prop · GX03115 · 2010-03-23 00:00:00 — Regeringens förslag: Benämningen lokalt kabelsändarföretag ersätts med lokal kabelsändarorganisation. Radio- och : Utredningen föreslog att benäm- ningen lokalt kabelsändarföretag skulle ersättas med lokal kabel-tv- förening. Remissinstanserna: tillstyrker utredningens förslag. Radio- och avstyrker utredningens förslag. Verket anser att när-tv-sammanslutning bättre återspeglar den grupp som avses. i anser att utredningens förslag var missvisande och förespråkade i stället den mer flexibla benämningen lokal kabel-tv-organisation eftersom det kan uppstå situatio- ner där stiftelser, ideella föreningar, ekonomiska föreningar och företag söker förordnande. Radio- och : Radio- och föreslog be- Prop. 2009/10:115 nämningen när-tv-sammanslutning. förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Radio- och vidhåller sitt förslag när- Skälen för regeringens förslag: Av 8 kap. 2 och 5 §§ radio- och TV- lagen framgår att Radio- och kan utse lokala kabelsändarföre- tag, som ges rätt att bedriva lokala tv-sändningar. Regeringen anser i likhet med utredningarna och Radio- och att benämningen av de sändande bör ändras. Radio- och TV-lagen kräver inte någon särskild organisationsform för lokala kabelsändarföretag, annat än att det ska vara fråga om en juridisk person. Det stora flertalet av de lokala kabelsändar- företag som finns utgörs av ideella föreningar. Benämningen lokalt kabelsändarföretag bör därför ändras till lokal kabelsändarorganisation. 14 Myndigheter och tillsyn Enligt den nuvarande radio- och TV-lagen är det i huvudsak Radio- och och och TV som utför de olika uppgifterna som följer av lagen. Radio- och beslutar om tillstånd, avgifter och registrering i frågor som rör ljudradio- och tv-sändningar riktade till allmänheten i de fall uppgifterna inte ligger på regeringen eller någon annan särskilt angi- Dessutom utövar Radio- och tillsyn över att radio- och TV-lagen följs samt utfärdar utgivningsbevis och registrerar databaser enligt 1 kap. 9 § yttrandefrihetsgrundlagen. begränsad till de områden där och TV, Justitiekanslern och inte utövar tillsyn och gäller sådana regler som inte avser sändningarnas innehåll. och TV är en myndighet till vilken hör en nämnd, som består av en ordförande och sex andra ledamöter. digheten har till uppgift att övervaka att radio- och tv-sändningar står i överensstämmelse med radio- och TV-lagen och de villkor som gäller för Myndigheten har också ett särskilt uppdrag att granska de årliga redovisningarna från (), () och () och bedöma om dessa företag har uppfyllt sina uppdrag. Radio- och och och TV har varit samlokaliserade ända sedan myndigheterna inrättades Båda myndigheterna är små och har vardera mellan tio och femton Två andra myndigheter på medieområdet som är små och dessutom samlokaliserade med varandra är och Taltidnings- har till uppgift att besluta om presstöd till dagstidningar medan uppgift är att förbättra till- gången till innehållet i dagstidningar för synskadade, afatiker, dyslektiker och personer med funktionsnedsättning som inte kan hålla eller bläddra i har fem anställda och ska enligt sin in- Prop. 2009/10:115 struktion även utföra kansligöromålen åt . nämnderna behandlas redovisningsmässigt som en myndighet och har gemensamt regleringsbrev, årsredovisning och budgetunderlag. Inom har promemorian Översyn av vissa medie- myndigheter en effektivare administration (Ds 2009:4) upprättats. I promemorian lämnas förslag om en ny myndighetsorganisation på me- dieområdet. 14.2En ny myndighetsorganisation på medieområdet Regeringens förslag: Radio- och och och TV avvecklas. Kostnaderna för genomförandet av angivna organisationsförändringar ska rymmas inom myndigheternas förvalt- ningsanslag. Möjligheten för regeringen att föreskriva att en tjänsteman vid myn- digheten får besluta i friande granskningsärenden får ingen motsvarighet i den nya lagen. Regeringens bedömning: Verksamheten vid nuvarande Radio- och och och TV förs över till en nybildad myndighet, Myndigheten för radio och tv. Den särskilt sam- mansatta inordnas som ett särskilt beslutsorgan i den nya myndigheten. Förslaget och bedömningen i promemorian Översyn av vissa me- diemyndigheter en effektivare administration överensstämmer del- vis med regeringens. I promemorian föreslås dock att även ska ingå i den nya myndigheten. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker eller har ingen invändning mot promemorians förslag. och TV och Radio- och anför i sina respektive re- missvar att medielandskapet har genomgått stora förändringar och att skälet för att tillståndsgivning respektive granskning av medieinnehåll inte bör ligga på samma myndighet numera inte har samma bärkraft som det hade när de två myndigheterna inrättades 1994. Båda myndigheterna anser att det bör finnas en omfattande möjlighet att delegera rätt att fatta granskningsbeslut. Vad gäller organisationen framhåller för radio och TV att det är av avgörande betydelse att den nya organisationen inte påverkar den särskilt sammansatta nämndens obero- ende. tillstyrker förslaget och delar bedömningen att den snabba utvecklingen på medieområdet förutsätter en myndighetsor- ganisation som kan möta de krav och behov som förändringarna medför. En samlad bevakning av bl.a. utvecklingen inom medieområdet möjlig- görs av den föreslagna organisationen. Nämnden påpekar dock att det är viktigt att ledningsfunktion och organisationsstruktur klargörs för den nya myndigheten. Det är också viktigt att arbetet med pressfrågorna integreras i verksamheten på ett genomtänkt sätt och därmed får utrymme att utvecklas. Statskontoret avstyrker förslaget och anser att till följd av de särskilda beslutsorganets självständighet kommer den nya myndighe- ten inte att bli mer slagkraftig än den nuvarande organisationen. dessutom uppstå vissa problem när det gäller ansvarsförhållandena mel- lan myndighetsledningen och det särskilda beslutsorganet i den typ av konstruktion som föreslås. bundet, SR, UR och TCO avstyrker förslaget att slå samman Radio- och och och TV eftersom gransk- ningens oberoende och integritet äventyras om tillståndsgivning och granskning samlas i en myndighet. att de administrativa fördelar och besparingar som förslaget innehåller generellt sett framstår som rimliga. SVT ifrågasätter dock om det står i överensstämmelse med 7 kap. 4 § yttrandefrihetsgrundlagen att general- direktören för den nya myndigheten ska få besluta i frågor om efter- handsgranskning av programmaterial, även om det endast är fråga om För att tydligt markera att allt beslutsfattande i gransk- ningsärenden ska ske inom nämnden bör det enligt SVT övervägas om inte friande beslut ska fattas som ordförandebeslut efter föredragning av tjänsteman som i övrigt är föredragande i nämnden. tet och några ledamöter i avstyrker av principiella skäl förslaget att slå samman med Radio- och och och TV. Detta med hänvisning till risken för att tillstånds- och granskningskulturen kan påverka synen på presstödets fördelning. Skälen för regeringens förslag och bedömning Behovet av en ny myndighetsorganisation Utvecklingen på medieområdet går fort. Radio- och tv-utbudet har under det ökat kraftigt, både när det gäller nya kanaler och plattformar för sändningar och medietjänster. Såväl nationellt som inom Europeiska unionen och internationellt sker ett fortlöpande arbete för att anpassa gällande regelverk till utvecklingen på medieområdet. bär att den eller de myndigheter, som på nationell nivå ansvarar för me- diefrågor, måste ha en organisation som kan möta de krav och behov förändringarna medför och som möjliggör en effektiv och än- I princip alla myndigheter under regeringen har krav på sig att följa ut- vecklingen inom sina respektive områden och att förse med underlag m.m. I små organisationer är dock resurserna som regel anpassade för att sköta den löpande handläggningen av ärenden. heterna att följa branschutvecklingen liksom att utvärdera och utveckla verksamheterna är därför starkt begränsade, såväl av budgetmässiga skäl som på grund av att det inte alltid finns erforderlig kompetens att tillgå Det är vidare svårt i en liten myndighet att inom ramen för befintlig verksamhet finna utrymme för nya uppgifter som tillkommer på grund av lagstiftning eller särskilda uppdrag. myndigheter innebär också ett visst mått av dubbelarbete beträffande administrativa funktioner som t.ex. ekonomi och personal. En större och mer samlad medieorganisation skulle medföra en stärkt och breddad kompetens jämfört med dagens situation. lappningen av vissa administrativa funktioner på så sätt minska, vilket skulle frigöra resurser för kärnverksamheterna och skapa förutsättningar för en mer effektiv och ändamålsenlig användning av statens medel. För aktörerna på medieområdet underlättas myndighetskontakterna om en och samma myndighet har hand om samtliga frågor för såväl radio som tv. En större myndighet torde också öka myndighetens tyngd och infly- tande i t.ex. internationella sammanhang. Det finns således enligt reger- ingens bedömning flera skäl för att avveckla Radio- och och och TV och i stället låta en nybildad myndighet ta över myndigheternas verksamheter. En ny myndighet för radio och tv I det utredningsförslag som föregick bildandet av och TV respektive Radio- och föreslogs en samman- hållen mediemyndighet vid namn Radio- och (SOU 1992:36). Enligt förslaget skulle det inom myndigheten finnas en särskild nämnd med uppgift att avgöra ärenden om efterhandsgranskning och kontroll. För all annan verksamhet, inklusive den föreslagna nämndens administration, skulle Radio- och ansvara. Ett flertal remissinstanser var dock kritiska till förslaget om att den granskande nämnden skulle ingå i den tilltänkta Radio- och . Under åberopande av i första hand programföretagens rättssäkerhet och gransk- ningsverksamhetens integritet framhöll remissinstanserna att uppgifterna i stället borde fördelas mellan två myndigheter. Regeringen beaktade dessa synpunkter och föreslog i propositionen att granskningsfunktionen skulle läggas i en myndighet och tillståndsgivningen i en annan (prop. 1993/94:160 s. 35). antog förslaget (bet. 1993/94:KU 37, rskr. 1993/94:276). Enligt 7 kap. 4 § yttrandefrihetsgrundlagen får i lag föreskrivas att en nämnd, vars sammansättning är bestämd i lag och vars ordförande är eller har varit ordinarie domare, ska granska om radioprogram som nå- gon har sänt på annat sätt än genom tråd står i överensstämmelse med de föreskrifter eller andra villkor som gäller för sändningarna. En sådan nämnd får endast uttala sin mening och förelägga den sändande att följa föreskrifterna eller villkoren. I lagen får föreskrivas att ett föreläggande av nämnden får förenas med vite. Enligt yttrandefrihetsgrundlagens ter- minologi inbegriper ordet radioprogram även tv. Sådana bestämmelser som avses i 7 kap. 4 § yttrandefrihetsgrundlagen har tagits in i den nu gällande radio- och TV-lagen. Där finns även be- stämmelser om nämndens sammansättning och beslutförhet. I radio- och TV-lagen sägs således att nämnden ska bestå av en ordförande och sex andra ledamöter. Ordföranden och vice ordföranden ska vara eller ha varit ordinarie domare. Nämnden är beslutför med ordföranden eller en vice ordförande och ytterligare tre ledamöter. Ärenden som uppenbart inte är av större vikt eller principiell betydelse får dock avgöras av ordfö- randen eller en vice ordförande. Vidare sägs i den nu gällande radio- och TV-lagen att regeringen får föreskriva att en tjänsteman ska ha rätt att fatta beslut på nämndens vägnar, dock inte beslut som innebär att den sändande brustit vid tillämpningen av radio- och TV-lagen eller de vill- kor som gäller för sändningarna. Genom förordningen (2007:1183) med instruktion för för radio och TV har regeringen föreskrivit i vilken utsträck- ning en tjänsteman har rätt att fatta beslut på nämndens vägnar. Ärenden som uppenbart inte är av större vikt eller principiell betydelse får avgöras av ordföranden eller vice ordföranden liksom av myndighetens direktör. Direktören får dock inte fatta beslut som innebär att den sändande brustit vid tillämpningen av radio- och TV-lagen eller de villkor som gäller för sändningarna. Ärenden som får avgöras av direktören får även avgöras av dennes ställföreträdare i den utsträckning som direktören beslutar. Således är det endast nämnden, eller dess ordförande alternativt vice ordförande om ärendet uppenbart inte är av större vikt eller principiell betydelse, som kan fatta fällande beslut i granskningsärenden. Direktören eller annan tjänsteman vid och TV får inte fatta beslut som innefattar kritik eller sanktioner av något slag. När Radio- och och och TV inrättades 1994 var antalet aktörer på mediearenan få. är antalet aktörer betydligt fler och medier konsumeras på en mängd olika sätt och plattformar. Varje enskilt sändningstillstånd har därmed inte längre lika stor betydelse som det hade . Skälen för att en myndig- het ska ansvara för tillståndsgivningen och en annan för efterhands- granskningen av sända program är därför enligt regeringens mening inte längre lika starka som när de två myndigheterna inrättades. I stället inne- bär medieutvecklingen att det föreligger omfattande fördelar med att slå samman de två myndigheterna. För att upprätthålla kraven enligt yttrandefrihetsgrundlagen är det helt nödvändigt att den särskilt sammansatta behålls och att den har kvar sin uppgift att granska innehållet i sända program, i såväl radio som tv. Nämnden kommer enligt regeringens förslag att utgö- ra ett särskilt beslutsorgan inom den nybildade Myndigheten för radio och tv. Det kan konstateras att nämnden fungerar som ett särskilt beslutsorgan inom myndigheten och TV. Att det därvid skulle råda någon oklarhet vad gäller nämndens respektive myndighetens uppgifter har inte framkommit. Regeringen anser därför, i motsats till vad Statskontoret anfört, att det inte föreligger någon risk för att den föreslagna konstruktionen kommer att skapa oklara ansvarsförhållanden. Lagrådet har anfört följande. Vad som kan inrättas med stöd av 7 kap. 4 § yttrandefrihetsgrundlagen är en granskningsnämnd med de uppgifter som anges i denna paragraf. Nämnden har fungerat som en själv- ständig myndighet och beslutat i eget namn. Förslaget är att nämnden såsom ett beslutsorgan ska ingå som en del av en ny myndighet. Frågan är om denna konstruktion inte rentav föranleder att nämnden i fortsätt- ningen bör meddela sina beslut i namn av Myndigheten för radio och tv. En sådan effekt av nämndens inordnande i den nya planerade myndighe- ten är dock knappast i överensstämmelse med föreskrifterna i 7 kap. 4 § yttrandefrihetsgrundlagen. Regeringen anser att det inte av ordalydelsen i 7 kap. 4 § yttrandefri- hetsgrundlagen framgår att den särskilda nämnden måste vara en själv- ständig myndighet. I motiven till bestämmelsen (prop. 1990/91:64 s. 130) anges att den avser att ge grundlagsförankring åt dåvarande Radio- nämndens efterhandsgranskning av radioprogram. för radio och TV har övertagit granskningsuppgifter (prop. 1993/94:160 s. 41). Uppdelningen mellan myndigheten och nämn- den har varit att myndigheten som sådan haft ansvar för vissa över- gripande ärenden medan det särskilda beslutsorganet vid myndigheten, själva nämnden, har beslutat i granskningsärenden. Den särskilda nämn- den har ingått som en del av myndigheten och TV. Nämnden och myndigheten har haft samma namn och organisationsformen har därför inte varit uppenbar. Myndighetens orga- nisation har dock tydliggjorts i förordningen (2007:1183) med instruk- tion för och TV (4 §). Regeringens be- dömning är därför att inordnande som ett särskilt beslutsorgan inom den nya myndigheten är förenligt med 7 kap. 4 § ytt- randefrihetsgrundlagen. Nämnden kommer att utgöra ett självständigt beslutsorgan inom myndigheten och som sådant kunna fatta sina beslut i eget namn. Sammanfattningsvis anser regeringen att det bakomliggande syftet med 7 kap. 4 § yttrandefrihetsgrundlagen att garantera en kvalifice- rad och rättssäker efterhandsgranskning av radio- och tv-program även framgent kommer att upprätthållas genom bibehållandet av den särskilda vid den nya myndigheten. Liksom ska ordförande och övriga ledamöter i granskningsnämn- den utses av regeringen för bestämd tid. Ledamöterna ska fatta beslut i granskningsärenden. Dessutom bör uppgiften att bedöma om SVT, SR och UR har uppfyllt sina uppdrag samt att avge vissa remissyttranden med anknytning till granskningsverksamheten även fortsättningsvis ligga på nämnden. Nämndens ordförande och vice ordförande ska vara eller ha varit ordinarie domare. Enligt regeringens bedömning är granskningen därigenom skild från myndighetens övriga uppgifter på ett sådant sätt att dess oberoende inte kan ifrågasättas. I departementspromemorian har inte föreslagits någon ändring vad av- ser den nu gällande möjligheten att delegera beslutanderätt i gransk- ningsärenden till en tjänsteman. SVT och UR har dock föreslagit att det, för att tydligt markera att allt beslutsfattande i granskningsärenden ska ske inom nämnden, bör övervägas om inte friande beslut ska fattas som ordförandebeslut efter föredragning av en tjänsteman som i övrigt är föredragande i nämnden. Lagrådet har anfört att förslaget att nämnden ska kunna delegera be- slutanderätt till tjänstemän vid den nya myndigheten, såsom ställföreträ- dare för generaldirektören eller verksjurister, inte kan anses vara i över- ensstämmelse med 7 kap. 4 § yttrandefrihetsgrundlagen. Detta eftersom personer som inte är formellt knutna till nämnden skulle kunna få rätt att fullgöra dess granskningsuppgifter. Regeringen konstaterar att bestämmelsen om att regeringen får före- skriva om delegering till en tjänsteman att fatta beslut på nämndens väg- nar nu finns i radio- och TV-lagen (9 kap. 3 §). Redan enligt nuvarande ordning kan alltså personer som inte är formellt knutna till själva nämn- den få rätt att fullgöra vissa granskningsuppgifter. Att låta nämnden fatta alla beslut i granskningsärenden, även de friande besluten, skulle emel- lertid göra den föreslagna organisationsförändringen tydligare när det gäller ansvarsfördelning och beslutsvägar. Nämndens oberoende och ställning i förhållande till myndigheten skulle också stärkas och skillna- den mellan granskning och tillståndsgivning bli än tydligare. Regeringen föreslår därför att möjligheten att delegera beslutanderätt Prop. 2009/10:115 till en tjänsteman vid den nya myndigheten inte ges någon motsvarighet i den nya lagen. Mot bakgrund av det ovanstående föreslår regeringen att Radio- och och och TV avvecklas. Be- dömningen är att myndigheternas verksamhet ska föras över till en ny myndighet som benämns Myndigheten för radio och tv. Regeringen avser inte att lämna några förslag som rör organisationsfrågorna för . Regeringens förslag: avvecklas som myndighet. Kostnaderna för genomförande av angivna organisationsförändringar ska rymmas inom myndighetens förvaltningsanslag. Regeringens bedömning: verksamhet bör föras över till Talboks- och . Förslaget och bedömningen i promemorian Översyn av vissa me- diemyndigheter en effektivare administration överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Det stora flertalet remissinstanser tillstyrker eller har ingen invändning mot förslaget. ser stora fördelar i att taltidnings- och talboks- verksamheten blir del av samma organisation för att ett utvecklings- och förändringsarbete ska kunna bedrivas. Talboks- och punktskriftsbibliote- ket tillstyrker förslaget, men framhåller vikten av att taltidningsnämnden som beslutsorgan inte kommer i konflikt med det ansvar och de befogen- heter som Talboks- och myndighetschef har. Skälen för regeringens förslag och bedömning: har till uppgift att förbättra tillgången till innehållet i dagstidningar för de människor som har svårt att tillgodogöra sig skriven text. Ända sedan bildades har den varit knuten till . Myndigheten är mycket liten och möjligheterna att utvärdera och utveck- la verksamheten är begränsade eftersom handläggningen av de löpande ärendena tar samtliga befintliga personalresurser i anspråk. Utöver att utför kansligöromålen åt består kopplingen mellan och i att båda myndigheterna arbetar med dagspress. Med tidens gång och med hänsyn till den teknikutveckling som skett på området har emellertid kommit att få sin starkaste anknytning till Talboks- och punkt- skriftsbiblioteket. Den sist nämnda myndigheten har ca 80 anställda och är belägen i . De två myndigheterna riktar sig till samma mål- grupper, dvs. personer som på grund av någon form av läshinder har behov av särskilt tillgängliggjorda medier i form av litteratur och dags- tidningar. och Talboks- och har i en gemensam rapport (Samverkan för ökad tillgänglig- het. Framtida inriktning för produktion, distribution och konsumtion av taltidningar och talböcker, diarienummer 006/08) Prop. 2009/10:115 bl.a. anfört att de avser att etablera ett närmare samråd i alla viktigare frågor som rör kontakter med människor som har olika former av läshin- der samt myndigheter och övriga aktörer på området. Andra områden där myndigheterna avser att etablera ett närmare samråd är teknisk utveck- ling inom produktion, distribution och konsumtion av anpassad ljudbase- rad information samt information och marknadsföring. Bland annat före- slås att en övergång påbörjas från dagens distribution via post och radio- sändningar till internetbaserad distribution av talböcker och taltidningar. Eftersom och Talboks- och riktar sig till samma målgrupper för att tillgodose deras särskilda behov framstår det som allt väsentligare med en långtgående samverkan dem emellan om bl.a. taltidningsverksamheten ska kunna utvecklas. Reger- ingen föreslår därför att avvecklas som myndighet. Vidare bör verksamheten vid föras över till Tal- boks- och . Det är en fördel om ärenden rörande taltidningar kan avgöras av leda- möter med särskild erfarenhet och kompetens på området. Den särskilt sammansatta taltidningsnämnden bör därför behållas, men få formen av ett särskilt beslutsorgan vid Talboks- och . Avsik- ten är att nämndens ordförande även fortsättningsvis ska vara eller ha varit ordinarie domare. Samtliga ledamöter ska liksom utses av regeringen för begränsad tid. 14.4.1Gränsdragningen mellan Myndigheten för radio och tv och och tv Regeringens förslag: Myndigheten för radio och tv övervakar efterlev- naden av krav på tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning när beslutet har meddelats av myndigheten. Efterlevnaden av sådana krav övervakas av och tv om beslutet har med- delats av regeringen. Regeringens bedömning: Myndigheten för radio och tv tar över Radio och uppgifter och och kansliuppgifter. Förslaget och bedömningen i promemorian Översyn av vissa me- diemyndigheter en effektivare administration överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Radio- och anser att tillsynen över be- slut som har meddelas med stöd av 5 kap. 12 § radio- och TV-lagen, dvs. beslut om textning m.m. för att tillgängliggöra program för personer med funktionsnedsättning, ska delas på så sätt att ska ha tillsyn över de föreskrifter som gäller för SVT, UR och SR medan den nya myndigheten ska utöva tillsyn över de andra aktörerna. och TV har påpekat att det i den föreslagna lag- texten behöver anges att den nya myndigheten, ,liksom kommer att, vid sidan av , övervaka genom granskning i efter- hand om sända program står i överensstämmelse med radio- och tv-lagen och de programrelaterade villkor som kan gälla för sändningarna. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Tillsynen över att programregler och liknande efterlevs är i den nu gällande radio- och TV- lagen uppdelad mellan Radio- och , och TV, Justitiekanslern och . Några ändringar bör inte göras vad gäller Justitiekanslerns och Konsumentom- budsmannens tillsynsuppgifter. Utgångspunkten är att och tv även fort- sättningsvis ska ha hand om tillsynen över innehållet i sändningar.