prop · GX03104 · 2010-04-21 00:00:00 — Styrningen fungerar som bäst under ordnade förhållanden. När lånebehovet inte är speciellt stort och utvecklas i linje med prognoserna kan arbeta efter sina långsiktiga planer som då är i överensstämmelse med riktlinjerna. Problemen uppstår när ingångsvärdena bakom riktlinjebeslutet inte gäller längre. Det kan handla om storleken på lånebehovet eller utvecklingen på marknaden. När finansiella marknader är i olag, som , förändras förutsättningarna radikalt vilket kan få återverkningar på statsskuldspolitiken och den praktiska tillämpningen. ansökte fyra gånger om ändrade riktlinjer. Blickar vi framåt så kan löptidsstyrningen tvinga till att bestämma val av instrument och löptid långt innan den faktiska tidpunkten för upplåning. Möjligheterna att ta upp lån till gynnsamma villkor kan kräva tillstånd av regeringen. Upptagande av strategiska positioner kan försenas med risk för sämre ekonomiskt utfall som följd. Men även mer gynnsamma yttre förhållanden kan skapa problem med nuvarande styrsystem. I perioder med stora överskott i de offentliga finanserna, speciellt om de kompletteras med betydande privatiseringsintäkter, minskar handlingsutrymme och det kan blir svårt att nå målen vad gäller skuldandelar och löptid. En fördel med nuvarande system är att tvingas föra fram sina argument i offentlighetens ljus vilket bör leda till en bättre intern kvalitetskontroll. Genom att synar argumenten och kan inhämta synpunkter från andra aktörer sker det också en extern kvalitetskontroll av förslag. En alternativ modell skulle vara att skapa mer flexibilitet i statsskuldsförvaltningen. Det handlar bland annat om att skapa möjligheter för att självständigt genomföra åtgärder av den typen de gjort men som hitintills har krävt nya regeringsbeslut. Syftet vore att ge större utrymme till att enklare och snabbare ta tillvara på de möjligheter att minimera kostnaderna, alternativt öka intäkterna i verksamheten, som uppstår på marknaderna3. Det skall dock framhävas att det inte är självklart att ett snabbt beslut leder till bättre utfall, det beror naturligtvis på hur marknaden utvecklas. Ur ett renodlat marknadsperspektiv torde det i alla fall vara en entydig fördel med kortare ledtider i beslutsprocessen. Man skall inte överdriva skillnaderna mellan dessa alternativ. I grunden innebär bägge att regeringen ställer upp mål och ramar för statsskuldsförvaltningen. Inom dessa ramar sköter den praktiska tillämpningen. Sedan handlar det om hur stort manöverutrymme skall tilldelas genom riktlinjebeslutet och vilken vikt som läggs vid att regeringen skall tillfrågas när förutsättningarna förändrats. Fördelarna i form av högre flexibilitet och större möjligheter att minimera upplåningskostnaderna, samt att ta fördelaktiga positioner, måste vägas mot värdet av att regeringen analyserar och värderar enskilda ändringsförslag som lägger fram. Om riktlinjerna ger ökade ramar bör det kompletteras med en tydlig beskrivning av under vilka omständigheter som manöverutrymmet kan utnyttjas fullt ut. 3 Räntan på det 30-åriga lånet blev . Regeringen tog beslut om ändrade riktlinjer och lånet togs . Om istället tagit upp lånet vid tiden för regeringsbeslutet så tyder utvecklingen av tio-års räntan på att lånet skulle kunna ha tagits till ca ¼ procentenhet lägre ränta. Över en period skulle det i så fall ha medfört i lägre räntekostnad. 27 (30) Bilaga: Extern granskningsrapport av statsskuldspolitiken gäller framförallt vid upptagandet av strategiska positioner. Här har trots allt en särställning i myndighetssfären, de har satsat på en kronförstärkning. Ett mer flexibelt system ställer vidare större krav på utvärderingsprocessen. Nuvarande styrsystem får på ett allmänt plan betraktas som onödigt stelt och medför att måste be om ändrade riktlinjer när marknadsförutsättningarna ändras radikalt. Regeringen rekommenderas att överväga att ge ett större manöverutrymme i de ordinarie riktlinjerna. En sådan förändring bör åtföljas av tydliga beskrivningar om under vilka omständigheter det större utrymmet kan utnyttjas samt av en större betoning på utvärderingen av sådana beslut. 28 (30) Bilaga: Extern granskningsrapport av statsskuldspolitiken Uppdragsbeskrivning granskning av statsskuldspolitiken ska regeringen lämna en skrivelse till innehållande utvärdering av statens upplåning och skuldförvaltning . Utvärderingen bör innehålla en extern granskning. Uppdraget till den externa granskaren är att: analysera i vilken omfattning regeringens riktlinjer för statsskuldsförvaltningen har varit utformade i enlighet med det statsskuldspolitiska målet samt, utvärdera tillämpning av riktlinjerna nämnda år, likaså med utgångspunkt i det statsskuldspolitiska målet. Den externa granskningen ska göras med utgångspunkt från det övergripande målet för statsskuldspolitiken: att statens skuld ska förvaltas så att kostnaderna för skulden långsiktigt minimeras som risken i förvaltningen beaktas (se lagen [1988:1387] om statens upplåning och skuldförvaltning). Granskningen bör främst göras på grundval av den information som fanns tillgänglig vid beslutstillfällena. Bakgrunden till de beslut som ska granskas var de statsfinansiella utsikterna goda och statsskulden väntades minska i snabb takt. var situationen en annan, med internationell finanskris och stor osäkerhet kring statsfinansernas utveckling. För att anpassa styrningen till den nya miljön beslutade regeringen att göra ändringar och tillägg i riktlinjerna för statsskuldsförvaltningen. har följande beslut fattats inom statsskuldspolitikens område. -Riktlinjer (071115) -Ändringsbeslut, andelsstyrning (080828) -Ändringsbeslut, extraemissioner (081029) -Riktlinjer (081113) -Ändringsbeslut, upphävt löptidsriktvärde nominell skuld (090312) -Ändringsbeslut, utökat positionsmandat (090528) Uppdraget till granskaren är att analysera och bedöma om besluten utformats och tillämpats på ett sådant sätt att det varit till gagn för måluppfyllelsen på området. Granskningen ska främst fokusera på beslut avseende löptiden och skuldens andelar, då dessa båda parametrar har störst betydelse för avvägningen mellan kostnad och risk i statsskuldsförvaltningen. Arbetet ska avrapporteras i form av en skriftlig rapport . Under genomförandet ska minst tre avstämningsmöten hållas. 29 (30) Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsråden , ordförande, , Husmark , , , , , , , Adelsohn , , , Regeringen beslutar skrivelse 2009/10:104 Utvärdering av statens upplåning och skuldförvaltning 20052009 Tryck: , 2010