prop · GX03236 · 2010-06-22 00:00:00 — Regeringens proposition 2009/10:236 Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen behandlas vissa konkurrensrättsliga frågor som gäller samarbeten mellan företag i olika handelsled, t.ex. mellan tillverkare och detaljist, s.k. vertikala avtal. I propositionen föreslås dels att lagen (2008:581) om gruppundantag för vertikala konkurrensbegränsande avtal anpassas till förordning (EU) nr 330/2010 av om tillämpningen av artikel 101.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden, dels att lagen (2008:584) om gruppundantag för vertikala konkurrensbegränsande avtal inom motorfordonssektorn anpassas till förordning (EU) nr 461/2010 av om tillämpningen av artikel 101.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden inom motorfordonssektorn. Genom anpass- ningen kommer samma materiella regler att gälla för bedömningen av konkurrensbegränsande vertikala avtal, oavsett om svensk konkurrensrätt eller EU:s konkurrensrätt är tillämplig i det enskilda fallet. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (2008:581) om gruppundantag för vertikala konkurrensbegränsande 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (2008:584) om gruppundantag för vertikala konkurrensbegränsande avtal inom motorfordonssektorn ........................................ Ärendet och dess beredning.............................................................. Allmänt om konkurrenslagen (2008:579) .......................... Förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete .............. 4.3Undantag från förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete mellan företag ................................................. Undantag i enskilda fall .................................. 4.3.3Legalundantag inom jordbrukssektorn och 4.4Förhållandet mellan den svenska konkurrensrätten 5 Ett nytt gruppundantag för vertikala avtal ...................................... Lagen (2008:581) om gruppundantag för vertikala konkurrensbegränsande avtal ........... Kommissionens förordning (EG) nr 2790/1999........................................................ 5.2Kommissionens nya förordning om gruppundantag för vertikala avtal ............................................................. Villkor för undantag........................................ 5.3Förslag till ändring i lagen (2008:581) om gruppundantag för vertikala konkurrensbegränsande Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser.................... 6 Ett nytt gruppundantag för vissa avtal inom Lagen (2008:584) om gruppundantag för Kommissionens förordning (EG) nr 1400/2002........................................................ 6.2Kommissionens nya förordning om gruppundantag för vertikala avtal inom motorfordonssektorn.................. 6.3Förslag till ändring i lagen (2008:584) om gruppundantag för vertikala konkurrensbegränsande avtal inom motorfordonssektorn...................................... Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser ................... 8.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2008:581) om gruppundantag för vertikala konkurrensbegränsande 8.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2008:584) om gruppundantag för vertikala konkurrensbegränsande avtal inom motorfordonssektorn...................................... Bilaga 1 Lagförslag i promemorian Förslag till lag om ändring i lagen (2008:581) om gruppundantag för vertikala Bilaga 2 Förteckning över remissinstanserna..................................... Bilaga 3 Kommissionens förordning (EU) nr 330/2010 av den om tillämpningen av artikel 101.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden ...... Bilaga 4 Lagförslag i promemorian Förslag till lag om ändring i lagen (2008:584) om gruppundantag för vertikala Bilaga 5 Förteckning över remissinstanserna..................................... Bilaga 6 Kommissionens förordning (EU) nr 461/2010 av den om tillämpningen av artikel 101.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på grupper av avtal och samordnade förfaranden inom Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .......... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i lagen (2008:581) om gruppundantag för vertikala konkurrensbegränsande avtal, 2.lag om ändring i lagen (2008:584) om gruppundantag för vertikala konkurrensbegränsande avtal inom motorfordonssektorn. Regeringen lämnar följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i lagen (2008:581) om gruppundantag för vertikala konkurrensbegränsande avtal Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (2008:581) om gruppundantag för vertikala konkurrensbegränsande avtal ska ha följande lydelse. I fråga om avtalen tillämpas bestämmelserna i kommissionens förordning (EG) nr 2790/1999 av om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden på motsvarande sätt, med undan- tag av artiklarna 2.1, 68 samt 12 och 13. Dock ska i artikel 1 c) gemenskapen ersättas med samt i artikel ) artikel 81.1 i fördraget och i artikel 2.2 artikel 81 ersättas med 2 kap. 1 § konkurrenslagen (2008:579). Vidare ska hänvisningar till undantaget i artikel 2 avse 2 § i förening med I fråga om avtalen tillämpas bestämmelserna i kommissionens förordning (EU) nr 330/2010 av om tillämp- ningen av artikel 101.3 i fördraget om Europeiska unionens funk- tionssätt på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden1 på motsvarande sätt, med undantag av artiklarna 2.1, 6, 9 och 10. Dock ska i artikel 1 b och h artikel 101.1 i fördraget och i artikel 2.2 artikel 101 i fördraget ersättas med 2 kap. 1 § konkurrenslagen (2008:579). Vidare ska hänvisningar till undantaget i artikel 2 avse 2 § i förening med 1 §. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller till utgången av för avtal som var i kraft . Äldre föreskrifter gäller dock inte för avtal som uppfyller villkoren för gruppundantag enligt de nya föreskrifterna. 1 EUT L 102, 23.4.2010, s. 1 (Celex 32010R0330). Denna lag tillämpas på vertikala avtal, om de avser de villkor enligt vilka parterna kan köpa, sälja eller återförsälja reservdelar till motorfordon eller tillhandahålla reparations- och underhållstjänster för motorfordon. Förslag till lag om ändring i lagen (2008:584) om gruppundantag för vertikala konkurrensbegränsande Härigenom föreskrivs att 1 och 3 §§ lagen (2008:584) om grupp- undantag för vertikala konkurrensbegränsande avtal inom motorfordons- sektorn ska ha följande lydelse. Denna lag tillämpas på vertikala avtal, om de avser villkoren för parternas inköp, försäljning eller återförsäljning av nya motor- fordon, reservdelar för motor- fordon eller reparations- och underhållstjänster för motor- fordon. Bestämmelsen i 1 kap. 6 § konkurrenslagen (2008:579) ska även tillämpas på avtal enligt denna lag. I fråga om avtalen tillämpas bestämmelserna i kommissionens förordning (EG) nr 1400/2002 av om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden inom motorfordonssektorn på mot- svarande sätt, med undantag av artiklarna 2.1, 6 och 7 samt 10 12. Dock ska i artikel 1.1 d artikel 81.1 i fördraget och i artikel 2.2 a artikel 81 ersättas med 2 kap. 1 § konkurrenslagen (2008:579) samt i artikel 1.1 e den gemensamma marknaden ersättas med . Vidare ska hänvisningar till undantaget avse 2 § i förening med 1 §. I fråga om avtalen tillämpas bestämmelserna i kommissionens förordning (EU) nr 461/2010 av om tillämpningen av artikel 101.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden inom motorfordonssektorn1 på mot- svarande sätt, med undantag av artiklarna 24 och 68. Dock ska hänvisningar till undantaget avse 2 § i förening med 1 §. För avtalen gäller att kraven för undantag enligt lagen (2008:581) om gruppundantag för vertikala konkurrensbegränsande avtal ska vara uppfyllda. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller till utgången av för vertikala avtal, om de avser villkoren för parternas inköp, försäljning eller återförsälj- ning av nya motorfordon. 1 EUT L 129, 28.5.2010, s. 52 (Celex 32010R0461). Ärendet och dess beredning presenterade ett utkast till en ny reviderad förordning om gruppundantag om tillämpningen av artikel 81.3 (nu artikel 101.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt) i fördraget på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden. Med anledning av utkastet utarbetades inom en promemoria i syfte att anpassa lagen (2008:581) om gruppundantag för vertikala konkurrensbegränsande avtal till kommissionens nya förord- ning. Promemorians lagförslag bifogas som bilaga 1. En förteckning över remissinstanserna bifogas som bilaga 2. En sammanställning av remissynpunkterna finns tillgänglig i (N2009/7619/MK). antog kommissionen förordning (EU) nr 330/2010 av om tillämpningen av artikel 101.3 i fördraget om Europeiska unionens funk- tionssätt på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden. Förordningen bifogas som bilaga 3. redovisade kommissionen i en utvärderingsrapport sin syn på hur kommissionens förordning (EG) nr 1400/2002 av om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden inom motorfordonssektorn hade inverkat på branschpraxis och hur denna praxis påverkar konkurrensen på marknaden i EU. antog kommissionen ett meddelande om den framtida konkurrensrättsliga ramen för motor- fordonssektorn. Kommissionens meddelande redovisades för i en faktapromemoria (2009/10:FPM8). presenterade kommissionen ett utkast till en ny reviderad förordning om tillämpningen av artikel 101.3 i fördraget på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden inom motor- fordonssektorn. Med anledning av utkastet utarbetades inom Närings- departementet en promemoria i syfte att anpassa lagen (2008:584) om gruppundantag för vertikala konkurrensbegränsande avtal inom motor- fordonssektorn till kommissionens nya förordning. Promemorians lagför- slag bifogas som bilaga 4. En förteckning över remissinstanserna bifogas som bilaga 5. En samman- ställning av remissynpunkterna finns tillgänglig i (N2010/2408/MK). antog förord- ning (EU) nr 461/2010 av om tillämpningen av artikel 101.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden inom motorfordonssektorn. Förordningen bifogas som bilaga 6. Författningstekniskt och även i övrigt är förslagen till lagändringar av sådan beskaffenhet att regeringen bedömer att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Allmänt om konkurrenslagen (2008:579) Den nuvarande konkurrenslagen trädde i kraft . Lagen utgör i stora delar en modernisering av den tidigare konkurrens- lagen (1993:20) och många bestämmelser har överförts därifrån till 2008 års konkurrenslag, med viss språklig och redaktionell redigering. Konkurrenslagens ändamål är att undanröja och motverka hinder för en effektiv konkurrens i fråga om produktion av och handel med varor, tjänster och andra nyttigheter. Lagen är tillämplig på alla företag i hela näringslivet och i fråga om all produktion av och handel med varor, tjänster och andra nyttigheter. Själva företagsbegreppet utgör emellertid en viss begränsning av tillämpningsområdet. konkurrenslagen att den inte ska tillämpas på avtal mellan arbetsgivare och arbetstagare om lön eller andra anställningsvillkor. Konkurrenslagen bygger på den konkurrensrättsliga förbudsprincipen. Principen innebär att vissa konkurrensbegränsningar i sig är skadliga och därför ska vara förbjudna. Lagens materiella bestämmelser är utformade med som förebild. Avsikten är att konkurrenslagen i materiellt hänseende ska likna konkurrensregler så mycket som möjligt (jfr prop. 1992/93:56, s. 19). De materiella bestämmelserna i konkurrenslagen är inriktade på att motverka tre slag av åtgärder som kan skada konkurrensens effektivitet, nämligen gemensamma förfaranden som omfattar flera aktörer på marknaden (2 kap. 1 §, förbud mot konkurrensbegränsande samarbete), ensidiga förfaranden (2 kap. 7 §, förbud mot missbruk av dominerande ställning) och strukturella åtgärder (4 kap. 1 §, förbud mot företags- Konkurrenslagen innehåller också en regel som gör det möjligt att pröva konkurrenskonflikter som uppstår när staten, en kommun eller ett landsting säljer varor och tjänster på marknaden i konkurrens med privata aktörer (3 kap. 27 §, förbud mot konkurrens- begränsande offentlig säljverksamhet). Den regeln kompletterar förbuden mot konkurrensbegränsande samarbete respektive missbruk av Det är i första hand som har att vaka över företag att upphöra med överträdelser av förbuden mot konkurrens- begränsande samarbete eller missbruk av dominerande ställning (3 kap. 1 §). Även företag som berörs av sådana överträdelser har vissa möjlig- heter att ansöka om förbud i domstol (3 kap. 2 §). oaktsamma överträdelser av förbuden kan hos ansöka om utdömande av konkurrensskadeavgift Prop. 2009/10:236 (3 kap. 5 §). Ett företag som uppsåtligen eller av oaktsamhet överträder något av dessa förbud kan förpliktas att ersätta den skada som därigenom uppkommer (3 kap. 25 §). 4.2 Förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete Förbudet i 2 kap. 1 § konkurrenslagen Enligt 2 kap. 1 § konkurrenslagen är avtal mellan företag förbjudna om de har till syfte att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen på marknaden på ett märkbart sätt eller om de ger ett sådant resultat. I paragrafens andra stycke ges exempel på avtal som typiskt sett är konkurrensbegränsande. Här nämns bl.a. avtal som innebär att försäljningspriser fastställs, produktion begränsas eller kontrolleras och marknader delas upp. Förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete har sin motsvarighet i artikel 101.1 i EUF-fördraget. För att förbudet i paragrafen ska vara tillämpligt krävs, i likhet med vad som gäller enligt , någon form av överenskommelse mellan två eller flera företag, det s.k. avtalskriteriet. Ett avtal kan ha formen av såväl formellt bindande muntliga eller skriftliga överenskommelser mellan två eller flera företag som arrangemang där ett företag gentemot ett annat frivilligt åtar sig att begränsa sin frihet att agera på marknaden (se t.ex. avgöranden, MD 2003:2). Av 1 kap. 6 § konkurrenslagen framgår att vad som sägs om avtal i lagen också ska tillämpas på beslut av en sammanslutning av företag och samordnade förfaranden av företag. Med ett beslut av en sammanslutning av företag avses exempelvis beslut av en branschförening där före- ningens stadgar ger möjlighet att fastställa eller ändra företagens beteende på marknaden. Även beslut som innebär rekommendationer att agera på visst sätt hör hit liksom en företagssammanslutnings faktiska agerande (MD 2005:5). Ett samordnat förfarande innebär att två eller flera företag utan direkt avtal tillämpar ett visst förfarande i samförstånd. Samförståndet behöver inte ha uppkommit genom uttryckliga muntliga eller skriftliga förklaringar. För att ett samordnat förfarande ska föreligga krävs det dock att direkta eller indirekta kontakter mellan företagen har förekommit (MD 2005:7). Det är alltså fråga om ett förfarande mellan företag som medvetet ersätter den fria konkurrensens risker med ett inbördes samarbete (MD 2009:11). Förbudsbestämmelsen träffar endast samarbeten mellan företag som har till syfte eller resultat att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen. Ett samarbete vars syfte är konkurrensbegränsande är förbjudet i sig (se t.ex. MD 2005:7). Det krävs i ett sådant fall inte att samarbetets effekter Prop. 2009/10:236 på marknaden påvisas. Om avtalet i sig inte har ett konkurrens- begränsande syfte, får i stället bedömas om det har ett sådant resultat. Vad som är resultatet av en konkurrensbegränsning avgörs i det enskilda fallet efter ett s.k. konkurrenstest, dvs. en närmare prövning av avtalets faktiska eller potentiella påverkan på konkurrensen på den relevanta marknaden. Konkurrensbegränsande samarbeten delas vanligen upp i horisontella eller vertikala avtal. Med horisontella avtal avses samarbeten mellan företag som är verksamma i samma handelsled, dvs. som konkurrerar med varandra. Med vertikala avtal menas avtal mellan företag i olika handelsled i en distributionskedja, t.ex. mellan tillverkare och detaljist. En ytterligare förutsättning för att ett konkurrensbegränsande förfarande ska omfattas av förbudet är att det begränsar konkurrensen på ett märkbart sätt. Därvid har företagens marknadsandelar betydelse. Beräkningen av ett företags marknadsandel förutsätter att den relevanta marknaden avgränsas. Av praxis framgår att avtal mellan konkurrenter som har till syfte att fastställa priser eller att begränsa produktion eller försäljning eller att dela upp marknader eller inköpskällor i princip alltid är märkbart konkurrensbegränsande, oavsett företagens marknadsandelar (se t.ex. de förenade målen T-374 m.fl. mot Europeiska kommissionen, 1998 II-3141, se även MD 2008:12). Även andra omständigheter än företagens storlek och marknadsandelar har beaktats av vid bedömningen av om ett samarbete begränsar konkurrensen på ett märkbart sätt (se t.ex. MD 1997:5, 1997:11, 1997:15 och 2005:7). Av bestämmelsen i 2 kap. 6 § konkurrenslagen framgår att avtal eller avtalsvillkor som är förbjudna enligt 2 kap. 1 § är civilrättsligt ogiltiga. Det innebär att avtalet eller villkoret inte kan göras gällande enligt sitt innehåll. 4.3Undantag från förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete mellan företag 4.3.1Undantag i enskilda fall Det finns i 2 kap. 2 § konkurrenslagen en generell, alltid tillämplig, undantagsregel från förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete i 2 kap. 1 §. Av bestämmelsen framgår att förbudet i 2 kap. 1 § konkurrenslagen inte gäller för ett avtal som 1. bidrar till att förbättra produktionen eller distributionen eller till att främja tekniskt eller ekonomiskt framåtskridande, 2. tillförsäkrar konsumenterna en skälig andel av den vinst som därigenom uppnås, 3.bara ålägger de berörda företagen begränsningar som är nödvändiga för att uppnå målet i 1, och 4.inte ger de berörda företagen möjlighet att sätta konkurren- sen ur spel för en väsentlig del av nyttigheterna i fråga. Paragrafen motsvarar artikel 101.3 i EUF-fördraget. för att bestämmelsen ska vara tillämplig är att avtalet omfattas av förbudet i 2 kap. 1 §. I likhet med vad som gäller inom måste samtliga de villkor som anges i bestämmelsen vara uppfyllda för att undantaget ska gälla. Företagen har själva att bedöma om deras avtal eller förfaranden som de deltar i är förenliga med konkurrensreglerna. Det anses ankomma på den part som gör gällande att bestämmelserna om undantag är tillämpliga att också visa detta (jfr artikel 2 i rådets förordning nr 1/2003 av om tillämpningen av artiklarna 81 och 82 i EG- fördraget [EGT L 1, , s. 1, Celex 32003R0001, numera artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget]). har utfärdat ett tillkännagivande om riktlinjer för tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget (EUT C 101, 27.4.2004, s. 97, nu artikel 101.3 i EUF-fördraget). Riktlinjerna fastställer kommissionens tolkning av villkoren för undantag i artikel 101.3. De ger därmed vägledning om hur kommissionen kommer att tillämpa artikel 101 i enskilda ärenden. Riktlinjerna är inte bindande för domstolar och myndigheter i medlemsstaterna, men ett syfte är också att ge dem vägledning när de tillämpar artikel 101.1 och 101.3 i EUF-fördraget (p. Innebörden av ett gruppundantag är att vissa typer av avtal generellt undantas från förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete i 2 kap. 1 § konkurrenslagen. En stor andel av de avtal som faller under bestämmelsen om undantag i 2 kap. 2 § konkurrenslagen torde omfattas av olika gruppundantag. Genom gruppundantaget får parterna i avtalet ett skydd mot ingripanden så länge som villkoren för undantag är uppfyllda. det slaget finns också inom där kommissionen bemyndigats att utfärda förordningar om gruppundantag från förbudet i artikel 101.1 i Ett gruppundantag påverkar inte tillämpningen av förbudet mot missbruk av dominerande ställning i 2 kap. 7 § konkurrenslagen. Motsvarande principer tillämpas även inom EU:s konkurrensrätt. Gruppundantagen regleras i särskilda lagar. I 2 kap. 3 § konkurrenslagen listas de gruppundantag som är i kraft. Där föreskrivs att från förbudet i 1 § gäller undantag för sådana grupper av avtal (gruppundantag) som Prop. 2009/10:236 avses i 1.lagen (2008:580) om gruppundantag för konkurrens- begränsande avtal om viss taxisamverkan, 2.lagen (2008:581) om gruppundantag för vertikala kon- kurrensbegränsande avtal, 3.lagen (2008:582) om gruppundantag för konkurrens- begränsande specialiseringsavtal, 4.lagen (2008:583) om gruppundantag för konkurrens- begränsande avtal om forskning och utveckling, 5.lagen (2008:584) om gruppundantag för vertikala kon- kurrensbegränsande avtal inom motorfordonssektorn, 6.lagen (2008:585) om gruppundantag för vissa konkurrens- begränsande avtal inom försäkringssektorn, och 7.lagen (2008:586) om gruppundantag för konkurrens- begränsande avtal om tekniköverföring. Samtliga svenska gruppundantag, förutom det som avser taxi- samverkan, har EU-rättslig motsvarighet. I 2 kap. 3 § konkurrenslagen anges att om ett enskilt avtal är undantaget från förbudet i 1 § men avtalet har följder som är oförenliga med 2 §, får besluta att avtalet inte ska omfattas av gruppundan- taget. Innebörden av ett sådant beslut är att parterna i avtalet inte åtnjuter det skydd mot ingripande, i form av t.ex. ett åläggande enligt 3 kap. 1 § konkurrenslagen, som gruppundantaget ger. Motsvarande bestämmelser gäller även inom för avtal som omfattas av någon förordning om gruppundantag som beslutats av kommissionen. Av artikel 29.2 i förordning (EG) nr 1/2003 följer att kan återkalla ett undantag för ett avtal som omfattas av en förordning om gruppundantag som kommissionen meddelat. 4.3.3Legalundantag inom jordbrukssektorn och taxinäringen Konkurrenslagen innehåller i 2 kap. 45 §§ särskilda bestämmelser för vissa former av samarbete mellan små företag, s.k. legalundantag. Det gäller samarbeten inom primära lantbruksföreningar, t.ex. enskilda lant- brukare, och vissa samarbeten mellan taxiföretag. Legalundantagen inne- bär att förbudet i 2 kap. 1 § konkurrenslagen inte är tillämpligt på ett samarbete om de förutsättningar som anges i de särskilda bestämmel- serna är uppfyllda. Bestämmelserna om legalundantag ger parterna i avtalet ett skydd mot ingripanden på konkurrensrättslig grund. Undan- taget påverkar dock inte tillämpningen av förbudet mot missbruk av dominerande ställning i 2 kap. 7 § konkurrenslagen. Förhållandet mellan den svenska konkurrensrätten Konkurrenslagen är, som tidigare nämnts, utformad med som förebild. Såvitt gäller reglerna rörande förbud mot konkurrens- begränsande samarbete i 2 kap. 12 §§ konkurrenslagen har de sin före- bild i artikel 101.1 och 101.3 i EUF-fördraget. En förutsättning för att tillämpa artikel 101 i EUF-fördraget är att handeln mellan medlemsstaterna påverkas. Samhandelskriteriet har tolkats vidsträckt; det räcker att påverkan på samhandeln är potentiell. Till följd av detta begränsar kriteriet inte tillämpning särskilt påtagligt. I tillkännagivandet Riktlinjer om begreppet påverkan på handeln i artikel 81 och 82 i fördraget (EUT C 101, 27.4.2004, s. 81, nu artikel 101 och 102 i EUF-fördraget) redovisar de principer som har utarbetats av unionsdomstolarna beträffande tolkningen av begreppet påverkan på handeln. När det gäller tillämpningen av artikel 101 i EUF-fördraget är en av de viktigaste rättsakterna rådets förordning (EG) nr 1/2003 av om tillämpningen av artiklarna 81 och 82 i EG- fördraget (EGT L 1, , s. 1, Celex 32003R0001, nu artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget).