prop · GX03176 · 2010-03-23 00:00:00 — schablonen som avser övriga kostnader ska räknas upp utifrån framhåller att förslaget om differen- tierad schablon kräver betydande IT-utveckling, som inte är möjlig att genomföra och anser att ett system med tre olika schabloner bör utredas vidare. Ett par instanser hävdar att siffrorna är undermåligt utredda och att flera antaganden är felaktiga. är kritiska mot kommitténs beräkningar när det gäller kostnader för vikarier i samband med ordinarie assistents sjukdom. uttalar sig inte om förslagen. tillstyrker förslagen utom förslaget att knyta uppräkningen av övriga kostnader till NPI i stället för till löneutvecklingen. förbundet att schablonersättningen redan i utgångsläget är för låg för att kommun, kommun, kommun, , Prop. 2009/10:176 , kommun, , kommun, , , kommun, kommun, kommun, Sala kommun, Falu kommun, kommun, kommun, , , , , , kommun, Bodens kommun, kommun och kommun instämmer i princip i de synpunkter som Kommuner och Landsting har lämnat. En kommun framhåller att det måste finnas ett enkelt system som gör att ersättningsnivån snabbt kan ändras om brukaren väljer annan tid för service än vad som framgår av beslut. avstyrker förslaget om att övriga kostnader ska räknas upp med NPI. kommun avstyrker förslagen. Independent Living (STIL) avstyrker förslagen men är positiv till att sjuklöneersättning ska ingå i schablonbeloppet. Privata Assistansanordnares () tillstyrker förslaget om uppdelning av det schabloniserade tim- beloppet i två delar. avvisar helt förslaget om uppräkningsindex då även den del som ska täcka administration till övervägande del består av löner till administrativ personal. () avstyrker i princip alla förslag och framhåller bl.a. att differentierade schabloner inte är positivt för de assistansberättigade. Dessutom inskränks den funktionsnedsattes rättighet att planera sin assistans . Kommunala Företagens () är tveksam till förslaget om uppdelning av timschablonen i två delar och avstyrker övriga förslag. anser att av schablonen ska vara löne- och lönebikostnader och övriga kostnader. Skälen för regeringens bedömning Av 6 § lagen (1993:389) om assistansersättning, förkortad , fram- går att assistansersättning ska beviljas för ett visst antal timmar , månad eller då den enskilde har behov av personlig assistans för sin dagliga livsföring (beviljade assistanstimmar). Enligt samma paragraf, andra stycket, får regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddela ytterligare föreskrifter om beräkning av assistansersättningen. Enligt 10 § ska assistanstimmar betalas ut med visst belopp för det antal beviljade assistanstimmar som assistans lämnats. Assistansersättningen ska utges med det belopp som regeringen fastställer . I 5 § förordningen (1993:1091) om assistansersättning föreskriver regeringen om det beloppet. Försäkrings- kassan ska enligt denna paragraf lämna förslag till timbelopp för till regeringen. ska höra Kommuner och Landsting i frågan. Enligt 5 a § förordningen om assistansersättning föreskrivs att följande kostnader ska utgöra kostnader för personliga assistenter: och lönebikostnader, assistans- och utbildningsomkostnader, arbetsmiljö- Prop. 2009/10:176 insatser, personalomkostnader och administrationskostnader. Enligt 12 § i förordningen får meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för verkställighet av och förordningen. har meddelat föreskrifter och för handläggningen utgett Vägledning för Assistansersättning (2003:6, version 5). Av denna vägledning framgår föreskrifterna, allmänna råd samt rättsliga ställningstaganden. Assistansersättningens timbelopp behandlas i denna vägledning (s. 111 ff.). förslag till timschablon utgår från en beräknad timlön för en personlig assistent. I allmänna råd (RAR 2002:6 till 10 § andra stycket ) föreskrivs att som utgångspunkt för hur timbeloppet lämpligen kan fördelas på olika kostnader kan nämnas att det i det underlag som ges in till regeringen anges att löne- och löne- bikostnader svarar för av timbeloppet och övriga kostnader för . Regeringsuppdrag till att utreda frågan om differentierad timschablon i lagen (1993:389) om assistansersättning Regeringen fattade beslut om att ge i uppdrag att utreda och lämna förslag på hur ett system med differentierad timschablon för assistansersättningen skulle kunna genomföras. skulle i arbetet utgå från det förslag om diffe- rentierad timschablon som lämnats i slutbetänkande. Förslaget skulle leda till motsvarande besparingseffekt som det förslag som kommittén förordat. skulle i sitt uppdrag föreslå ett system som uppfyller kraven för att ska kunna hantera assistansersättningen på ett flexibelt sätt och inom ramen för de IT-system som myndigheten förfogar över. Utgångspunkt för förslaget skulle vara ett kostnadseffektivt system. redovisade rapporten timschablon i lag (1993:389) om assistansersättning. föreslår, i likhet med , att det schabloniserade timbeloppet delas upp i två delar, en del som avser löne- och lönebikostnader samt en del som avser övriga kostnader. När det gäller löne- och lönebikostnader innebär förslag att personlig assistans ersätts med tre olika nivåer beroende assistansbehovet uppstår. Personlig assistans som lämnas , nätter och är dyrare än den som lämnas på vardagar och därför ersätts assistansen med olika schabloner. Den schabloniserade timersättningen beräknas individuellt utifrån hur stor del av personens assistans som ligger inom de tre olika tidsintervallen. förslag har som utgångspunkt att i så stor utsträckning som möjligt motsvara de verkliga kostnaderna för den assistans som ska utföras. uppger att förslaget ger genomgående bättre kostnadstäckning för löne- och lönebikostnader jämfört med förslag, oavsett när assistansen lämnas . Kostnaderna för att utveckla IT-system och Prop. 2009/10:176 genomförande av förslagen är förhållandevis lika enligt Försäkrings- När det gäller administrationskostnader i Försäkrings- kassans förslag så beräknas dessa öka med för att därefter stabiliseras på jämfört med dagens kostnader. bedömer att förslag innebär att de administrativa kostnaderna ökar med jämfört med dagens situation. beräknar, med antaganden motsvarande kom- mitténs, att deras förslag ska ge en besparing på ca . betonar att det finns en betydande osäkerhet i dessa antaganden. Regeringen gör i likhet med bedömningen att det finns betydande osäkerheter i underlaget för såväl som beräkningar av möjliga kostnadsdämpningar. Osäkerheten beror enligt främst på att kassan inte vet hur assistansen är fördelad över dygnets och veckans alla timmar. Enligt analyser skulle effekten kunna bli, med en annor- lunda fördelning av assistansen över dygnets och veckans timmar, att kostnaderna ökar i stället för att minska. Även det motsatta förhållandet är givetvis möjligt, dvs. att kostnadsdämpningen skulle kunna bli större än vad som framgår av beräkningarna. Regeringen anser att ytterligare underlag för beslut i denna fråga behövs och att ställningstagande kan ske först när ett säkrare underlag har kunnat erhållas, vilket bedöms kunna ske efter genomförd remiss- behandling av . 8.2Enhetlig modell för bedömning av andra personliga behov m.m. avseende personlig assistans Regeringens bedömning: Bestämmelsen om rätten till personlig assistans för andra personliga behov bör inte ändras. bör ges i uppdrag att till regeringen rapportera om utvecklingen av enhetligheten i sina beslut och vilka eventuella åtgärder som är lämpliga att vidta. Kommitténs förslag: LSS ändras så att tid mellan olika aktiviteter inte ingår i assistanstiden genom att uttrycket andra personliga behov i lagtexten ändras till uttrycket behov av hjälp vid aktiviteter i samband med boende, delaktighet i samhällslivet, egenvård eller i särskilda situationer. Remissinstanserna: ser positivt på att LSS förtydligas så att alla behov utreds och beräknas efter en enhetlig modell. Handisam avstyrker förslaget. kommun, kommun, kommun, kommun, , kommun, , kommun, , , kommun, kommun, kommun, kommun, , kommun, , , kommun, , Bodens kommun, kommun och Prop. 2009/10:176 kommun ansluter sig i princip till Kommuner och Landstings synpunkter som inte har några invändningar mot förslaget. Ett par kommuner redovisar tveksamheter kring förslagen. Handikapporganisationernas samarbetsorgan (HSO) anser att om den tid som ligger mellan de aktiva insatserna tas bort försvinner själva fundamentet för att kunna bestämma över sitt eget liv i så stor utsträckning som möjligt. är kritiskt till förslaget eftersom det leder till att styckar assistansen i aktiva och passiva insatser vilket är oförenligt med lagens intentioner. Skälen för regeringens bedömning Enligt bedöms de grundläggande behoven enligt 9 a § första stycket lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funk- tionshindrade på ett relativt enhetligt sätt. Däremot finns betydande skillnader i vad som räknas in i uttrycket andra personliga behov enligt 9 a § andra stycket. Vissa beslut omfattar t.ex. assistans för tid mellan olika aktiviteter eller i väntan på att faktiskt stödbehov ska uppstå, medan i andra beslut strikt räknas tid för preciserade aktiviteter (i och för sig inklusive tid då assistenten är närvarande för att hjälpa den enskilde till och från aktiviteter och för att ge stöd vid behov när det behövs under aktiviteten). För att förtydliga att tid mellan olika aktiviteter inte bör ingå i assistanstiden föreslår en ändring i 9 a §. andra personliga behov i lagtexten skulle ändras till behov av hjälp vid aktiviteter i samband med boende, delaktighet i samhällslivet, egenvård eller i särskilda situationer. förtydliga att assistans ska ges för preciserade aktiviteter. assistansberättigade skulle det handla om enskilda, avgränsade aktiviteter i samband med sysselsättning eller fritid, men för några skulle aktiviteterna gå i varandra och bilda ett kontinuerligt stödbehov. assistanstiden skulle inrymmas tid för väntan och att finnas till hands, men inte för tid som i praktiken förändrar assistentens yrkesroll, såsom reparations- och hemtjänstarbete, eller skyddsåtgärder som innebär tvång Enligt skulle den föreslagna ändringen ge möjlighet att skapa och verka för lika bedömningar i hela landet. En sådan enhetlig modell för behovs- bedömning skulle leda till färre beviljade assistanstimmar, med hänsyn till att tid för assistans mellan aktiviteter inte skulle beviljas i samma Eftersom antalet assistanstimmar snabbt har ökat sedan 1994 är frågan viktig för kostnadsutvecklingen på området. också viktigt att tydliggöra vilka behov som kan och bör tillgodoses så att det utvecklas fullgoda alternativ för de övriga behoven. gör bedömningen att det finns starka skäl att se över och i vissa fall ytterligare precisera kraven på de behov som ska ge rätt till personlig assistans och stärka förutsättningarna för en förutsägbar behovsbe- Uppdrag till att följa utvecklingen Den förändring som föreslår innebär att andra behov (än de grundläggande) specificeras i lagtexten utifrån vilka aktiviteter som ger rätt till assistans. Begreppet aktiviteter har dock inte definierats eller närmare beskrivits i betänkandet. Ordet aktivitet kan betyda olika saker. Exempelvis kan man syfta på organiserad, inbokad verksamhet utanför hemmet, t.ex. inom kultur- och föreningsliv. Aktivitet kan också betyda motsatsen till passivitet (när den enskilde inte är verksam över huvud taget). Det är oklart vad menar med begreppet aktivitet, och en ändring av lagen skulle därmed inte nå sitt syfte, att klargöra vad som ska ingå i personlig assistans och främja enhetliga bedömningar. Regeringen kan konstatera att det finns vissa skillnader i bedömningarna av andra personliga behov som berättigar till personlig assistans. Handikapporganisationernas samarbetsorgan (HSO) har i sitt remissvar anfört argument mot förslaget men ser fördelar med en väl avvägd behovsbedömningsmodell där ett behovsbedömningsinstrument kan ingå. Regeringen anser inte att kommitténs förslag i denna del bör genomföras. Regeringen har gett i uppdrag att i samarbete med utarbeta ett vetenskapligt instrument som ska använ- das när behov av personlig assistans ska bedömas. Uppdraget har delredovisats till och ska slut- redovisas . Ett syfte med uppdraget är att åstadkomma högre kvalitet i beslutsfattandet och säkerställa en mer rättssäker hantering av ansökningar om personlig assistans. har rapporterat om skillnader i antal beviljade timmar i assistansersättningen mellan olika lokalkontor. Skillnaderna har inte helt kunnat förklaras av olikheter i befolkningsstruktur utan har delvis berott på vilken handläggare som gjort bedömningen samt vilka lokala rutiner och riktlinjer som finns för handläggningen. har också pekat på skillnader mellan landets kommuner vad gäller andel personer som, i förhållande till befolkningen, har personlig assistans. En viktig del i skillnaderna i behovsbedömningarna är att handläggarna till viss del saknat metodstöd i utredningsförfarandet. Regeringen bedömer att utredningar och beräkningar av grundläggande behov blivit mer enhetliga inom . Rättsliga avgöranden och förtydliganden av vägledning har lett till en ökad tydlighet i tillämpningen. Regeringen bedömer att det finns ett adekvat lagstöd när det gäller beslut om grund- läggande behov men att det är viktigt att noggrant följer och aktivt vidtar åtgärder för att styra verksamheten mot enhetliga och rättssäkra bedömningar. Regeringen anser därför att det inte behöver göras några lag- eller förordningsändringar när det gäller grundläggande behov inom personlig assistans. Regeringen anser att det är viktigt att det finns tydliga regler och riktlinjer för beslut om såväl grundläggande behov som andra personliga behov inom ramen för den personliga assistansen. Det är viktigt att ett arbete genomförs med att öka säkerheten och enhetligheten vid beslut om andra personliga behov inom personlig assistans. Som nämnts tidigare bedömer regeringen att det förslag till lagändring som har lämnats inte bör genomföras . på lämpligt sätt bör följa sina lokala försäkringscenters regeltillämpning Prop. 2009/10:176 och verka för ökad enhetlighet i bedömningarna. ges i uppdrag att till regeringen rapportera hur arbetet med enhetlighet i beslut om andra personliga behov avseende personlig assistans utvecklas och vilka eventuella åtgärder som är lämpliga att vidta. 8.3Behov av mer än en personlig assistent Regeringens förslag: När en person har behov av mer än en personlig assistent , har han eller hon rätt till flera assistenter endast under förutsättning att möjligheterna att erhålla bostadsanpassnings- bidrag eller andra hjälpmedel har utretts. Regeringens bedömning: och bör få i uppdrag att ta fram ett kunskapsunderlag som kan vägleda vid ställningstaganden om dubbel assistans i för- hållande till bostadsanpassningar och hjälpmedel. Kommitténs förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Kommittén har föreslagit att dubbel assistans ska beviljas endast om behovet inte kan tillgodoses på annat sätt. Remissinstanserna: anser att det är bra att alla möjligheter till hjälpmedel och bostadsanpassning uttöms innan rätten till dubbel assistans prövas. anför dock att man kan befara att förslaget inte kommer att kunna dämpa kostnadsutvecklingen i den omfattning som kommittén bedömer, eftersom många i målgruppen redan har hjälpmedel och bostadsanpassning. anser också att utredning bör kunna ske på myndighetens initiativ. är tveksam till förslaget om uppdrag att ta fram kunskapsunderlag om dubbel assistans eftersom det måste göras en bedömning i varje enskilt fall. Kommuner och Landsting har inga invändningar mot förslaget. Handikapporganisationerna (HSO) ställer sig tveksamt till förslaget om dubbel assistans. Göteborgs- kooperativet () avstyrker och anser att man i första hand inte bör bevilja hjälpmedel i stället för dubbel assistans. Särnmark Assistans invänder mot förslaget att dubbel assistans ska beviljas först efter att möjligheterna att tillgodose behoven genom hjälpmedel och bostadsanpassningar har prövats och anser att det har sin grund i en felaktig uppfattning att människor beviljas dubbel assistans i övermått. är kritiskt till att dubbel assistans endast ska beviljas efter att möjligheten att tillgodose behoven genom hjälpmedel och bostadsanpassningar har prövats. Förbundet pekar på att avsaknaden av dubbel assistans allvarligt kan försämra arbets- miljön. Assistans tillstyrker delförslaget om dubbel assistans och framhåller att dubbel assistans fortsatt ska vara en rättighet och tidsmässigt beräknas i beslutet och först när detta behov faktiskt ersatts med alternativ så ska avdrag ske i frågan. Intressegruppen För Assistansberättigade (IFA) framhåller att det är viktigt att skrivningarna inte leder till att den enskilde hamnar mellan stolarna. Skälen för regeringens förslag och bedömning Beslut om dubbel assistans Dubbel assistans är personlig assistans som utförs av två eller flera assistenter . Behovet kan uppstå tillfälligt, vara mer regelbundet återkommande eller vara ett stadigvarande behov. Rätten till dubbel assistans anges inte uttryckligen i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förkortad LSS, eller lagen (1993:389) om assistansersättning, förkortad . Möjligheten har heller inte nämnts i förarbeten till lagarna. Det torde dock inte strida mot lagen att bevilja dubbel assistans. har uppmärksammat att det förekommer dubbel personlig assistans och även har beskrivit dubbel assistans. Beräkningar från visar att antalet beviljade timmar för personlig assistans har ökat kraftigt . Sammanlagt beräknas beviljade timmar för dubbel personlig assistans uppgå till av det totala antalet beviljade assistans- timmar. De vanligaste skälen till dubbel assistans är behov av hjälp vid förflyttning, lyft, hygien samt av- och påklädning. Det är viktigt att framhålla att det i många situationer är nödvändigt med dubbel assistans. Regeringen anser dock i likhet med att det bör finnas situationer där det hjälpbehov som motiverar dubbel assistans i stället kan tillgodoses genom hjälpmedel eller bostadsanpassning. Behovet av hjälp av en extra assistent bör vid t.ex. skötsel av hygien och vid av- och påklädning i vissa fall kunna underlättas genom att en lyft installeras i bostaden. Rätten till stöd och service enligt LSS och gäller om inte behovet är tillgodosett. Även om behovet kan tillgodoses på annat sätt, kan inte en kommun eller kräva att hjälpmedel eller bostadsanpassning prövas som alternativ till dubbel assistans. Regeringen instämmer i kommitténs bedömning att alternativa lösningar bör kunna övervägas. Visserligen har anfört att de flesta som har rätt till sådana bidrag och hjälpmedel redan har tillgång till det. Regeringen anser dock att det finns skäl att undersöka om fler har den möjligheten. har föreslagit att dubbel assistans bara ska beviljas om den enskilde visat att behovet inte kan tillgodoses på annat sätt, med hjälpmedel eller med bostadsanpassningsbidrag. Flera remissinstanser har uttryckt oro över att den enskilde kan stå utan hjälp om alternativa lösningar i form av hjälpmedel eller liknande inte rent faktiskt kommer på plats, och att det är viktigt att den enskilde inte hamnar mellan stolarna. Regeringen instämmer i stort sett med be- dömning, men anser inte att det ska krävas att den enskilde visar att behovet inte kan tillgodoses på ett annat sätt. Däremot bör det kunna krävas av den enskilde att denne undersökt och övervägt alternativa lösningar för att tillgodose behoven. Men även om den enskilde finner att behovet kan tillgodoses exempelvis genom bostadsanpassning, bör det även fortsättningsvis stå fritt för honom eller henne att välja att ansöka om dubbel assistans i stället. Det bör alltså räcka med att de alternativa lösningarna har utretts. På det sättet föreligger det inte någon risk att en enskild hamnar mellan stolarna. Dubbel assistans kan därmed beviljas efter att möjligheterna att tillgodose behovet med hjälpmedel eller med anpassning i bostaden har utretts. Reglerna i LSS bör ändras i enlighet Prop. 2009/10:176 med detta förslag. Det är angeläget att inte den enskilde drabbas negativt som ärenden om bostadsanpassning eller hjälpmedel prövas. Ärenden av detta slag bör handläggas skyndsamt med hänsyn till den enskildes situation. Regeringen har för avsikt att noggrant följa upp och utvärdera tillämpningen av de föreslagna reglerna om behov av mer än en personlig assistent . Som framgår av avsnitt 10, ligger ärendena som ska hanteras inom ramen för kommuners och landstings nuvarande uppgifter och beror inte i första hand på regeländringar föreslagna i denna proposition, vilket innebär att finansieringsprincipen därmed inte är tillämplig. De före- slagna regeländringarna skiljer sig väsentligt från för- slag. Kommitténs förslag innebär ett absolut krav att den enskilde kan visa att denne fått avslag på sina ansökningar om bostadsanpassning eller hjälpmedel. Regeringens förslag innebär endast att alternativen till dubbel assistans ska vara utredda. Regeringen anser, trots framförda synpunkter, att det finns ett värde i att det tas fram kunskapsunderlag inför bedömningar av ansökningar om dubbel assistans. Regeringen avser därför att ge och i uppdrag att ta fram ett kunskapsunderlag som kan vägleda vid ställnings- taganden om dubbel assistans i förhållande till bostadsanpassningar och hjälpmedel. 8.4Ökad säkerhet i utbetalningar av assistansersättning Regeringens bedömning: Ett uppdrag att ta fram förslag som syftar till att öka säkerheten i utbetalningar av assistansersättning bör ges till Statskontoret. Skälen för regeringens bedömning: Delegationen mot felaktiga utbetalningar har i rapporten Vad kostar felen? Omfattning av felaktiga utbetalningar från trygghetssystemen, rapport 7, , redo- visat bedömning av för mycket utbetald assistansersättning 2005 och funnit att det finns problem inom detta område. Regeringen gör bedömningen att ett uppdrag bör ges till Statskontoret att ta fram förslag som syftar till att öka säkerheten i utbetalningar av assistansersättning. Vissa frågor om kommuners ansvar 9.1Rätt till personligt sammanträffande med beslutsfattare Regeringens förslag: I ett ärende som gäller insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, ska den enskilde ha rätt att muntligen vid besök lämna uppgifter inför nämnden, om inte särskilda skäl föranleder annat. Den enskilde ska underrättas om denna rättighet. Kommitténs förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Kommittén föreslår inte undantag för när det finns särskilda skäl. Remissinstanserna: Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM) anser att en regel som ger den enskilde eller dennes företrädare rätt att få företräde inför nämnden ökar rättsäkerheten för den enskilde. SPSM anser att detta också gäller införande av handläggningsregler i LSS. Kommuner och Landsting tillstyrker. kommun, kommun, , kommun, kommun, , kommun, , , kommun, kommun, kommun, Sala kommun, kommun, , , kommun, , Bodens kommun och kommun instämmer i princip i synpunkterna från Kommuner och Landsting. Handikappförbundens samarbets- organ (HSO) och () tillstyrker att den enskilde ska ha rätt att få företräde inför nämnden om ärendet gäller myndighetsutövning. Även tillstyrker förslaget. ombudsmän () tillstyrker förslaget men anför att det kan övervägas om det bör införas ett undantag från rätten när särskilda skäl föreligger, på samma sätt som i socialtjänstlagen (2001:453). Skälen för regeringens förslag: har anfört att lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade bör jämställas med socialtjänstlagen (2001:453) när det gäller rätten till företräde inför nämnden, dvs. rätten att i ett ärende få lämna uppgifter inför nämnden vid ett personligt besök. I 11 kap. 9 § socialtjänstlagen föreskrivs att en enskild som ska ges tillfälle att yttra sig enligt 17 § förvaltningslagen (1986:223) ska ha rätt att få företräde inför social- nämnden, om inte särskilda skäl föranleder annat.