prop · GY0354 · 2010-12-22 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2010/11:54 Redogörelse för verksamheten inom Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redogör regeringen för verksamheten inom m.m. samt . Det svenska ordförandeskapet i EU .............................. Val av ny generalsekreterare............................................................. Koncentration på kärnområden och fortsatta reformer ..................... Ikraftträdande av Lissabonfördraget .................................. EU:s anslutning till .......... 3.3Reformeringen av övervakningssystemet enligt Protokoll nr 14 till ........... Samarbete med parlamentariska församlingen och kongressen........ Konflikten mellan och ....................................... Övergripande frågor år 2009-2010 ................................................... 6.1.1Europadomstolens dömande verksamhet och Rättigheter för personer med Våld mot kvinnor ............................................ Frågor om rättigheter för homosexuella, bisexuella och transpersoner (hbt)................... Rasism och intolerans ..................................... Ett utökat samarbete om demokratifrågor........................ 7 Relationer till andra länder och internationella organisationer....... 7.5Organisationen för säkerhet och samarbete i Bilaga 1: Förteckning över ett urval av de grupper och kommittéer som bereder ärenden åt ministerkommittén samt förkortningslista................ Bilaga 2: Förteckning över medlems- och kandidatländer samt Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ..28 1Det svenska ordförandeskapet i EU EU-ordförandeskap kom i flera avseenden att fokusera på uppföljningen av det arbete som bedrivits under det svenska ordförandeskapet i . Det innebar en betoning på policyutveckling och insatser inom kärnområden respekt för MR-normer, demokrati och rättsstatens principer i linje med besluten vid toppmötet i 2005. Det inkluderade också rättsstatsbistånd till öst- och centraleuropeiska medlemsländer samt till och . I syfte att stärka EU-samordningen och därigenom ge EU27 en tydligare profil och verka pådrivande i ministerkommittén förhandlades under det svenska ordförandeskapet betydligt fler EU-deklarationer och uttalanden än vad som normalt är fallet. Ämnesmässigt omfattade dessa genomförandet av val i medlemsländer och i Kosovo, konflikten , relationen , och situationen i . Dessutom behandlades MR-situationen i med tyngdpunkt på norra , mord på MR-försvarare och stöd för enskilda organisationers MR-verksamhet samt ratificeringen av tilläggsprotokoll nr 14 till konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (effektivisering av arbete). antogs EU-positioner om reformer för en effektivare tillämpning av med hänvisning till Interlakenprocessen samt i en rad reform- och budgetfrågor. Uttalanden på tematiska områden gjordes angående dödsstraffets avskaffande, yttrande-, medie- samt religionsfrihet, barns rättigheter samt terrorism. Genom att åstadkomma en starkare EU-profil i ministerkommittén kunde den politiska dialogen med EU intensifieras vilket bland annat illustreras av möten mellan nye general- sekreterare och ordförande samt med EU:s höga representant för utrikesfrågor och säkerhetspolitik och vice ordförande för . Man enades om att upprätthålla nära och regelbundna kontakter samt att utveckla samarbetet bland annat i frågor om de mänskliga rättigheterna. Det svenska ordförandeskapet i EU sammanföll också med valet av som ny generalsekreterare samt ikraftträdandet av Lissabonfördraget. 2 Val av ny generalsekreterare Mandatet för generalsekreteraren gick ut . Processen att välja en ny generalsekreterare inleddes under det svenska ordförandeskapet i ministerkommittén . Det är regeringarna i 47 medlemsländer som nominerar kandidater till generalsekreterarposten. Den parlamentariska församlingen utser generalsekreteraren genom val. Vid 119:e ministermöte antogs en resolution varigenom två kandidater nominerades till den parlamentariska församlingen enligt de nya kriterier som tagits fram i den rapport som premiärminister utarbetat på uppdrag av toppmötet i 2005. I rapporten föreslog han att generalsekreteraren borde vara en europeisk väl känd person med tidigare erfarenhet som stats- eller regeringschef och med ett starkt mandat från medlemsländerna. På så vis skulle ställning i förhållande till EU stärkas. De nya nomineringskriterierna gav upphov till en diskussion mellan ministerkommittén och den parlamentariska församlingen. Under det slovenska ordförandeskapet i ministerkommittén () kunde en konstruktiv dialog mellan institutioner återupptas. Resultatet blev en serie överenskomna åtgärder i syfte att stärka dialogen och samarbetet. Valet av generalsekreterare förrättades vid den parlamentariska församlingens höstsession. valdes , tidigare stats- och utrikesminister i , till generalsekreterare med 165 av 245 röster (i konkurrens med den polske kandidaten ). 3Koncentration på kärnområden och fortsatta reformer nye generalsekreterare valdes bland annat mot bakgrund av sina uttalade reformsträvanden. 2010 lade han fram sina förslag rörande organisationsutveckling och Han pekade på att utgjorde en del av det bredare europeiska säkerhetsbegreppet och hade en särskild roll att verka för och utveckla demokratisk säkerhet och stabilitet. Argumenten härför var att organisationen är den enda verkligt paneuropeiska organisationen, utför ett icke-politiskt och expertorienterat arbete baserat på europeiska värderingar om de mänskliga rättigheterna och demokratiska principer, är den enda organisationen med exekutivt mandat och med verktyg att övervaka efterlevnaden av de bindande åtaganden som görs, samt har tillgång till kunskap och information. Den första fasen av reformprocessen skulle vila på fyra pelare: bättre styrning, operationella Skr. 2010/11:54 frågor, strukturer samt om de mänskliga Vid ministerkommittémötet på ställföreträdarnivå (ställföreträdar- kommittémöte) presenterade generalsekreteraren sina förslag till prioriteringar , vilket inkluderade ett nytt budgetprogram, samt även förslag rörande organisationens externa närvaro (utanför ). Processen hade föregåtts av konsultationer med medlemsländerna. Reformerna planeras vara genomförda till 2014 då Jaglands mandatperiod går ut. Processen vilar på två ben: en politisk och en administrativ reform. Den politiska reformen syftar till att organisationen skall fokusera på de områden inom vilka den har genomslag, mervärde och relevans. Det inkluderar bland annat EU:s anslutning till om de mänskliga rättigheterna, fortsatt reformering av , MR-kommissarien, den externa närvaron samt en målinriktad verksamhet i fält. För att åstadkomma önskade resultat måste vara innovativt och samarbeta med regeringar, internationella organisationer och det civila samhället. De strukturella förändringarna väntas följa på den politiska reformen. Den administrativa reformen är inriktad på ett balanserat budgetprogram med tillhörande administrativa procedurer. Personal- kostnaderna skall minska för att skapa rörlighet, flexibilitet och effektivitet inom organisationen. Vidare föreslås ett närmande mot flerårsbudgetar och en reserv för oförutsedda händelser med resurser som snabbt kan sättas in vid en kris eller konflikt. Vid ställföreträdarkommittémötet gavs stöd åt generalsekreterarens prioriteringar . Vidare underströks vikten av att hålla nere personalkostnaderna. Fortsatta budgetdiskussioner följde med inriktning på ytterligare besparingar, inklusive beslut om att medlemsstaternas totala bidrag till den ordinarie budgeten skulle uppgå till . Vid 120:e ministermöte gavs starkt och brett stöd för den reformprocess som initierats av generalsekreteraren. Särskilt betonades vikten av att stärka närvaro i fält, öka organisationens effektivitet, flexibilitet och relevans samt att stärka organisationens övervakningsmekanismer. beslutade att notera generalsekreterarens rapport om genomförandet av reformprocessen. beslutade ställföreträdarkommittén att anta en resolution om statusen för kontor, med undantag för en paragraf i resolutionen som gäller direktiv (Terms of Reference) för kontor i medlemsländer och icke-medlemsländer. Denna paragraf antogs vid möte i ställföreträdarkommittén . Lissabonfördraget (art. 6 p 2) anger att EU ska ansluta sig till den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de trädde protokollet i kraft . Protokollet (art. 17 p 2) medger att EU får ansluta sig till konventionen genom att ge den nödvändiga rättsliga grunden för detta. 3.2.1 EU:s anslutning till Genom Lissabonfördraget uppstod alltså en skyldighet för EU att ansluta sig till . Så snart fördraget hade trätt i kraft uppmanades kommissionen av att skyndsamt lägga fram ett förslag om anslutningen. därefter inleddes under EU-ordförandeskap informella diskussioner om förutsätt- ningarna för anslutningen. presenterade ett förslag till förhandlingsmandat om anslutningen. Mandatet för förhandlingarna beslutades vid rådet för rättsliga och inrikes frågor (RIF- rådet) . För EU:s del kommer förhandlingarna med att skötas av . ska dock samråda med en särskild kommitté som utsetts av rådet. På sida kommer förhandlingarna att drivas av styrkommittén för mänskliga rättigheter (Comité Directeur pour les Droits de lHomme - CDDH). Det inledande arbetet på sida kommer dock att skötas av en informell arbetsgrupp som har fått CDDH:s uppdrag att utforma förslag till avtalslösningar för anslutningen. Gruppen består av fjorton medlemmar, sju från EU:s medlemsstater (, , , , , och ) och sju från övriga medlemsstater i (, , , (ordförande), , och ). Gruppens mandat är begränsat och innefattar inte själva förhandlingsmandatet, som ligger hos CDDH. Den tidtabell som har presenterats innebär att förhandlingarna ska vara klara . Det förutses att det kommer att genomföras tre förhandlingsrundor till utgången av . EU- kommissionen har förklarat att den kommer att informera medlems- staterna om förhandlingarna både före och efter dessa rundor. Detta kommer att ske i rådsarbetsgruppen för grundläggande rättigheter, som utgör den särskilda kommitté med vilken ska samråda under förhandlingarna. De två frågor som kan förväntas hamna i fokus under förhandlingarna är dels frågan om hur principen om föregående intern kontroll och exklusiva tolkningsrätt när det gäller unionsrätten ska värnas, dels frågan om att inrätta en mekanism för att möjliggöra att EU respektive medlemsstaterna blir medsvarande i mål mot EU:s medlemsstater som rör unionsrätten. 3.3Reformeringen av övervakningssystemet enligt Det är den europeiska konventionen om skydd för de () antogs. Konventionen och dess övervaknings- system har fått en allt större betydelse för skyddet av mänskliga Ett stort problem som hotar att allvarligt försvaga tillströmningen av klagomål till och det växande antal mål som domstolen har att Skr. 2010/11:54 hantera. /uppgick antalet klagomål under behandling hos till ca 120 000. Målbalansen ökar kontinuerligt. Även , som övervakar att medlemsstaterna verkställer fällande domar, har fått en allt tyngre arbetsbörda. För att komma till rätta med problemen pågår ett reformarbete, som syftar till både att effektivisera övervakningssystemet och att få medlemsstaterna att fullt ut respektera sina åtaganden enligt . 3.3.1 Protokoll nr 14 till En viktig del i reformarbetet utgörs av ändringsprotokoll nr 14 till , som bland annat innebär en effektivisering av förfarandet hos . Protokollet, som antogs 2004, hade ännu inte trätt i kraft när blev ordförande i 2008, eftersom en medlemsstat () inte hade ratificerat det. I väntan på att protokollet skulle träda i kraft tog därför ett initiativ som syftade till att göra det möjligt för att tillämpa de för dess funktion mest centrala bestämmelserna i protokollet i förhållande till de stater som medgav det. Resultatet av detta initiativ blev två rättsligt sett likvärdiga, alternativa lösningar som gav en valmöjlighet till staterna protokoll 14a till , ett sedvanligt ändringsprotokoll, och en statsparts- överenskommelse om provisorisk tillämpning av vissa bestämmelser i protokoll 14. ratificerade protokoll 14a . Protokollet trädde i kraft i förhållande till och kunde därmed börja tillämpas i svenska mål. ratificerade protokoll 14, som därmed kunde träda i kraft i sin helhet i förhållande till samtliga medlemsstater . Protokollet innehåller flera processuella ändringar som ökar effektivitet. Bland annat ges behörighet till en respektive tre domare att avgöra mål i enklare fall där det har krävts tre respektive sju domare. Protokollet innehåller även en ny grund för att avvisa klagomål. Det har dock länge stått klart att det behövs ytterligare åtgärder för att säkerställa övervakningssystemets effektivitet . Under det schweiziska ordförandeskapet i minister- kommitté hölls en högnivåkonferens i Interlaken, , om framtid. Konferensen, där samtliga medlemsstater var representerade på hög nivå, antog en deklaration med en handlingsplan (Interlakendeklarationen) som har gett ny kraft åt I deklarationen framhålls betydelsen av den enskildes rätt att vända sig till när hans eller hennes rättigheter enligt inte har respekterats på nationell nivå. understryks att det i första hand är medlemsstaterna som ansvarar för att enskilde tillförsäkras sina rättigheter enligt konventionen. roll är endast subsidiär. annat skyldiga att se till att det finns effektiva nationella rättsmedel, att nationell lagstiftning är förenlig med konventionen, att nationella domare och andra berörda yrkeskategorier har tillräckliga kunskaper om konventionen och praxis samt att domstolens domar verkställs snabbt och effektivt. medlemsstaterna informera ministerkommittén om hur de har genomfört relevanta delar av Interlakendeklarationen. I deklarationen fastslås också att ministerkommittén ansvarar för att åtgärder som inte kräver ändringar i genomförs senast . förslag till åtgärder som kräver ändringar i konventionen ska föreligga har tillsatt en arbetsgrupp som ska styra reformarbetet (GT-SUIVI.Interlaken). Vidare har den gett mandat till styrkommittén för mänskliga rättigheter (CDDH) att utarbeta förslag till såväl åtgärder som inte kräver konventionsändringar som åtgärder som kräver sådana ändringar. Bland de senare nämns särskilt en ny filtreringsmekanism inom och möjlighet att på ett enklare sätt ändra konventionsbestämmelser av organisatorisk karaktär. CDDH och dess underkommittéer påbörjade arbetet . är starkt engagerat i reformarbetet och deltar aktivt i samtliga Förutom de frågor som särskilt nämns i mandatet diskuteras framför allt eventuellt införande av ansökningsavgifter för klaganden. Syftet är att minska antalet klagomål som är av det slaget att det inte råder någon tvekan om att de inte kan tas upp till prövning. diskuteras åtgärder för att minska behovet av att vända sig till med s.k. repetitiva klagomål (det vill säga välgrundade klagomål som hänför sig till sådana rättsliga omständigheter där det redan finns fast praxis från ), regler för pilotdomsproceduren samt åtgärder för att förbättra staternas nominering av kandidater till befattningen som domare i . 4Samarbete med parlamentariska församlingen och kongressen Samarbete och dialog med den parlamentariska församlingen utgjorde en viktig uppgift och . av valet av till ny generalsekreterare för organisationen inleddes en process rörande översyn av Arbetet avslutades med att den parlamentariska församlingens ständiga utskott och ministerkommittén den antog regler och procedurer för framtida val av generalsekreterare i form av ett gemensamt tolkningsuttalande. Vidare har den parlamentariska församlingen och ministerkommittén kommit överens om att inte med automatik sammankalla den gemensamma kommittén () vid varje session i den parlamentariska församlingen, utan endast när behov föreligger. Dessutom har utbytet mellan den parlamentariska församlingen och ministerkommittén ökat genom att dessa informerar varandra i enskilda sakfrågor av gemensamt intresse genom inbjudan till medverkan i Skr. 2010/11:54 relevanta möten. Även om det formella ansvaret för genomförandet av mänskliga rättigheter ligger på nationell nivå är det på lokal och regional nivå som många av rättigheterna garanteras och tillhandahålls. för lokala och regionala myndigheter övergick från ett årligt möte till två sessioner , en och en . kongressledamöter har varit drivande i frågan. Syftet är att öka kontinuiteten i arbetet, lyfta fram den politiska dimensionen och göra ledamöterna mer delaktiga. utsågs till rapportör för MR- frågor och presenterade sin rapport vid mötet . I rapporten finns exempel på olika metoder för att genomföra mänskliga rättigheter och på främjande insatser. 5 Konflikten mellan och Konflikten mellan och står högt på ministerkommitténs dagordning sedan kriget . Frågor som behandlas är MR-situationen i utbrytarregionerna och och insatser från institutioner, inklusive och övervakningsmekanismerna. Detta kopplades till en genomgång av och åtaganden som medlemmar i och hur dessa uppfyllts. Denna struktur i minister- kommitténs behandling av konflikten består , med skillnaden att det skett en begränsning av övervakningen till att enbart omfatta åtaganden som är direkt kopplade till konflikten samt att generalsekreterarens rapportering övergått till att ske två, mot tidigare fyra, gånger . Till bilden hör också MR-kommissariens täta besök i främst för utväxling av fångar mellan och samt för efterforskning av saknade personer. 6 Övergripande frågor år 2009-2010 6.1.1 dömande verksamhet och De till anslutna staterna är underkastade är av stor betydelse och utgör en västenlig del i den europeiska mekanismen för att skydda de mänskliga rättigheterna. kommittén har en viktig roll i att övervaka att domarna verkställs. meddelade 1 625 domar. meddelade drygt 33 000 beslut, varigenom klagomål avvisades eller avskrevs. Störst antal fällande domar meddelades mot (341), (210), (153), (126) och (123). Antalet nytillkomna mål som har överlämnats till beslutande enhet uppgick till drygt 57 000. Tillströmningen av nya klagomål har fortsatt . /2010 hade ca 120 000 klagomål att ta ställning till. Det kan förutses att detta antal kommer att ha ökat väsentligt . Avgöranden mot andra stater Bland de många avgöranden som har meddelat och finns 27 domar meddelade av domstolen i stor sammansättning (Grand Chamber). Bland dessa kan nämnas följande. I Varnava m.fl. mot , som rörde försvinnanden års konflikt på norra , fann pågående kränkningar av bland annat rätten till liv enligt artikel 2 och förbudet mot omänsklig och förnedrande behandling enligt artikel 3. I Oršuš m.fl. mot fann att segregationen av romska barn i den obligatoriska skolan utgjorde diskriminering i strid med konventionen. I målet Sejdic och Finci mot Bosnien och hade klagandena inte haft rätt att kandidera till ledamot av parlamentet eller till presidentskapet, eftersom den ene var rom och den andre var jude. Även här kom fram till att förbudet mot diskriminering hade kränkts. I Kononov mot fann att en dom meddelad av lettisk domstol mot klaganden avseende krigsförbrytelser under inte stred mot artikel 7 i konventionen, som bland annat innebär en rätt att inte straffas för en gärning som inte utgjorde ett brott då den begicks. I målet Gäfgen mot ansågs hot om våld mot en misstänkt för att förmå honom röja vistelseorten för ett bortrövat barn stå i strid med förbudet mot omänsklig behandling i artikel 3 i konventionen. Bland de avgöranden som meddelats av en kammare kan nämnas den uppmärksammade domen i målet Rantsev mot och . Båda staterna fälldes för brott mot förbudet mot slaveri och tvångsarbete i artikel 4, eftersom de försummat att skydda en ung rysk kabaréartist mot människohandel. fälldes dessutom för kränkning av rätten till liv enligt artikel 2 och rätten till frihet och säkerhet enligt artikel 5. Av intresse är även kammardomen i målet mot , där fann att hade kränkt dubbelbestraffningsförbudet i artikel 4 i protokoll 7 eftersom klaganden hade påförts två sanktioner i olika processer för i stort sett samma skatteförseelse avseende motorfordonsbränsle. Till stöd för bedömningen låg den nya praxis som hade utvecklats av stora kammaren i målet Zolotukhin mot . Bland andra mål som är av allmänt intresse kan nämnas mot där ansågs ha kränkt tortyrförbudet i artikel 3 i konventionen genom att ha överlämnat fångar tagna i till irakiska myndigheter utan krav på garantier mot tortyr och omänsklig behandling, målet S och Marper mot som rör frågan om lagring av fingeravtryck, biologiska prover och DNA- profiler av personer misstänkta men inte dömda för brott, vilket ansetts stå i strid med skyddet för privatlivet i artikel 8 i konventionen. allmänt intresse är också målet Demopoulos m.fl. mot , vari domstolen fastställt att den rätt till prövning i en särskild tribunal för hantering av skadeståndsanspråk för kränkningar av landrättigheter på norra , som inrättats av för detta ändamål, utgör ett sådant rättsmedel som måste uttömmas innan ett klagomål kan prövas av I övrigt fortsätter tillströmningen av mål från forna . mål rör olika former av polisövergrepp, otillfredsställande polisutred- ningar av sådana brott och otillfredsställande brottmåls- och civil- Ett antal rör frågor om yttrandefrihet och föreningsfrihet. Samma bild gäller i hög grad för . Verkställighet av domar mot andra stater övervakning av verkställigheten av Europadomstol- ens domar intensifierades med en fortsatt stor nya domar överlämnats till ministerkommittén. Bland de mål som är under handläggning i ministerkommittén rör flera krav på inrättande av effektiva rättsmedel för att förhindra upprepning av konstaterade konventionsbrott, brister i den nationella processen och långa handläggningstider. Några mål bland annat mot och rör övergrepp och diskriminering mot romer. oroande tendens är att en del stater valt att inte respektera domstolens begäran om verkställighetsstopp i utvisningsmål i avvaktan på domstolens prövning av klagomålet i sak. Så är fallet med mål som rör utvisning till , och . sådana fall har domstolen regelmässigt fastställt brott mot artikel 34, som reglerar skyldigheten för staterna att samarbeta med domstolen och inte förhindra utövandet av den individuella klagorätten. kommunicerade 27 nya mål med den och 21 mål avslutades. Tre domar meddelades i mål I målet F.H., som gällde beslut om utvisning av en irakisk medborgare till hemlandet på grund av brott, kom fram till att en verkställighet av utvisningsbeslutet inte skulle strida mot konventionen. I målet Synnelius m.fl., där klagomålet rörde långsam handläggning av ett skattemål, skrev domstolen av målet till följd av en förlikning mellan regeringen och klagandena. fann domstolen en kränkning av rätten till domstolsprövning avseende återkallelse av anvisning till den så kallade aktivitetsgarantin. Denna brist i vårt rättssystem har därefter åtgärdats genom ändringar i den aktuella förordningen och andra liknande förordningar. I målet R.C. fann domstolen att en utvisning av klaganden till skulle strida mot konventionen. Detta ledde till att klaganden beviljades uppehållstillstånd i . m.fl. fälldes för kränkning av rätten till rättegång inom skälig tid. I den tredje domen, som gällde sociala myndigheters omhändertagande av klagandens barn och därmed sammanhängande åtgärder, fann domstolen ingen kränkning av konventionen. 6.1.2 kommissarie för mänskliga rättigheter stöd till kommissarien för mänskliga rättigheter är entydigt och institutionens raska och stadiga framsteg sedan den inrättades 1999 har kontinuerligt fått beröm. MR-kommissarien arbetar oberoende, och hans oberoende ställning anses vara en styrka och en förutsättning för genomförandet av kommissariens uppdrag. utanför är dock viktigt för uppdraget särskilt med EU, UNHCR (FN:s flyktingkommissarie) och (Organisationen för samarbete och säkerhet i ). har mänskliga rättigheter för invandrare, kampen mot