prop · GX03246 · 2010-09-15 00:00:00 — Om i lag eller inom föreningen eller bolaget uppställda behörighets- eller befogen- hetsregler överskrids, kan det enligt de nu aktuella bestämmelserna leda till att rättshandlingen inte blir gällande mot föreningen respektive bolaget. Bedömningen av lämpligheten att behålla de regler i FRL som är aktuella bör i första hand grundas på sakliga och inte formella skäl. Syftet med bestämmelsen är att begränsa bolagets ansvarighet för åt- gärder som vidtas för dess räkning när den rättshandlande företrädaren handlat utanför sitt mandat. har det utformats så att tredje mans skyddsintresse tillgodoses. När det gäller överskridande av bolags- ordningens bestämmelser om verksamhetsföremålet har det för försäkringsbolagen ansetts rimligt att risken för att bolagets ställföreträdare handlar illojalt helt och hållet bärs av bolaget. Det har ansetts ligga i omsättningens intresse att tredje man kan ingå rättshandlingar med bolagets ställföreträdare utan att närmare behöva överväga om en åtgärd ligger inom ramen för bolagets verksamhets- föremål eller inte (se prop. 1994/95:70 s. 152). Den nu gällande bestämmelsen är väl avvägd för den verksamhet som bedrivs i försäkringsbolag. Den bör därför behållas i den nya försäkrings- rörelselagen. På så sätt upprätthålls även en likartad behandling av ömsesidiga försäkringsbolag och försäkringsaktiebolag. Styrelsens ansvar för riktlinjer m.m. I ett ömsesidigt försäkringsbolag ska styrelsen enligt 8 kap. 8 § FRL fastställa försäkringstekniska riktlinjer, placeringsriktlinjer och riktlinjer för hantering av intressekonflikter. Styrelsen ansvarar för att riktlinjerna följs och ska fortlöpande pröva om de behöver ändras. anledning att göra annan bedömning än för försäkringsaktiebolag, varför dessa krav bör kvarstå. I 8 kap. 18 § FRL föreskrivs att en aktuarie ska utses samt anges dennes ansvar och kompetens. Det finns inte skäl att nu göra ändringar i Bedömningen överensstämmer med den som gjorts i fråga om försäkringsaktiebolag. Regeringens förslag: Bestämmelserna i lagen om ekonomiska föreningar om föreningsstämma ska gälla för ömsesidiga försäkringsbolag med följande särregler som överensstämmer med En särregel införs som möjliggör att garanter erhåller rösträtt vid För att ändra ett ömsesidigt försäkringsbolags bolagsordning ska det vara tillräckligt med en majoritet om två tredjedelar av samtliga röstande. Vid ändringar som avser uttaxering behålls de nu gällande skyddsreglerna för delägare. Till skillnad från gällande rätt ska beslut om ansökan om förlängning av verksamhetstillstånd inte längre begränsas till att fattas på den ordinarie bolagsstämman. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna lämnar förslagen utan erinran. Bakgrund: Bestämmelserna om föreningsstämma finns i 7 kap. Varje medlem har vid en föreningsstämma en röst, om inte annat anges i Föreningsstämmans befogenheter kan helt eller delvis överlämnas åt särskilt valda fullmäktige. behandlas i avsnitt 7.2.5. och 7.2.6. Beslut om att ändra stadgarna fattas Beslutet är giltigt om samtliga röstberättigade har enat sig Annars är beslutet giltigt om det har fattats på två på varandra följande stämmor och beslutet på den senare av dessa stämmor har biträtts av minst två tredjedelar av de röstande. I vissa fall krävs dock en Stadgarna kan ställa ytterligare krav för ändring av stadgarna och i vissa fall krävs regeringens medgivande. Bestämmelserna om bolagsstämman i ömsesidiga försäkringsbolag finns i 9 kap. FRL. De överensstämmer i huvudsak med den reglering som gäller för ekonomiska föreningar. Vissa skillnader finns dock. att ändra bolagsordningen i ett ömsesidigt försäkringsbolag är det tillräckligt att två tredjedelar av samtliga röstande har biträtt beslutet. Beslut om att ansöka om att förlänga en tidsbegränsad koncession fattas av ordinarie stämma. Bolagsordningsändringar i ömsesidiga försäkrings- bolag kräver godkännande. I bolagsordningen i ett ömsesidigt försäkringsbolag kan intas bestämmelser om att delägarnas Prop. besluta om försäkringsbolagets angelägenheter ska tillkomma utsedda delegerade, vilket behandlas nedan i avsnitt 7.2.5 och Vid sidan av delägare eller delegerade kan även garanter ges beslutanderätt på bolagsstämman. Skälen för regeringens förslag: Bestämmelserna om förenings- stämma i 7 kap. FL överensstämmer i stort med vad som gäller enligt 9 kap. FRL för ömsesidiga försäkringsbolag och bör fortsättningsvis tillämpas av dessa. Vissa skillnader finns dock och nedan behandlas i vad mån dessa bör behållas. Varje medlem i en ekonomisk förening har en röst, om inte annat anges i stadgarna (7 kap. 1 § FL). Principen en medlem en röst har ansetts uttrycka ett demokratiskt synsätt som har grundläggande betydelse för den ekonomiska föreningsrörelsen, men det har ändå getts frihet att i stadgarna göra avsteg från denna huvudregel (se prop. 1986/87:7 s. 64 För en ekonomisk förening är det enligt 1 kap. 1 § femte stycket FL utmärkande att den uppfyller särskilda villkor i fråga om bl.a. rösträtt. Vid stämman i ett ömsesidigt försäkringsbolag utövar enligt 9 kap. 1 § FRL delägare, delegerade och garanter sin rätt att besluta i bolagets När det gäller delägare finns inte någon bestämmelse motsvarande den i FL om att en medlem har en röst. enligt gällande ordning vara det normala. En annan ordning skulle kunna tänkas och har tidigare ansetts självklar. Tilldelandet av rösträtt har ansetts inte kunna ske oberoende av t.ex. de särskilda försäkringarnas storlek och av den tid den enskilde försäkringstagaren varit delägare i bolaget (se Skarstedt, Lagen om försäkringsrörelse av m.m., 1918, s. 120). En rösträtt som är beroende av t.ex. försäkrings- kapitalets storlek inom livförsäkring skulle kunna ge ett större inflytande för de som har bidragit med mer riskkapital i ett livförsäkringsbolag. sådan lösning kan dock föra med sig praktiska problem när det gäller att fastställa antalet röster, eftersom försäkringskapitalet inte är De flesta försäkringsbolag har inte heller försäkringsavtal som är homogena utan har ett varierat produktsortiment. vara svårt att hitta ett objektivt sätt att fördela antalet röster så att inte en kategori delägare missgynnas till förmån för en annan. uppgifter om något ömsesidigt försäkringsbolag som har någon annan rösträttsregel än att varje delägare har en röst. Något hinder mot att bestämmelserna i ska gälla även för delägare i ömsesidiga försäk- ringsbolag kan därför inte anses finnas utan tvärtom är det en regel som är väl ägnad för ömsesidiga försäkringsbolag. Principen en delägare en röst bildar utgångspunkt även för ömsesidiga företag i andra länder. Garanter kan ges rösträtt på bolagsstämman (9 kap. 1 § FRL). enligt 2 kap. 5 § FRL anges i bolagsordningen. Garanter får utöva sin rösträtt genom ombud och kan även ha biträde vid stämman. möjlighet till inflytande bör gälla även i den nya försäkringsrörelselagen Prop. 2009/10:246 och en särregel om detta införs. En medlem i en ekonomisk förening kan utöva sin rätt vid förenings- stämman genom ombud (7 kap. 2 § FL). Det är dock endast medlemmens make eller sambo eller en annan medlem som får vara ombud, om inte annat anges i stadgarna. En medlem som är juridisk person får företrädas av ombud som inte är medlem, om inte annat anges i stadgarna. En medlem kan vid föreningsstämman medföra ett biträde. Det är bara medlemmens make eller sambo eller annan medlem som kan vara biträde, om inte annat anges i stadgarna. En delägare i ett ömsesidigt försäkringsbolag kan enligt 9 kap. 2 § FRL utöva sin rösträtt genom ombud och kan vid stämman medföra ett biträde. Några närmare regler om vem som kan vara ombud eller biträde finns inte i FRL. De begränsningar som finns i FL synes onödiga att införa för försäkringsbolag där det framstår som mer naturligt att uppdrag som ombud eller biträde föranleds av särskilda sakkunskaper. En särregel införs därför om att även annan kan utses till ombud eller biträde. Möjligheten för en minoritet i en förening att begära att beslut i en fråga skjuts upp till en fortsatt stämma kräver att minst en tiondel av samtliga röstberättigade begär det, med en möjlighet att i stadgarna sänka kravet (7 kap. 4 § FL). Motsvarande gräns i ömsesidiga försäkringsbolag är en tiondel av de närvarande röstberättigade (9 kap. 5 § fjärde stycket FRL). Även med den reglering som finns i FL skulle alltså samma minoritetskrav kunna tillskapas genom bolagsordningen som den som gäller för försäkringsbolagen. Det framstår dock som onödigt att tvinga fram ändring i bolagsordningen för att nå ett rättsläge som redan gäller genom lag. En särregel, motsvarande bestämmelsen i FRL, bör därför införas i den nya försäkringsrörelselagen. rätt att kalla till stämma Om styrelsen inte kallat till stämma, ska enligt 9 kap. 8 § FRL sammankalla stämman. För ekonomiska föreningar ligger denna uppgift på (7 kap. 7 § FL). Några särskilda överväganden av tillsynskaraktär torde inte krävas vid ett sådant beslut, varför det skulle vara möjligt att låta även fullgöra denna uppgift även beträffande för ömsesidiga försäkringsbolag. Det synes dock onödigt att involvera ännu en myndighet i försäkringsbolagens verksamhet och detta är även en fråga av intresse för som tillsyns- myndighet. En särregel som ger skyldighet att även fortsättningsvis kalla till stämma om inte styrelsen fullgör detta krav bör därför införas i den nya försäkringsrörelselagen. Ändring av bolagsordning Prop. För att ändra bolagsordningen i ett ömsesidigt försäkringsbolag är det enligt 9 kap. 14 § FRL tillräckligt att två tredjedelar av samtliga röstande har biträtt beslutet. Det krävs alltså inte, även om alla inte är ense, två stämmor, vilket är fallet enligt 7 kap 14 § FL. Om ändringen avser del- ägarnas ansvarighet vid uttaxering får beslutet dock inte tillämpas förrän efter det att ändringsbeslutet registrerades, om inte samtliga del- ägare har biträtt det. En delägare som inte samtyckt till beslutet har rätt att från registreringen häva försäkringsavtalet och rätt att få ut ej intjänad premie och återbäring (9 kap. 18 § FRL). För att inte hämma möjligheten för ömsesidiga försäkringsbolag att anpassa bolagsordningen till förändrade förhållanden bör majoritets- kravet inte skärpas . Regleringen rörande beslut om ändring av bolags- ordningen överensstämmer nära med den som föreslagits för försäk- ringsaktiebolag. Vid ändringar som avser uttaxering bör skyddsreglerna för delägare behållas. Särregler som motsvarar dagens reglering införs därför i den nya försäkringsrörelselagen. Bolagsstämman ska hållas på den ort där styrelsen har sitt säte, men bolagsordningen kan ange annan ort (9 kap. 4 § FRL). Stämman får också hållas på annan ort om utomordentliga omständigheter föranleder det. Det saknas skäl att fortsatt ställa upp krav om platsen för stämman. En lämplig ordning är att frågan regleras i bolagsordningen. Regeln föreslås därför upphävas. Generalklausulens skyddskrets (otillåtna beslut) Föreningsstämman får inte fatta beslut som är ägnade att bereda otill- börlig fördel åt en medlem eller någon annan till nackdel för föreningen eller annan medlem (7 kap. 16 § FL). Motsvarande generalklausul för ömsesidiga försäkringsbolag i 9 kap. 19 § FRL innehåller de tilläggen att inte heller en garant får otillbörligt gynnas eller missgynnas samt att den skyddar även försäkringstagare eller andra ersättningsberättigade som på grund av försäkringsavtal har rätt till en andel av de ackumulerade vinster som har uppstått i rörelsen. Bedömningen har ovan gjorts att motsvarande bestämmelse i generalklausulen för bolagets ställföreträdare ska behållas. Av de skäl som där anförts föreslås en särregel för den nu aktuella generalklausulen. Av 9 kap. 20 § FRL framgår bl.a. att ett bolagsstämmobeslut kan klandras om det strider mot bolagets försäkringstekniska riktlinjer eller placeringsriktlinjer. För försäkringsaktiebolag har tidigare föreslagits att detta inte längre ska gälla. Samma skäl gör sig gällande även för öm- sesidiga försäkringsbolag varför någon regel i detta avseende inte bör Bestämmelsen föreslås upphävas. Beslut om att ansöka om förlängning av koncession ska fattas av den ordinarie bolagsstämman enligt 9 kap. 15 § FRL. ringsaktiebolag har föreslagits att det inte längre ska krävas att ordinarie bolagsstämma fattar ett sådant beslut, utan att även en extra bolags- stämma ska kunna fatta beslut i den frågan. bolag gör sig samma skäl gällande som för försäkringsaktiebolagen, varför det även för ömsesidiga bolag bör anges att beslut fattas av Möjligheter till ett representativt system behålls Regeringens förslag: Ett ömsesidigt försäkringsbolag ska också i fortsättningen kunna välja att ha ett system där representanter, i form av fullmäktige (tidigare delegerade), fattar delägarnas beslut vid I bolagsordningen ska bl.a. anges om och hur fullmäktige ska Minst hälften av fullmäktige ska dock utses av delägarna eller av organisationer som kan anses företräda delägarna. En fullmäktig behöver, i likhet med vad som gäller, inte vara delägare i det ömsesidiga försäkringsbolaget. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. mannakartellen (PTK), , i (LO), och avstyrker förslagets begränsning av hur representanter till fullmäktige kan utses. Bakgrund: Föreningsstämmans befogenheter kan enligt 7 kap. 12 § FL helt eller delvis överlämnas åt särskilt valda fullmäktige. befogenhet, hur de ska utses och tiden för deras uppdrag, högst , ska regleras i stadgarna. Endast medlem i föreningen, eller någon som enligt stadgarna kan väljas till styrelseledamot i föreningen, kan utses till I bolagsordningen i ett ömsesidigt försäkringsbolag kan intas be- stämmelser om att delägarnas rätt att besluta om försäkringsbolagets angelägenheter ska tillkomma särskilt utsedda delegerade. skett får delägarna enligt 9 kap. 2 § FRL inte utöva någon beslutanderätt Några närmare bestämmelser om delegerade finns i övrigt inte för ömsesidiga försäkringsbolag. Skälen för regeringens förslag: Förutsättningarna för att driva försäkringsrörelse har förändrats . Avregleringen av försäkringssektorn genom harmoniseringen av rörelsereglerna till det europeiska regelverket och försäk- ringsrörelsereform samt utvecklingen på de finansiella marknaderna är några faktorer som bidragit till detta. synliggjort grundläggande brister och problem i regelverken för de olika associationsformer som driver försäkringsverksamhet. De ömsesidiga försäkringsbolagen ägs av försäkringstagarna (ibland med vissa tillägg i delägarkretsen) och ändamålet med den ömsesidiga verksamheten är följaktligen att tillgodose dessa personers intressen. I ömsesidiga livförsäkringsbolag finns inte någon skyldighet att göra särskilda delägarinsatser, utan delägarna bidrar till bolagets egna kapital genom betalning av som fastställts betryggande eller för tjänstepensionsverksamhet aktsamt och som därför, särskilt i det första fallet, normalt föranleder överskott. Önskemålet om oberoende från utomstående intressenter och en princip om självfinansiering innebär att behovet av riskkapital i rörelsen ska tillgodoses genom inbetalning av och fondering av överskottsmedel. I begränsad utsträckning får dock riskkapital i form av garantikapital tillskjutas av utomstående personer. En viktig beståndsdel är således att delägarna har inflytande över hur egendomen disponeras och hur verksamheten drivs. Detta inflytande utövas genom tillträde, direkt eller indirekt, till stämman. Ett system där försäkringstagarna bidrar med i stort sett hela risk- kapitalet, men har begränsade möjligheter till insyn i och inflytande över styrningen av verksamheten, riskerar att leda till allvarliga bolags- styrningsproblem i försäkringsbolag som drivs enligt ömsesidiga principer. Bristerna återspeglas i att det i vissa fall saknas incitament till en effektiv styrning, att gränsdragningen mellan försäkringstagarnas och bolagsledningens intressen är otydlig samt att tillgången till externt riskkapital är begränsad. Dessa problem som accentueras i livförsäkringsbolag av att livförsäkringsavtal ofta är komplicerade avtal som sträcker sig över riskerar att på olika sätt hota försäkringstagarnas intressen. Även om problemen med försäkringstagarnas bristande inflytande över det riskkapital de bidragit med kan tyckas likartade med de som finns i icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag kan det finnas principiella skäl mot att lösa problemen på samma sätt. Det beror på att det är fråga om två skilda associationsformer som till såväl syfte som form är i grunden olika. I detta avsnitt behandlas de frågor som gäller ömsesidiga försäkringsbolag. De ovan beskrivna bristerna i möjligheterna för delägare i ömsesidiga bolag att utöva påverkan bör motverkas genom förstärkta regler för delägarnas inflytande över försäkringsbolagets styrning. Det räcker således inte, som verkar mena, att bolaget infört goda rutiner för styrning och kontroll. Försäkringstagarna, och i förekommande fall de försäkrade, bör genom det associationsrättsliga regelverket tillförsäkras möjligheter till reellt inflytande i det organ där ägare eller medlemmar i associationer i allmänhet kan göra sin röst hörd, nämligen stämman. Åtgärder även utanför det associationsrättsliga området kan vara erforderliga för att främja möjligheterna till inflytande. Krav på en åtskillnad mellan försäkringstagarnas medel och försäkringsföretagets riskkapital är ett sätt att uppnå ett bättre skydd för försäkringstagarna. En reformering av detta slag hör dock samman med hanteringen av överskott i alla former av försäkringsföretag som drivs enligt ömsesidiga principer, vilket inbegriper icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag och försäkringsföreningar. Dessa frågeställningar har därför hänförts till den utredning som ska se över vissa livförsäkringsfrågor (dir. 2010:43) och ligger därför utanför ramen för detta lagstiftningsprojekt. separation av riskkapitalet och försäkringstagarnas kapital kommer således att lösas senare och i ett annat sammanhang för alla försäkringsföretag som drivs enligt ömsesidiga principer. Med hjälp av den reformering som föreslås nedan och god information i enlighet med informationskraven i försäkringsavtalslagen (2005:104) bör dock kraven på en förstärkt ställning för försäkringstagarna och en mer aktiv styrning från bolagets ägare kunna uppfyllas. Bestämmelserna i 9 kap. FRL ger uttryck för den bakomliggande tanken att ett ömsesidigt försäkringsbolag ägs och drivs av försäkringstagarna själva och för deras räkning. Denna tanke är emellertid fullt ut genom- förbar endast när bolagets verksamhet är mera begränsad och delägarna därmed är få. När verksamheten har en större omfattning är ett direkt engagemang i bolagets angelägenheter från samtliga delägare inte längre praktiskt genomförbart. Många års erfarenheter visar också att försäkringstagarna endast i undantagsfall utövar sin rösträtt vid bolags- stämman när bolaget har mer än ett fåtal delägare. Direkt rösträtt för delägarna på stämman har följaktligen ansetts lämplig främst i mindre lokala bolag och i rikstäckande bolag som har ett speciellt, begränsat försäkringsklientel, vilket kan antas i stor utsträckning ha möjlighet och intresse av att infinna sig på bolagsstämma. Med hänsyn till nämnda omständigheter har lagstiftaren öppnat dörren för tillskapandet av en ordning, enligt vilken särskilt utsedda representanter fattar beslut i delägarnas ställe. De personer som på så sätt representerar delägarna benämns delegerade. En motsvarande ordning kan tillämpas även av ekonomiska föreningar i allmänhet. Det representativa systemet infördes för dem genom en lagändring just för att lösa de praktiska problem som följde med den ökade medlemsanslutningen till de ekonomiska föreningarna och föreningarnas allt större verksamhetsområden. Det stora flertalet av de större ömsesidiga försäkringsbolagen och ekonomiska föreningarna i använder ett representativt system. En ordning med ett representativt system är helt frivilligt. I ett ömsesidigt försäkringsbolag som vill införa en sådan ordning måste regler om detta tas in i bolagsordningen. Lagstiftaren har överlämnat åt bolagen att själva utforma sin interna organisation mellan styrelse och bolagsstämma och regler om hur ett representativt system ska utföras saknas. Det ges alltså inte ens några dispositiva regler om detta. Med en delegerandeorganisation blir delägarnas rätt att fatta beslut i bolaget inskränkt till att utse delegerade. Även den beslutanderätten kan dock gå förlorad. I bolagsordningen kan nämligen bestämmas att dele- gerade ska väljas av t.ex. en eller flera fristående organisationer i stället för av delägarna. Något krav på att dessa organisationer kan anses företräda delägarna/försäkringstagarna finns inte. Vidare är det möjligt att föreskriva att endast vissa delägare utser representanterna. Oavsett på vilket sätt en delegerad utses är denne emellertid delägarnas förtroendeman. Av det förhållandet följer att det är nödvändigt att den delegerade själv utövar den erhållna rösträtten. Det råder alltså ett förbud för en delegerad att befullmäktiga annan att utöva rösträtten. I nu gällande FRL uppställs inte några kvalifikationskrav på en delegerad. Inte heller ges regler om en delegerads mandattid. Även om en ursprunglig tanke med ömsesidig försäkringsrörelse var att alla försäkringstagare, tillika delägare, skulle ta direkt del i verk- samheten uppfyller naturligtvis ett representativt system det grund- läggande kravet på en demokratiskt kontrollerad organisation. För att tillgodose det kravet kan det representativa systemet till och med många gångar vara att föredra. Tillämpas inte ett sådant system i ett bolag med många delägare får nämligen styrelsen ofta en alltför stark ställning och delägarna kan få svårigheter att följa bolagets verksamhet och påverka denna. En betydande passivitet bland delägarna är enligt vad erfarenheten visar mycket vanlig inte bara i större ömsesidiga försäkringsbolag där direktstämma förekommer utan också i andra kooperativa företag med sådan beslutandeordning. Detta gäller även sedan modern kommunika- tionsteknik gjort det möjligt för delägare att delta i en bolagsstämma från en eller flera andra orter. I en fullmäktigeförsamling har man i regel ett antal personer som har intresse av och kvalifikationer för att företräda delägarna vid bedömningen av styrelsens förvaltning och i övrigt fullgöra stämmans uppgifter. Med endast ett fåtal delegerade i stället för en stor mängd röstberättigade delägare vinner man vidare den fördelen att bolaget besparas de betydande administrativa kostnader som är förenade med delägarnas möjligheter till utnyttjande av sina förvaltnings- rättigheter. Också i fortsättningen ska alltså det representativa systemet kunna tillämpas av ömsesidiga försäkringsbolag. Det föråldrade uttrycket delegerade bör utgå till förmån för den terminologi som förekommer i FL. Delägarrepresentanterna bör i försäkringsrörelselagstiftningen alltså fortsättningsvis benämnas fullmäktige. I enlighet med regleringen i utlandet, och t.ex. bestämmelserna för ekonomiska föreningar i allmän- het, bör systemet såsom erbjudas som en möjlighet. Det bör alltså även fortsättningsvis vara bolagsstämman som avgör om direktstämman ska ersättas av eller kompletteras med fullmäktige. Tillika torde liksom nu sådana avgöranden bli beroende av bolagets omfattning och inriktning men också av möjligheterna att i ena eller andra fallet utforma en allsidigt sammansatt och kompetent bolagsstämma. Varje ömsesidigt försäkringsbolag som väljer ett fullmäktigesystem ska självt få bestämma omfattningen och utformningen av detta, med de begränsningar som föreslås nedan. Också vid det avgörandet får hänsyn tas till bolagets omfattning och verksamhetsinriktning. Att utse representanter till fullmäktige