prop · GY031d6 · 2010-10-12 00:00:00 — Rekrytering och utbildning för hemvärnets behov kan vidare antas ha positiva effekter för rekryteringen till övriga förband inom insatsorganisationen. Regeringen avser att noga följa hur rekryteringen till insatsorganisationens förband fortskrider, såväl i fråga om hemvärnet med de 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 nationella skyddsstyrkorna som övriga förband. De ändringar i lagen om totalförsvarsplikt som trädde i kraft innebär att det finns möjligheter att skriva in för värnplikt och krigsplacera militär personal oavsett om personalen utbildats i enlighet med lagen om totalförsvarsplikt eller på frivillig grund. Denna möjlighet är av stor betydelse för att säkerställa förbandens användbarhet vid ett militärt hot mot . Regeringen har därför beslutat om inriktningen att samtliga förband i insatsorganisationen samt förbandsreserven vid varje givet tillfälle ska vara uppfyllda i fråga om krigsplacerad personal. Utöver det ska insatsorganisationen kompletteras med en personalreserv som innehåller militär personal som tidigare tjänstgjort inom Försvarsmakten. Med utgångspunkt från de bedömningar regeringen redovisade i propositionen och myndighetens nya uppdrag kommer att byta namn till Totalförsvarets rekryteringsmyndighet. Något uttag till civilplikt kommer inte längre att ske. Regeringen avser därför att ge Totalförsvarets rekryteringsmyndighet i uppdrag att redovisa kostnader för bibehållandet av systemet PLIS (informationssystem) med förutsättningen att inga civilpliktiga längre kommer att hanteras i systemet. Införandet av det beslutade tvåbefälssystemet pågår. har ca 300 specialistofficerare anställts och 345 individer påbörjade utbildning till specialistofficerare. Regeringen anser att ett viktigt första steg tagits i och med anställning av specialistofficerare. Regeringen anser att ett fungerande karriärväxlingssystem är ett viktigt verktyg för att kunna skapa och vidmakthålla önskvärd kompetens- och åldersstruktur i Försvarsmakten. /2009 har 21 officerare lämnat Försvarsmakten med hjälp av karriärväxlingsverktyg. Regeringen anser mot bakgrund av detta att Försvarsmakten bör intensifiera sina ansträngningar att skapa ett fungerande karriärväxlingssystem. Takten i övergången till ett tvåbefälssystem bör öka. Det är även viktigt att tydliga verktyg för karriärväxling för officerare måste tas fram. Regeringen avser att följa dessa frågor noggrant. Officersyrkets karaktär och innehåll kommer mot bakgrund av ändrade uppgifter och införandet av det nya personalförsörjningssystemet att förändras. Av Försvarsmaktens budgetunderlag framgår att myndigheten ser ett långsiktigt behov av cirka 3 900 officerare och 5 900 specialistofficerare. var cirka 9 000 officerare och cirka 500 specialistofficerare anställda vid myndigheten. I den initiala uppbyggnaden av specialistofficerskåren är det därför angeläget att så långt som möjligt fylla specialistofficersbefattningar med redan anställda officerare. Regeringen menade i budgetpropositionen att kostnaderna för den officersutbildning som genomförs vid är för höga och angav att dessa skulle ses över. Med anledning av detta har Försvarsmakten och Försvarshögskolan på uppdrag av regeringen inkommit med ett förslag på hur dessa kostnader kan minska, både vad avser såväl utbildningsvolymer som rationaliseringar. Med myndigheternas förslag som grund föreslår regeringen att kostnaderna minskas i enlighet med det som anförs i avsnitt 3.6. I tabell 3.4 redovisas hur antalet anställda har förändrats och . Siffror inom parentes visar antalet årsarbetare. Tabell 3.4 Personella förändringar i Försvarsmakten (8 400) (9 159) (9 253) (6 200) (6 747) (6 538) (15 200) (16 900) (16 923) minskade genomsnittsåldern för yrkesofficerare från till och för civilanställd personal från till . Minskningen bland de civila är i huvudsak en konsekvens av att ett större antal civilanställda har gått i ålderspension samt att antalet visstidsanställda har ökat. Andelen officerare som är kvinnor har ökat marginellt och ligger 2009 på , 2004 var andelen . Andelen anställda kvinnor bland specialistofficerarna är . 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 I tabell 3.5 nedan redovisas Försvarsmaktens löne- och avvecklingsutgifter. Tabell 3.5 Löneutgifter i Försvarsmakten Alla anslag, , priser Försvarsmakten har en ojämn kompetens-, ålders- och könsfördelning. Regeringen bedömer att ålders- och kompetensfördelning kommer att förbättras genom ett snabbt införande av tvåbefälssystemet samt ett fungerande karriärväxlingssystem. Regeringen bedömer att det nya frivilliga utbildningssystemet innebär att fler kvinnor kommer att söka anställning i Försvarsmakten. Detta kommer bidra till en jämnare könsfördelning bland myndighetens personal vilket regeringen ser positivt på. Ett effektivt rekryteringsarbete som tar sin grund i att Försvarsmakten uppfattas som en trovärdig, attraktiv och jämställd arbetsgivare är grundläggande för att lösa personalförsörjningen. Regeringen redovisade i prop. 2009/10:160 en samlad svensk veteransoldatpolitik för . biföll regeringens förslag (bet. 2009/10:FöU8, rskr. 2009/10:269). I sitt delbetänkande SOU 2007:77 pekade på behovet av veteransoldatstatistik. Regeringen har uppdragit åt Försvarsmakten att myndigheten ska kunna tillhandahålla sådan statistik. beslutade med anledning av propositionen Modern personalförsörjning för ett användbart försvar vissa frågor om Försvarsmaktens personal (prop. 2009/10:160, bet. 2009/10:FöU8, rskr. 2009/10:269). beslut innebär bl.a. att lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten den 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 ersätts med en ny lag, lagen (2010:449) om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser. Den nya lagen innebär bl.a. att Försvarsmakten får ett uppföljningsansvar och att stödåtgärder ska genomföras utan tidsbegränsning. I propositionen aviserade regeringen även en rad åtgärder på det veteransoldatpolitiska området. Det gällde bl.a. frågor om insatsfrekvens, medicinskt omhändertagande, nya medaljer och minnesmonument samt inrättandet av en veteranadministrativ enhet inom Försvarsmakten. Regeringen uppdrog åt Försvarsmakten, Generalläkaren och att genomföra veteransoldatpolitiken med utgångspunkt i prop. 2009/10:160 och beslut. Frivillig försvarsverksamhet riktad mot Försvarsmaktens behov, främst hemvärnets behov av avtalspersonal, har i stort genomförts enligt plan. Den verksamhet som genomförts har omfattat bl.a. ungdomsutbildning, totalförsvarsutbildning (TFU) samt utbildning i specialistfunktioner såsom stabstjänst, sambandstjänst, fordons/fartygstjänst och trosstjänst. Verksamheten har genomförts med kvalitativt bra resultat. De ur anslaget 1:10 Stöd till frivilliga försvarsorganisationer, som avsågs för bidrag till frivilliga försvarsorganisationer, har använts för detta ändamål. Från och med har det särskilda anslaget för denna verksamhet utgått och medlen återfinns istället inom ramen för anslag 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap. Av de som regeringen ställde till förfogande för ersättning till frivilligorganisationerna för deras utbildningsverksamhet m.m. har ca förbrukats. Regeringens syn på utvecklingen avseende den frivilliga försvarsverksamheten som redovisades i prop. 2008/09:140 Ett användbart försvar gäller alltjämt. Bland annat anförde regeringen att frivillig verksamhet ofta är ett kostnadseffektivt sätt för samhället att tillgodose resursbehov som kan vara tillfälliga men omfattande. När det gäller det militära försvaret anser regeringen att frivilligorganisationerna har sin huvudsakliga roll när det gäller bemanningen av vissa befattningar i hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna. Vidare kan de frivilliga försvarsorganisationerna spela en viktig roll när det gäller att bidra till Försvarsmaktens rekrytering av intresserade och lämpliga ungdomar till sin verksamhet samt stärka försvarets folkliga förankring och tillvarata det personliga engagemanget. Regeringen bedömde också att de behov som finns i olika sektorer av samhället och som är direkt kopplade till verksamheten bör utgöra grund för uppdrag som myndigheter, kommuner och andra ger till frivilliga försvarsorganisationer. Vid utgången av 2008 lades organisationsenheten Rekryteringscentrum ned. Verksamheten har därefter utvecklats vidare inom den nya organisationsenheten Försvarsmaktens HR-Centrum (FM HRC) som inrättades . har FM HRC organiserats och bemannats. Vid utgången av 2009 lades organisationsenheten Försvarsmusikcentrum ned. Verksamheten inordnades därefter som en enhet i Livgardet. har Arméns trumkår avvecklats. Försvarsmusiken består numera av i , Livgardets Dragonmusikkår i och Marinens musikkår i . Försvarsmusiken har genomfört ca 170 vaktparader med hel kår och ca 25 vintervaktparader. En annan grundorganisatorisk förändring är att FMLOG:s centrallager i invigdes . Åtgärden syftar till att förstärka effektiviteten i FMLOG:s hantering. Vidare har Försvarsmakten avbrutit den tidigare aviserade avvecklingen av den militära flygverksamheten på , . Försvarsmaktens totala hyreskostnad uppgick till . Detta är en liten ökning jämfört med . Försvarsmakten har fortsatt att bedriva ett aktivt miljöarbete. En del i detta är att sanera områden som skadats av tidigare militär verksamhet. Ett stort arbete, som är slutfört, har varit att sanera bottensedimentet i Muskövarvets tunnlar. Totalt har Försvarsmakten genomfört saneringsåtgärder för ca . var det ca . Försvarsmakten har också fortsatt aktivt medverkat i processen för etablering av vind- och vågkraft. hanterade myndigheten nästan 1 700 yttranden i fråga om etablering av vindkraftverk. var det ca 850 ärenden. Genom en digitalisering har remissförfarandet förenklats för sökandena. Efter att ha utrett frågan om hinderfrihet vid militära flygplatserna redovisade Försvarsmakten riktlinjer för hur myndigheten ska hantera inkommande vindkraftsremisser. Vågkraftanläggningar berör ofta Försvarsmaktens övnings- och skjutområden i kustområdena och till havs. har myndigheten hanterat fyra vågkraftärenden. Försvarsmakten och exploatörerna har kunnat hitta områden för vågkraft som kan godtas av Försvarsmakten. Vad avser försvarets övnings- och skjutfält så fastställde Försvarsmakten, med utgångspunkt i reduceringarna i Försvarsmaktens grundorganisation efter försvarsbesluten och 2004, en plan för övnings- och skjutfälten. I planen redovisas fält som är föremål för förändringar och fält där Försvarsmakten redan beslutat om den fortsatta inriktningen. Av planen framgår att ett stort antal fält ska avvecklas. Försvarsmakten och fastställde en och avyttring av mark och byggnader. I handboken regleras bl.a. hanteringen av miljöfrågor och frågor om oexploderad ammunition vid övnings- och skjutfält. När Försvarsmakten frånträtt ett fält ska avyttra marken i enlighet med gällande författningar. Regeringen vill i detta sammanhang erinra om att två utredningar ser över frågor om statens fastighetsförvaltning. Det är dels utredningen om översyn av statens fastighetsförvaltning (dir. 2009:45), dels utredningen om översyn av förordningarna om statens fastighetsförvaltning (dir. 2009:46). 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Båda utredningarna ska redovisa sitt uppdrag . Vid sidan om detta har Försvarsmakten regeringens uppdrag att sanera områden som, i enlighet med den av myndigheten gjorda inventeringen, skadats av tidigare militär verksamhet. Regeringen uppdrog åt Försvarsmakten att i samband med årsredovisningen redovisa frågor om övnings- och skjutfälten. Det gäller bl.a. avvecklingen av övnings- och skjutfält, hur Försvarsmakten i övrigt genomför övnings- och skjutfältsplanen , saneringen av fält som skadats eller förorenats av militär verksamhet, inklusive oexploderad ammunition samt frågor om allmänhetens tillträde till övnings- och skjutfält när militär verksamhet inte pågår på fältet. Regeringen avser att därefter återkomma till med en samlad redovisning om övnings- och skjutfälten. Försvarsunderrättelseverksamhet bedrivs av Försvarsmakten, , och . prioriterades stödet till svenskt deltagande i internationella insatser. Försvarsmaktens enhet för militär underrättelse- och säkerhetstjänst (MUST) har bedrivit försvarsunderrättelseverksamhet och därvid tagit fram efterfrågade underlag för regeringens, och Försvarsmaktens samt andra myndigheters behov samt bidragit med beslutsunderlag under det svenska EU- ordförandeskapet. MUST har även lämnat stöd till EU:s militära stab och EU:s situationscenter (EU SITCEN). MUST har också genomfört ett antal säkerhets- och administrativa signalskyddskontroller inom olika delar av Försvarsmakten och ett antal andra myndigheter. har fokuserat på att anpassa verksamheten till den nya lagstiftningen för försvarsunderrättelseverksamheten som trädde i kraft samt de ändringar och tillägg till denna 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 som trädde i kraft . Vidare har myndigheten ökat stödet till Försvarsmaktens insatser internationellt. övertog den signalskyddsverksamhet som ansvarar för att tilldela säkra kryptografiska funktioner till civila myndigheter. Verksamheten bedrevs tidigare av den numera avvecklade, . Verksamheten är lokaliserad i . har vidare utfört ett antal avgiftsbelagda informationssäkerhetsanalyser åt ett antal andra myndigheter. och har inom sina kompetensområden bidragit till försvarsunderrättelseverksamheten. inrättades Försvarsunderrättelsedomstolen och övertog därmed den tillståndsprövning avseende signalspaning som tidigare haft som uppgift. beslut om ändringar i lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet innebar att () ombildades till Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten (SIUN). Den nya myndigheten har liksom föregångaren i uppgift att granska på vilket sätt försvarsunderrättelsemyndigheterna bedriver sin verksamhet. Vidare har SIUN fått i uppgift att kontrollera efterlevnaden av den nya lagen samt säkerställa att signalspaningsmyndigheten endast får tillgång till de signalbärare som omfattas av tillstånd från Försvarsunderrättelsedomstolen. Regeringen har med anledning av ändringarna i lagstiftningen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet, förordnat en parlamentarisk kommitté med uppgift att bl.a. utvärdera lagstiftningen ur ett integritetsperspektiv. Den parlamentariska kommittén kommer att redovisa sitt uppdrag . Försvarsunderrättelseverksamheten ska bedrivas till stöd för svensk utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik samt för att kartlägga yttre hot mot landet. Utgångspunkten är det breda spektrum av hot och risker som har att förhålla sig till Stöd till svenska internationella insatser, såväl militära som civila, ska ges hög prioritet. 3.4.3.3 Materiel och anläggningar Verksamheten finansieras av anslagen 1:3 Anskaffning av materiel och anläggningar, 1:4 Vidmakthållande, avveckling m.m. av materiel och anläggningar, 1:9 , 1:11 Internationella materielsamarbeten, industrifrågor och exportstöd m.m. samt även anslaget 1:12 I budgetpropositionen angav regeringen bl.a. att anpassningen och effektiviseringen av materielförsörjningen för att bättre möta materielbehoven vid fredsfrämjande insatser bör fortsätta. Regeringen angav vidare inriktningen att minska bredden av materielutvecklingssatsningar till förmån för anskaffning av beprövade system från den konkurrensutsatta marknaden samt att i högre grad väga nyanskaffning mot vidmakthållande av befintliga system. Detta för att minska de långsiktiga bindningarna i materielförsörjningen och korta ledtiderna för att få operativa system i drift och därmed öka flexibiliteten i materielplaneringen. 2008/09:140 Ett användbart försvar har regeringen utvecklat detta i form av nya principer för materielförsörjningen. Tillsammans med och har Försvarsmakten fortsatt att implementera regeringens inriktning av materielförsörjningen. mellan Försvarsmakten och har fortsatt att implementeras. Planeringsprocessen har förenklats och är bättre integrerad i myndigheternas övriga verksamheter. På grund av senarelagda leveranser av kommer belastningen på anslaget 1:3 Anskaffning av materiel och anläggningar att bli lägre än planerat. Dessa och eventuella andra senarelagda leveranser prognostiseras ge upphov till ett ca 30 procentigt anslagssparande för . Leveranserna och till dem knutna utgifter förskjuts därmed i tiden och belastar istället kommande budgetår. Sammanfattningsvis innebär regeringens materielförsörjningsprinciper att vidmakthållande och uppgradering av befintlig materiel bör väljas före nyanskaffning, om det är ekonomiskt försvarbart och operativa krav kan uppnås. När nyanskaffning är nödvändig ska i första hand färdigutvecklad på marknaden befintlig och beprövad materiel anskaffas. Utveckling av materiel bör genomföras när behoven inte kan tillgodoses på annat sätt. Oavsett anskaffningsform bör möjligheterna till internationellt samarbete undersökas. I de särskilda fall då regeringen bedömer att det är verksamhetsmässigt och ekonomiskt fördelaktigt, kan samarbete i fråga om försvarsteknologi vara aktuellt med de länder med vilka vi delar säkerhetspolitiska intressen. ska dessa principer fortsatt implementeras. Materielförsörjningen bör således utformas och genomföras så att insatsorganisationens behov och utformning kan tillgodoses över tiden med en god förmåga att hantera förändrade behov och prioriteringar. I enlighet med det som sagts i avsnitt 3.2 om politikens inriktning har en utredning tillsatts för att lämna förslag på effektiviseringar och kostnadsreduceringar inom det stöd som lämnas till Försvarsmakten inom bl.a. materielförsörjningen. Möjligheterna att nyttja olika former av offentlig-privat samverkan bör alltid prövas. Möjligheterna till samverkan mellan offentliga aktörer och näringslivet kan utnyttjas för att åstadkomma ett effektivt och ändamålsenligt resursutnyttjande. Inriktningen bör vara att genom offentlig-privat samverkan frigöra resurser för en fortsatt utveckling av Försvarsmaktens kärnverksamhet där så är möjligt och lämpligt. Att lägga över verksamheten på privata aktörer får dock inte leda till att svårbrytbara monopolförhållanden skapas eller till att lagar och förordningar om finansiering av statlig verksamhet överträds. En huvudprincip ska därför vara att alla möjligheter ska granskas för att finna kostnadseffektiva lösningar och, där så är lämpligt, ska verksamheten upphandlas på den konkurrensutsatta marknaden. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 internationella engagemang omfattar såväl bisom multilaterala samarbeten. Dessa samarbeten rör bl.a. informations- och erfarenhetsutbyten, gemensam utveckling och anskaffning, kunskaps- och teknologiöverföring, forskning och teknikutveckling m.m. Det internationella försvarssamarbetet leder till minskade kostnader avseende utveckling, anskaffning samt drift och underhåll, underlättar en internationell kravanpassning, ger delade kunskaper samt utvecklar ömsesidiga beroenden. Det totala antalet bilaterala samarbeten inom ramen för tecknade samförståndsavtal på regeringsnivå uppgår till cirka 30 stycken vilka syftar till att fördjupa materiel- och forskningssamt teknikutvecklingssamarbetet. har deltagit i den europeiska försvarsbyråns verksamhet (, ). Under det svenska ordförandeskapet i EU drev bl.a. frågan om att stärka en öppen europeisk försvarsmaterielmarknad och likvärdiga konkurrensvillkor för den europeiska försvarsindustrin. Som resultat fattade styrelsen för beslut om en politisk deklaration och gav i uppdrag att ta fram förslag på åtgärder för att uppnå målet. har även medverkat till att påverka EDA:s förutsättningsskapande arbete, bl.a. den uppförandekod kring motköp som trädde i kraft , samt implementeringen av den s.k. förmågeutvecklingsplanen. Deltagande i internationella samarbeten som syftar till att finna gemensamma lösningar för vidmakthållande och till att gemensamt anskaffa på marknaden tillgänglig och beprövad materiel är ett viktigt medel för att effektivisera materielförsörjningen. Regeringen anser därför att det internationella samarbetet för sådana ändamål bör öka. Möjligheter till samarbete inom övriga områden bör utnyttjas om det leder till att Försvarsmakten kan uppfylla kraven på operativ förmåga till en lägre kostnad än vad som annars hade varit möjligt. Deltagande i internationella samarbeten som syftar till utveckling av ny materiel bör vara fortsatt restriktivt. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Försvarsmakten, och har redovisat ett uppdrag att prioritera sitt deltagande i internationella samarbetsgrupper. Regeringen konstaterar att det krävs prioriteringar med stöd av materielförsörjningsprinciperna i fråga om vilka samarbeten ska engagera sig i. Regeringen avser att följa utvecklingen. Samarbete inom multilaterala europeiska ramverk skapar förutsättningar för en effektiv resursuppbyggnad och resursutnyttjande på en europeisk nivå samt förbättrar möjligheterna att samverka i planering och genomförande av insatser. och /PfF-samarbetet utgör härvidlag tillsammans med LoI/FA-samarbetet och det nordiska samarbetet grunden för deltagande i multilaterala europeiska samarbeten. Natos forsknings- och materielsamarbete är av särskild vikt vad gäller standardiserings- och interoperabilitetsutveckling. Vidare anser regeringen att bilateralt samarbete i vissa fall kan vara mer effektivt än det multilaterala och betydelsefullt inte minst för teknologiöverföring. Framför allt utgör en för viktig samarbetspartner. Den statliga exportfrämjande verksamheten har ökat . Efterfrågan på de statliga aktörernas medverkan har ökat. De växande behoven har lett till krav på hårdare prioriteringar inom ramen för exportstödsverksamhet. Regeringen anser att exportstödjande verksamhet fortsatt bör användas som ett medel för att främja en kostnadseffektiv materielförsörjning. En ny myndighet med ansvar för exportstöd och försäljning av övertalig materiel har inlett sin verksamhet . Myndigheten kommer att ha ca 40 anställda varav ca 20 personer har övergått från . På detta sätt gagnas exportstödet genom en tydligare uppdelning av ansvar inom staten och att företagen får en tydlig kontaktyta. Myndigheten ska bidra till en effektivare verksamhet, statlig helhetssyn, bättre prioriteringar av verksamheten och mer transparenta processer. En grundläggande utgångspunkt för statens exportstöd är att exporten godkänns av ansvarig exportkontrollmyndighet. 3.4.3.5 Forskning och utveckling Verksamheten finansieras från anslagen 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap, 1:3 Anskaffning av materiel och anläggningar, 1:5 Forskning och teknikutveckling och 1:9 . Försvarsmakten har beställt forskning och utveckling av olika leverantörer, främst från , och Försvarshögskolan. Försvarsmakten har prioriterat forsknings- och utvecklingsverksamhet som bidrar till ett mer flexibelt och tillgängligt insatsförsvar. Forskningen har inriktats mot att bidra till handlingsfrihet i framtida beslut och till lösningar som behövs i insatser. har utvecklingsarbetet inneburit en ökad förmåga för svensk militär personal att agera i områden där irreguljära hot förekommer, bl.a. genom vidareutveckling av förmåga till s.k. allomfattande operationer (Comprehensive Approach). Utveckling har skett bl.a. genom teknikdemonstratorer för modifierad bandvagn för jägarförband samt för korvett- och Gripensystem. Laserskydd och skydd mot pansarbrytande ammunition har tillförts insatsorganisationen. Det nationella flygforskningsprogrammet har, genom att samordna forskningsresurser från flera statliga aktörer, fortsatt bidragit till ökade civil-militära synergieffekter. Regeringen anger i propositionen Ett användbart försvar (prop. 2008/09:140) att Försvarsmaktens kostnader för forskning och utveckling bör minska. Vidare anger regeringen att egenutveckling av materiel ska minska. I enlighet med det som nämnts i avsnitt 3.2 om politikens inriktning har en utredning tillsatts för att lämna förslag på effektiviseringar och kostnadsreduceringar inom det stöd som lämnas till Försvarsmakten inom bl.a. forskning och utveckling.