prop · GY031d12 · 2010-10-12 00:00:00 — Betydelsen av den ekonomiska familjepolitiken ökar ju fler barn som finns i hushållet. För sammanboende med ett barn består disponibel inkomst per konsumtionsenhet till av olika familjestöd, för sammanboende med två barn utgör dessa och för sammanboende med tre eller flera barn utgör de av disponibel inkomst per konsumtionsenhet. Den ekonomiska familjepolitikens betydelse för olika hushållstyper speglas väl av det omvända förhållandet mellan dessa gruppers inkomster som diskuterats tidigare i texten. För ensamstående med fler än ett barn kommer i snitt mer än var fjärde krona från den ekonomiska familjepolitiken. Men även om skillnaderna är stora ger de familjeekonomiska stöden en substantiell inkomst för barnhushållen i generellt. Om man tittar närmare på de familjepolitiska stöden framkommer att de olika familjepolitiska transfereringarna har olika betydelse. De behovsprövade bidragen har en större betydelse för ensamstående än för sammanboende medan generella bidrag påverkar den ekonomiska situationen mer för hushåll med många barn. De behovsprövade bidragen är också de som mest utjämnar inkomstskillnaderna, vilket kan förklaras av att dessa till stor del är inkomstprövade och därmed når hushåll med låg inkomst. En stor del av den utjämnande effekten åstadkoms också genom bostadsbidraget eftersom detta bidrag är riktat till dem med de lägsta inkomsterna. Den ekonomiska familjepolitiken kan i detta avseende sägas vara träffsäker och betydelsefull för barnfamiljer med låg ekonomisk standard. De behovsprövade bidragen, framför allt bostadsbidraget, står dock för en stor del av marginaleffekterna för familjer med låga eller medelhöga inkomster, vilket riskerar att hålla kvar dessa hushåll i ett bidragsberoende. Även de generella bidragen har stor betydelse för barnfamiljernas ekonomi. Familjepolitiken utjämnar ekonomiska resurser och levnadsförhållanden och ger goda fördelningseffekter. Skillnaden mellan till exempel bostadsbidraget och barnbidraget är att bostadsbidraget är koncentrerat enbart till barnfamiljer med låg eko- nomiskt standard, medan barnbidraget fördelas på alla barnfamiljer. En allmän trend för alla typer av hushåll är att transfereringarnas andel av den disponibla inkomsten har minskat, medan inkomster från framför allt arbete har ökat . Utvecklingen har alltså inneburit att en allt större andel av hushållens inkomster kommer från arbete och kapital men även att inkomstspridningen mellan olika hushåll har ökat. avtog dock denna utveckling vad gäller arbetsinkomster. Av diagram 2.3 framgår att arbetslösheten bland barnhushåll ser ut att ha vänt nedåt igen . Diagram 2.3 Utvecklingen av arbetslösheten bland barnhushåll 2005 till . Gift/sambo med barn Källa: beräkningar, 2.5.4Den ekonomiska familjepolitikens fördelning Som tidigare redovisats kommer i genomsnitt av barnhushållens disponibla inkomst per konsumtionsenhet från den ekonomiska familjepolitiken . Ytterligare ett sätt att mäta effekten av den ekonomiska familjepolitiken för barnhushåll är i vilken utsträckningen den lyfter barnhushållen över gränsen för relativ låg ekonomisk standard1 (i diagram 2.4 benämnt LES). Utan den ekonomiska familjepolitiken skulle av barnhushållen ha en låg ekonomisk standard, men 2009 var det i 1 Låg ekonomisk standard innebär här av medianinkomsten för samtliga 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 12 stället av alla individer som bor i barnhushåll som hade låg ekonomisk standard. Diagram 2.4 Andel med låg ekonomisk standard om den ekonomiska familjepolitiken dras ifrån hushållets disponibla inkomst 2009 Låg ekonomisk standard (LES) LES utan behovsprövade bidrag LES utan generella bidrag LES utan ek. Källa: Hushållens ekonomi 2008 framskrivet med FASIT. Diagrammet visar även tydligt skillnaden i hur viktig familjepolitiken är för olika barnhushåll. Diagrammet ska tolkas så att stapeln Låg ekonomisk standard visar den situation som var 2009 efter samtliga stöd, medan stapeln LES utan ekonomisk familjepolitik beskriver den situation barnhushållen skulle ha helt utan den ekonomiska familjepolitiken. Stapeln LES utan generella bidrag visar effekten när enbart de generella bidragen tas bort, liksom LES utan föräldraförsäkring tar bort effekten av enbart föräldraförsäkringen. Generellt bidrar de familjeekonomiska stöden mer till ensamståendes än till sammanboendes ekonomi som stöden bidrar mer till hushåll med fler barn. De behovsprövade bidragen har störst påverkan för de ensamstående, medan för dessa påverkar föräldraförsäkringen mindre. För sammanboende är påverkan det omvända de behovsprövade bidragen har knapp påverkan för sammanboende med ett eller två barn, medan föräldraförsäkringen gör skillnad för dessa hushåll. De olika stöden har också haft olika stor påverkan . Effekten av de behovsprövade bidragen har minskat något från som mest 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 12 till ett par procent 2007. Betydelsen har dock ökat något . Påverkan från generella bidrag har legat i det närmaste medan de försäkringsmässiga stöden gav som mest påverkan till 2007. Sammantaget har andelen med låg ekonomisk standard ökat från 2009. Andelen barnhushåll som till följd av stöden lyfts till av medianinkomsten har således minskat något . 2.5.5Barnhushåll med låg ekonomisk standard Regeringen anser att det är av särskilt intresse att följa utvecklingen för hushåll med låg ekonomisk standard. I dessa sammanhang är det viktigt att förstå att skattningar av låg ekonomisk standard är baserade på ekonomiska data. Hushållens och individernas ekonomiska resurser beräknas och de vars inkomster faller under en given gräns betraktas som att de har låg ekonomisk standard. Den valda inkomstgränsen kan vara absolut eller relativ. Ett absolut mått betyder att man har en på förhand bestämd gräns som inte ändrar sig (förutom efter prisnivå). Ett relativt mått innebär att gränsen ses i relation till inkomsten bland de som undersökningen avser och denna gräns förändras i takt med att populationen gör det. Det är därför viktigt att poängtera att när man studerar utvecklingen av andelen med låg ekonomisk standard beror resultaten i stor utsträckning på hur måttet definieras. Registrerade årsinkomster är dessutom svårtolkade, eftersom de inte omfattar exempelvis ekonomiska resurser i form av förmögenhet, arv och liknade överföringar inom familjen eller mellan olika hushåll, och inte heller inkomster från arbete utanför den reguljära arbetsmarknaden. Vidare finns det personer som frivilligt väljer att tillfälligt sänka sina inkomster i samband med studier, föräldraledighet eller resor i hopp om eller med vetskap om att högre inkomster väntar . Andra har inte sökt bostadsbidrag eller ekonomisk bistånd trots att deras inkomst indikerar att de skulle kunna vara berättigade till detta, vilket kan tyda på att de har tillgångar. För många näringsidkare mäter inkomststatistiken inte den ekonomiska standarden särskilt effektivt. En egenskap hos relativa mått är att inkomstgränsen varierar över tiden. I en lågkonjunktur sänks gränsen om medianinkomsten sjunker. Om många av de som har lägst standard då lever på realt oförändrade transfereringar kan resultatet bli att andelen med låg ekonomisk standard minskar i takt med att ekonomin i landet försämras. I en konjunkturuppgång kan resultatet bli det omvända, dvs. att det ekonomiska uppsvinget leder till att fler hamnar under gränsen för svag ekonomi. Därför är det lämpligt att komplettera redovisningen med ett absolut mått. Diagram 2.5 Andel med låg ekonomisk standard efter hushållstyp 20052009. Källa: beräkningar, I diagram 2.5 redovisas det relativa måttet på andel med en disponibel inkomst av medianen samt hur den andelen har förändrats över åren för olika hushållstyper. För de flesta hushållstyper har andelen legat på en jämn nivå för att sedan öka . För ensamstående, framför allt de med barn, har ökningen varit större jämfört med övriga grupper. Ensamstående med barn har en högre sannolikhet att leva under en låg ekonomisk standard. Ensamstående med barn, varav tre fjärdedelar är kvinnor, är den grupp som har störst andel individer med relativt sett svag ekonomi. Drygt en fjärdedel av ensamståendehushållen med ett barn har en relativ låg ekonomisk standard, medan andelen för motsvarande hushåll med två barn är . Även i barnhushåll med unga föräldrar finns en högre risk för låg ekonomisk standard. I hushåll där föräldrarna är födda utomlands är den ekonomiska standarden lägre än för hushåll där båda föräldrarna är födda i . Familjer med barn med funktionsnedsättning eller sjukdom har andra behov som ofta innebär merkostnader och därmed relativt sett en större risk för låg ekonomisk standard. För att ge möjlighet att i hemmet ta hand om ett barn med behov av särskild tillsyn och vård finns vårdbidraget, som även kan ersätta för merkostnader. Vårdbidraget bidrar till dessa hushålls disponibla inkomst och kompletterar på så sätt den ekonomiska familjepolitikens generella stöd. Antalet barn som föräldrar fick vårdbidrag var 44 876. Ensamståendehushållen löper högre risk att ha relativ låg ekonomisk standard eftersom det enbart finns en löneinkomst i hushållet. Det faktum att de ekonomiska familjestöden följer prisutvecklingen eller är fasta belopp snarare än inkomstutvecklingen gör att den disponibla inkomsten för ensamstående med barn vars inkomster i högre grad utgörs av ekonomiska familjestöd halkar efter i tider av reallöneutveckling. Det är också så att hänsyn inte fullt ut kan tas till att en del av barnen till ensamstående egentligen bor halva tiden hos båda föräldrarna, vilket sannolikt ökar den ekonomiska standarden något för barnet och den förälder som här klassas som ensamstående. Antalet barn som bor växelvis har ökat betydligt och uppgick till drygt 120 000 barn 2006. Ett sätt att mäta absolut låg ekonomisk standard är att mäta hur stor andel som har disponibel inkomst av medianinkomsten och sedan skriva upp gränsen med förändringen i KPI och fortsätta att följa hur stor andel som då faller under inkomstgränsen. Ensamstående med barn har, jämfört med andra hushållstyper, haft en lägre ökning av snittinkomsten. I diagram 2.6 kan vi jämföra förändringen i relativ respektive absolut låg standard för dessa hushåll. Diagrammet visar tydligt att ensamstående med barn som hushållstyp har fått det sämre relativt medianinkomsten i då andelen med disponibel inkomst av medianinkomsten ökat . Det absoluta måttet har en motsatt utveckling då det sjönk mellan 2005 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 12 och 2006 för att sedan ligga i princip stilla. Jämfört med andra grupper har ensamstående med barn fått en sämre utveckling av den ekonomiska standarden medan den inkomst de har räcker lika långt . Diagram 2.6 Andel relativt resp. absolut fattiga individer i hushåll med ensamstående med barn 0 Andel med ekvivalerad inkomst < av medianen Andel med ekvivalerad disponibel inkomst < relativa gräns (infaltionsjusterad) Källa: beräkningar, En generell slutsats är att oavsett vilket mått som används, finns ensamståendehushåll med barn i större utsträckning bland dem som har den lägsta ekonomiska standarden jämfört med sammanboendehushåll. Antalet personer som ska försörjas på familjens inkomster, stordriftsfördelar och hushållens arbetstid får således ett tydligt genomslag på den ekonomiska standarden. Även om ekonomin för ensamstående med barn den senaste har ökat realt har den halkat efter övriga hushållsgrupper något. En förklaring är att den ekonomiska familjepolitiken är relativt sett viktigare för ensamstående framför allt då bostadsbidraget urholkas exempelvis genom att inkomstgränser och bostadskostnadsgränser inte har förändrats . Under den förra mandatperioden har jobbskatteavdraget införts som ökar den disponibla inkomsten genom sänkt inkomstskatt. 2 Det relativa måttet är andelen med disponibel inkomst per konsumtionsenhet < av medianen. Det absoluta måttet är andelen under den relativa fattigdomsgränsen ett visst basår (här 2005) uppskrivet med KPI. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 12 Detta är en del av den reala höjning av inkomsten som skett , men faktum kvarstår att hushåll med två försörjare har helt enkelt större möjlighet att ta del av jobbskatteavdraget. Till viss del är det också en svårighet med definitionen av ensamstående med barn. identifieras ensamstående med barn genom att titta på folkbokföring trots det att många barn som lever växelvis vilket innebär att det finns kvinnor som har en lägre försörjningsbörda än vad som framgår i register som det finns män som har en högre försörjningsbörda. Det betyder även att det finns fler barnhushåll än vad som beräknas. Utredningen om ekonomi och föräldrasamarbete vid särlevnad (dir. S2009:04) har regeringens uppdrag att kartlägga särlevande föräldrars ekonomiska situation och redovisa hur de samarbetar och fördelar försörjningsansvaret för barn när de inte (längre) lever tillsammans. Långvarig låg ekonomisk standard Fördelningen av de ekonomiska resurserna under ett enskilt år ger en ofullständig bild av barnhushållens ekonomiska standard. Det faktum att den ekonomiska standarden i ett hushåll är låg ett visst år behöver inte betyda att den är det . Ett skäl till att studera utvecklingen av ekonomisk standard är därför att försöka bedöma om barnhushållens möjligheter och incitament att förbättra sin ekonomiska situation förändras över tiden. Framför allt är det viktigt att undersöka hur stor andel som fastnar i en situation med långvarig relativ och absolut låg ekonomisk standard och om denna grupp har ökat eller minskat . Detta är angeläget då det behövs olika åtgärder för att bekämpa den långsiktiga ekonomiska utsattheten respektive den mer kortsiktiga. I diagram 2.7 återfinns ett liknande mönster som när relativ låg ekonomisk standard redovisats . Ensamstående har oftare en låg ekonomisk standard än sammanboende och för båda grupperna ökar risken med antalet barn. Den långvariga låga ekonomiska standarden ligger på en betydligt lägre nivå än den för ett enstaka år. När hushållen indelas efter om de vuxna är födda i eller utomlands finns det skillnader i risken för långvarig låg ekonomisk standard. ensamstående med ett barn där den vuxne är född utomlands har haft låg ekonomisk standard alla perioden 20042008 medan andelen är bland ensamstående med barn där den vuxne är född i . Skillnaden kvarstår för sammanboende och för hushåll med olika antal barn medan sammanboende där en vuxen är född i och en är född utomlands ligger någonstans mittemellan. Diagram 2.7 Andel med låg ekonomisk standard ett visst antal år 20042008 Vid jämförelse med det absoluta måttet ligger andelen som har en disponibel inkomst under riksnormen av de fem åren på samma nivå som för det relativa måttet. I diagram 2.8 visas att andelen som har en disponibel inkomst under riksnormen flera av åren är betydligt lägre än för det relativa måttet. Diagram 2.8 Andel med disponibel inkomst under riksnormen ett visst antal år 20042008 Samma mönster som visats kvarstår vid långvarig låg ekonomisk standard. Ensamstående med barn har större risk för låg ekonomisk standard än sammanboende med barn. ökar risken med antal barn i hushållet. Barnafödandet är en viktig välfärdsfråga. De barn som föds och växer upp i ett land är den främsta förutsättningen för stabiliteten i och utvecklingen av samhället och dess framtida välfärd. Utan en stabil befolkningsutveckling riskerar arbetskraftsutbudet och produktiviteten att minska liksom förmågan att sörja för framtida generationer. Många länder står inför en sviktande befolkningstillväxt som i kombination den ökande andelen äldre ger en besvärlig ekonomisk framtid. I närtid ökar utgifterna för familjepolitiken när fler barn föds, men på genererar ett ökat barnafödande en högre inkomst med ökat arbetskraftsutbud. Den ekonomiska familjepolitiken har även betydelse för barnafödandet. Familjepolitiken bidrar till att ge föräldrar möjlighet att förena arbets- och familjeliv. Vid en internationell jämförelse ger den svenska familjepolitiken ett omfattande ekonomiskt stöd till barnfamiljer. Både genom direkta bidrag och genom att underlätta för föräldrarna att kombinera arbete och familj genom en väl utbyggd förskola med låga avgifter. Sammantaget ger det en positiv effekt på de materiella förutsättningarna för att 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 12 Vid kriser föds det vanligtvis färre barn främst med anledning av att förutsättningarna upplevs mer otrygga och osäkra. I har det länge funnits en stark koppling mellan barnafödande och konjunktur. Detta kan förklaras med att det svenska föräldraförsäkringssystemet är starkt kopplat till inkomst och förvärvsarbete. Dock har den senaste ekonomiska krisen inte haft någon effekt på det totala barnafödandet (källa: SCB). Inte heller när 7 000 kvinnor och män i barnafödande ålder intervjuades under lågkonjunkturen 2009 var ekonomin det som avgjorde varför man väntade med att skaffa barn. I är det varit relativt små svängningar i nativiteten vilket går att tolka som ett tecken på att stöden från trygghetssystemen tar bort en del av osäkerheten för den egna ekonomin och förmågan att försörja sin familj. Ytterligare tecken på det är de relativt höga födelsetalen som har. Barnafödande är generellt högre i samhällen där föräldrar (kvinnor) inte upplever att de behöver välja mellan barnafödande eller förvärvsarbete. För att uppnå en stabil befolkning behövs en fruktsamhet på 2,1 barn per kvinna. var fruktsamhetstalet 1,94 barn per kvinna och beräknas ökningen fortsätta till 1,97. Ett så högt barnafödande har inte haft . Detta jämfört med barnafödandet i andra europeiska länder där födelsetalet i EU:s medlemsstater i genomsnitt ligger på 1,5 barn per kvinna och för exempelvis , och på 1,2 barn per kvinna. 2.5.7Resultat av uttaget inom föräldrapenningen Syftet med den jämställdhetsbonus som regeringen har infört för barn födda är att förbättra förutsättningarna för jämställdhet mellan kvinnor och män i ansvaret för hem och barn, i uttaget av föräldrapenningen och på arbetsmarknaden. beräknas 12 066 föräldrar ha haft rätt till jämställdhetsbonus baserat på deras uttag av föräldrapenning . Av dessa ansökte 8 649 () om utbetalning av bonus och 6 833 () beviljades jämställdhetsbonus. I tabell 2.5 nedan redovisas utfallet uppdelat på kön. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 12 Tabell 2.5 Utfall jämställdhetsbonus 2009 Utfall antal beviljade för- Utfall antal krediterade bonus- De första barnen som berörs av denna reform har hunnit bli . Först när barnen har fyllt kan reformen slutligen utvärderas gällande dessa barn, men eftersom de flesta föräldrar återgått i arbete efter föräldraledighet när barnet fyllt två kan en första utvärdering göras . Hitintills har inga signifikanta effekter av jämställdhetsbonusen på föräldrapenninguttaget kunnat observeras, enligt en rapport från Försäkringskassan3. Visserligen ökar pappornas andel av uttagna dagar men detta är en trendmässig ökning som pågått . Eftersom jämställdhetsbonusen endast gäller för barn födda fr.o.m. är ett naturligt sätt att utvärdera effekten att jämföra fördelningen av uttagna dagar mellan föräldrarna för barn födda innan med de födda efter införandet av bonusen. Vid en sådan jämförelse fann inga skillnader mellan barn födda . Jämförelsen gjordes för barn som uppnått åldern 18 månader. Inte heller vid en fördjupad analys där jämförelsen gjordes med hänsyn tagen till bl.a. föräldrarnas ålder, utbildningsnivå och sjukpenninggrundande inkomst (SGI) fann man några skillnader. En analys som är viktig, men som ännu inte har gjorts, är att jämföra fördelningen av uttaget med en uppdelning av hushållen efter sysselsätt- 3 Jämställdhetsbonusen en effektutvärdering. Om bonusen påverkar fördelningen av uttaget bör den ha störst effekt på hushåll där båda föräldrarna är sysselsatta. Generellt har pappornas andel av uttagna föräldrapenningdagar ökat trendmässigt men relativt långsamt. Under vissa perioder har ökningstakten varit snabbare. I diagram 2.9 redovisas andelen föräldrapenningdagar uttagna av pappan då barnet fyllt 18 månader. Trendmässigt har pappans andel av uttagna dagar ökat något snabbare för de barn som föddes eller senare, alltså före införandet av jämställdhetsbonusen. Diagram 2.9 Pappors andel av uttagna föräldrapenningdagar när barnet är . Det är troligt att det finns en viss koppling till den ekonomiska konjunkturen. Generellt drabbas män av arbetslöshet i ett tidigare skede än kvinnor i konjunkturnedgångar vilket ger ett ekonomiskt incitament för pappor att öka uttaget av föräldrapenningdagar mer än kvinnor. När arbetslösheten även stiger för kvinnor minskar istället det ekonomiska incitamentet för ett jämnare uttag och männens andel återgår till att öka enligt en mer långsiktig trend. Under området Behovsprövade bidrag finns ett verksamhetsmål 2009 avseende underhållsstödet som anger att ska verka för att separerade föräldrar i större utsträckning på egen hand reglerar underhållet för barnen. Andelen barn vars föräldrar reglerar underhållet direkt mellan sig har ökat och även är resultatet positivt. Vid utgången av 2009 betalades fullt underhållsstöd ut för cirka 181 000 barn, vilket är en minskning jämfört . fanns det cirka 498 000 barn som inte bodde med båda sina föräldrar. I de fall den bidragsskyldige föräldern har förmåga att återbetala underhållsstöd kan det finnas förutsättningar för föräldrarna att själva komma överens om underhållet utan att gå via och underhållsstödet. Om de föräldrar som inte har ekonomisk möjlighet att bidra till sina barns underhåll räknas bort eftersom de reglerar underhållet med hjälp av underhållsstödet innebär det att föräldrarna till av alla barn till separerade föräldrar löser underhållsfrågan själva. var andelen och 2003 var andelen . Ökningen kan sannolikt förklaras av att en allt större andel barn till särlevande föräldrar bor växelvis och att underhållet då regleras genom att respektive förälder ansvarar för de kostnader som uppstår när föräldern har barnet hos sig. Med målsättningen om en ökad direktreglering som grund arbetar med att öka kunskapen hos separerade föräldrar om att barnets underhåll kan bestämmas genom ett civilrättsligt avtal om underhållsbidrag, eller att underhållsstödet i stället kan bestå av ett utfyllnadsbidrag som fyller upp till det maximala beloppet om . På hemsida finns information om hur föräldrar som inte bor tillsammans kan träffa avtal om underhållsbidrag till sina barn. Där finns också blanketter för avtal och ett beräkningsinstrument som föräldrarna kan använda för beräkning av underhållsbidragets storlek. I arbetsprocess för underhållsstöd ingår också att informera separerade föräldrar om att de själva i första hand ska sköta barnets försörjning. Om det vid ansökningstillfället inte är möjligt för den bidragsskyldige föräldern att betala direkt till boföräldern, kontaktas den bidragsskyldige efter med förslag om direktbetalning till den andra föräldern. Att fler föräldrar reglerar underhållet själva innebär att antalet ärenden med fullt underhållsstöd minskar. Förutom minskade kostnader för administrationen av underhållsstödet kan det även finnas ekonomiska fördelar för barn om föräldrarna löser underhållet direkt mellan varandra. Om fler föräldrar beräknar underhållsbidrag enligt regler en del barn få 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 12 ett högre underhåll än underhållsstödets maxbelopp på . Detta beror på att underhållsbidraget, till skillnad från underhållsstödet, beräknas på båda föräldrarnas ekonomiska överskott. 2009 visar generellt på förbättrade resultat vad gäller både handläggningstider och tillgänglighet. För samtliga förmåner inom utgiftsområdet, undantaget tillfällig föräldrapenning, har handläggningstiderna förbättrats . Med undantag för vårdbidraget lever myndigheten emellertid ännu inte upp till de av beslutade servicemål för de olika familjeekonomiska stöden. Bostadsbidrag och underhållstöd har fortfarande långa handläggningstider.