prop · GY031d6 · 2010-10-12 00:00:00 — Regeringen anser att i arbetet med att implementera åtgärderna i för förbättrad sprängämnessäkerhet bör den nationella sprängämnesarbetsgruppen även sträva efter att förmågan att tidigt upptäcka, förebygga och hantera händelser med sprängämnen stärks genom att det nationella samarbetet ökar. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har i samarbete med berörda aktörer bedrivit ett arbete enligt den nationella handlingsplan för informationssäkerhet som den dåvarande tog fram på uppdrag av regeringen (dnr Fö2009/2566/SSK). genomförde Myndigheten för samhällsskydd och beredskap flera seminarier med temat informationssäkerhet. Regeringen bedömer att dessa aktiviteter är av betydelse för att utveckla informationssäkerheten. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har publicerat en bedömning av samhällets informationssäkerhet. Redovisningen bör öka medvetenheten hos olika aktörer om hot och risker som kan förknippas med användning av informationsteknik. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har tillsammans med berörda aktörer inom offentlig och privat sektor arbetat vidare med den samordnade satsningen på säkerhet i digitala kontrollsystem inom samhällsviktiga verksamheter (SCADA). Arbetet bedöms ökat medvetenheten kring dessa frågor vilket successivt ökar samhällets förmåga att motverka och hantera allvarliga risker kopplade till kritisk infrastruktur. etablerade Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i samverkan med laboratorieverksamhet för tester och övningsverksamhet inom området. Regeringen delar bedömningen att detta förväntas bidra ytterligare till samhällets förmåga att motverka och hantera IT-incidenter. Ett informationssäkerhetsråd, knutet till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, med externa ledamöter har inrättats som ett stöd för arbetet på området. Regeringen har beslutat om fem uppdrag till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap på informationssäkerhetsområdet (Fö nr 12). Uppdragen, som syftar till att stärka samhällets informationssäkerhet och förmåga att förebygga och hantera IT-incidenter, handlar bl.a. om att utreda hur en säker digital informations- och kommunikationsinfrastruktur för offentlig sektor kan skapas. Vidare uppdras åt myndigheten att ta fram en nationell plan som klargör hur allvarliga IT-incidenter ska hanteras, samt hur tekniska kompetensnätverk av experter kan skapas för att stödja samhället vid allvarliga IT-incidenter och skapa en ökad förmåga till respons. Myndigheten ska också utreda hur ett system för obligatorisk incidenthantering för statliga myndigheter kan utformas. Regeringen har dessutom, som ett bidrag till att stärka lägesbilden och skapa möjlighet till förvarning, uppdragit åt att i samråd med de myndigheter som ingår i samverkansgruppen för informationssäkerhet (Samfi) lämna förslag på hur ett detekterings- och varningssystem för samhällsviktig verksamhet och kritisk infrastruktur kan utformas och införas. I uppdraget ingår också att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap utifrån analyser av förmågebedömningar, genomförda risk- och sårbarhetsanalyser samt bedömningar av beroendeförhållanden ska kunna föreslå enskilda myndigheter att anlita 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 för IT-säkerhets- analyser. Detta ska ske i samråd med tillsynsmyndigheterna enligt säkerhetsskyddsförordningen (1996:633). Uppdragen ska redovisas till regeringen . Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ska enligt beslutet även kontinuerligt analysera och bedöma omvärldsutvecklingen avseende hot, sårbarheter och risker inom informationssäkerhetsområdet samt konsekvenser för viktiga funktioner i samhället. Den samlade bedömningen ska tas fram i samverkan med berörda aktörer i samhället. Detta ska ses som ett komplement till den löpande rapportering och lägesbedömning som försvarsunderrättelsemyndigheterna och Säkerhetspolisen lämnar till regeringen inom ramen för sina respektive uppdrag. I skrivelsen Samhällets krisberedskap stärkt samverkan för ökad säkerhet (skr. 2009/10:124, bet. 2009/10:FöU9, rskr. 2009/10:327) betonar regeringen vikten av att det fortsatta informationssäkerhetsarbetet bedrivs på ett strategiskt och sammanhållet sätt på nationell nivå i . Regeringen understryker vikten av en tydlig strategi med bred förankring i samhället. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har redovisat en strategi för samhällets informationssäkerhet för perioden 2015. Strategin utgör tillsammans med den handlingsplan som nämnts tidigare en grund för inriktning av arbetet med att öka säkerheten på området. För att förbättra samhällets förmåga att förebygga och hantera allvarliga IT-incidenter anser regeringen att det krävs en mer sammanhållen struktur på området. Ett viktigt medel för att uppnå detta mål är inrättandet av en nationell samverkansfunktion för informationssäkerhet. Regeringen anser därför att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i samverkan med berörda myndigheter bör verka för en sådan funktion. Regeringen redovisar i skrivelsen Samhällets krisberedskap stärkt samverkan för ökad säkerhet, att nuvarande ansvarsuppdelning på ett stort antal olika myndigheter och aktörer kan innebära en risk för att styrningen och samordningen av arbetet försvåras samt att resurser inte nyttjas på ett effektivt sätt. Därför har regeringen beslutat 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap och ska förbereda och genomföra inordnandet av IT- incidentcentrum (Sitic) som finns vid i Myndigheten för samhällsskydd och beredskap från . Regeringen anser vidare att internationell samverkan är en grundförutsättning för att öka informationssäkerheten i , både när det gäller förebyggande arbete och när det gäller att hantera inträffade störningar. medverkan i internationella samarbeten inom informationssäkerhetsområdet är av strategisk betydelse och bör fortsatt stödjas och utvecklas. 4.5.7Skydd av samhällsviktig verksamhet Samhällsviktig verksamhet finns, lokalt, regionalt och nationellt samt kan bedrivas av aktörer utanför landets gränser. Exempel på sådan verksamhet är samhällets elförsörjning avseende produktion, distribution och handel. Ett bortfall av eller en störning i samhällsviktig verksamhet kan ensamt eller tillsammans med motsvarande händelser i andra verksamheter leda till att en kris inträffar i samhället. är ofta upprätthållande av verksamheten i sig en förutsättning för att kunna hantera händelser så att skadeverkningarna blir så små som möjligt. Målet med skydd av samhällsviktig verksamhet är bl.a. att säkerställa en robusthet för att kunna motstå och hantera olyckor och allvarliga händelser. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap är svensk kontaktpunkt för arbetet i EU inom ramen för rådsdirektivet (ECI direktivet 2008/114/EG) som anger EU:s mål när det gäller att identifiera och klassificera europeisk kritisk infrastruktur. omfattar ECI- direktivet transport- och energisektorerna. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har i samarbete med , , , , och , utifrån de tre sektorsövergripande kriterier som anges i ECI direktivet, gjort tvär- sektoriella bedömningar där ömsesidiga beroenden har beaktats. Regeringen ser positivt på arbetet och det sektorsövergripande samarbetet i med skydd av samhällsviktig verksamhet. Arbetet med att ta fram en nationellt strategi för skydd av samhällsviktig verksamhet bör fortsätta liksom arbetet med att identifiera grundläggande säkerhetsnivåer inom olika områden för upprätthållande av samhällets funktionalitet. Grundläggande säkerhetsnivåer utgör den lägsta nivå av funktionalitet och säkerhet som bör råda oavsett händelse eller påfrestning på samhället. Regeringen har uppdragit åt Myndigheten för samhällsskydd och beredskap att i nära samverkan med berörda myndigheter ta fram en nationell strategi för skydd av samhällsviktig verksamhet (Fö nr 8). Näringslivet bör involveras i arbetet utifrån rollen som ägare av en stor del av den samhällsviktiga verksamheten och kritiska infrastrukturen. Uppdraget ska redovisas . Frågor som en sådan strategi ska omfatta är bl.a. en tydligare definition av de centrala begreppen samhällsviktig verksamhet och kritisk infrastruktur. Vidare bör strategin ge en långsiktig vision som vägledning för arbetet, vilka prioriteringar som bör göras och vilket mervärde det innebär för inblandade aktörer. Den nationella strategin bör även kunna fungera som vägledning för svenska aktörer i arbetet på EU-nivå. genomför verksamhet inom sjöövervakning och räddningstjänst, inklusive ett brett internationellt samarbete. befogenheter samt fartyg och flygplan m.m. utgör en plattform för dessa uppgifter. Detta gör att har en central roll avseende samhällets säkerhet och krisberedskap till sjöss. totala produktion i dess kärnverksamhet blev något lägre 2009 jämfört med . Genom arbete med att förbättra urvalet av kontrollobjekt har utfallet av kontrollåtgärder- Detta trots att antalet kontrollåtgärder 2009 sjönk jämfört (2009; 52 831 st, 2008; 59 327 st., 2007; 56 136 st.). Inom ramen för sjöövervakningen har deltagit i flera stora operativa insatser mot grov organiserad brottslighet i samverkan med polisen och . fiskerikontrollverksamhet har omfattat övervakning och kontroll av både fritids- och yrkesfisket. Övervakning och kontroll av fisket har skett genom riktade kontroller som föregåtts av en riskanalys genomförd av och gemensamt, för att öka träffsäkerheten i verksamheten. inspektioner till sjöss i samband med EU:s gemensamma geografiska kontrollplaner, s.k. JDP, har ökat under 2008-2009. Ett ökat antal överträdelser har även observerats i fritidsfisket . har tillsammans med en gemensam årlig tillsynsplan som styr mycket av kontrollverksamheten. Fiskerikontrollen har genomförts i enlighet med den gemensamma fiskeripolitiken inom EU. har regeringens uppdrag att utveckla och driva ett myndighetsgemensamt system för sjöinformation (sjölägesinformation och tilläggsinformation), SJÖBASIS. Systemet driftsattes internt inom och övriga myndigheter fick tillgång till det . Regeringen bedömer att arbetet med att samordna de civila behoven av sjöövervakning och därigenom samla befintlig information, gör att informationen kan utnyttjas på ett bättre sätt av de civila myndigheterna. har startat ett projekt, Maritim sjöövervakning i Nordeuropeiska havsområden (MARSUNO), som delvis finansieras av . Projektet är en del i arbetet med att genomföra EU:s havspolitik, delområdet integrerad sjöövervakning, i vilket 24 myndigheter från 10 länder deltar som projektpartners och delfinansiärer. På regeringens uppdrag deltog , i EU:s insats () mot pirater utanför . 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 deltog med ett sjöövervakningsflygplan. Sammantaget anser regeringen att och genomfört civil sjöövervakning med gott resultat. Verksamheten har inneburit positiva effekter för och de myndigheter som samverkar med. Myndigheternas behov av att veta vad som händer till sjöss kommer att öka , inte bara när det gäller gränskontroller och gränsöverskridande brottslighet, utan också för att kunna öka säkerheten och framkomligheten till sjön beroende på bl.a. den ökade trafiken till sjöss. Enligt regeringens bedömning är arbete med sjöövervakning viktigt för säkerhet och trygghet i och angränsande områden. Under det svenska ordförandeskapet i EU var en viktig prioritering att arbeta för en integrering av sjöövervakning och därmed öka möjligheterna till gränsöverskridande informationsutbyte mellan medlemsstaterna. Rådet fattade beslut om att en färdplan skulle utvecklas på området före utgången av . deltar aktivt i detta arbete och bidra med erfarenheter. Genom en ökad integrering av förmåga till sjöövervakning, både nationellt och inom EU, skapas förutsättningar för en utvecklad krishantering. Regeringen anser att MARSUNO:s roll i såväl EU:s havspolitik som Östersjöstrategin är betydelsefull och fortsatt bör stödjas då det är ett praktiskt inriktat projekt som väntas få stor betydelse för handlingsplanens genomförande. Projektet beräknas pågå till . Regeringen avser att utvärdera insatser i EU:s Atalantainsats. Utvärdering kommer att utgöra en grund inför eventuella framtida beslut om insatser av liknande karaktär. Regeringen anser att möjligheterna till ökad resurseffektivitet genom samverkan mellan de sjöverkande myndigheterna bör ses över. Statskontoret har därför fått i uppdrag att utreda och lämna förslag på hur ökad samverkan mellan i första hand Kustbevak- 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 ningen, Försvarsmakten och kan bidra till ökad resurseffektivitet inom Utgiftsområde 6, Försvar och samhällets krisberedskap (dnr Fö2010/846/SSK). Utredningen om rättsliga befogenheter överlämnade betänkandet rättsliga befogenheter (SOU 2008:55). Utredningen lämnade förslag på en helt ny lagstiftning rörande och en kustbevakningstjänstemans rättsliga befogenheter. Betänkandet har remissbehandlats och regeringen avser att återkomma till med förslag till en ny lag som reglerar rättsliga befogenheter. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ska enligt sin instruktion se till att utbildning och övningar kommer till stånd inom sitt ansvarsområde. Myndigheten bedriver utbildning vid två egna verksamhetsställen: Revinge och . Vid anläggningen i , där bedrev utbildningsverksamhet, finns två privata företag som bedriver utbildning inom områdena skydd mot olyckor och krisberedskap. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har arbetat med att samordna det kursutbud som myndigheten erbjuder. har arbetet inriktats mot att utveckla och kvalitetssäkra de utbildningar som bedrivs i myndighetens regi. upphandlade Myndigheten för samhällsskydd och beredskap 24 kurser av fem olika leverantörer. Ett stort antal tvärsektoriella övningar genomfördes inom området samhällets krisberedskap. En betydande del av dessa hade internationell anknytning. har deltagit i övningar inom ramen för EU och Nato/Pff-samarbetena. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap genomförde övningen EU-SweNorEx 2009. Övningen genomfördes i samarbete med Office for the Coordination of Humanitarian (OCHA, EU DG Environment samt det norska Direktoratet för samfunnssikkerhet och beredskap (DSB) och syftade bl.a. till att öva samverkan mellan i samband med insatser. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap svarade även för att samordna det svenska deltagandet i övningen Barents Rescue som hölls i och som syftade till att öva räddningstjänst och krisberedskap i . lämnade Myndigheten för samhällsskydd och beredskap stöd till 10 regionala samverkansövningar vilka genomförs i länsstyrelsers regi. Regeringen gav Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i uppdrag att redovisa en nationell plan över tvärsektoriella övningar. redovisade Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ett förslag till nationell plan över tvärsektoriella övningar. har Myndigheten för samhällsskydd och beredskap inom ramen för detta utarbetat en webbaserad kalender som visar de tvärsektoriella övningar som olika myndigheter kommer att bedriva . Detta kommer att förbättra möjligheterna till övergripande planering inom övningsområdet och skapar möjlighet till ökad nordisk samverkan. Regeringen har i skrivelsen Samhällets säkerhet stärkt samverkan för ökad säkerhet angett inriktning för området utbildning och övning (skr. 2009/10:124, bet. 2009/10:FöU9, rskr. 2009/10:327). Övningar är av central betydelse för arbetet med skydd mot olyckor och krisberedskap. Den tvärsektoriella övningsverksamheten är särskilt viktig och behöver en tydligare inriktning. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap bör med utgångspunkt i det regeringsuppdrag på området som redovisades , arbeta för att vidareutveckla och implementera en nationell övningsplan. Arbetet bör innefatta att ta fram en övergripande inriktning för den tvärsektoriella övningsverksamheten. Inriktningen bör ta sin grund i erfarenheter från inträffade händelser, genomförda övningar samt myndigheters risk- och sårbarhetsanalyser och förmågebedömningar. Att privata aktörer ges en ökad roll i den tvärsektoriella övningsverksamheten är av stor vikt. Likaså vill regeringen framhålla vikten av att civila och militära aktörer övar samverkan. Vidare bör den internationella aspekten få ett ökat genomslag vid den tvärsektoriella övningsverksamheten. Det är också viktigt att deltar i internationellt anordnade övningar. Utvärdering bör ingå som en naturlig del av övningsverksamheten, särskilt vid tvärsektoriella övningar. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har en viktig roll att kunna utvärdera och ta fram metoder för utvärdering. Särskild vikt bör läggas på att utvärdera identifierade brister i krishanteringen. Regeringen vill framhålla att ansvaret för att personalen inom en verksamhet är tillräckligt utbildad vilar på den som bedriver verksamheten. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har det övergripande uppdraget att verka för att utbildning inom området skydd mot olyckor och krisberedskap kommer till stånd. Myndigheten bör kontinuerligt utvärdera samhällets behov på området och vid behov initiera utbildnings- och övningsinsatser. 4.6Samordning och stöd inför och vid olyckor och kriser Vid en olycka eller i en kris måste berörda myndigheter och andra aktörer agera snabbt, effektivt och samordnat. De åtgärder som vidtas bör baseras på en helhetssyn och en delad lägesbild. Förmåga att lämna och ta emot internationellt stöd samt att genomföra räddnings- och katastrofinsatser är viktig och bör utvecklas i samverkan med berörda nationella och internationella myndigheter och organisationer. Länsstyrelserna har enligt förordning (2006:942) om krisberedskap och höjd beredskap ett geografiskt områdesansvar. Ansvaret innebär bl.a. att verka för att nödvändig samverkan inom länet och med angränsande län kommer till stånd, samt att under en kris samordna verksamhet mellan kommuner, landsting och myndigheter. Kommuner ska utifrån sina behov dimensionera sina resurser och organisera sin verksamhet för att kunna hantera olyckor och extraordinära händelser vilket framgår i lagen 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 (2003:778) om skydd mot olyckor och lagen (2006:544) om kommuners och landstings åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap. Det kan dock uppstå situationer där det inte är rimligt att varje enskild kommun eller kommuner i samverkan har erforderliga resurser, utan att staten måste prioritera, samordna och förstärka insatserna för att förebygga, begränsa och mildra konsekvenserna. Det är viktigt att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap arbetar vidare med att ta fram ett framtida system för förstärkningsresurser som tar sin utgångspunkt i ansvarsprincipen. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ska ha förmåga att bistå med stödresurser i samband med allvarliga olyckor och kriser samt att stödja samordningen av berörda myndigheters åtgärder vid en kris. Exempel på händelser som krävde insatser var glasbitar i kyckling, väderrelaterade händelser, den nya influensan A(H1N1) och effekten av stora mängder med snö och stark kyla över mellersta och samt askmolnet från vulkanutbrottet under glaciären på . Myndigheten för samhällsskydd och beredskap utövade sin samordnande roll bl.a. genom stöd till ett koordinerat beslutsfattande för ansvariga myndigheter och genom samverkanskonferenser med såväl länsstyrelser som centrala myndigheter. Stöd och råd har också i förekommande fall lämnats till näringslivet för deras planering. I den samordnande rollen bidrar myndigheten till att berörda aktörer kan kommunicera med allmänheten på ett samordnat sätt. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap tillhandahåller metoder, nätverk och tjänster som används av berörda myndigheter i kontakter med allmänheten. Exempel är den nationella informationstjänsten som användes i arbetet med den nya influensan A(H1N1) och som består av webbplatsen och en myndighets- 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 gemensam telefontjänst dit allmänheten kunde vända sig. I samband med vulkanutbrottet på etablerade Myndigheten för samhällsskydd och beredskap kontakt med motsvarande myndigheter inom för att ha gemensam lägesbild och gemensam bakgrund till analyser bl.a. av de långsiktiga konsekvenserna av hur ett eventuellt nedfall skulle kunna påverka människor och djur, miljö och kritisk infrastruktur samt konsekvenser för samhällsviktiga verksamheter med anledning av vulkanutbrottet. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har genomfört nationella stödinsatser, bl.a. beredskapshöjande insatser med personal och materiel för hantering av händelser med inslag av kemikaliska risker i samband med toppmöten under det svenska EU- ordförandeskapet. med höga flöden i vattendrag i lämnades också visst materiellt stöd till de kommuner som berördes. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har arbetat med att utveckla sin organisatoriska beredskap, insatsberedskap och samordningsberedskap. Exempel på detta är att en operativ mötesplats har utvecklats där bl.a. en lägesbild hålls kontinuerligt uppdaterad utifrån omvärldsbevakning och fördjupad analys. Vidare har ett arbete med att kartlägga de experter som kan delta i nationella stödinsatser påbörjats med målet att myndighetens personalpool ska omfatta insatspersonal för såväl nationella som internationella insatser. Ett exempel i utvecklingen av samordningsberedskapen är en ny applikation av det webbaserade informationssystemet WIS för att underlätta arbetet med lägesrapportering. Regeringen bedömer att i och med att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap bildades och att ansvaret för både insatser och samordningsaktiviteter samlats, från att tidigare genomförts av och , har goda förutsättningar skapats för en integrerad organisatorisk beredskap. Samordningsverksamheten har bidragit till att ansvariga myndigheter haft god kunskap om läget och varandras arbete. Samverkanskonferenserna har bidragit till att sprida information mellan berörda aktörer på ett bra sätt. Regeringen bedömer också att myndigheternas budskap till allmänheten varit avstämda och samordnade vilket bidragit till en förhållandevis balanserad och saklig medierapportering. Under första deltog Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i totalt 125 internationella räddnings- och katastrofinsatser samt andra biståndsfinansierade insatser såsom stöd till civil konflikthantering, stärkande av katastrofberedskap, tidig återuppbyggnad och minhantering. Bland annat har Myndigheten för samhällsskydd och beredskap byggt fältkontor för FN-organ i i och i Dungu i . var antalet förfrågningar om insatser fortsatt högt. Det humanitära arbetet innefattade bl.a. ett flertal sekonderingar till FN i samband med stridigheterna i , samt i samband med naturkatastroferna i och . Rollen som ordförande i innebar också en utökad roll i att bedöma förfrågningar om stöd till tredje land inkomna till gemenskapsmekanismen. Inom områdena stärkande av katastrofberedskap och tidig återuppbyggnad fortgick en del insatser som nya startades. Den största insatsen var utvecklingen av sök- och räddningskapacitet åt den pakistanska katastrofhanteringsmyndigheten . har Myndigheten för samhällsskydd och beredskap också tagit fram ett koncept för hur myndigheten ska utveckla arbetet med katastrofriskreducerande insatser. avslutades två längre insatser inom området humanitär minhantering. Det gäller dels ammunitionsröjningsarbetet efter stridigheterna i och dels stödet till minhanteringsprogrammet i . Större minhanteringsinsatser bedrivs i och . gav Myndigheten för samhällsskydd och beredskap även stöd till Internationella Röda korsets arbete med att röja oexploderad ammunition i i . Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps mest omfattande insatser inom civil konflikthantering var insatserna för EULEX Kosovo och EU Monitoring Mission . I insatsverksamheten riktas stort fokus mot kvinnors rättigheter och möjligheter i katastrofsituationer i enlighet med FN:s säkerhetsråds resolutioner och 1820.