prop · GX03128 · 2010-03-23 00:00:00 — hanteringen av ursprungsgarantierna kan ske elektroniskt och på ett tillförlitligt sätt. Direktivet reglerar vidare storleken på en ursprungs- garanti och som ett skydd mot dubbelräkning anges att endast en ursprungsgaranti får utfärdas för varje energienhet som produceras. En ursprungsgaranti ska användas från och med produktionen av motsvarande energienhet och annulleras efter det att den använts. Överföring av ursprungsgarantier mellan medlemsstaterna ska kunna ske, och såväl utfärdande, överföring och annullering ska över- vakas av medlemsstaterna eller utsedda oberoende behöriga organ. Direktivet anger vilka uppgifter en ursprungsgaranti åtminstone ska inne- hålla samt att medlemsstaterna, med vissa undantag, är skyldiga att erkänna de ursprungsgarantier som utfärdas av andra medlemsstater. Kraftvärmedirektivets artikel 5 reglerar bl.a. rätten för en producent att få en ursprungsgaranti för el som produceras genom högeffektiv kraft- värme. Med högeffektiv kraftvärme avses samtidig framställning av el och värme som medför en bränslebesparing om jämfört med separat produktion av el och värme. Enligt direktivet ska det finnas mekanismer för att ursprungsgarantierna för högeffektiv kraftvärme ska vara riktiga och tillförlitliga. Direktivet anger vilka uppgifter en sådan ursprungsgaranti åtminstone ska innehålla och att medlemsstaterna ömsesidigt ska erkänna varandras ursprungsgarantier. Lagförslaget i denna proposition är framtaget för att tillgodose kraven gällande ursprungsgarantier i både kraftvärmedirektivet och förnybart- direktivet. Vissa delar av direktiven avseende definitioner av energikällor och mer detaljerade uppgifter om ursprungsgarantiernas innehåll, kom- mer att genomföras genom bestämmelser i en förordning om ursprungs- garantier som regeringen har för avsikt att ta fram. Detta innebär att vissa bestämmelser som återfinns i lagen (2006:329) om ursprungs- garantier för förnybar el och högeffektiv kraftvärmeel inte tas in i den nya lagen utan i stället förs över till en ny förordning. Enligt svensk lagstiftning har en elproducent rätt att få en ursprungsgaranti utfärdad vid produktion av förnybar el och högeffektiv kraftvärmeel. Denna möjlighet har funnits när det gäller förnybar el och när det gäller hög- effektiv kraftvärmeel. Lagstiftningen har tillkommit som en följd av genomförandet av och rådets direktiv /77/EG av om främjande av el producerad från förnybara energikällor på den inre marknaden för el7 och genomförandet av och rådets direktiv /8/EG av om främjande av kraftvärme på grundval av efterfrågan på nyttig- gjord värme på den inre marknaden för energi och om ändring av direktiv /42/EEG8 (kraftvärmedirektivet). Bestämmelserna om ursprungs- garantier är samlade i lagen (2006:329) om 7EGT L 283, 27.10.2001, s. 33 (Celex 32001L0077). 8EUT L 52, 21.2.2004, s. 50 (Celex 32004L0008). ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel och förnybar el. ligare bestämmelser finns i förordningen (2006:331) om ursprungs- kraftvärmeel och förnybar el och i Energi- (STEMFS 2006:8). 7.1.3Särskilt om lagförslagets utformning har redovisat ett förslag till utformning av lag i den rapport som inkommit till , bilaga 3. Detta förslag var mer utförligt och omfattande än det förslag som regeringen nu lägger fram. har i stora delar använt bestämmelserna i lagen (2003:113) om elcertifikat som förlaga vid framtagandet av rapportens lagförslag. En av remissinstanserna, Kammarrätten i , ifråga- sätter starkt tillvägagångssätt för att genomföra direktivets bestämmelser vad avser ursprungsgarantier. Kammarrätten anser att i huvudsak har hämtat bestämmelser från elcertifikatlagen och omarbetat dessa för att de ska passa in i ursprungs- garantilagen och inte närmare utrett om vissa av bestämmelserna är behövliga för systemet med ursprungsgarantier. I sammanhanget beklagar kammarrätten att valt att utgå från elcerti- fikatlagen som förebild och menar att elcertifikatlagen inte har varit helt lätt att tillämpa då den uppvisat en rad brister och tillkortakommanden. Regeringens lagförslag skiljer sig i omfattning och utformning från lagförslag. Utgångspunkten har inte varit elcerti- fikatlagen då regeringen har påbörjat en översyn av denna lagstiftning för att bl.a. komma till rätta med sådana brister som Kammarrätten i uppmärksammat. Regeringen har tagit fram ett lagförslag som bättre motsvarar dels det behov som finns för genomförandet av direk- tiven, dels det behov som finns nationellt för att skapa en plattform för en framtida koppling mellan systemen för ursprungsgarantier och ursprungsmärkning. Regeringens lagförslag har tagits fram efter samråd med , och Energimarknads- inspektionen. Myndigheterna har även beretts möjlighet att lämna syn- punkter på ett utkast till lagrådsremiss. 7.2En ny lag om ursprungsgarantier för el 7.2.1Rätt till ursprungsgarantier för all elproduktion Regeringens förslag: En elproducent ska ha rätt att få ursprungs- garantier utfärdade som visar den producerade elens ursprung. Regeringen föreslås få ett bemyndigande att meddela föreskrifter om definitioner av energikällor och sätt att producera el. Rapportens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. Energi- myndigheten föreslog dock att endast den som producerar el med an- vändning av förnybara energikällor eller högeffektiv kraftvärme ska ha rätt att begära ursprungsgarantier. Remissinstanserna: och anser att ursprungsgarantier bör utfärdas för all el och inte enbart för förnybar el eller el från högeffektiv kraftvärme. De påpekar vidare att de påtalat behovet av föreskrifter gällande ursprungsmärk- ning. Instanserna anser att innehav av ursprungsgarantier bör ställas som krav på elförsäljare i lagen för att dessa ska kunna sälja produkt- specificerad el till kunder. RECS i anser att ursprungsgarantier bör utfärdas för all el och inte enbart för förnybar el eller el från hög- effektiv kraftvärme. Organisationen föreslår vidare att det införs ett krav på att när elprodukter säljs i form av miljömärkta produkter (ursprungs- märkning och miljömärkning) ska ursprunget styrkas med hjälp av ursprungsgarantier, som då annulleras. Detta skulle skapa förutsättningar för konsumenter att få ett trovärdigt instrument för säkerställande av ursprung och utgör även en garanti för att dubbelräkning undviks. Svensk Vindenergi välkomnar att de föreslagna författningsändringarna genom- förs och anser att förutsättningar för ursprungsmärkning av all el bör utredas närmare. Sveriges Energiföreningars (), () och () yttrar i ett gemensamt svar att de är positiva till att få ett system med registrerade ursprungsgarantier bl.a. för att stävja handel med ogiltiga etiketter på att elleveranser består av en viss energiform. () tillstyrker förslaget om genomförande av förnybartdirektivets reglering gällande ursprungs- garantier i svensk lagstiftning och påpekar att möjligheten att kunna välja miljömärkt el med ursprungsgarantier är av stort intresse för de kommunala bostadsföretagen. pekar vidare på behovet av reglering rörande elleverantörernas redovisning av såld el för vilken ursprungsgarantier har sålts för att möjliggöra för kunderna att alltid veta vilken miljöpåverkan den el man köper har. Oberoende elhandlare är angelägna om att det utvecklas ett system för ursprungsmärkning av el som är konkurrensneutral och inte kopplad till den fysiska leveransen av elen. poängterar behovet och nöd- vändigheten att skapa ett bättre underlag för beräkning av den s.k. resi- dualen9. Bakgrund: infördes en rätt för elproducenter att få ursprungsgarantier för el som producerats med användande av förnybara energikällor genom lagen (2003:437) om ursprungsgarantier. Lagen tillkom som en del av genomförandet av och rådets direktiv /77/EG av om främjande av el producerad från förnybara energikällor på den inre marknaden för el10. trädde en ny lag om ursprungsgarantier i kraft, genom vilken den då gällande regleringen av ursprungsgarantier samordnades med de bestämmelser avseende ursprungsgarantier som tillkom för att genomföra Europarlamentets och rådets direktiv /8/EG av om främjande av kraftvärme på grundval av efterfrågan på nyttiggjord värme på den inre marknaden för energi och om ändring 9Den elmix som kvarstår när el som har sålts med olika slags attribut, t.ex. vindkraft, har avräknats. 10EGT L 283, 27.10.2001, s. 33 (Celex 32001L0077). av direktiv /42/EEG11. Lagen om ursprungsgarantier ger en rätt för producenten att få ursprungsgarantier såväl för el som producerats med användande av förnybara energikällor som för el som producerats med användande av högeffektiv kraftvärme. Skälen för regeringens förslag: Det är bara producenter av förnybar el och högeffektiv kraftvärmeel som har kunnat få en ursprungs- garanti utfärdad i . Genom förnybartdirektivet kopplas dock ursprungsgarantin tydligt ihop med det krav på ursprungsmärkning som finns i direktiv /54/EG (elmarknadsdirektivet). direktivet är syftet med ursprungsgarantin att för slutkunderna visa hur stor andel eller mängd energi från förnybara energikällor som ingår i energileverantörens energimix i enlighet med artikel 3.6 i elmarknads- När elleverantören ska uppfylla det kravet får ursprungs- Vidare anges att en medlemsstat får införa objektiva, transparenta och icke-diskriminerande kriterier för användningen av ursprungsgarantier som uppfyller skyldigheterna i artikel 3.6 i Det elektroniska system för ursprungsgarantier som föreslås upp- fyller mycket höga krav på tillförlitlighet. En förutsättning för ett gott konsumentskydd är dock även att det går att fastställa ursprunget på så stor del av den producerade elen som möjligt. melser om ursprungsmärkning i ellagen. Elleverantörer ska på eller i samband med fakturor avseende försäljning av el och i reklam som vän- der sig till elanvändare lämna uppgift om varje enskild energikällas andel av den genomsnittliga sammansättning av energikällor som använts för att framställa den el som elleverantören sålt. Några mer detaljerade före- skrifter har inte tagits fram. uppfylls kraven i ellagen till stor del genom att produktionsmix och residual redovisas för kunden på fakturan utifrån statistik från föregående kalenderår. I vissa fall uppfylls kravet genom att det anges på fakturan att den el som sålts omfattas av Regeringen har för avsikt att på det nationella planet se över hur systemen för ursprungsgarantier och ursprungsmärkning ska kunna sam- ordnas vid framtagandet av mer detaljerade bestämmelser om hur kraven på ursprungsmärkning ska uppfyllas. Ursprungsgarantierna kan därför på sikt få en stor betydelse vid ursprungsmärkning av el. grund är det angeläget att redan nu planera för en sådan utveckling genom att ge en rätt till samtliga elproducenter att begära ursprungs- garantier oavsett vilket energislag som använts vid produktionen. bestämmelserna utformas på det sättet möjliggörs ett heltäckande system för ursprungsmärkning med hjälp av ursprungsgarantier. följd att även konsumenternas möjligheter till aktiva val av profil på den el som man köper ökar. Förnybartdirektivet tar sin utgångspunkt i märkning av el från förnybara energikällor. Det kan finnas ett intresse på marknaden att saluföra eller köpa el från andra energikällor, exempelvis Genom detta lagförslag har regeringen därför för avsikt att gå längre än vad genomförandet av förnybartdirektivet kräver och möjlig- 11 EUT L 52, 21.2.2004, s. 50 (Celex 32004L0008). göra en bredare användning av ursprungsgarantier och därigenom skapa en plattform för tillförlitlig ursprungsmärkning av all el. Däremot avser regeringen inte att utnyttja direktivets möjligheter att införa bestämmelser om att ursprungsgarantier även ska utfärdas på begäran av producenter av värme och kyla från förnybara energikällor. Behoven och effekterna av ett sådant system är inte klarlagda och skulle behöva utredas separat. Det är dock inte aktuellt . Vad som är förnybar energi och högeffektiv kraftvärme definieras i kraftvärmedirektivet och förnybartdirektivet. Eftersom all producerad el ska ingå i systemet med ursprungsgarantier kommer dock fler energi- källor och produktionssätt än de som omfattas av direktiven att behöva definieras. Regeringen föreslås därför få ett bemyndigande att meddela föreskrifter om sådana definitioner. 7.2.2Förutsättningar för utfärdande av ursprungsgarantier Regeringens förslag: En ursprungsgaranti får endast utfärdas för sådan el som har mätts och rapporterats till kontoföringsmyndigheten. Varje ursprungsgaranti ska ha ett identifieringsnummer. Endast en ursprungsgaranti får utfärdas per energienhet och en energienhet omfattar en megawattimme el. Rapportens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. förslag är dock mer omfattande och har en annan utformning, se vidare avsnitt 7.1.3. Remissinstanserna: RECS i anser att lagen om ursprungs- garantier bör utformas så att en europeisk standard för ursprungsgarantier kan utnyttjas. Oberoende elhandlare poängterar vikten av att systemet med ursprungsgarantier utformas på så sätt att det utgör en garanti mot dubbel försäljning. anser att det i rapporten inte har analyserats vilka konsekvenser en dubbel ersättning (elcertifikat och ursprungsgaranti) för miljövärdet kommer att få för konsumenterna av el från förnybara energikällor och för effektiviteten i använda styrmedel för en ökad andel av denna el. har därutöver inget att invända mot föreslagna regler om ursprungsgarantier. (Svebio) anser att förslag om införandet av ett separat system för ursprungsgarantier är en onödig byråkratisering. Svebio anser att det är olyckligt att drar en gräns mellan elcertifikaten och ursprungsgarantier som bärare av miljövärdet. Skälen för regeringens förslag: En ursprungsgaranti kommer med den nya lagen att vara ett elektroniskt dokument som bär information om den producerade elen. finns i praktiken en hantering av elektroniska ursprungsgarantier för sådan förnybar el och högeffektiv kraftvärmeel som inte omfattas av elcertifikatsystemet, exempelvis el från storskalig vattenkraft. Det rör sig om elektroniska ursprungs- garantier som utfärdar genom att skicka information till GREXCMO, som är ett datasystem för kontoföring av svenska och finska ursprungsgarantier och s.k. RECScertifikat12. The RECS Interna- tional Association är en ideell europeisk organisation som arbetar för en gemensam europeisk marknad med handel av certifikat som baseras på ett enhetligt standardiserat IT-system (EECS13). Ursprungsgarantierna som utfärdas i systemet är elektroniska och har unika identifierings- nummer. De utfärdas efterhand som elen produceras och annulleras när de har använts. Kraven på ursprungsgarantier i EECS-standarden och i förnybartdirektivet är desamma. Större delen av de svenska ursprungsgarantierna utfärdas dock av , , som s.k. pdf-filer14. Det gäller för sådan förnybar el och högeffektiv kraftvärmeel där produktionen ger rätt till elcertifikat. Skillnaden i hanteringen mellan om producenten kan få el- certifikat eller inte beror på att både elcertifikatet och ursprungsgarantin har ansetts vara bärare av miljövärdet vid tillämpningen av gällande bestämmelser. Det bör poängteras att elcertifikat och ursprungsgarantier bör betraktas som två skilda system. Förnybartdirektivet ger stöd för ett sådant synsätt genom att det anges i skälen15 att ursprungs- garantins enda uppgift är att visa för slutkunden att en viss andel eller mängd energi har producerats från förnybara energikällor och att ursprungsgarantier inte innebär någon automatisk rätt till stöd från natio- nella stödsystem. Ursprungsgarantin är således bärare av miljövärdet gentemot slutkunden. Elcertifikatsystemet, som är ett marknadsbaserat stödsystem som syftar till att öka andelen förnybar energi, bör inte fylla den funktionen. Dagens system med pdf-filer är inte tillförlitligt. Sådana ursprungs- garantier är inte unika dokument. Pdf-filen kan sparas och skrivas ut som ett pappersbevis i ett obegränsat antal och filen kan skapas vid ett obe- gränsat antal tillfällen. Det finns heller inga kontrollinstrument som för- hindrar dubbelräkning. Med den nu föreslagna lagen om ursprungsgarantier kommer alla ursprungsgarantier, oavsett produktionsslag, att ha samma utformning och möjligheter till hantering. I enlighet med förnybartdirektivets krav kommer en ursprungsgaranti att vara ett elektroniskt dokument som ska utfärdas, överföras och annulleras elektroniskt. Tillförlitligheten i syste- met är viktig. Förnybartdirektivet, liksom kraftvärmedirektivet, ställer krav på medlemsstaterna att inrätta mekanismer så att ursprungs- garantierna ska vara korrekta, tillförlitliga och skyddade mot bedrägeri. Ursprungsgarantier kommer därför att endast kunna utfärdas för sådan el som har mätts och rapporterats till kontoföringsmyndigheten. För att säkerställa tillförlitligheten kommer ursprungsgarantierna även att få ett unikt identifieringsnummer. Detta är ett krav enligt förnybart- direktivet som också ställer minimikrav på vilka uppgifter som en ursprungsgaranti för övrigt ska innehålla. På varje ursprungsgaranti ska, enligt direktivet, i korthet åtminstone finnas uppgift om från vilken Certifikat som utfärdas enligt EECS-standarden för en internationell frivillig marknad för handel med energi producerad av förnybara energikällor. 14Filformatet Portable Document Format. 15Skäl 52 och 56 i preambeln. energikälla och i vilken typ av anläggning som elen har producerats, start- och slutdatum för produktion, anläggningens kapacitet, datum då den togs i drift, namnet på anläggningen där energin produceras och var den är belägen, om anläggningen har fått något stöd, och i sådant fall, uppgift om vilket stöd samt datum och land för utfärdande av ursprungs- garantin. Kraftvärmedirektivet har också specifika krav på vilka upp- gifter som ska anges. Bland annat ställs krav på att energikällans lägre värmevärde när det gäller elproduktionen ska anges samt hur den värme som framställts som elen har använts. Direktiven kommer i denna del att genomföras genom en förordning om ursprungsgarantier. Som ett skydd mot dubbelräkning dvs. att samma megawattimme el med exempelvis attributet vindkraft, säljs till fler än en kund eller till samma kund ska en ursprungsgaranti annulleras när den har använts. Vid utfärdandet får samma energienhet bara beaktas en gång. Det innebär att endast en ursprungsgaranti kan utfärdas för hög- effektiv kraftvärmeel som är förnybar. Detta är en skillnad mot vad som tillämpas då en innehavare av en produktionsanläggning för hög- effektiv kraftvärmeel som är förnybar kan tilldelas två olika ursprungs- garantier för samma megawattimme el en för förnybar el och en för högeffektiv kraftvärmeel. Emellertid ska det även fortsättningsvis särskilt framgå av ursprungsgarantin om elen är producerad från högeffektiv kraftvärme. När det gäller storleken på en ursprungsgaranti kommer den i enlighet med vad som anges i förnybartdirektivet att omfatta en megawattimme el. Den nya lagen om ursprungsgarantier kommer att innebära ett genom- förande av förnybartdirektivet och kraftvärmedirektivet men också att samtliga svenska ursprungsgarantier som utfärdas är anpassade till EECS-standarden. Därmed säkerställs möjligheterna till en bred inter- nationell hantering, även inom ramen för RECS-systemet. 7.2.3Användning och annullering av ursprungsgarantier Regeringens förslag: En ursprungsgaranti är ett elektroniskt doku- ment som tagits fram enligt lagen och vars syfte är att garantera ursprunget på den el som en elleverantör ska lämna uppgift om enligt 8 kap. 12 § ellagen (1997:857). En ursprungsgaranti ska annulleras när den har använts. En ursprungsgaranti ska även annulleras om den inte har använts från och med produktionen av den energienhet som ursprungsgarantin avser. Rapportens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. förslag är dock mer omfattande och har en annan utformning, se vidare avsnitt 7.1.3. Remissinstanserna: Sveriges Energiföreningars (), () och () menar i ett gemensamt yttrande att en strikt tolkning av direktivets krav gällande att garantiernas giltighet endast ska vara de annulleras automatiskt är mycket opraktiskt och bör ändras vid nästa revidering. En tolkning av kravet på självannullering kunde vara att ursprungsgarantier utfärdade självannullerades vid utgången av . En sådan tolkning skulle avsevärt underlätta administrationen av ursprungs- garantierna. Skälen för regeringens förslag: Enligt förnybartdirektivet är syftet med ursprungsgarantin att garantera ursprunget på den el som en el- leverantör ska lämna uppgift vid ursprungsmärkningen av el enligt artikel 3.6 i direktiv /54/EG (elmarknadsdirektivet)16. Det är också det syfte som anges för ursprungsgarantierna i den nu föreslagna svenska lagen. Förnybartdirektivet föreskriver att en ursprungsgaranti som har använts ska annulleras. Den får användas för sitt syfte från och med produktionen av den energienhet som ursprungsgarantin avser. När har gått ska den alltid annulleras om den inte har använts. Förnybartdirektivets formuleringar är tydliga och ger, enligt regeringens uppfattning, inte utrymme för den tolkning som SERO, SVIF och SVAF har framfört. Ursprungsgarantierna kommer att vara elek- troniska och det torde inte bli några stora problem för elleverantörerna att hitta system där ursprungsgarantierna annulleras efter att de har använts. Det fungerar när det gäller de ursprungsgarantier som hante- ras inom RECS-systemet. Regeringens förslag: En tillsynsmyndighet och en kontoförings- myndighet ska handlägga frågor om ursprungsgarantier. Rapportens förslag: Överensstämmer huvudsak med regeringens. förslag har dock en annan utformning. Remissinstanserna: Kammarrätten i framför att elcerti- fikatsystemet med flera inblandade myndigheter har varit rörigt och påpekar att såvitt avser ursprungsgarantier och ursprungsmärkning är antalet inblandade myndigheter ännu fler. Enligt kammarrättens mening bör det övervägas om antalet inblandade myndigheter kan begränsas. och anser att ansvaret för ursprungsmärkning bör överföras från till , eftersom frågan är så intimt förknippad med ursprungsgarantier. RECS i är övertygad om att betydande förenklingar kan uppnås om ansvar och tillsyn vad gäller ursprungs- garantier och ursprungsmärkning hanteras av samma myndighet och föreslår att som en förenkling att ansvaret och tillsynsfrågan för ursprungsmärkning flyttas över ifrån till . Skälen för regeringens förslag: Enligt den föreslagna lagen kommer vissa uppgifter att läggas på en tillsynsmyndighet medan andra uppgifter ska hanteras av en kontoföringsmyndighet. Vilka myndigheterna är kommer regeringen att ange i den förordning om ursprungsgarantier som 16 Elmarknadsdirektivets artikel 3.6 är genomförd i svensk rätt genom 8 kap. 12 § ellagen (1997:857). kommer att utfärdas. Vissa remissinstanser har framfört att ursprungs- garantier och ursprungsmärkning borde hanteras av färre myndigheter än vad som sker . Regeringen delar inte den uppfattningen. Det finns goda skäl för den fördelning mellan myndigheterna som finns enligt gällande bestämmelser om ursprungsgarantier. Uppdelningen av upp- gifter är väl avvägd och har sin grund i respektive myndighets uppgifter. Ansvarsuppdelningen är också densamma som i elcertifikatsystemet. Regeringens avsikt är att den uppdelning av uppgifter mellan myndig- heterna som finns ska bestå. De system och rutiner som redan finns för hanteringen av ursprungsgarantier kommer på det viset att utnyttjas och det nya elektroniska systemet, liksom den bredare möjligheten att få ursprungsgarantier, bygger vidare på dessa. Begreppet garantimyndighet i den nuvarande lagen om ursprungsgarantier för högeffektiv kraft- värmeel och förnybar el kommer dock att bytas ut mot kontoförings- myndighet i den föreslagna lagen. Det har också framförts av ett par remissinstanser att ansvaret för ursprungsmärkning bör flyttas över från till .