillgången både avseende läkare och tandläkare har regeringen under förra mandatperioden utökat antalet platser på båda utbildningarna. I budgetpropositionen tillförde regeringen medel för att läkarutbildningen bör utökas med ytterligare 110 helårsstudenter. Totalt uppgår utbyggnaden till 605 helårsstudenter. En ytterligare utbyggnad av läkarutbildningen med totalt 30 helårsstudenter inleddes . Fullt utbyggd innebär denna satsning att läkarutbildningen ökar med ytterligare 165 helårsstudenter.