prop · GX03202 · 2010-04-13 00:00:00 — Remissinstanserna: (), , och framhåller att även verksamma patentombud med lång branscherfarenhet som inte är uppförda på listan över europeiska patentombud (epi-ombud) bör komma ifråga för att omfattas av den generella dispens som övergångsbe- stämmelsen innebär. anser att det är viktigt för att upprätthålla en hög kvalitet på auktorisationsordningen att övergångsbestämmelsen endast omfattar epi-ombud. erinrar också om att enskilda patentombud som inte är epi-ombud efter individuell prövning ändå kan medges dispens enligt 4 § andra stycket i den föreslagna lagen. Skälen för regeringens förslag: En offentligrättslig auktorisations- ordning och ett frågeförbud av föreslagen omfattning bör införas . Ändringarna föreslås träda i kraft . Som framgår av avsnitt 4.2 finns i ingen nationell, offentligrättslig auktorisationsordning för patentombud som inte är advokater. Flertalet verksamma patentombud som inte är advokater är emellertid auktoriserade inom ramen för redan befintliga auktorisations- ordningar av privaträttslig natur. Av avsnitt 6.1.1 framgår att omkring 300 svenska patentombud är epi-ombud, dvs. ombud som är behöriga att uppträda som ombud inför det europeiska patentverket. Som framgår i övrigt av avsnitt 6 och 7.4 ställs det kompetens- och lämplighetskrav på dessa epi-ombud som i stort motsvarar de krav som föreslås gälla för svenska auktoriserade patentombud. I verksamma patentombud kan också bli enskilda medlemmar i och omfattas då av en nationell, privaträttslig auktorisationsordning som ger dem rätt att uppträda under titeln (jfr avsnitt 4.2.1). De kunskaps- och lämplighetskrav som uppställs för att få bli enskild medlem i IPS är i allt väsentligt lika med de krav som föreslås gälla för svenska auktoriserade patentombud. Att föreslå en auktorisationsordning för en bransch där yrkesutövare kunnat etablera sig utan att några formella krav har ställts kan medföra vissa problem. Om auktorisationsordningen medför att kompetenskrav införs, skärps eller görs obligatoriska i förhållande till vad som tidigare gällt i branschen, kan det få till följd att endast en del yrkesutövare besitter den formella kompetens som svarar mot de nya kraven. Andra yrkesutövare, som i och för sig är verksamma i branschen och som får anses ha kompenserat eventuella kompetensbrister genom sin yrkeserfarenhet, skulle då behöva komplettera sin formella kompetens för att kunna bli auktoriserade. I en sådan situation kan det, åtminstone innan de nya reglerna fullt ut fått genomslag, uppstå brist på auktoriserade yrkesutövare, vilket i sin tur kan leda till obalans mellan tillgång och efterfrågan på yrkesutövarnas tjänster. Det kan därför vara nödvändigt att utforma de nya reglerna så att det säkerställs att yrkesutövare som i och för sig har vissa formella brister men som genom långvarig yrkesverksamhet ändå har visat sig ha för yrket tillräcklig kompetens inte i onödan stängs ute från yrket. Sådana regler måste självfallet vara utformade på sådant sätt att inte kvaliteten på auktorisationsordningen i sig riskerar att urholkas. När möjligheten att bli epi-ombud infördes och när IPS 2006 började auktorisera ombud fanns i båda systemen s.k. farfarsregler av innebörden att den som i tillräcklig omfattning var yrkes- verksam som patentombud kunde bli auktoriserad även om ombudet i formellt hänseende hade vissa kompetensbrister. Farfarsregler har främst tagit sikte på att ombud som redan är verksamma inte fullt ut behöver avlägga föreskrivna kompetensprov samt att vissa brister i teoretisk utbildning kan uppvägas av långvarig yrkeserfarenhet. Några indikationer på att dessa farfarsregler inte har efterlevts på ett korrekt sätt eller att tillämpandet av reglerna skulle ha lett till att kvaliteten på dessa privaträttsliga auktorisationsordningar har kunnat ifrågasättas har inte framkommit. Regeringen föreslår därför att en farfarsregel tas in i lagen. Regeringen bedömer att en yrkesutövare som varit verksam och som antingen är behörigt epi-ombud eller som är medlem i IPS ska kunna auktoriseras med stöd av farfars- regel. Det är angeläget att förslagen till ändringar i och offentlighets- och sekretesslagen får genomslag i tillämpningen . Några särskilda övergångsbestämmelser behövs inte i dessa delar. European Economic Interest Grouping Regeringens förslag: godkänner att staten kvarstår som medlem i European Business Register European Economic Interest Grouping (EBR EEIG). Skälen för regeringens förslag European Business Register (EBR) är ett europeiskt samarbete mellan registerförare av företagsinformation. Syftet med samarbetet är att möjliggöra utbyte av officiell företagsinformation över nationsgränser. Avsikten är att skapa förutsättningar för säkrare affärstransaktioner mellan företagare såväl inom som utom den Europeiska Unionen (EU). omfattar samarbetet 24 medlemmar bestående av 24 europeiska jurisdiktioners registerförare. Av dessa 24 jurisdiktioner är 18 medlemmar av EU. Av de 24 medlemmarna är 20 publika och fyra privata aktörer. Att medlemmarna består av såväl privata informations- distributörer som publika aktörer och myndigheter beror på att förandet av företagsregister, och den därmed förknippade utdatahanteringen, är olika organiserat i medlemsländerna. EBR är ett elektroniskt nätverk mellan de deltagande registerförarna med en gemensam programvara som ger tillgång till information i de deltagande medlemmarnas företagsregister. Informationsutbytet har sin grund i ett avtal, Information Sharing Agreement, mellan samtliga deltagande registerförare. Avtalet reglerar bl.a. en icke-exklusiv rätt att få tillgång till information som finns hos en annan registerförare inom dennes jurisdiktion och rätten att distribuera den erhållna informationen till kunder inom den egna jurisdiktionen. Vidare innehåller avtalet vissa regler gällande förvaltning och utveckling av den gemensamma system- lösningen och programvaran. Vid användning av EBR distribueras kundens förfrågan samt den efter- frågade registerinformationen via registerföraren i kundens egna juris- diktion genom den tekniska systemlösning som utvecklats av medlemmarna gemensamt. Samtliga registerförare som deltar i sam- arbetet erbjuder via sin webbplats sina kunder en webbtjänst för sökning i de deltagande ländernas register. För samarbetet finns en gemensam association, en europeisk ekono- misk intressegruppering benämnd European Business Register European Economic Interest Grouping (EBR EEIG). EBR EEIG bildades i syfte att hantera de praktiska frågor som samarbetet förutsätter, exempelvis för- valtning och utveckling av den gemensamma systemlösningen och programvaran samt strategisk ledning av den verksamhet som före- kommer inom nätverket. Det är möjligt för en registerförare att delta i det praktiska informationsutbytet i nätverket utan att som medlem vara ansluten till EBR EEIG. Av de registerförare som deltar i EBR är inte samtliga medlemmar av EBR EEIG. Ett avstående från medlemskap i innebär att den enskilde registerföraren inte har någon direkt möjlighet att påverka de beslut som fattas inom EBR EEIG vad avser exempelvis nätverkets framtid, som i stor utsträckning är styrande för Prop. 2009/10:202 EBR:s strategiska utveckling på såväl kort som lång sikt. (fram till bolagsavdelningen vid ) deltar i EBR. Rege- ringen medgav i beslut att ansöka om medlemskap i . Medgivandet gällde för en tidsperiod . har inkommit med en hemställan om medgivande till fortsatt medlemskap i . Verksamheten inom EBR EEIG finansieras huvudsakligen genom medlemsavgifter. uppgår avgiften till 5 000 och medlem. Varje medlem är enligt stadgarna skyldig att, för det fall behov uppkommer, tillskjuta ytterligare medel utöver medlemsavgiften. Vidare medför ett medlemskap i ett obegränsat solidariskt ansvar för medlemmarna vad avser grupperingens skulder. Mot bakgrund av detta måste frågan om medlemskap underställas prövning. Bolags- verket har varit medlem i EBR EEIG . Av förbiseende inhämtades emellertid inte godkännande i frågan 2005. Den fråga om fortsatt bemyndigande som uppkommit bör därför under- ställas prövning. Regeringen anser att EBR är värdefullt för det svenska näringslivet och anser också att det är viktigt för att ha möjlighet att påverka de beslut som fattas avseende och dess framtid inom ramen för EBR EEIG. Regeringen föreslår därför att medger att kvarstår som medlem i organisationen. För att möjliggöra en utvärdering av deltagande i EBR EEIG avser regeringen ge myndigheten i uppdrag att informera om väsentliga förändringar av medlemskapet i organisationen. 12Ekonomiska och andra konsekvenser av regeringens förslag 12.1Allmänt om föreslagen lagstiftning Den föreslagna lagstiftningen kan initialt förväntas leda till en kostnads- ökning i och med inrättandet av en ny myndighet, den s.k. . Nämndens verksamhet ska dock finansieras genom avgifter. I övrigt bör förslagen inte få några nämnvärda statsfinansiella konsekvenser. En lagstiftning på området kommer att få positiva effekter för näringslivet och underlätta för näringsidkarna, inte minst för små och medelstora företag, att verka på lika villkor på den inre marknaden inom Europeiska unionen (EU). Även situationen vid patenträttsliga tvister utomlands kommer att bli mer jämlik med den föreslagna lagstiftningen. Statsfinansiella konsekvenser av föreslagen Regeringen föreslår att en fristående statlig myndighet () inrättas med ansvar för auktorisation och tillsyn av patent- ombud. Nämndens löpande uppgifter överlåts till en värdmyndighet och dess kansliresurser. Kostnaderna för nämnden ska täckas av avgifter som tas ut i samband med prövning av ansökningar om auktorisation samt också årsavgifter för upprätthållande av auktorisation. Härigenom tillförs nämnden regelbundet medel. I övrigt gör regeringen bedömningen att lagförslagen inte leder till några nämnvärda kostnadsökningar för det allmänna, och därmed ryms förslagen inom befintliga ekonomiska ramar. De totala kostnaderna för myndighetens verksamhet beräknas för första året att hamna på ca . 2 beräknas kostnaderna sjunka till ca . 12.3Konsekvenser för svenska patentombud av föreslagen lagstiftning Lagstiftningen i skiljer sig mot förhållandena i andra länder, bl.a. i och . En svensk lagstiftning på området kommer att underlätta för svenska patentombud att få ett sekretesskydd i rättegång i andra länder, vilket i sin tur kan leda till ökad konkurrens- kraft. När väl lagstiftningen är genomförd, kommer den således att få positiva konsekvenser för svenska patentombud och deras möjligheter att konkurrera på en större marknad. Initialt kommer den nya lagstiftningen sannolikt att medföra vissa merkostnader för utbildningsinsatser för patentombuden. Vidare kommer den föreslagna lagstiftningen att i form av främst ansöknings- och årsavgifter till leda till högre kostnader för samtliga framtida auktoriserade patentombud, vilket kommer att drabba patentombudens kunder genom höjda priser. Kostnaden kan dock vara motiverad eftersom auktoriserade patentombud kan erbjuda en tjänst som är mer värd för kunden (tystnadsplikt och begränsning i vittnesplikten). 12.4Statsfinansiella konsekvenser av fortsatt medlemskap i Ett fortsatt medlemskap i (EBR EEIG) bedöms inte medföra några kostnadsökningar för det allmänna, och förslaget om fortsatt medlemskap ryms därmed inom befintliga ekonomiska ramar. Medlemskapet i EBR EEIG innebär emellertid ett obegränsat solidariskt ansvar för medlemmarna vad avser grupperingens skulder. Regeringen bedömer det som osannolikt att kommer att tvingas infria ett skuldåtagande utöver medlemsavgiften. Regeringen följer, genom , verk- samheten och den ekonomiska utvecklingen noga och kommer att agera Prop. 2009/10:202 för att undvika en sådan situation. När det gäller kostnader för kommuner och landsting bedömer rege- ringen att förslagen inte kommer att ha några nämnvärda konsekvenser. Inte heller bedöms förslagen ha några konsekvenser för det kommunala självstyret, sysselsättningen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, den offentliga servicen i olika delar av landet, jämställdheten mellan män och kvinnor och möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. 13.1Förslaget till lag om auktorisation av patentombud 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om auktorisation av patentombud och om uppgifter. Paragrafen anger lagens tillämpningsområde. Det är endast auktoriserade patentombud som omfattas av lagen. Auktorisationsordningen innebär inte något hinder mot att även den som inte är auktoriserad utövar verksamhet som patentombud. Patentombud som inte är auktoriserade står emellertid inte under någon lagreglerad tillsyn. Paragrafens rubrik har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 2 § I denna lag avses med 1.patenträttsliga angelägenheter: angelägenheter som rör a)en uppfinnings patenterbarhet, b)ansökan om patent samt andra förfaranden rörande patent inför en myndig- het eller organisation, c)ett patents giltighet, ett patents eller en patentansökans skyddsomfång, intrång i patent och bättre rätt till ett patent eller en patentansökan, och d)förberedelser och uppträdande inför domstol i patenträttsliga mål och ärenden, 2.patentombud: en fysisk person som yrkesmässigt lämnar biträde i patent- rättsliga angelägenheter, och 3.auktoriserat patentombud: ett patentombud som har auktoriserats enligt denna lag. Paragrafen innehåller definitioner som används genomgående i lagen och gör det möjligt att avgränsa den personkrets som omfattas av lagen. Övervägandena redovisas i avsnitt 7.3. I punkten 1 finns en exemplifierande uppräkning av vad som avses med patenträttsliga angelägenheter. Dit hör sådant som rör ansökan om, upprätthållande av och bättre rätt till ett patent eller som på annat sätt rör själva hanteringen av rättigheten. Med patenträttsliga angelägenheter avses emellertid inte angelägenheter som avser exempelvis allmän bolagsrättslig rådgivning eller rådgivning rörande patentstrategier eller kommersialisering av patent. Ett patentombuds rådgivning och biträde i andra immaterialrättsliga angelägenheter omfattas inte av begreppet patenträttsliga angelägenheter. Det hindrar dock inte att auktoriserade patentombud ägnar sig åt sådan eller annan rådgivning. Vidare är verksamhet som utförs inom ramen för en myndighets uppdrag inte att hänföra till biträde i patenträttsliga angelägenheter i lagens mening. Således innefattar det arbete som handläggare av patentsansökningar vid ägnar sig åt inte biträde i patenträttsliga angelägenheter. Av punkten 2 framgår att patentombud är fysiska personer som i sin Prop. 2009/10:202 yrkesutövning lämnar biträde i bland annat patenträttsliga angelägen- Det är en vidsträckt kategori av yrkesutövare som omfattas av lagens begrepp patentombud, och dessa kan vara såväl fristående patent- konsulter vid patent- eller advokatbyråer som vid ett företag anställda jurister och civilingenjörer. I punkten 3 anges vad som avses med begreppet auktoriserat patent- ombud. Konsekvensen av detta är att det endast är patentombud som auktoriserats av som får använda titeln auktori- serat patentombud. Vad som krävs för auktorisation behandlas närmare i kommentaren till 4 § och bestämmelser om straffansvar för den som obehörigen utger sig för att vara auktoriserat patentombud behandlas i 11 §. Paragrafen och därtill hörande rubrik har utformats i enlighet med 1.pröva frågor om auktorisation av patentombud, 2.föra register över auktoriserade patentombud, 3.utöva tillsyn över auktoriserade patentombud, 4.pröva frågor om disciplinära åtgärder mot auktoriserade patentombud, och 5.verka för att god patentombudssed utvecklas och följs. Närmare föreskrifter om meddelas av regeringen. I paragrafen anges verksamhet. Närmare hand- läggningsregler för myndigheten framgår av förvaltningslagen (1986:223). Övervägandena redovisas i avsnitt 7.2. I första stycket redovisas de uppgifter som har. är den myndighet som prövar frågor om aukto- risation och registrerar auktoriserade patentombud (punkterna 12). Av förvaltningslagens (1986:223) bestämmelser följer att handläggning av ärenden där någon enskild är part ska ske så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts. utövar tillsyn och prövar frågor om disciplinära åtgärder (punkterna 34). Att nämnden ska utöva tillsyn innebär bl.a. en skyldighet att se till att aukto- riserade patentombud utför sina uppdrag på det sätt och med den kvalitet som god sed kräver och att de i övrigt följer lagens bestämmelser. Vidare har en skyldighet att självmant eller efter anmälan ta upp ett disciplinärende. Det står också nämnden fritt att ta upp och utreda frågor utan att det har föranletts av misstankar mot ett patentombud. Exempelvis kan nämnden undersöka om det bland patent- ombud mer allmänt tillämpas en viss praxis som nämnden funnit skäl att angripa mot i ett konkret fall. Det anges också i punkten 5 att i sin verksamhet ska utveckla och främja god sed. Det innebär att auktoriserade patentombud ska verka i enlighet med bl.a. de handlingsnormer som kommer till uttryck i de beslut som fattas av (se också 5 §). I andra stycket anges att regeringen meddelar närmare föreskrifter om Prop. 2009/10:202 nämnden. 4 § För auktorisation krävs att en sökande 1.inte är underårig, försatt i konkurs eller underkastad näringsförbud, 2.inte har förvaltare enligt 11 kap. 7 § , 3.har lämplig teoretisk examen och yrkeserfarenhet, 4.har avlagt godkänt kunskapsprov för auktorisation, 5.är verksam som patentombud, och 6.är redbar och i övrigt lämplig att verka som patentombud. Om det finns särskilda skäl, får i enskilda fall besluta om undantag från kraven i första stycket 35. I paragrafen behandlas villkoren för att bli auktoriserad som patent- ombud. Övervägandena redovisas i avsnitt 7.4. Auktorisation förutsätter att vissa kunskaps- och kompetenskrav är uppfyllda, punkterna 1, 2, 5 och 6 ska inte bara vara uppfyllda när aukto- risation beviljas utan även efter denna tidpunkt. I första stycket punkterna 1 och 2 anges de allmänna kraven för aukto- risation, dvs. att ett patentombud inte får vara underårig eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § . Ett auktoriserat patentombud ska ha en självständig ekonomisk ställning, och den som är försatt i konkurs eller är underkastad näringsförbud ska därför inte kunna vara auktoriserad. Punkterna 3 och 4 syftar till att säkerställa att ett patentombud uppnår viss grundläggande kunskaps- och erfarenhetsnivå vid ansökan om auktorisation. Kraven på utbildning och yrkeserfarenhet ska vara upp- fyllda för att sökanden hos ska få avlägga det särskilda kunskapsprovet, i vilket ska ingå ett antal grundläggande ämnesområden som ett auktoriserat patentombud använder i sin yrkes- utövning. Av punkten 5 framgår att den som önskar bli auktoriserad måste vara verksam som patentombud och alltså lämna biträde i bland annat patent- rättsliga angelägenheter, jfr kommentaren till 2 §. I punkten 6 anges ett allmänt krav på redbarhet och allmän lämplighet. Kraven på ett patentombuds allmänna lämplighet bör ställas högt med beaktande av den ansvarsfulla ställning som ett ombud har i förhållande till sin huvudman, dennes motpart och samhället i stort. Utgångspunkten bör vara den att möjligheten att upphäva en auktorisation bör användas med större försiktighet än vad som är motiverat när det är fråga om att neka auktorisation. I andra stycket ges en möjlighet för att, om särskilda skäl föreligger, auktorisera en sökande utan hinder av att kravet på teoretisk examen, viss yrkeserfarenhet, godkänt kunskapsprov eller relevant yrkesutövning inte är uppfyllt enligt punkterna 35. Möjligheten till dispens ska dock tillämpas restriktivt. Ett exempel på när dispens kan vara aktuellt är om en sökande med godkänt resultat har avlagt europeisk Dessa ombud har redan genomgått ett kvalificerat kunskapsprov och bör därför endast behöva genomgå de delar av det Prop. 2009/10:202 svenska kunskapsprovet som inte har någon motsvarighet i den euro- peiska patentombudsexamen (jfr övergångsbestämmelserna). Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 5 § Ett auktoriserat patentombud ska iaktta god patentombudssed. Paragrafen innehåller en allmän skyldighet för ett auktoriserat patent- ombud att driva sin verksamhet enligt god sed. Övervägandena redovisas i avsnitt 7.5. I kravet att följa god sed i branschen ligger bl.a. en skyldighet för patentombudet att tillvarata sin arbets- eller uppdragsgivares intressen och att inte främja orätt. Ett patentombud får inte heller, till fördel för sig själv eller till skada eller nytta för annan, använda uppgifter som han eller hon fått i sitt arbete. Som ett exempel på detta kan nämnas köp av aktier baserat på förtrolig information om en ny patenterbar innovation. Paragrafen och därtill hörande rubrik har utformats i enlighet med 6 § Ett auktoriserat patentombud får inte obehörigen röja eller använda vad ombudet har fått kännedom om i sin yrkesutövning. Ombudet ska se till att ombudets biträden iakttar motsvarande tystnadsplikt. Av paragrafen följer att en tystnadsplikt ska gälla för det som ombudet får kännedom om i sin yrkesutövning. Övervägandena redovisas i avsnitt 7.5. Det är en vidsträckt tystnadsplikt som gäller och den omfattar inte bara sådant som rör patenträttsliga angelägenheter, till skillnad från vad som gäller begränsningen i vittnesplikten, jfr kommentaren i avsnitt 13.2. Tystnadsplikt följer automatiskt när ett patentombud har auktoriserats och innebär att patentombudet, också efter att uppdraget är slutfört, inte obehörigen får röja uppgifter som omfattas av tystnadsplikten. Ett patentombud får bara lämna uppgifter, eller på annat sätt använda dessa, om det är medgivet i lag eller den till vars förmån tystnadsplikten gäller samtycker till det. Om ett patentombud bryter mot den föreskrivna tystnadsplikten aktualiseras straffbestämmelsen i 20 kap. 3 § om brott mot tystnadsplikt. För straffansvar, enligt den bestämmelsen, krävs antingen uppsåt eller oaktsamhet. Straffet för ett uppsåtligt brott mot tystnads- plikten är böter eller fängelse i högst . Har brott mot tystnadsplikten skett av oaktsamhet är påföljden begränsad till böter. I ringa fall ska inte dömas till ansvar. Vid brott mot tystnadsplikten kan dessutom skadeståndsansvar aktualiseras enligt skadeståndslagens (1972:207) bestämmelser. Ett auktoriserat patentombud som bryter tystnadsplikten eller inte agerar enligt god sed riskerar dessutom disciplinär åtgärd i form av varning eller, i allvarligare fall, upphävd auktorisation (se kommentaren Prop. 2009/10:202 till 9 §). Ett patentombud har också en skyldighet att, vanligen genom avtal, försäkra sig om att ombudets biträden är bundna av tystnadsplikt. Åsidosättande av avtalad tystnadsplikt kan inte straffas enligt brotts- balkens regler. Ett biträde som inte har auktoriserats kan således inte ställas till ansvar enligt 20 kap. 3 § , men kan däremot drabbas av en skadeståndspåföljd. Om ett patentombud eller anställda hos ombudet eller utomstående biträden obehörigen röjer eller utnyttjar en företagshemlighet hos patent- ombudet, kan även skadestånd utdömas enligt lagen (1990:409) om skydd för företagshemligheter. Paragrafen och därtill hörande rubrik har utformats i enlighet med 7 § Ett auktoriserat patentombud ska lämna de uppgifter som nämnden behöver för att utöva tillsyn. Om det för ett auktoriserat patentombud inträffar någon omständighet som innebär att förutsättningarna enligt 4 § första stycket är uppfyllda, ska ombudet genast meddela detta till . Paragrafen innebär att ett patentombud har viss skyldighet att lämna uppgifter till . Övervägandena redovisas i avsnitt 7.6. Enligt första stycket har ett auktoriserat patentombud en skyldighet att lämna de uppgifter som efterfrågar i ett tillsyns- ärende. Bland annat ska ombudet ge nämnden tillgång till de handlingar som kan vara av betydelse i det ärende som utreds. Syftet med uppgifts- skyldigheten är att möjliggöra nämndens tillsyn.