prop · GY0312 · 2010-10-20 00:00:00 — är det få biogasanläggningar som hanterar produkten i såväl gas- som vätskeform, men antalet väntas växa eftersom distribution i vätskeform i vissa fall är mer kostnadseffektivt. Bolaget tar också upp det förhållandet att naturgas inte beskattas som andra fossila produkter, vilket enligt bolaget begränsar biogasens expansion. Särskilt snedvrids konkurrensen mellan naturgas och andra bränslen genom att naturgas som används som drivmedel inte betalar energiskatt, varför bolaget efterlyser ett förslag om att en sådan skatt successivt införs. , som inte har något att invända mot förslaget, vill fästa uppmärksamheten på att det nya systemet med skatteavdrag i deklarationen för säkerställande av skattefriheten för biogas, som gäller fr.o.m. , inte får avsett genomslag i vissa fall vid import av biogas. anför att i promemorian används ordet bearbetning för att beskriva processen vid omvandlingen mellan biogasens olika aggregationstillstånd. Enligt är det önskvärt att det kommer till uttryck i det fortsatta arbetet om processen vid omvandling ska betraktas på annat sätt än som framställning eftersom det har betydelse för den rätt till nedsättning som kan föreligga för andra bränslen som åtgår vid omvandlingen. anför också att det bör tydliggöras vad som gäller för biogas i de situationer där 5 kap. 4 a § LSE inte är tillämplig. anser att det är lämpligt att göra ett förtydligande av hur avsiktsrekvisitet i 2 kap. 3 § LSE är tänkt att tillämpas för gas som är avsedd att förbrukas för framställning av annan gas som i sin tur är avsedd för de ändamål som anges i 2 kap. 3 § LSE. Särskilt bör klargöras om avsikten är att hänsyn ska tas till slutproduktens användningssätt. framför också att för det fall biogas i flytande form omfattas av 2 kap. 1 § första stycket 4 LSE bör inledningen till nämnda bestämmelse ändras och ges lydelsen Gasol m.m. som används för. Slutligen anför att det bör klargöras hur de omvandlingar som kan ske i samband med lagring och tankning vid tankstationer ska behandlas i beskattningshänseende. saknar en utförlig konsekvensutredning. Skälen för regeringens förslag: Att skattskyldighet inträder för biogas som hanteras av en godkänd upplagshavare eller en godkänd lagerhållare enbart som en följd av att biogasen ändrar form, och därmed inte längre omfattas av aktörens godkännande att hantera produkten obeskattad, är en oavsedd effekt av den ändring av bestämmelserna som gäller fr.o.m. (prop. 2009/10:41, bet. 2009/10:SkU21, rskr. 2009/10:122, SFS 2009:1495). I detta sammanhang bör framhållas att biogas oavsett form i regel innehas för att säljas eller förbrukas som bränsle för uppvärmning eller som motorbränsle. Eftersom tanken är att biogas oberoende av fysisk form ska kunna hanteras obeskattad av de aktörer som godkänts att hantera obeskattad biogas behöver reglerna kompletteras. Det skulle kunna göras genom att säkerställa att avdragsrätt för skatten föreligger även i dessa fall. Med en avdragsregel är aktören tvungen att i punktskattedeklaration dels redovisa skatt för biogas som övergått från en form till en annan, dels yrka avdrag för samma skatt. En sådan ordning innebär en administrativ börda för aktören, som bör undvikas. Det kunde ändå vara en lösning om det fanns ett behov för regeringen att även i dessa fall få underlag för att ta fram volymer för statsstödskontroll eller för att kontrollera beskattningen (jfr ovan). Något sådant behov bedöms dock inte finnas. Biogasen handhas i dessa fall av den aktör som bedömts uppfylla kriterierna för att hantera biogas skattefritt. Ett annat system bör alltså väljas för att bevara skattefriheten i dessa fall. Genom en ordning där skattskyldighet inte kommer att inträda för biogas enbart på grund av att biogasen övergår från gasform till vätskeform eller omvänt, skulle man kunna uppnå att skattefriheten för biogas i dessa fall upprätthålls oavsett gasens fysiska form. Regeringen föreslår att denna administrativt enklare modell bör väljas. Som förutsättning för skattefrihet bör dock gälla att biogasen i samband med att denna ändrar fysisk form hanteras av en aktör som är godkänd att hantera den framställda gasen obeskattad i dess nya form (se dock nedan om omvandlingar där skattskyldighet redan inträtt). En fortsatt skattefri hantering av biogasen i dess nya form bör också förutsätta att biogasen hanteras inom de ramar som föreskrivs för skattefri hantering av biogasen i den nya formen. har i remissynpunkterna tagit upp frågan om en omvandling av biogas från gasform till vätskeform eller tvärtom är att se som en framställning av en energiprodukt. Det kan konstateras att ett byte av biogasens form mellan gas och vätska, t.ex. för att förenkla transport, normalt inte skulle ses som en framställning av en ny energiprodukt. Mot bakgrund av utformningen av lagstiftningen får dock omvandlingen, i och med att den medför ett byte av KN-nummer, jämställas med en framställning av en energiprodukt. I den mån det åtgår bränsle vid omvandlingen kan därmed bestämmelserna om rätt till nedsättning av skatt vid framställning av en energiprodukt bli tillämpliga. har vidare efterfrågat ett förtydligande av skatteplikten för biogas i gasform mot bakgrund av att en förutsättning för skatteplikt enligt 2 kap. 3 § LSE är att produkten är avsedd att förbrukas, säljs eller förbrukas som bränsle för uppvärmning eller som motorbränsle. Regeringen har i tidigare lagstiftningsärende berört frågan om hur detta s.k. avsiktsrekvisit bör tolkas (se prop. 2006/07:13, s.74). Som exempel nämns en jordbrukare som tillverkar rapsolja som han säljer vidare. Det uppges att avsiktsrekvisitet inte bör tolkas så strikt att jordbrukaren skulle bli skattskyldig för rapsoljan som han säljer till någon annan. Detta även om han har vetskap om att oljan i ett senare led efter vidareförädling kommer att förbrukas som bränsle. Jordbrukaren får i det fallet inte anses sälja ett bränsle utan en råvara. Enligt regeringens mening får dock en annan situation anses föreligga när omvandling av biogas från gasform till vätskeform sker hos en och samma aktör. Aktören har då full kännedom om och kontroll över den avsedda försäljningen av produkten efter omvandlingen, och avsiktsrekvisitet bör därmed normalt anses uppfyllt om biogasen i vätskeform är avsedd som bränsle för uppvärmning eller motorbränsle. Om lagerhållaren i stället säljer biogasen i gasform vidare till en annan aktör får en förnyad prövning av avsiktsrekvisitet ske såsom i exemplet ovan avseende rapsolja. En typisk situation där den föreslagna bestämmelsen skulle vara aktuell är när biogas i gasform hos en lagerhållare genom nedkylning övergår i vätskeform. Utan den ovan föreslagna bestämmelsen kan skattskyldighet då komma att inträda eftersom biogasen i gasform hos lagerhållaren tas i anspråk för annat ändamål än försäljning (5 kap. 3 § 3 a LSE). Så snart gasen ändrat form till vätskeform kommer biogasen inte att omfattas av lagerhållarens godkännande (se 4 kap. 15 § LSE). För att aktören ska få hantera obeskattad biogas i vätskeform bör krävas att aktören är godkänd som upplagshavare för biogas i vätskeform. Det bör också krävas att biogasen i vätskeform befinner sig i ett skatteupplag. I praktiken kommer biogasen att befinna sig i ett skatteupplag om aktören är godkänd som upplagshavare och det utrymme i vilket omvandlingen sker är ett god- känt skatteupplag. Flyttar upplagshavaren sedan biogasen i vätskeform till ett annat skatteupplag bibehålls skattefriheten. Tar upplagshavaren däremot ut biogasen i vätskeform från skatteupplaget till en tankbil för vidare flyttning till exempelvis ett tankställe (som inte är ett skatteupplag eller direkt leveransplats) inträder skattskyldighet för upplagshavaren när biogasen tas ut ur skatteupplaget. Eftersom biogasen i dessa fall vanligtvis säljs för förbrukning som motorbränsle eller som bränsle för uppvärmning kommer avdrag för skatten på biogasen normalt att kunna medges enligt den nya bestämmelsen i 7 kap. 4 § LSE. Motsvarande, fast omvänt, kommer att gälla för biogas i vätskeform som hanteras av en godkänd upplagshavare i ett skatteupplag. Om biogas i vätskeform i skatteupplaget ändrar form till gasform kommer skattskyldigheten, utan den ovan föreslagna bestämmelsen, att inträda för upplagshavaren för att biogasen i vätskeform tagits i anspråk på skatteupplaget (5 kap. 1 § 1 c LSE). Genom övergången till gasform kommer biogasen inte längre att omfattas av upplagshavarens godkän- nande. Biogas i gasform omfattas, som framgått ovan, överhuvudtaget inte av det gemenskapsrättsliga uppskovsförfarandet. För att aktören ska få hantera obeskattad biogas i gasform erfordras följaktligen att denne är godkänd även som lagerhållare för biogas. För att skattefriheten i dessa fall ska kunna bibehållas erfordras att biogasen i gasform hanteras av en lagerhållare. Om biogasen i stället skulle komma att hanteras av någon som inte är godkänd lagerhållare kommer skattskyldighet att inträda för upplagshavaren för att biogasen i vätskeform tagits i anspråk på skatte- upplaget. Även i dessa fall kan det antas att biogasen i de flesta fall säljs för förbrukning som motorbränsle eller som bränsle för uppvärmning. Upplagshavaren kommer i sådant fall att kunna medges avdrag för skatten (7 kap. 4 § LSE). Det kan också tänkas att en övergång från gasform till vätskeform sker i samband med att biogasen av en lagerhållare förs in i en tankbil för att flyttas till ett tankställe, dvs. den sker inte i ett skatteupplag. Då kommer skattskyldighet att inträda för biogasen eftersom den övergått till vätske- form utanför ett skatteupplag (4 kap. 1 § 7 LSE). Eftersom biogasen i ett sådant fall sannolikt i de flesta fall säljs för förbrukning som motor- bränsle eller som bränsle för uppvärmning kommer avdrag för skatten normalt att kunna medges enligt den nya bestämmelsen i 7 kap. 4 § LSE. Förs biogasen i stället in i ett skatteupplag får avdrag för skatten göras enligt 7 kap. 1 § 1 LSE. Det förekommer även att biogas i vätskeform förs ut från ett skatteupplag för att levereras till ett tankställe. När biogasen i vätskeform tas ut ur skatteupplaget kommer skattskyldighet att inträda (5 kap. 1 § 1 LSE). Om den som driver tankstället tar emot och lagrar biogasen i vätskeform för att senare omvandla den till gasform innan eller i samband med att den säljs till kund, uppkommer frågan om en sådan omvandling ska medföra skattskyldighet. Av 4 kap. 12 § 2 följer att den som tillverkar eller bearbetar gasformig biogas utan att vara lagerhållare är skattskyldig. Skattskyldighet skulle därmed kunna anses inträda för den som driver tankstället. Detta skulle, även oaktat möjligheten till avdrag för skatten enligt bestämmelserna i 7 kap. 4 § LSE, medföra en icke avsedd administrativ börda. I denna situation har skattskyldighet för biogasen redan inträtt och det behov som ovan diskuterats av att ta fram underlag för volymer för statsstödskontroll m.m. kan därmed inte anses föreligga. Enligt regeringens mening bör en ny bestämmelse införas enligt vilken skattskyldighet inte inträder när biogas i gasform övergår i vätskeform eller biogas i vätskeform övergår i gasform om skatt- skyldighet för biogasen redan har inträtt. För den som för in eller importerar biogas i vätskeform eller gasform utan att vara godkänd som upplagshavare eller registrerad avsändare respektive lagerhållare kommer skattskyldighet att i föreskriven omfattning inträda vid införseln eller importen (för biogas i vätskeform se t.ex. 4 kap. 1 § 6 samt 5 kap. 2 § 2 LSE). Även i dessa fall är möjligheten till avdrag enligt nya 7 kap. 4 § LSE det sätt på vilket skattefrihet för biogas kan komma aktören tillgodo. Som påtalat innebär lagstiftningens utformning att i det fall biogasen importeras av någon som inte är godkänd som upplagshavare, registrerad avsändare eller lagerhållare kommer möjligheten att göra avdrag för skatten på biogas i praktiken inte att få genomslag. erinrar om att i detta fall kan återbetalning av skatten enligt tullagen (2000:1281) komma i fråga men det förutsätter att det föreligger synnerliga skäl. Eftersom det i praktiken torde vara mycket ovanligt att någon annan än en godkänd aktör kommer att vara skattskyldig för biogas i samband med import, bedömer regeringen detta även om det inte är helt tillfreds- ställande som i huvudsak ett teoretiskt problem som inte föranleder behov av lagändring. Skulle denna bedömning visas sig felaktig får frågan övervägas på nytt. Det ankommer på den som avser att hantera obeskattad biogas fr.o.m. att se till att denne har erforderliga godkännanden. upphör den generella skattefriheten för biogas (se prop. 2009/10:41, s. 161164, bet. 2009/10:SkU21 och SFS 2009:1495). Noteras kan att det för att godkännas som upplagshavare krävs att aktören disponerar över ett utrymme som kan godkännas som skatte- upplag. har i sitt remissvar efterlyst att energiskatt på naturgas som används som drivmedel successivt införs. Regeringen har i propositionen Vissa punktskattefrågor med anledning av budget- propositionen (prop. 2009/10:41 s. 141) berört frågan om energiskatt på fossil naturgas för drivmedelsanvändning. Såsom regeringen därvid konstaterat får frågan om energiskatt bör tas ut på naturgas vid drivmedelsanvändning närmare övervägas i annat sammanhang tillsammans med utvecklingen av marknaden för biogas. Vad gäller biogas i vätskeform har denna KN-nummer 2711 19 00. Detta KN-nummer omfattas av 2 kap. 1 § första stycket 4 LSE. Samtliga bränslen som hänförs under de KN-nr som anges i punkten är direkt skattepliktiga och benämningen under rubriken bränsle tjänar som en allmän upplysning om vilka bränslen som kan förekomma Prop. 2010/11:12 under dessa KN-nr (se prop. 1994/95:54 s. 85). att det av pedagogiska skäl kan vara lämpligt att såsom föreslår komplettera lagtexten med uttrycket m.m., dvs. Gasol m.m. som används för []. Sammanfattningsvis föreslår regeringen att reglerna om beskattning av biogas i LSE kompletteras med bestämmelser om att skattskyldighet inte inträder för biogas när biogasen övergår från gasform till vätskeform eller omvänt, om biogasen alltjämt hanteras av en aktör som är godkänd att hantera biogasen obeskattad och att skattskyldighet inte inträder när biogas i gasform övergår i vätskeform eller biogas i vätskeform övergår i gasform om skattskyldighet för bränslet redan har inträtt. Förslaget föranleder införande av en ny paragraf, 5 kap. 4 a § LSE samt en mindre ändring av 2 kap. 1 § första stycket 4 LSE. Den nya bestämmelsen i 5 kap. 4 a § LSE föreslås träda i kraft . Därmed kommer ikraftträdandet att ske som den generella skattefriheten för biogas slopas. De befintliga bestämmelserna i 4 kap. 3 och 15 §§ LSE medger att ansökan om godkännande som upplagshavare respektive lagerhållare för biogas kan lämnas in till och prövas av inom sådan tid att godkännande kan medges fr.o.m. . 6 Offentligfinansiella och andra effekter 6.1Hantering av flygfotogen på flygplats Det är i första hand ca 20 mindre flygplatser som berörs av förslaget. Flygplatserna är spridda över landet från i norr till i söder. Det kan dessutom finnas ett intresse att verka som upplagshavare för flygfotogen utan krav på viss minsta lagerkapacitet vid andra flygplatser. Flygfotogen som används för förbrukning i luftfartyg för annat än privat ändamål är, och ska vara, skattefritt. Någon egentlig påverkan på statens finanser av förslaget kan därmed inte urskiljas. Förslaget innebär att ordningen för att komma i åtnjutande av skattefriheten bättre säkerställs och förenklas. Enligt uppgift från Svenska sker uppskattningsvis ca 300 tankningar om totalt flygfotogen där förfarandet, och därmed den administrativa bördan, skulle underlättas om dagens system med återbetalning av skatten er- sattes av det föreslagna systemet med godkända upplagshavare. I dessa fall innebär förslaget dessutom att varken den som tillhandahåller flygfotogen eller bolaget som tankar kommer att behöva ligga ute med skattekostnaden. Vidare bör förslaget minska den konkurrensnackdel de mindre flygplatserna befunnit sig i genom att de inte kunnat tillhandahålla flygfotogen skattefritt. Vilket ekonomiskt värde detta har är svårt att uppskatta. Det har inte varit möjligt att få del av branschuppgifter för en sådan ingående konsekvensanalys för aktörerna som efterfrågas av . Med förslaget bör ett visst antal nya ansökningar om godkännande som Prop. 2010/11:12 upplagshavare för flygfotogen inkomma till . förslaget innebära färre ansökningar om återbetalning. uppskattar att förslaget kommer att medföra en engångskostnad för på för bl.a. systemutveckling och information och en ökning av årliga hanterings- och kontrollmässiga kostnader med . De något ökade kostnader som angivits av ska hanteras inom befintliga anslag. Förslaget bedöms inte öka arbetsbördan eller kostnaderna för de allmänna förvaltningsdomstolarna. 6.2Skattefrihet för biogas i vissa fall Den generella skattefriheten för biogas slopas fr.o.m. (prop. 2009/10:41, bet. 2009/10:SkU21, rskr. 2009/10:122, SFS 2009:1495). Biogas kommer därmed att inordnas i förfarandet för bränslebeskattning enligt lagen (1994:1776) om skatt på energi. De som avser att regelbundet hantera obeskattad biogas kommer därmed att be- höva godkännande som lagerhållare, om de avser att hantera gasen i gas- form, och godkännande som upplagshavare, om de avser att hantera gasen i vätskeform. produceras biogas vid ca 230 anläggningar i . Den övervägande delen av anläggningarna bedrivs i regi. Vidare är ca 15 av anläggningarna gårdsanläggningar, dvs. lantbruksbaserade biogasproducerande anläggningar. Gårdsanläggningarna ökar relativt snabbt i antal. Det fanns 8 gårdsanläggningar 2008. Samtliga befintliga biogasanläggningar producerar och hanterar biogas i gasform. Det finns en anläggning som även arbetar med produktion av biogas i vätskeform. Ytterligare en sådan anläggning håller på att byggas. Be- dömningen är att det kommer att finnas ca 10 an- läggningar som producerar och hanterar biogas i både gas- och vätske- form. Det kan dock, såsom anförts av , förväntas att antalet kommer att öka framöver. Genom de nu aktuella förslagen om skattefrihet för biogas vid ändrad fysisk form säkerställs fortsatt skattefrihet för biogas i dessa fall. Förslaget bedöms således inte ha någon offentligfinansiell effekt. De nu aktuella förslagen bedöms endast marginellt påverka arbetet för i förhållande till den ändring som följer av prop. 2009/10:41. Endast ett fåtal aktörer bedöms komma att ansöka om god- kännande både som lagerhållare och upplagshavare. Den föreskrivna lämplighetsprövningen för de olika aktörstyperna innehåller dessutom samma moment och förutsätts vara lika ingående (jfr konsekvenserna av förslaget i prop. 2009/10:41, s. 192). uppskattar att förslaget kommer att medföra en engångskostnad för på för bl.a. systemutveckling och information och en ökning av årliga hanterings- och kontrollmässiga kostnader med . De något ökade kostnader som angivits av ska hanteras inom befintliga anslag. En viss mindre ökad administration bedöms uppstå för den som önskar Prop. 2010/11:12 erhålla godkännande både som upplagshavare och lagerhållare. dock sättas i relation till att aktören därmed kommer att ha möjlighet att hantera biogasen obeskattad oberoende av vilken form gasen befinner sig i. Dessutom kan förmodas att i huvudsak samma uppgifter kan lämnas för de olika godkännandena. Noteras kan att det krävs tillgång till ett utrymme som kan godkännas som skatteupplag för att kunna godkännas som upplagshavare. Detta torde dock inte innebära någon tillkommande kostnad för aktören eftersom det utrymme som ändå erfordras för att hantera biogasen i vätskeform i regel torde kunna godkännas som skatteupplag. har efterfrågat ett förtydligande av hur många företag som kommer att omfattas av de föreslagna förändringarna samt vad förändringarna innebär i förändrad tidsåtgång och kostnad för dem. Som framgått ovan är det ca 10 företag som berörs av de förslag som är aktuella i denna lagrådsremiss. Det är de 10 företag som hanterar biogas i både gas- och vätskeform. Förutom den beskrivna hanteringen av två godkännanden bedömer regeringen att förslaget inte kommer att medföra några administrativa eller ekonomiska konsekvenser för aktörerna eftersom förslaget innebär att fasövergången undantas från beskattning. Såvitt framkommit föreligger endast någon enstaka aktör som tar emot biogas i vätskeform för att sedan omvandla den till gasform. För dessa aktörer undviks den administrativa börda som annars skulle uppkomma om de varit skyldiga att hos deklarera skatt och yrka avdrag. Förslaget bedöms inte öka arbetsbördan eller kostnaderna för de allmänna förvaltningsdomstolarna. 7.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi Genom första stycket andra punkten, som är ny, möjliggörs för den som avser att yrkesmässigt lagra och återförsälja flygfotogen på flygplats att godkännas som upplagshavare utan krav på att kunna lagra flygfotogen i viss omfattning (jfr punkt 3). Givetvis krävs att samtliga befintliga föreskrivna förutsättningar för att godkännas som upplagshavare är upp- Det innebär bl.a. att verksamheten ska vara yrkesmässig. 1 kap. 4 § följer att en verksamhet är yrkesmässig om den utgör närings- verksamhet enligt 13 kap. inkomstskattelagen (1999:1229), eller bedrivs i former som är jämförliga med en till sådan näringsverksamhet hänförlig rörelse och ersättningen för omsättningen i verksamheten under ett Således kan en verksamhet anses vara yrkesmässig även om den inte bedrivs med vinstsyfte, vilket kan vara aktuellt t.ex. för kommuner (se prop. 1989/90:111, s. 221 och prop. 1994/95:54, s. 81). I punktskattedirektivet utrycks detta på så sätt att en godkänd upplagshavare fått tillstånd att hantera varor i sin affärs- Prop. 2010/11:12 verksamhet (artikel 4 i punktskattedirektivet, jfr även artikel 11 i energi- Det krävs också att sökanden uppfyller de lämplighets- och ekono- miska krav som ställs och disponerar över ett utrymme som kan godkän- nas som skatteupplag. I regel är det de befintliga depåerna på flygplatsen, dvs. s.k. flygplatscisterner, som kommer att tjäna som skatteupplag i des- sa fall. Det gäller oavsett om försäljning av flygfotogenen sker direkt från depån (se prop. 1994/95:54, s. 116). Att tankningen i vissa fall sker genom självbetjäning påverkar inte det förhållandet att depån, eller cisternen, kan godkännas som skatteupplag. I sammanhanget bör dock erinras om att det åligger upplagshavaren att se till att denne löpande kan bokföra affärshändelser och varurörelser för varje skatteupplag (4 kap. 3 a §). Den nya andra punkten gäller flygfotogen (KN-nr 2710 19 21) som flyttats enligt uppskovsförfarandet och tas emot på flygplats. Att flyg- fotogen flyttats enligt uppskovsförfarandet innebär att fotogenen kommer att flyttas obeskattat till det skatteupplag som godkänts och att flytt- ningen ombesörjs av en upplagshavare eller registrerad avsändare (se 3 a kap. 2 §). För bedömningen av om verksamheten avses att bedrivas på en flyg- plats kan den definition av flygplats som finns i 2 § lagen (2000:150) om marktjänster på flygplatser tjäna som utgångspunkt. Notera dock att den definitionen avgränsar områden som behövs för de kommersiella luftfartstjänsterna, vilket enligt lagens förarbeten inte omfattar flygningar där företag använder sina egna luftfartyg för att transportera sin personal samt rent militära flygplatser (prop. 1999/2000:41, s. 39). Flygplats enligt den nu aktuella punkten avses dock omfatta samtliga markområden som är inrättade för landning, start och manöver av luftfartyg, som behövs för luftfartyg som används för annat än privat ändamål. För att godkännas som upplagshavare enligt den nya punkten krävs även att flygfotogenen är avsedd att återförsäljas för förbrukning i luft- fartyg när luftfartyget används för annat än privat ändamål. Med privat ändamål avses detsamma som enligt artikel 14.1.b i energiskattedirek- tivet, dvs.