prop · GY031d110 · 2010-10-12 00:00:00 — Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten 2010/11:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATSBUDGETEN Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten............................................ Ålderspensionssystemets förvaltning och utveckling .......................... Administrationskostnader för ålderspensionssystemet ..................... Medelpensionsålder och inkomststandard efter pension ................... 2010/11:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATSBUDGETEN Utgifter för ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten......................... Utgifter inom premiepensionssystemet ................................................................ 1.3Pensionssystemets ställning jämfört med 1.4 Utveckling av pensionskapital och utbetald pension, genomsnitt..................... 1.5Ålderspensionssystemets totala kostnader och avgifter 2009, miljoner 1.6Real inkomststandard vid i förhållande till standarden vid . Medianvärde och percentilerna 10 resp. 90 ......................................................... 1.7 Disponibel inkomst priser. 2010/11:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATSBUDGETEN Utvecklingen av följsamhetsindexering och prisbasbeloppsförändring ........... 1.3Utvecklingen av följsamhetsindexering och prisindexering, 144 000 1.4 Premiepensionens årliga avkastning.................................................................... 1.5Genomsnittlig avkastning från spararens inträdesår fördelade på inträdesår i fondsystemet..................................................................................... 1.6 Antal fondbyten ......................................................................................... 1.7Genomsnittlig förväntad ålder vid utträdet från arbetslivet för personer som finns i arbetskraften (förväntad utträdesålder) ................ 1.8Genomsnittlig ålder vid utträde från arbetslivet för personer som vid 50 års ålder finns i arbetskraften, för olika årskullar (kohortvis 2010/11:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATSBUDGETEN 1 Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten omfattar fördelningssystemet (inkomstpension och tilläggspension) och premiepensionssystemet (premiepension). Pensionsutgifterna inom fördelningssystemet finansieras löpande av de pensionsavgifter som betalas in till systemet. Första Fjärde samt Sjätte förvaltar den buffertfond som ska utjämna svängningar mellan pensionsavgifter och pensionsutbetalningar. , , och kostnader för administrationen av fördelningssystemet samt AP-fondernas interna kostnader belastar Första Fjärde AP-fonderna och täcks genom att pensionsspararnas pensionsbehållning minskas. Inom premiepensionssystemet placeras de inbetalade pensionsavgifterna i fonder enligt pensionsspararnas önskemål. Pensionsutbetalningarna finansieras genom avyttring av fonderade medel och täcks genom att behållningen på pensionsspararnas premiepensionskonton minskar i motsvarande mån. Administrationskostnaderna för premiepensionssystemet vid inklusive ersättningar till och för deras administration av premiepensionssystemet täcks genom avgifter som dras av tillgodohavandena på pensionsspararnas premiepensionskonton. Tabell 1.1 Utgifter för ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten vid sidan av statsbudgeten Tabell 1.2 Utgifter inom premiepensionssystemet 2010/11:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATSBUDGETEN 1.2Ålderspensionssystemets förvaltning och utveckling Den finansiella ställningen för fördelningssystemet inom ålderspensionssystemet (tilläggs- och inkomstpension) har försämrats ytterligare. Balanstalet, som visar pensionssystemets finansiella ställning, har sjunkit jämfört med och skulderna överstiger nu tillgångarna . Pensionerna kommer därför att minska även . Det är en dramatisk förändring som har sin huvudsakliga orsak i den finansiella krisen som försämrat möjligheterna att upprätthålla pensionsnivåerna. I och med att pensionssystemet är konstruerat så att det är följsamt mot de ekonomiska förutsättningarna så innebär den finansiella krisen ingen kris för pensionssystemet som sådant. Utgifterna anpassas automatiskt efter förutsättningarna och ingen skuld byggs upp för framtiden. Ur den aspekten är pensionssystemet fortsatt lika stabilt, vilket skiljer det från de flesta andra pensionssystem i som utsätts för motsvarande påfrestningar men som regel inte alls hanterar dem. Även om pensionsminskningarna följer på ett antal goda år med reala uppskrivningar är minskningarna nu påtagliga och naturligen oroande för många pensionärer. Med de skattesänkningar som regeringen genomfört 2009 och 2010 samt även föreslår är nettoförändringen efter skatt visserligen avsevärt mindre och ibland positiv, men minskningarna i sig riskerar på kort sikt leda till ett minskat förtroende för systemet. Av hänsyn till framtida generationer är det av stor vikt att bibehålla den finansiella stabiliteten i pensionssystemet. Det är nu än viktigare att inte rucka på de fundament för långsiktig stabilitet som pensionsreformen vilar på. Det är också något som Pensionsgruppen, med företrädare för de fem partier som står bakom pensionsöverenskommelsen, tydligt har uttalat. Pensionsöverenskommelsen med dess grundläggande principer ligger därmed lika fast och kommer att ligga fast oavsett påfrestningar. En sådan utgångspunkt är fundamental om även dagens unga som går in i arbetslivet ska kunna lita på att pensionssystemet ska kunna leverera enligt likartade principer när de lämnar arbetslivet. Pensionssystemets stabilisatorer verkar i båda riktningarna, dvs. när de finansiella förutsättningarna förbättras och balanstalet åter är över 1,0000 så ökar pensionerna i snabbare takt. Högre ekonomisk tillväxt verkar också i positiv riktning. Pensionärernas legitima intresse av en rimlig pensionsutveckling är därför intimt sammankopplad med en god ekonomisk utveckling och därmed med regeringens strävanden för högre sysselsättningsgrad och ett längre arbetsliv. Pensionsgruppen kommer också att ha ett fortsatt fokus på åtgärder som förbättrar pensionssystemets finanser. I detta ligger särskilt åtgärder för ett senare utträde ur arbetslivet och ett senare uttag av pension. Premiepensionssystemet har alltjämt en mycket begränsad betydelse för dagens pensionärer men får en allt större betydelse för kommande årskullar. Förändringar i omvärlden medför ett underhållsansvar och att behov kan uppstå att göra justeringar för att bibehålla en god funktionalitet. Pensionsgruppen har därför tagit ställning för förändringar som rör de statliga alternativen i systemet. Det har sedan systemets införande visat sig att en förhållandevis stor grupp pensionssparare avstår från att välja fonder. Utgångspunkten för den reformering som gjorts var därför att i större utsträckning anpassa systemet till behoven, kunskaperna och engagemanget hos pensionsspararna. Alternativet för ickeväljarna har därför förbättrats. Ett annat mål var att förenkla spararnas valsituation och underlätta för dem som önskar att vara aktiva. Detta medför vidare en minskad risk för systematiskt dåliga utfall av placeringar till följd av okunskap. En viktig justering är därför den förbättring av utbudet av statliga alternativ som genomfördes. Förändringarna inkräktar dock inte på systemets principer och på möjligheten till ett, så långt möjligt, fritt val av fonder. Inkomstpensionssystemet är ett fördelningssystem. Med det menas att inbetalda pensionsavgifter används för att betala samma års pensioner. De över- eller underskott som uppstår när pensionsavgifterna är större eller mindre än pensionsutbetalningarna hanteras av buffertfonden (AP-fonderna). För att systemet ska fungera krävs att avgifterna tillsammans med tillgångarna i buffertfonden långsiktigt kan finansiera pen- 2010/11:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATSBUDGETEN sionerna, dvs. att inga varaktiga underskott uppstår. mäter fördelningssystemets finansiella ställning genom att jämföra tillgångar och skulder. Jämförelsen uttrycks i det så kallade balanstalet. Resultatet presenteras i redovisningen . Rapporten och redovisningen är viktig för att tydligt visa pensionssystemets finansiella utveckling och förklara vad den beror på. Genom detta skapas förutsättningar för en förståelse för hur systemet är uppbyggt och vad det är som påverkar dess tillgångar och skulder. Fördelningssystemets finansiella ställning mäts alltså med balanstalet, vilket förenklat uttryckt är den kvot man får när man delar systemets tillgångar med dess skulder. Pensionssystemets tillgångar består av avgiftstillgången och buffertfonden. Avgiftstillgången är värdet av alla framtida inbetalningar av pensionsavgifter och buffertfonden är det kapital som förvaltas av Första- Fjärde samt . Skulderna består av pensionsåtagandet, dvs. alla återstående utbetalningar till de nuvarande pensionärerna samt den pension som ska betalas ut till dem som arbetar och betalar in avgifter . Skulden, dvs. pensioner och pensionsbehållningar, följer utvecklingen av de förvärvsarbetandes genomsnittsinkomst, medan tillgångarna, i form av de avgifter som betalas in för att finansiera pensionerna, följer utvecklingen av summan av de förvärvsarbetandes inkomster. Pensionssystemets resultat bestäms därför huvudsakligen av om den procentuella ökningen av genomsnittsinkomsten är större eller mindre än motsvarande ökning av avgiftsunderlaget. Om snittinkomsten ökar snabbare än avgiftsunderlaget tenderar det till att ge negativa resultat för pensionssystemet och omvänt. Resultatet är dock också beroende av AP-fonderna och deras avkastning. Balanstalet mäter alltså pensionssystemets finansiella hållbarhet. Om balanstalet är större än 1,0000 är tillgångarna större än skulderna och systemet är i balans och klarar långsiktigt sina åtaganden. Om balanstalet är mindre än 1,0000 är skulderna större än tillgångarna och balanseringen aktiveras. En balansering innebär att både pensionsbehållningar och pensioner räknas upp i en lägre takt än normalt och det kan även innebära att de sänks. Vid en balansering indexeras pensionsbehållningarna och pensionerna med förändringen av ett balansindex istället för med förändringen i inkomstindex. Balansindexet beror av utvecklingen av inkomstindex och balanstalets storlek. När systemet är i balans igen och tillgångarna är större än skulderna så ökar pensionerna och pensionsbehållningarna med mer än den genomsnittliga inkomstutvecklingen, se diagram 1.1. När pensionerna återfått det värde de skulle haft om inte balanseringen behövts återgår de till att åter följa inkomstutvecklingen. Balanseringen innebär således att pensionerna anpassas efter de finansiella förutsättningar som finns och säkerställer att det inte betalas ut mer i pension än vad som långsiktigt kan finansieras. Därmed riskerar inte kostnaden för dagens pensioner att vältras över på kommande generationer. var första gången som tillgångarna var lägre än skulderna och balanseringen aktiverades därför i samband med indexering av pensioner och pensionsbehållningar. Även 2009 var tillgångarna lägre än skulderna. Tillgångarna uppgick till . Av dessa var 827 miljarder placerade i Första-Fjärde AP-fonden, medan resterande bestod av avgiftstillgången. Pensionsskulden var , vilket innebär att skulden översteg tillgångarna med totalt . En stor del av underskottet 2009 beror på det negativa resultatet 2008 om 243 miljarder, resterande 79 miljarder är negativa resultat. 2010/11:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATSBUDGETEN Tabell 1.3 Pensionssystemets ställning jämfört med 1 Vid beräkningen av balanstalet är det det utjämnade värdet för buffertfonden som används. är det medelvärdet av buffertfondens värde vid utgången av 2007, 2008 och 2009. Tillgångarna består som nämndes tidigare av buffertfonden och avgiftstillgången. ökade tillgångarna med totalt . blev, precis som tidigare prognostiserats, som utbetalningarna från buffertfonden översteg de inbetalda pensionsavgifterna. Buffertfonden hade en positiv avkastning som uppgick till och därför ökade ändå fondens sammanlagda värde 2009. Denna minskning orsakades av lågkonjunkturen som gjorde att både avgiftsinkomsterna blev lägre och att KPI för året sjönk. Minskningen i avgiftsinkomsten är den huvudsakliga förklaringen till årets negativa resultat. Även förkortningen av omsättningstiden bidrog till minskningen av avgiftstillgången. Omsättningstiden är den tid som en krona i genomsnitt finns kvar i systemet från det att den betalas in till det att den betalas ut. Om omsättningstiden fortsätter att minska så minskar också pensionsavgifternas förmåga att finansiera pensionerna. För pensionssystemet är det därför av stor betydelse att arbetslivet blir längre, dels genom att unga får arbete och dels genom att man arbetar längre. Sammantaget ledde dock den kraftiga ökningen i AP-fonderna till att de samlade tillgångarna i fördelningssystemet ökade med eller . Pensionsskulden ökade jämfört med . Den största delen av ökningen förklaras av indexeringen i inkomstpensionssystemet. Skulden till pensionerade påverkas också av medellivslängdens förändring och därmed den genomsnittliga utbetalningstiden. Jämfört med 2008 har en 65-årings genomsnittliga utbetalningstid ökat . Årets pensionsutbetalningar översteg nyintjänade pensionsrätter vilket minskade skulden. Utifrån den finansiella ställningen 2009 har beräknat balanstalet till 0,9549. Det medför att vid omräkningarna av utgående pensioner och pensionsbehållningar så kommer ett balansindex att användas istället för ett inkomstindex, precis som . Följsamhetsindexering av ATP (tilläggspension) infördes från och med årsskiftet 2001/2002. Följsamhetsindexeringen innebär att tilläggs- och inkomstpensionerna räknas om med utvecklingen av inkomstindex (eller balansindex) minus (den s.k. som motsvarar det förskott som läggs till pensionen när den beviljas). Den förändrade indexeringsmetoden har inneburit att tilläggspensionerna har ökat realt 20022009, dvs. tilläggspensionen har ökat mer än vad den skulle ha gjort om den varit prisindexerad (se diagram 1.2). Till följd av den finansiella krisen försämrades den finansiella ställningen i pensionssystemet kraftigt och pensionerna sänktes 2010 . blir minskningen av pensionerna . 2011 blir därmed sedan följsamhetsindexeringen infördes som det ackumulerade värdet av följsamhetsindexeringen är lägre än motsvarande värde för prisindex, se diagram 1.3. Den sammanlagda nivån av värdet på prisindex är 2011 högre i reala termer. Den negativa följsamhetsindexeringen 2010 berodde dels på en svag inkomstutveckling och dels på den automatiska balanseringen. har inkomstutvecklingen förbättrats och minskningen av pensionerna beror därför helt på den automatiska balanseringen. 2010/11:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATSBUDGETEN Diagram 1.2 Utvecklingen av följsamhetsindexering och prisbasbeloppsförändring De pensionärer som har haft inkomstrelaterad pension (tilläggs- och inkomstpension) har dock fått sammanlagt mer utbetalat i pension än de hade fått om pensionerna hade följt prisindex. En pensionär som 2001 hade en pension på , dvs. , har fått totalt mer i pension, vilket motsvaras av ytan mellan linjerna i diagram 1.3. För den som uppbär garantipension kommer en del av minskningarna av inkomstpensionen 2011 att kompenseras med ökad garantipension. Diagram 1.3 Utvecklingen av följsamhetsindexering och prisindexering, 2001 Inkomstpension, kr/år 2010/11:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATSBUDGETEN Vid utgången av 2009 omfattades knappt 6,1 miljoner personer av premiepensionssystemet, 664 000 pensionärer och 5,4 miljoner pensionssparare. Den totala fondförmögenheten uppgick till , var pensionsspararnas andel och resterande var pensionärernas. Den traditionella försäkringen, som kan väljas när man tar ut pension, hade ett förvaltat kapital på . Av de av pensionsunderlaget som betalas in i pensionsavgifter går till premiepensionssystemet. Det maximala intjänandet av premiepension uppgick till . Den genomsnittliga pensionsrätten uppgick för pensionssparare till för kvinnor och för män, motsvarande siffror för pensionärer är respektive 3 347 kronor1. Värdet på premiepensionskapitalet påverkas kraftigt av utvecklingen på kapitalmarknaderna. skedde en betydande återhämtning på de svenska och utländska börsmarknaderna, vilket ledde till att avkastningen för pensionsspararna (mätt som internränta) blev . För pensionärerna höjdes den genomsnittliga utbetalningen av premiepension 2010. Diagram 1.4 Premiepensionens årliga avkastning2 Värdeutvecklingen på pensionsspararnas konton var för kvinnor och för män, vilket kan jämföras med -28,5 respektive -29,året innan. Den årliga värdeutvecklingen beräknad ifrån var för kvinnor och för män. Pensionärerna med fondförsäkring fick en värdeutveckling på , för kvinnor och för män och sedan start. Pensionärerna med traditionell försäkring hade en värdeutveckling på och sedan start. Av de pensionssparare som har varit med sedan starten hade haft en positiv värdeutveckling . Bara , , var det som haft en positiv nominell värdeutveckling. Den ackumulerade värdeutvecklingen kan således variera kraftigt under en så som , se diagram 1.5. 1 Här ingår endast de pensionärer som har tjänat in pensionsrätt under 2 Kapitalvägd avkastning (internränta) exklusive ränta från den tillfälliga Om även de pensionärer som inte arbetar inkluderas blir beloppen 2010/11:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATSBUDGETEN Diagram 1.5 Genomsnittlig avkastning från spararens inträdesår fördelade på inträdesår i fondsystemet * Dessa pensionssparare utgör en mycket stor majoritet av det totala antalet (). Det kan noteras att det har skett en förskjutning till högre risk både i de eget valda portföljerna och i Premiesparfonden. Förskjutningen av risknivån förklaras främst av att risken i fonderna har ökat. Utöver detta har pensionsspararna också ökat risken i sina portföljer genom att placera en större andel av pensionsmedlen i aktiefonder jämfört med . Premiepension (liksom inkomstpension) kan tas ut helt eller delvis från och med . Nästan alla, , väljer att ta ut hel pension. Totalt betalades ut . Som illustreras i tabell 1.4 sjönk månadsbeloppet 2009 i fondförsäkringen och det förklaras av att månadsbeloppet baseras på föregående års pensionskapital, vilket sjönk kraftigt till följd av den finansiella krisen. Den genomsnittliga behållningen 2009 för pensionssparare var för kvinnor och för män. Motsvarande uppgift för pensionärerna var för kvinnor och för män. För pensionärerna är den genomsnittliga kontobehållningen något högre för dem med fondförsäkring än för dem med traditionell försäkring, jämfört med . Tabell 1.4 Utveckling av pensionskapital och utbetald pension, genomsnitt 2010/11:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATSBUDGETEN Förvaltningsavgifterna uppgick , efter rabatt, till i genomsnitt för eget valda portföljer och för Premiesparfonden. Avgiftsrabatterna till pensionsspararna medför att pensionerna blir högre än vad de skulle ha blivit om avgiftsrabatterna inte fanns. Vid utgången av 2009 fanns 777 fonder registrerade i premiepensionssystemet, dessa fonder var fördelade på totalt 88 förvaltare. av pensionsspararna har delar av sitt kapital placerat i någon av de tio mest valda fonderna. Över tid är det i stort sett samma fonder som har varit de tio mest valda fonderna och det är i princip också dessa fonder som har mest premiepensionskapital. De pensionssparare som inte gör något aktivt val fick sina pensionspremier placerade i Premiesparfonden. var av det totala fondinnehavet på placerat i denna fond. I och med reformen av premiepensionssystemet, som trädde i kraft , lades Premiesparfonden ned och ersattes av det nya statliga förvalsalternativet, (AP7Såfa), som också den förvaltas av Sjunde AP-fonden. Andelen pensionssparare som aktivt valt fonder har legat och uppgick andelen aktiva till . De aktivas andel av kapitalet ökar däremot . Deras andel av kapitalet uppgick i slutet av . Förklaringen till att de aktivas andel av kapitalet är högre än andelen för dem som inte har valt något annat än Premiesparfonden, är att det främst är nya sparare med låga pensionsavsättningar som har Premiesparfonden och att de som lämnar fonden i regel har högre behållning på pensionskontot. Totalt genomfördes 4,5 miljoner fondbyten . Antalet fondbyten har ökat över tiden, vilket framgår av diagram 1.6. En stor del av ökningen kan tillskrivas de förvaltningsföretag som regelbundet genomför fondbyten åt sina kunder. Totalt var det drygt 890 000 personer som gjorde fondbyten. Det innebär att andelen pensionssparare som genomförde minst ett fondbyte har ökat till jämfört med . Generellt har män gjort fler byten än kvinnor, det är både fler män än kvinnor som har gjort byten och fler män som har gjort fler antal byten. Diagram 1.6 Antal fondbyten För de pensionssparare som gjorde fler än 20 fondbyten blev värdeutvecklingen , bäst gick det för dem som inte gjorde några byten alls, där blev värdeökningen . Bland pensionärerna var dock situationen den omvända och de som gjorde fler än 20 fondbyten hade en värdeutveckling på medan motsvarande för de som avstod från byten blev . Reformen av de statliga alternativen lade regeringen fram proposition 2009/10:44 om ändrade regler för premiepensionssystemet och beslutade om dessa ändringar . Utgångspunkten för förändringarna var att premiepensionssystemet i större utsträckning behövde anpassas till behoven, kunskaperna och engagemanget hos pensionsspararna. Målet var också att förenkla spararnas valsituation i syfte att bl.a. minska risken för systematiskt dåliga utfall av placeringar till följd av okunskap. Förändringen som genomfördes innebär bl.a. att det tidigare icke-valsalternativet Premiesparfonden har ersatts av AP7Såfa. Det nya förvalsalternativet har karaktären av en generationsfond där risknivån anpassas efter pensionsspararnas ålder (med ökande ålder sjunker andelen aktier till förmån för räntefonder och därmed även risknivån). AP7Såfa är nu även valbar och kan väljas eller väljas bort precis som övriga fonder i premiepensionssystemet. Detta har möjliggjort för pensionsspararna att över tid 2010/11:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATSBUDGETEN kunna byta mellan statliga och privata alternativ beroende på livssituation. Utöver detta erbjuder Sjunde AP-fonden även tre portföljalternativ med olika risknivåer: försiktig, balanserad och offensiv. Dessa portföljer har olika sammansättning av ränte- och aktieandelar, som gör det möjligt för pensionsspararna att kunna välja risknivå utan att behöva välja specifika fonder. Både AP7Såfan och de tre risknivåportföljerna består av olika andelar i två fonder förvaltade av Sjunde AP-fonden; en svensk räntefond och en global aktiefond. Den finansiella marknaden har förändrats och kapitalet inom premiepensionssystemet har ökat sedan starten av systemet. Detta har gjort att intresset för både systemet och förvaltandet av kapitalet däri har ökat markant. I och med denna utveckling möter systemet nya utmaningar, vilket diskuteras i mer detalj i PPM:s analytiska testamente (Fi2009/7948/FMA). De totala administrativa kostnaderna för inkomstpensionen var enligt . Av den totala kostnaden för inkomstpensionen redovisas i resultaträkningen. Beloppet belastar i princip de försäkrades inkomstpensionskonton, dock med vissa periodiseringsskillnader. Utöver de kostnader som ingår i resultaträkningen tillkommer som nettoredovisas. Det är kostnader för AP-fon- dernas fasta förvaltningsarvoden, prestationsbaserade arvoden och transaktionskostnader. Dessa kostnader påverkar direkt AP-fondernas tillgångar och avkastning och påverkar därmed pensionssystemets resultat negativt. Effekten är emellertid liten eftersom kostnaderna är mycket små i förhållande till pensionsskulden. De totala administrativa kostnaderna för premiepensionssystemet var, enligt , . I premiepensionssystemets resultaträkning redovisas