prop · GX03242 · 2010-07-01 00:00:00 — Om en förlust uppkommer på den skattskyldiges fordran som avser ersättning för en vara eller en tjänst (kundförlust), får han minska beskatt- ningsunderlaget med beloppet av förlusten. I 13 kap. finns bestämmelser om I 13 kap. finns bestämmelser om hur minskningen av beskattnings- hur minskningen av beskattnings- underlaget skall redovisas av den underlaget ska redovisas av den Denna lag träder i kraft . 2.6Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1179) om ändrade förutsättningar för vissa statligt reglerade bostadslån m.m. Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1996:1179) om ändrade förutsätt- ningar för vissa statligt reglerade bostadslån m.m. ska ha följande lydelse. Vid tillämpningen av avtalsvill- koren skall låneförvaltaren ta till vara låntagarens intressen med till- börlig omsorg och även i övrigt iaktta god kreditgivningssed. Konsumentkreditlagen (1992:830) gäller inte i fråga om sådana lån eller lånedelar som avses i 1 §. Vid tillämpningen av avtalsvill- koren ska låneförvaltaren ta till vara låntagarens intressen med till- börlig omsorg och även i övrigt iaktta god kreditgivningssed. Konsumentkreditlagen (2010:000) gäller inte i fråga om sådana lån eller lånedelar som avses i 1 §. Denna lag träder i kraft . 2.7Förslag till lag om ändring i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse Härigenom föreskrivs att 8 kap. 1 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse ska ha följande lydelse. Innan ett kreditinstitut beslutar att bevilja en kredit skall det pröva risken för att de förpliktelser som följer av kreditavtalet inte kan full- göras. Institutet får bevilja en kre- dit bara om förpliktelserna på goda grunder kan förväntas bli full- gjorda. Någon kreditprövning behöver inte göras i de situationer som anges i 5 a § andra och tredje styckena konsumentkreditlagen (1992:830). Innan ett kreditinstitut beslutar att bevilja en kredit ska det pröva risken för att de förpliktelser som följer av kreditavtalet inte kan full- göras. Institutet får bevilja en kre- dit bara om förpliktelserna på goda grunder kan förväntas bli full- gjorda. Denna lag träder i kraft . 2.8Förslag till lag om ändring i distans- och hemförsäljningslagen (2005:59) Härigenom föreskrivs1 i fråga om distans- och hemförsäljningslagen (2005:59) dels att 2 kap. 16 § och 4 kap. 10 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 3 kap. 13 § och 4 kap. 9 a §, av följande lydelse, dels att det närmast före 3 kap. 13 § och 4 kap. 9 a § ska införas nya rubriker av följande lydelse. Om konsumenten utövar sin ångerrätt och med anledning av distansavtalet har fått kredit av näringsidkaren eller av någon annan på grund av en överenskom- melse mellan denne och närings- idkaren, skall kreditavtalet upp- höra att gälla utan att konsumenten får åläggas någon påföljd för detta. Om konsumenten utövar sin ångerrätt och med anledning av distansavtalet har fått kredit av näringsidkaren eller av någon annan på grund av en överenskom- melse mellan denne och närings- idkaren, ska kreditavtalet upphöra att gälla utan att konsumenten får åläggas någon påföljd för detta. Detsamma ska gälla om kon- sumenten utövar ångerrätten och det är fråga om ett sådant kredit- köp som avses i konsumentkredit- lagen (2010:000). Förhållandet till ångerrätten enligt konsumentkreditlagen I fråga om kreditavtal enligt konsumentkreditlagen (2010:000) tillämpas 2125 §§ den lagen i stället för 712 §§. 1 Jfr och rådets direktiv /48/EG av om konsu- mentkreditavtal och om upphävande av rådets direktiv /102/EEG (EUT L 133, 22.5.2008, s. 66, Celex 32008L0048). Förhållandet till ångerrätten enligt konsumentkreditlagen I fråga om kreditavtal enligt konsumentkreditlagen (2010:000) tillämpas 2125 §§ den lagen i stället för 59 §§. Om konsumenten utövar sin ångerrätt och med anledning av hemförsäljningsavtalet har fått kredit av näringsidkaren eller av någon annan på grund av en över- enskommelse mellan denne och näringsidkaren, skall kreditavtalet upphöra att gälla utan att konsu- menten får åläggas någon påföljd för detta. Om konsumenten utövar sin ångerrätt och med anledning av hemförsäljningsavtalet har fått kredit av näringsidkaren eller av någon annan på grund av en över- enskommelse mellan denne och näringsidkaren, ska kreditavtalet upphöra att gälla utan att konsu- menten får åläggas någon påföljd för detta. Detsamma ska gälla om konsumenten utövar ångerrätten och det är fråga om ett sådant kreditköp som avses i konsument- kreditlagen (2010:000). Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i marknadsföringslagen Härigenom föreskrivs att 1 § marknadsföringslagen (2008:486) ska ha Lydelse enligt bet. 2009/10:KU25, Föreslagen lydelse Denna lag har till syfte att främja konsumenternas och näringslivets intressen i samband med marknadsföring av produkter och att motverka marknadsföring som är otillbörlig mot konsumenter och näringsidkare. Bestämmelser om marknadsföring finns bl.a. i konsumentkreditlagen (1992:830), konsumentkreditlagen (2010:000), lagen (1992:1672) om paketresor, tobakslagen (1993:581), alkohollagen (1994:1738), lagen (1995:1571) om insättningsgaranti, radio- och tv-lagen (2010:000), lagen (1996:1006) om anmälningsplikt avseende viss finansiell verk- samhet, lagen (1996:1118) om marknadsföring av kristallglas, lagen (1997:218) om konsumentskydd vid avtal om tidsdelat boende, lagen (1999:268) om betalningsöverföringar inom Europeiska ekono- miska samarbetsområdet, lagen (1999:158) om investerarskydd, lagen (2002:562) om elektronisk handel och andra informations- samhällets tjänster, lagen (2004:299) om inlåningsverksamhet, prisinformationslagen (2004:347), distans- och hemförsäljningslagen (2005:59), försäkringsavtalslagen (2005:104), lagen (2005:405) om försäkringsförmedling, lagen (2006:484) om franchisegivares informationsskyldighet, och lagen (2010:000) om lufttransporter. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning och Europeiska unionens råd har antagit ett nytt direktiv om konsumentkreditavtal1 (konsumentkreditdirektivet) som er- sätter det nuvarande direktivet om konsumentkrediter som antogs 1986. Direktivet, som finns i bilaga 1, syftar till att ytterligare harmonisera medlemsstaternas regler på området. Överläggningar har hållits med företrädare för berörda departement i , , och om tolkningen och genomförandet av direktivet. Vid överläggningarna har man sökt enas om hur direktivet bör tolkas och hur det lämpligen kan genomföras. Synpunkter har också inhämtats under hand från berörda myndigheter och organisationer. Som ett led i genomförandet av direktivet utarbetades i Justitiedeparte- mentet departementspromemorian Ny konsumentkreditlag (Ds 2009:67). När det i det följande talas om promemorian avses denna departements- promemoria, om inte något annat anges. En sammanfattning av prome- finns i bilaga 2. Promemorians lagförslag finns i bilaga 3. En för- teckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (Ju2009/10522/L2). I propositionen behandlas i anslutning till frågorna om genomförande av direktivet även vissa frågor som tas upp i den remitterade prome- inom det finansiella området. En samman- fattning av den promemorian finns i bilaga 5. Remissvaren finns till- gängliga i ärendet (Ju2006/2704/L2). Vidare behandlas i propositionen framställningar från om beräkning av ränteskillnadsersättning vid förtids- betalning av bostadskrediter och om utlåning i utländsk valuta mot fast ränta (Ju2007/5531/L2 respektive Ju1999/2021/L2), en hemställan från om en översyn av lagstiftningen som berör s.k. snabb- lån (Ju2007/7662/L2) samt frågor som tas upp i en rapport om snabblån från Konsumenter (Ju2009/9933/L2). En jämförelsetabell med en sammanställning av bestämmelserna i kon- sumentkreditdirektivet och närmast motsvarande bestämmelser i svensk lag finns i bilaga 6. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 7. Lagrådets yttrande finns i bilaga 8. Lagrådets synpunkter, som är av språklig och lagteknisk karaktär, behandlas i avsnitt 6.1 och i författningskommentaren. Med några undantag följer regeringen förslag. I förhållande till lagrådsremissens lagförslag görs också några redak- ändringar. 1 och rådets direktiv /48/EG av om konsument- kreditavtal och om upphävande av rådets direktiv /102/EEG (EUT L 133, 22.5.2008, s. 66, Celex 32008L0048). Konsumentkreditdirektivets övergripande syfte är att underlätta fram- växten av en väl fungerande inre marknad för konsumentkrediter. Att det gäller likartade regler för konsumentkrediter i medlemsstaterna gör det enklare för konsumenterna att dra nytta av fördelarna med den inre mark- naden. Likartade regler bör också underlätta för kreditgivare att till- handahålla konsumentkrediter inom hela EU. Detta ger upphov till ett ökat utbud och en ökad konkurrens på marknaden. Direktivet innehåller i huvudsak följande bestämmelser. Enligt artikel 1 är syftet med direktivet att harmonisera vissa aspekter av medlemsstaternas lagar och andra författningar om kreditavtal för konsumenter. Direktivet är ett s.k. fullharmoniseringsdirektiv (artikel 22.1. Det innebär att i den mån direktivet innehåller harmoniserande bestämmelser får medlemsstaterna inte behålla eller införa bestämmelser i nationell lag som skiljer sig från vad som fastställs i direktivet. Harmo- niseringen omfattar inte sådant som ligger utanför direktivets tillämp- ningsområde, som anges i artikel 2. Genom undantag faller flera slag av kreditavtal utanför tillämpningsområdet. Det gäller t.ex. avtal som avser ett sammanlagt kreditbelopp eller . Inte heller omfattas kreditavtal där det finns en säkerhet i fast egendom eller liknande. Därutöver undantas ytterligare ett tiotal speciella slag av kredit- avtal från tillämpningsområdet, bl.a. pantlån. För kontokrediter, som ska betalas tillbaka på uppmaning eller , gäller endast vissa artiklar i direktivet. Definitioner, av betydelse för direktivets tillämpningsområde, finns i artikel 3. Där definieras i sammanhanget centrala begrepp som konsu- ment, kreditgivare och kreditavtal. Vidare finns definitioner av kontokre- dit, överskridande, kreditförmedlare, konsumentens sammanlagda kredit- kostnad, sammanlagt belopp som ska betalas av konsumenten, effektiv ränta, kreditränta, fast kreditränta, sammanlagt kreditbelopp, varaktigt medium och kombinerat kreditavtal. En central del av direktivets konsumentskydd är kravet i artikel 4.1 på viss standardinformation i all reklam där det anges en räntesats eller andra sifferuppgifter som rör kreditkostnaden för konsumenten. Direktivet innehåller i artiklarna 57 omfattande bestämmelser om för- handsinformation. Kreditgivaren eller kreditförmedlaren ska enligt arti- kel 5 lämna konsumenten förhandsinformation innan kredit- avtalet ingås. Informationen, som syftar till att konsumenten ska kunna jämföra olika erbjudanden och fatta ett välgrundat beslut, ska tillhanda- hållas genom en särskild, standardiserad blankett som benämns Stan- dardiserad europeisk konsumentkreditinformation. För vissa krediter, bl.a. vissa kreditavtal i form av kontokredit, finns det något mindre om- fattande informationskrav (artikel 6). Informationen kan i dessa fall till- handahållas genom en annan blankett, Europeisk konsumentkreditinfor- mation. Enligt artikel 7 undantas sådana näringsidkare som endast för- medlar en kredit i samband med försäljning av en vara som närings- idkaren tillhandahåller. I artikel 8 finns bestämmelser om att kreditgivaren ska göra en pröv- ning av konsumentens kreditvärdighet innan kreditavtalet ingås. Kredit- prövningen ska ske på grundval av tillräckliga uppgifter som i förekom- mande fall erhållits från konsumenten och, när så är nödvändigt, på grundval av sökning i en databas. Om konsumenten nekas en kredit på grund av uppgifter i en databas, har konsumenten enligt artikel 9 rätt att få reda på uppgifterna och vilken databas som använts. ska enligt artikel 10 dokumenteras i pappersform eller på något annat varaktigt medium. Dokumentet ska innehålla information om ett drygt tjugotal, olika särskilt angivna förhållanden. Till exempel ska dokumentet innehålla information om vilken sorts kredit det rör sig om och de avtalsslutande parternas identitet och adress. Vidare ska uppgifter om kreditavtalets löptid, sammanlagt kreditbelopp och villkoren för ut- nyttjande av krediten anges. Vid kontokrediter, som ska betalas tillbaka på uppmaning eller , är informationskraven i princip likalydande men mindre omfattande. Artikel 11 innehåller en skyldighet att informera om ränteändringar. Artikel 12 innehåller en skyldighet för kreditgivaren att vid kontokrediter regelbundet se till att konsumenten får information genom ett konto- utdrag. Artikel 13 innehåller särskilda bestämmelser för krediter med obestämd löptid. Artikel 14 innehåller bestämmelser om ångerrätt för konsumenten. Konsumenten ska ha rätt att frånträda kredit- avtalet utan att behöva ange några skäl. Ångerfristen ska börja löpa från och med den dag kreditavtalet ingås. Fristen börjar dock aldrig löpa före den dag då konsumenten får avtalsvillkoren och den information som ska anges i dokumentationen av kreditavtalet. I artikel 15 regleras konsumentens rätt att framställa invändningar vid kreditköp. Bestämmelser om förtidsbetalning finns i artikel 16. Konsumenten har rätt att när som helst, helt eller delvis, fullgöra sina skyldigheter enligt kreditavtalet. Konsumenten har då rätt till en nedsättning av den sam- manlagda kreditkostnaden. Kreditgivaren har vid förtidsbetalning rätt till en rimlig och objektivt motiverad kompensation för eventuella kostnader som har ett direkt samband med förtidsbetalningen. Artikel 17 behandlar överlåtelse av rättigheter enligt ett kreditavtal. Konsumenten, som ska informeras om överlåtelsen, ska ha rätt att fram- ställa samma invändningar mot förvärvaren av rättigheterna som han eller hon kunde göra mot överlåtaren. Enligt artikel 18 finns det vissa skyldigheter för kreditgivaren att informera konsumenten om kostnader m.m. när denne har överskridit en kreditgräns. I direktivet finns vidare bestämmelser om beräkning av den effektiva räntan för ett konsumentkreditavtal (artikel 19), om kontroll av kredit- givare (artikel 20) och om vissa skyldigheter för kreditförmedlare (artikel 21). Genomförande-, övergångs- och slutbestämmelser finns i artiklarna . Artikel 22.4 innehåller en lagvalsbestämmelse som ger konsumenten ett visst minimiskydd om ett tredje lands (dvs. ett land utanför EU) lag skulle vara tillämplig på ett kreditavtal. Ett direktiv är bindande för varje medlemsstat till vilken det riktar sig vad gäller det resultat som ska uppnås med direktivet. frihet att själv välja form och tillvägagångssätt för det nationella genom- förandet. Det innebär att en medlemsstat vid genomförandet av direktivet inte behöver använda sig av samma terminologi och systematik som direktivet. Genomförandet måste dock innebära att det avsedda resultatet uppnås. En av utgångspunkterna för det svenska genomförandet av kon- sumentkreditdirektivet bör vara att ansluta till den terminologi och syste- matik som finns i den nuvarande konsumentkreditlagen (1992:830), i fortsättningen benämnd lag, när det är möjligt. Det svenska genomförandet bör ske på sådant sätt att direktivets kon- sumentskydd säkert är uppfyllt. är det viktigt att avgöra i vad mån nya regler ska gälla också för kreditavtal som faller utanför direk- tivets tillämpningsområde. Utgångspunkten bör vara att de nya reglerna ska gälla också för kreditavtal som faller utanför direktivets tillämpnings- område, om inte särskilda skäl talar emot det. Tillämpningsområdet för de svenska bestämmelserna bör alltså även fortsättningsvis vara brett. Inte minst mot bakgrund av den omfattande gränsöverskridande verk- samhet som förekommer mellan de nordiska länderna är det också av värde att ägna uppmärksamhet åt hur övriga nordiska länder genomför direktivet. har s.k. snabblån i växande omfattning erbjudits konsumen- ter på den svenska marknaden. används också begreppen sms-lån, mobillån eller mikrolån som benämning på krediter av detta slag. Typiskt för snabblånen är att det handlar om att låna en relativt liten summa pengar . Lånebeloppen är och tiden för återbetalning är ofta . Lånen löper för det mesta inte med ränta utan i stället ska en avgift betalas när lånet förfaller. Vanligen är det fråga om lån utan säkerhet. Ansökningar om lån görs på distans, ofta genom ett sms-meddelande eller via Internet. Lånebeloppet utbetalas snabbt. Antalet kreditgivare som erbjuder snabblån har stadigt ökat från det att låneformen lanserades i . har halvårsvis mätt antalet inkomna ansökningar om betalningsföreläggande som rör sms-lån (Faktasammanställning, SMS-lån, ). Av sammanställningen framgår att inkom drygt 46 500 ansökningar. Det framgår också att antalet ansökningar ökar oavbrutet. Ett stort antal personer har fått svårigheter att betala tillbaka snabblånen. har som nämns i avsnitt 3 begärt en översyn av lagstiftningen som berör snabblån. har även vidtagit andra åtgärder på området. Verket har i några ärenden väckt talan i . I ett fall förbjöd att i radio marknadsföra lånen som en snabb och bekväm lösning på ekonomiska problem. I ett par andra fall förbjöds mobillåneföretag att ta ut avgifter som inte motsvarar kostnader för de enskilda krediterna. Utvecklingen på kreditmarknaden har fört med sig att olika typer av snabblån gjorts mer tillgängliga för konsumenterna. som en ökad tillgänglighet kan vara positiv för många konsumenter, innebär det en större risk för att andra konsumenter fattar förhastade och dåligt Prop. 2009/10:242 underbyggda beslut om lån. Det bör eftersträvas en lagstiftning som leder till att färre får problem med överskuldsättning, utan att i onödan försvåra för kreditgivare och konsumenter som uppskattar och kan hantera lånen. Några olika förslag om nya regler på området behandlas inledningsvis samlat i ett avsnitt (avsnitt 5). De förslag som avses att genomföras behandlas därefter mera utförligt i samband med att motsvarande regle- ring i konsumentkreditdirektivet tas upp i avsnittet om genomförande av direktivet (avsnitt 6). har i en skrivelse till hemställt om ändringar i konsumentkreditlagens bestämmelser om ränte- skillnadsersättning vid förtidsbetalning av bostadskrediter. Frågan gäller metoden för att ta fram jämförelseräntan vid beräkning av ersättningens storlek. Vid beräkning av ersättningen görs en jämförelse med räntan på vissa statspapper med ett tillägg på en procent. Vid vissa ränte- nivåer leder detta, menar föreningen, till att kreditgivaren inte kompen- seras fullt ut för den förlust som kan uppstå vid förtidsinlösen av lån med bunden ränta. Frågan behandlas vidare i avsnitt 6.12. I en av beställd promemoria, Konsumentskyddet inom det finansiella området, har utredaren föreslagit några förändringar i det civilrättsliga konsumentskyddet. I dessa delar har promemorian efter remittering överlämnats till . I promemorian föreslås en civilrättslig sanktion vid bristande kreditprövning, en avråd- ningsskyldighet för kreditgivaren, ett krav på ränteangivelse vid mark- nadsföring, ett räntetak för att förhindra oskäliga räntor och en möjlighet att begränsa en kredits storlek när den kan variera över tiden, t.ex. vid vissa kontokortskrediter. Förslagen om en civilrättslig sanktion vid bristande kreditprövning, en avrådningsskyldighet och ränteangivelse vid marknadsföring tas upp i samband med att direktivets motsvarande regleringar behandlas i av- snittet om genomförande av direktivet. Förslaget om räntetak kritiseras av flera remissinstanser. Ett räntetak anses, bl.a. av , vara ett trubbigt instrument vid sidan av be- stämmelser om oskäliga avtalsvillkor och ocker. Det läggs därför inte fram något förslag om räntetak. Förslaget till en begränsning av vissa krediter tar särskilt sikte på det ansvar som en konsument kan ha för kontokortskrediter och i synnerhet det ansvar som kan finnas för uttag som görs av obehöriga vid en förlust av kortet. Frågan om ansvaret för obehöriga uttag har numera reglerats i EG-direktivet (2007/64/EG) om betaltjänster på den inre marknaden. I propositionen Obehöriga transaktioner med betalningsinstrument (prop. 2009/10:122) har regeringen lämnat ett förslag till genomförande av regleringen. Åtgärder mot problem med snabblån Regeringens förslag: Samma regler som gäller för konsumentkrediter i allmänhet ska gälla också för snabblån. Information, bl.a. om den effektiva räntan, ska lämnas i marknadsföringen. Fullständig informa- tion ska också lämnas innan ett kreditavtal ingås och i kreditavtalet, som ska dokumenteras i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form. Kreditprövning ska göras. Konsumenten ska ha rätt att ångra krediten. Regeringens bedömning: Det bör inte införas begränsningar för när ansökningar eller utbetalningar av krediter får ske. Inte heller är det påkallat att ändra bestämmelserna om ocker. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med rege- ringens förslag och bedömning. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker eller har ingen invändning mot förslagen eller bedömningen. Kronofogdemyndig- heten, Konsumenter och rådgivare i anser att begränsningar i tiden för utbetal- ning av krediter bör införas. och Konsu- menter anser att ett räntetak bör införas. ifrågasätter om krav på kreditprövning har någon effekt på problemen med överskuld- sättning. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Snabblånen har ökat i omfattning. Kreditgivningen sker enkelt och snabbt och kreditgivaren är lättillgänglig. Detta uppskattas av många konsumenter. har snabblånen fört med sig problem. Många konsumenter har inte betalat tillbaka kreditbeloppet . Det finns därför anledning att se över reglerna för kreditgivning av snabblån. Kreditavtal där lånebeloppet understiger omfattas inte av konsumentkreditdirektivets tillämpningsområde. När det gäller lån som inte omfattas av direktivet, däribland många snabblån, står det medlems- staterna fritt att välja reglering. Snabblånen är undantagna från vissa bestämmelser lag. Det gäller t.ex. kravet på information om den effektiva räntan i marknads- föring och innan ett avtal ingås. Krav på information om lånets kostnader har efterlysts av flera. Konsumentkreditdirektivet innebär att det ska in- föras omfattande regler om information i marknadsföringen, innan ett avtal ingås respektive i själva kreditavtalet. Det gäller t.ex. information om den effektiva räntan, som är ett uttryck för lånets totala kostnader för konsumenten. För kreditavtal som omfattas av direktivet ska dessa regler införas. En förbättrad information om snabblånens kostnader kan för- enkla möjligheten för konsumenten att bedöma om han eller hon bör ingå ett kreditavtal på de föreslagna villkoren. Det finns enligt regeringens mening inte skäl att undanta snabblån från direktivets krav på informa- tion. Snabblånen är också typiskt sett undantagna från kravet på kreditpröv- ning lag. Detta undantag gäller för engångskrediter när kredit- tiden är högst och kreditbeloppet ska återbetalas på en gång samt för krediter som avser mindre belopp. Undantaget infördes för att underlätta betalningar mot fakturor men träffar i praktiken även snabblån såsom lånevillkoren utformas. I promemorian föreslås att ett krav på kreditprövning ska gälla även vid lån av små belopp som ska återbetalas . Förslaget får ett starkt stöd av remissinstanserna. ifrågasätter dock om ett genomförande av förslaget har någon effekt på problemen med överskuldsättning. Enligt görs kreditprövningar . Promemorians förslag innehåller inte bara ett krav på att en kreditpröv- ning ska göras. Det ställs också tydligare krav på hur kreditprövningen ska gå till och det finns en sanktion mot bristfällig kreditprövning.