prop · GY031d9 · 2010-10-12 00:00:00 — Förbättrad vägledning för verksamheter som arbetar med barn i familjer med missbruk Statens folkhälsoinstituts kartläggning visar att i av 149 kommuner, som besvarat enkäten, fanns verksamhet särskilt riktad till barn/ungdomar till föräldrar med missbruk alternativt verksamhet för att stödja deras föräldrar/vårdnadshavare, familj eller familjens nätverk. Verksamheten bedrivs oftast av i form av en särskild verksamhet eller behandlingsenhet för barn och ungdomar. När det gäller gruppverksamhet är även skolan (inklusive elevhälsa och skolhälsovård) samt familjecentraler betydande aktörer. Idéburna organisationer är representerade framför allt Den dominerande åldersgruppen är och könsfördelningen är relativt jämn. publicerade en vägledning för och andra aktörer i arbetet med stöd till barn i familjer med missbruk. Även Kommuner och Landsting driver flera utvecklingsprojekt inom området. Målet är att bidra till att kommuner, landsting och andra aktörer kan ge ett samordnat, mer kunskapsbaserat och strukturerat stöd som utgår från barnets behov och förutsättningar. En effekt av den ekonomiska krisen och en högre arbetslöshet är ett ökat behov av ekonomiskt bistånd. Den nedåtgående trenden mot färre bidragstagare bröts därmed 2008. fick 422 300 personer ekonomiskt bistånd eller introduktionsersättning , vilket motsvarade av befolkningen. Jämfört med året innan ökade antalet biståndsmottagare . Vid en jämförelse med , då antalet biståndsmottagare var som högst, har däremot antalet biståndsmottagare minskat . Antalet biståndsmottagare var även lägre än . Kostnaderna för ekonomiskt bistånd uppgick till ca (inklusive introduktionsersättning till flyktingar och andra invandrare), vilket är en ökning i fasta priser i jämförelse med året innan. De ökade kostnaderna för ekonomiskt bistånd beror till största delen på den ökade arbetslösheten. De grupper som framförallt får försörjningsproblem när arbetslösheten ökar är de som saknar fotfäste på arbetsmarknaden, dvs. främst ungdomar och nyanlända invandrare. ökade utbetalningarna med (i fasta priser) trots att antalet biståndsmottagare, , endast ökade . Detta beror på att utbetalt bistånd per hushåll har ökat successivt (även mätt i fasta priser). I genomsnitt betalades ut per hushåll vilket är en ökning . Antalet genomsnittliga biståndsmånader har också kontinuerligt ökat . 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 var antalet biståndsmånader 4,3 i genomsnitt medan den genomsnittliga tiden var . Detta betyder således att den genomsnittlige biståndstagaren inte bara mottar ekonomiskt bistånd utan också är i behov av allt högre bistånd. Detta beror bl.a. på att antalet personer i hushållen ökat och att färre biståndshushåll hade egna inkomster. Även antalet långvariga biståndsmottagare har ökat . mottog cirka 158 000 personer ekonomiskt bistånd , vilket är det högsta antalet långvariga biståndsmottagare . Trots denna utveckling av ekonomiskt bistånd kan det konstateras att antalet barn bland biståndsmottagarna är lågt sett ur ett längre tidsperspektiv. uppgick antalet barn bland biståndsmottagarna till knappt 138 000, vilket kan jämföras med 250 000 barn under 90- talskrisens värsta år. Det är även färre barn i hushåll med ekonomiskt bistånd 2009 än vad det var . Diagram 8.1 Ekonomiskt bistånd inkl. introduktionsersättning till flyktingar m.fl. Även om det är något fler män än kvinnor som får ekonomiskt bistånd är ensamstående mödrar överrepresenterade bland biståndshushållen. hade av ensamstående kvinnor med barn ekonomiskt bistånd . För ensamstående män med barn var motsvarande andel . 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Tabell 8.3 Antal biståndshushåll (inkl. introduktionsersättning) av befolkningen i vissa grupper . Ensamstående män utan barn Ensamstående män med barn Ensamstående kvinnor utan barn Ensamstående kvinnor med barn Gifta par/sammanboende utan barn Gifta par/sammanboende med barn Utrikes födda är också en grupp i befolkningen som är överrepresenterade när det gäller ekonomiskt bistånd. av de utrikes födda mottog ekonomiskt bistånd medan motsvarande för inrikes födda var . Förutom att arbetslösheten bland utrikes födda generellt sett är högre förklaras deras överrepresentation av att ekonomiskt bistånd av att det används som ett ekonomiskt stödsystem för nyanlända invandrare de genomgår svenskundervisning och samhällsintroduktion. Länsstyrelserna framhåller i sin tillsyn att tillgängligheten när det gäller ansökan om ekonomiskt bistånd är problematiskt bl.a. när det gäller möjligheterna att få kontakt med handläggare och att kraven på underlag vid ansökan har blivit hårdare och t.o.m. upplevs som oöverstigliga. Dessutom är det sparsamt med individuella bedömningar. Länsstyrelserna framhåller att det finns en risk för att begreppet skälig levnadsnivå förlorar i betydelse i bedömningen av ekonomiskt bistånd. Iakttagelserna bör dock tolkas med försiktighet då tillsynen endast utförts i ett mindre antal kommuner (2010). har som ett led i sitt statistikutvecklingsarbete gjort en testinsamling för att bland annat ta reda på orsakerna till behovet av ekonomiskt bistånd. Resultatet av denna undersökning visade att det mest förekommande försörjningshindret var relaterat till arbetslöshet. Totalt var av samtliga biståndsmottagare arbetslösa. Av dessa saknade drygt hälften arbetslöshetsersättning. Sociala skäl var det näst vanligaste försörjningshindret (). Det tredje mest förekommande försörjningshindret var sjukskriven med läkarintyg (). kommer orsaker till biståndsmottagandet att kunna redovisas kontinuerligt (2010). Det finns ett behov av att kontinuerligt följa utvecklingen av ekonomiskt bistånd för att kunna bedöma vad olika politiska beslut och strukturella förändringar får för effekter. Genom pågående arbete med utveckling av det statistiska underlaget kommer tillgången till information om orsakerna bakom behovet av ekonomiskt bistånd och vilka insatser som ges till personer som söker bistånd att öka och därmed ge en bättre kunskapsbas på området. Kunskapen om effekter av insatser och hur biståndsmottagares självförsörjningsförmåga kan förstärkas är bristfällig. Det är viktigt att påskynda förmågan till självförsörjning, inte minst mot bakgrund av att ett flertal studier påvisat att personer som har långvarigt eller återkommande ekonomiskt bistånd skiljer sig från befolkningen i övrigt, bland annat genom hög förekomst av psykisk ohälsa. Även barn i familjer som får långvarigt ekonomiskt bistånd löper höga överrisker att utvecklas ogynnsamt i flera avseenden (2006). Regeringen har därför vidtagit en rad åtgärder inom olika politikområden för att få fler i arbete och minska utanförskapet och därmed också minska antalet personer som är beroende av ekonomiskt bistånd. Kommunernas ansvar för att en person med missbruk får den hjälp och det stöd han eller hon behöver regleras i socialtjänstlagen och lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM). Drygt 2 600 personer (varav kvinnor) hade insatser inom heldygnsvård , vilket var en minskning jämfört med . Av dessa var tvångsvårdade. Minskningen har skett inom den frivilliga heldygnsvården medan antalet tvångsvårdade är detsamma som 2008. hade cirka 21 200 personer någon form av insats inom den kommunala missbruks- och beroendevården. Tabell 8.4 Antal kvinnor och män med insatser och 2009 Bistånd som avser boende varav vård enligt LVM Totalt antal personer med En jämförelse visar att det totala antalet insatser för personer med missbruk är i stort oförändrat. Däremot har fördelningen mellan olika typer av insatser förändrats. har bistånd som avser boende ökat som heldygnsvården minskat. Läkemedelsassisterad behandling för personer med opiatberoende fortsätter att öka. Över 3 800 personer fick antingen metadon eller buprenorfin . Av dessa var kvinnor och män. öppna jämförelser visar att det finns stora regionala skillnader i vad mån personer med opiatberoende får denna typ av behandling. Förskrivning av läkemedel för att behandla personer med alkoholberoende fortsätter att öka, men konstaterar i sin lägesrapport att de fortfarande förskrivs i alltför låg utsträckning i förhållande till antalet personer som kan antas ha behov av läkemedlen. öppna jämförelser visar att andelen varierar mellan landstingen från till . Evidensbaserad missbruks- och beroendevård satsade regeringen för att stödja utvecklingen av vården av personer med ett tungt missbruk, bl.a. i syfte att öka specialiseringen och integreringen, öka tillgängligheten samt stärka arbetet med individuella vårdplaner. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 sens utvärdering (Vårdöverenskommelsen stimulansmedel till bättre vård och behandling av personer med tungt missbruk) visar att knappt två tredjedelar av kommunerna organiserat sin verksamhet i form av specialiserade missbruksenheter och i närmare tre fjärdedelar av kommunerna fanns öppenvårdsmottagningar. Utvecklingen av såväl specialiserade enheter som öppenvårdsmottagningar har pågått , men har accelererat under . I vad mån stimulansmedlen har bidragit till denna utveckling är svårt att bedöma. konstaterar utvärderingen att projekten stärkt kompetensen och resurserna inom många kommuners missbruksvård. Sedan publicerade nationella riktlinjer för missbruks- och beroendevården har flera aktiviteter genomförts för att stödja kommuner och landsting att implementera dessa i sin verksamhet. ingick regeringen och Kommuner och Landsting en första överenskommelse om stöd till implementering av riktlinjerna samt stöd till utveckling av en mer långsiktig struktur för kunskapsförsörjning. Utvecklingsarbetet har fått namnet Kunskap till Praktik. Överenskommelser om fortsatt utvecklingsarbete ingicks . För detta ändamål har regeringen avsatt ca . deltog alla landsting tillsammans med kommunalförbund i utvecklingsarbetet och närmare 150 kommuner hade tillsammans med hälso- och sjukvården startat, eller var på väg att starta, ett utvecklingsarbete med hjälp av det kvalificerade stöd på länsnivå som Kunskap till Praktik bygger upp. En utvärdering är kopplad till utvecklingsarbetet och en slutrapport kommer att lämnas . presenterade öppna jämförelser av kvaliteten inom missbruks- och beroendevården. Bland annat finns uppgifter om i vilken utsträckning kommunerna eller landstingen erbjuder olika öppenvårdsinsatser, möjligheten för klienter att få vård inom rimlig tid, i vilken utsträckning de samarbetar med andra aktörer samt möjligheten att hitta information om kommunernas missbruksvård. konstaterar att det finns stora lokala och regionala skillnader när det gäller missbruksvården. Detta gäller såväl individuellt behovsprövade insatser som inskrivningar som avser 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Befolkningsmässigt mindre kommuner uppfyller kvalitetskriterier i lägre grad än befolkningsmässigt större kommuner. För att stärka kvalitet och likvärdighet i de vård- och behandlingsinsatser som kommuner och landsting tillhandahåller, beslutade regeringen om en ökad och utvecklad tillsyn av missbruks- och beroendevården . Regeringen avsatte för ändamålet totalt . I samband med tillsynsreformen har uppdraget överförts till från . Uppdraget ska slutredovisas . I departementspromemorian Insatser för en alkohol- och narkotikafri graviditet (Ds 2009:19) lämnas förslag på hur kunskapsutveckling, lagstiftning samt utveckling av vård och stöd bör förstärkas för att uppnå en alkohol- och narkotikafri graviditet. Departementspromemorian har remissbehandlats och förslagen bereds inom . Utveckling inom missbruks- och beroendevården Missbruks- och beroendevården är inne i ett intensivt utvecklingsskede i takt med att kunskapen ökar om verksamma behandlingsmetoder. Att samtliga landsting tillsammans med kommunalförbund och närmare 150 kommuner nu ingår i utvecklingsarbetet Kunskap till Praktik, tyder på att överenskommelsen mellan regeringen och Kommuner och Landsting bidrar till denna positiva utveckling. Trots en positiv utveckling finns fortfarande lokala och regionala skillnader i tillgång till vissa insatser, vilket innebär att möjligheten att få sitt vårdbehov tillgodosett beror på vilken del i landet man bor. Publiceringen av öppna jämförelser inom missbruks- och beroendevården gör det möjligt att följa, stödja och utveckla kvaliteten. Likaså bidrar den förstärkta tillsynen av både och hälso- och sjukvårdens insatser till att skapa ökad likvärdighet och att komma tillrätta med eventuella brister. Utvecklingen av ny kunskap om verksamma behandlingsmetoder, ställer delvis nya krav på kommuner och landsting. Öppna jämförelser visar på regionala skillnader i kvalitet och tillgång till vårdinsatser mellan kommuner. pekar i sin lägesrapport på att det finns brister bl.a. vad gäller resurser för avgiftning, samsjuklighet och hemlöshet. beslutat om en översyn av missbruks- och beroendevården för att bland annat tydliggöra huvudmännens ansvar och uppdrag och även överväga eventuella behov av förändringar i ansvarsfördelningen. Uppdraget ska redovisas (dir. 2008:48, S 2008:04). Insatserna ingår i en strategi för utveckling av missbruks- och beroendevården som sträcker sig . Regeringen bedömer att insatserna sammantaget kommer att bidra till att uppnå strategins målsättningar om förbättrad kvalitet, ökad likvärdighet samt ökad tillgång till insatser för grupper som har svårt att få sina vårdbehov tillgodosedda. Statens institutionsstyrelses (SiS) uppdrag är dels att bedriva vård och behandling för ungdomar med sociala problem, drogmissbruk och kriminalitet, dels vård för vuxna missbrukare. När det gäller den statligt bedrivna missbruksvården var beläggningen relativt låg under en stor del av 2009. SiS beslutade därför att lägga ner ett LVM-hem. Efterfrågan på LVM- vård ökade emellertid under slutet av året, en ökning som även avser . I genomsnitt var 280 personer intagna för LVM- vård 2009, vilket är något lägre än föregående men på samma nivå som . Andelen vårdade kvinnor har varit stabil och utgör ungefär en tredjedel av antalet intagningar. SiS har fokuserat arbetet inom missbruksvården på implementering, kvalitetsgranskning och kvalitetshöjning av de metoder som används vid behandling av ungdomar och vuxna inom missbruksvården. Myndigheten har också arbetat utifrån målsättningen att erbjuda samtliga klienter en utredning som kan ligga till grund för en genomtänkt planering för fortsatta insatser. Av de 710 klienter som skrevs ut erbjöds 620 klienter en sådan utredning av vilka 416 personer tackade ja. En stor del av de klienter som vårdas vid LVM-hemmen har allvarliga psykiska problem i kombination med missbruk. För att behandla klienter på dubbeldiagnos har samtliga LVM- hem tillgång till psykolog och psykiatriker. I SiS uppföljning av klienter med bedömd ADHD- störning framkom att det gick bäst för de klienter som påbörjade läkemedelsassisterad behandling för sin ADHD-problematik. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 understryks vikten av att myndigheten har förmåga och kompetens att hantera också psykiatriska problem i arbetet med klientens missbruksproblematik. Av genomförda intervjuer med klienter framgår att anser att de fått hjälp med sina missbruksproblem, anser att de fått ett bra bemötande på institutionen och anser att de fått stöd av personalen att fundera över sin situation. Resultatet uppvisar endast små förändringar jämfört med . Kriminalvården har t.ex. förbättrat både sin statistik och sitt förebyggande arbete och planerar boendet för den intagne på ett bättre sätt inför utskrivning. Statistiken när det gäller vräkningar har också förbättrats och konstaterar att vräkningarna har minskat. Den evidensbaserade kunskapen har ökat. slår fast att vräkningsförebyggande åtgärder har effekt och har också publicerat en vägledning som stöd till och andra aktörer för det vräkningsförebyggande arbetet. En vägledning om boendelösningar samt en studie om den sekundära 8.4.9Hemlöshet och utestängning från bostadsmarknaden publicerades . Gruppen hemlösa är heterogen och det krävs såväl insatser inom som samverkan mellan flera politikområden för att motverka hemlöshet. Den senaste kartläggningen av hemlösheten i genomfördes . Då konstaterades att 17 800 personer var hemlösa. kommer en ny kartläggning av hemlösheten att genomföras. Dels kommer EU att genomföra en folk- och bostadsräkning och dels planerar en nationell hemlöshetskartläggning. Regeringens strategi för att motverka hemlöshet och utestängning från bostadsmarknaden har pågått . har haft i uppdrag att hålla samman arbetet med strategin och lett en nationell styrgrupp bestående av , och samt Kommuner och Landsting. En del i strategin har varit en satsning på lokalt utvecklingsarbete genom stimulansmedel. har fördelat medel om , 2008 och 2009 till 23 olika lokala utvecklingsprojekt. kommer en utvärdering av de lokala utvecklingsprojekten att presenteras. presenterade en rapport om regeringens hemlöshetsstrategi som visar att utvecklingen går i rätt riktning i förhållande till uppsatta inriktningsmål. I rapporten konstateras att utvecklingsmedlen har stimulerat kommunerna att utveckla sitt arbete och bidragit till ett ökat intresse av att använda sig av nya metoder. Vidare framgår att statistiken har Resultaten från studien visar bl.a. på att en stabil och permanent bostad, kompletterad med individuellt behovsanpassat stöd, s.k. bostad först, är en lovande metod för att motverka hemlöshet. Av framgår att sju av tio kommuner har en sekundär bostadsmarknad, dvs. andrahandskontrakt via kommunen förenade med tillsyn eller särskilda villkor. Ett av målen i regeringens hemlöshetsstrategi har varit att inga barn ska vräkas. berördes 718 barn av vräkningar och berördes 618 barn. Även om antalet vräkningar har minskat berörs fortfarande alltför många barn av vräkning. Det finns anmärkningsvärt stora variationer mellan kommuner när det gäller antalet barn som är berörda av vräkning. inrättades en arbetsgrupp knuten till med uppgift att analysera orsakerna till att barn fortfarande berörs av vräkning samt varför det i vissa kommuner är fler barn som berörs än i andra. Arbetet ska redovisas . 8.4.10Stöd och hjälp till brottsoffer och deras anhöriga Våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnar våld Regeringen har genomfört en omfattande satsning på område för att stärka stödet till våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnar våld samt för att stödja utvecklingen av insatser riktade till vålds- 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 I satsningen ingår stärkt lagstiftning, statliga utvecklingsmedel, förstärkt tillsyn samt en rad uppdrag till berörda myndigheter för att stödja samverkan och stärka kunskaps- och kvalitetsutvecklingen inom området. Satsningen ingår som en del i regeringens handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer (skr. 2007/08:39). Länsstyrelserna har på uppdrag av regeringen och på ett likartat sätt över hela landet och med gemensamma bedömningskriterier genomfört en förstärkt tillsyn på området (Länsstyrelserna och , 2009). Tillsynen genomfördes i 80 av landets kommuner. Sammanfattningsvis visar tillsynsrapporten att akuta insatser till våldsutsatta kvinnor ofta fungerar bra men att det brister i kommunernas långsiktiga arbete, t.ex. när det gäller kartläggning av problemområdet, dokumentation och uppföljning. Vissa särskilt utsatta gruppers behov tillgodoses inte heller alltid på ett bra sätt och kunskap och medvetenhet om dessa grupper behöver förbättras. För att ge vägledning åt kommunerna i tillämpningen av socialtjänstlagen har tagit fram allmänna råd om socialnämndens arbete med våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld (SOFS 2009:22). En handbok som ska ge ytterligare stöd i det praktiska arbetet kommer att publiceras . Vidare kommer att presentera en webbplats där kunskap och goda exempel på området finns samlade. För att effektivisera arbetet och göra bedömningarna mer enhetliga har utarbetat kvalitetssäkrade bedömningsinstrument. Regeringen har också givit har ett antal uppdrag som riktar sig till vissa särskilt utsatta grupper av kvinnor, t.ex. kvinnor med funktionsnedsättning, kvinnor med missbruksproblem, äldre kvinnor samt kvinnor som drabbats av hedersrelaterat våld och förtryck. Kommunerna tillförs medel för att förstärka och kvalitetsutveckla sitt arbete med våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld i enlighet med socialtjänstlagen. redovisning av utvecklingsmedlen 20072009 visar att de har bidragit till en utveckling av kvinnojoursverksamheten i många kommuner. De flesta av landets kommuner har ansökt och fått del av utvecklingsmedlen. projekten har utförts av kommuner och ideella organisationer tillsammans. En nationell slutredovisning överlämnas till regeringen . Prostitution och människohandel för sexuella ändamål är en viktig aktör i arbetet för att motverka prostitution och människohandel. har regeringens uppdrag att bland annat följa prostitutionens utveckling i . I den senaste rapporten (, 2007) konstateras att omfattningen av prostitution är störst i storstadsregionerna och att förmedling av sexuella tjänster i sker, liksom i andra länder, allt oftare via internet och mobiltelefoni. Detta bedöms dock inte ha lett till att gatuprostitutionen försvunnit. Inom ramen för regeringens handlingsplan mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål (skr. 2007/08:167) har fått i uppdrag att verka för att höja kompetensen avseende problematiken kring personer som befinner sig i prostitution eller är utsatta för människohandel för sexuella ändamål. Uppdraget ska slutredovisas . har även fått i uppdrag att utvärdera dels arbetet inom kommunerna som rör insatser riktade till sexköpare, dels arbetet vid prostitutionsgrupper som riktar sig till dem som befinner sig i prostitution samt att därefter sprida resultatet av utvärderingarna. Uppdraget ska redovisas . (SiS) har fått i uppdrag att inom sin verksamhet förstärka arbetet med vuxna missbrukare och ungdomar som har varit, är eller riskerar att bli utsatta för prostitution eller människohandel för sexuella ändamål. Uppdraget ska slutredovisas . Regeringen finansierar den expertgrupp för barnfrågor som är knuten till Östersjöstaternas råd EGCC (for Cooperation on Children at Risk). Samverkan har fått stor uppmärksamhet i EU och andra internationella organ som ett bra exempel på regional kunskapsutveckling- och förmedling. nationella koordinator vid deltar aktivt i arbetet. Det är viktigt att det fortsatta arbetet för att bekämpa prostitution och människohandel för sexuella ändamål utgår ifrån de utsattas behov och situation. Särskild hänsyn ska tas till barns behov och att barns och ungas förutsättningar på vissa sätt skiljer sig från vuxnas. För att arbetet ska lyckas krävs samverkan mellan berörda myndigheter och frivilligorganisationer. Det svenska ordförandeskapet i EU Det svenska ordförandeskapet i EU genomförde tillsammans med Europeiska Kommissionen den 8:e Europeiska rundabordskonferensen om fattigdom och socialt utanförskap. anordnas varje höst av ordförandeskapslandet och är ett forum för medlemsstaterna, EU-institutionerna och organisationer att diskutera hur fattigdom och socialt utanförskap kan bekämpas. Huvudsyftet var att genom erfarenhetsutbyte och goda exempel stödja medlemsstaterna att utveckla strategier för aktiv inkludering av människor som står utanför arbetsmarknaden. Konferensen utmynnade i en konferensrapport som presenterar huvudbudskapen från diskussionerna. Det Europeiska året för bekämpning av fattigdom och social utestängning är utsett till det Europeiska året för bekämpning av fattigdom och social utestängning. Regeringen har gett Svenska i uppdrag att ansvara för det svenska genomförandet av temaåret. Svenska har tagit fram ett nationellt program med aktiviteter som syftar till att främja en bred dialog mellan alla berörda för att öka kunskapen och engagemanget och hitta nya vägar i arbetet mot fattigdom och social utestängning. Temaåret samfinansieras av Europeiska Kommissionen och . Slutrapport ska lämnas .