prop · GX03135 · 2010-03-17 00:00:00 — genom elektronisk kommunikation. 25.14Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1137) om rättspsykiatrisk undersökning Den som är häktad och ska genomgå rättspsykiatrisk undersökning ska utan dröjsmål och senast från det att beslutet om under- sökning kom in till undersökningsenheten föras över till denna. Sedan den rättspsykiatriska undersökningen har avslutats, ska den misstänkte, om han eller hon är i behov av psykiatrisk tvångsvård eller annan vård som inte lämpligen kan ges på häktet, föras över till enhet inom hälso- och sjukvården. I annat fall ska han eller hon föras tillbaka till häktet. Om det finns särskilda skäl, får dock en rättspsykiatrisk undersökning beträffande den som är häktad utföras i häktet. Beslut om detta med- delas av Kriminalvården. För behandlingen av den som är häktad och genomgår rättspsykiat- risk undersökning finns bestämmelser i häkteslagen (2010:000) och i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. I paragrafen, som innehåller bestämmelser om behandlingen av den som Prop. 2009/10:135 är häktad och som ska genomgå en rättspsykiatrisk undersökning, har den ändring gjorts som föranleds av att behandlingslagen ersätts av häktes- lagen. Vissa språkliga ändringar har också gjorts. 25.15Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:451) om intensivövervakning med elektronisk kontroll beslut enligt denna lag gäller , om inte annat förordnas. Den dömde får hos allmän förvaltningsdomstol överklaga ett beslut som fattats av en övervakningsnämnd enligt denna lag. ska inte vara part i domstolen. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande. Förutom språkliga ändringar har de ändringar gjorts som föranleds av att en övervaknings- nämnds beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Det anges uttryckligen att övervakningsnämnden inte ska vara part i domstolen. Ändringarna är föranledda av att avskaffas. Frågan har behandlats i avsnitt 19.2. 25.16Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:353) om rättspsykiatrisk forskningsregister För varje person som har dömts till fängelse får, när verkställigheten helt eller delvis har skett enligt fängelselagen (2010:000), uppgifter registreras om när verkställigheten har påbörjats respektive avslutats samt när villkorlig frigivning och avbrott i verkställigheten har skett. I paragrafen har den ändring gjorts som föranleds av att lagen om kriminalvård i anstalt ersätts av fängelselagen. 25.17 Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) 11 kap. 2 § En utlänning som hålls i förvar enligt denna lag ska vistas i lokaler som har ordnats särskilt för detta ändamål. har ansvaret för behandlingen och tillsynen av en utlänning som hålls i förvar. För behandlingen av en utlänning som enligt 10 kap. 20 § placerats i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest gäller häkteslagen (2010:000) i tillämpliga delar. Utlänningen ska, utöver vad som följer av nämnda lag, beviljas de lättnader och förmåner som kan medges med hänsyn till ordningen och säkerheten inom anstalten, häktet eller arresten. I paragrafen, som innehåller bestämmelser om förvar, har den ändring gjorts som föranleds av att behandlingslagen ersätts av häkteslagen. Vissa språkliga ändringar har också gjorts. 25.18Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 35 kap. 15 § Sekretess gäller inom kriminalvården för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men eller att fara uppkommer för att någon utsätts för våld eller lider annat allvarligt men om uppgiften röjs. Sekretessen gäller inte beslut av Kriminalvården eller en över- vakningsnämnd. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Paragrafen innehåller bestämmelser om sekretess inom kriminalvården. I andra stycket har de ändringar gjorts som föranleds av att avskaffas. Sammanfattning av betänkandet Framtidens kriminal- vård (SOU 2005:54) Kommittén föreslår att verkställighet av fängelsestraff, skyddstillsyn och samhällstjänst regleras i en gemensam lag, kriminalvårdslagen. Reglerna i lagen har utformats så att de är organisationsoberoende. Det innebär att de ska kunna tillämpas även om Kriminalvården vilket har föreslagits i en nyligen beslutad lagrådsremiss blir en myndighet. Den nya lagen är uppbyggd så att regeringen eller, efter delegation, Kriminal- vården, har möjlighet att meddela generella föreskrifter för vilka för- måner eller inskränkningar i olika förmåner som ska gälla för en viss eller vissa grupper intagna. Av kriminalvårdslagen framgår att Kriminalvården ska vidta åtgärder för att förebygga att den dömde begår nya brott. I lagen tas även in en allmän proportionalitetsregel som innebär att kontroll- och tvångs- åtgärder får användas endast om de står i rimlig proportion till syftet med åtgärden. Är mindre ingripande åtgärder tillräckliga ska de användas. Samarbetet med andra myndigheter Kommittén anser att normaliseringsprincipen även i fortsättningen bör fungera som riktlinje i frågor som rör ansvarsfördelningen mellan Kriminalvården och andra myndigheter. Någon särskild lagregel om detta föreslås inte. bör således ha det huvudsakliga ansvaret för sysselsättningsfrämjande åtgärder. Kommittén föreslår att kommunerna övertar ansvaret för den teoretiska vuxenutbildningen för dem som är inskrivna i anstalt men som vistas utanför anstalt under vissa utsluss- ningsformer. Den allmänna sjukvården bör även i fortsättningen stå till förfogande för dem som verkställer en kriminalvårdspåföljd. Detta ska inte hindra att Kriminalvården utför och bekostar vissa vård och behandlingsinsatser. Finns det behov av tandvård under verkställigheten ska det i första hand tillgodoses på sedvanliga tandläkarmottagningar i samhället och i princip bekostas på samma sätt som för andra vårdberättigade. Kommittén föreslår att Kriminalvården ansvarar för kostnader i sam- band med kontraktsvård fram till den alternativa strafftidens slut och att ansvarar för kostnader för vårdinsatser som uppkommer därefter. Socialnämndernas ansvar för socialt och ekonomiskt bistånd bör även fortsättningsvis i princip omfatta dem som döms till en kriminalvårds- påföljd. Detta bör inte utgöra hinder för Kriminalvården att inom ramen för sina arbetsuppgifter lämna stöd och hjälp. På samtliga anstalter bör det finnas ett till de allmänna biblioteken kompletterande utbud av böcker, tidskrifter och andra media för för- ströelse och utbildning. Kriminalvården ska verka för att samarbete kommer till stånd med allmänna bibliotek och att de dömdas intressen tillvaratas vid upprättande av planer för och landstings- Prop. 2009/10:135 verksamhet med bibliotek för allmänheten och vuxna Bilaga 1 studerande. Kriminalvården ska enligt den föreslagna lagen samarbeta med andra myndigheter för att underlätta den dömdes anpassning i samhället. Enligt kommittén är det särskilt viktigt att ett fortlöpande samarbete sker mellan Kriminalvården och myndigheterna inom , Arbets- marknadsverket och hälso- och sjukvården. Kriminalvården ska även verka för att den dömde själv etablerar kon- takt med företrädare för andra samhällsorgan som kan vidta åtgärder och insatser under och efter verkställigheten. Kriminalvården bör vidare i möjligaste mån följa upp och hålla sig underrättad om de insatser och åtgärder som andra myndigheter vidtar under verkställigheten och inom ramen för reglerna om handlings- offentlighet och sekretess lämna upplysningar som kan vara av betydelse för den andra myndighetens handläggning. Kommittén föreslår att det ska fastställas en verkställighetsplan för alla som verkställer en kriminalvårdspåföljd. Verkställighetsplanen ska utarbetas i samarbete med andra myndigheter. Av verkställighetsplanen ska framgå hur verkställigheten översiktligt är tänkt att gestalta sig från det att den inleds till dess att påföljden är helt verkställd. Vidare bör planen innehålla de åtgärder som ska vidtas under verkställigheten, tidpunkter för när detta ska ske och vem som ska vidta åtgärderna. I planen bör komma till klart uttryck vad som förväntas av den dömde och vilka mål som han eller hon har att sträva efter. Av planen ska även framgå vilka sanktioner som kan komma ifråga vid misskötsamhet. Verkställighetsplanen ska fastställas efter det att domen blivit verkställbar. Föreslår frivården skyddstillsyn som påföljd ska en pre- liminär plan utarbetas före huvudförhandlingen. Kan kontraktsvård kom- ma ifråga ska verkställighetsplanen fastställas före huvudförhandlingen i brottmålet. Den dömde ska informeras om innebörden av verkställighetsplane- ringen. Vidare ska samråd hållas med den dömde för att ta reda på hans eller hennes behov och synpunkter på åtgärder och mål. Innan planen läggs fast ska den dömde få tillfälle att yttra sig över innehållet. Kri- minalvården ska utforma verkställigheten i enlighet med den uppgjorda planen. När särskilda omständigheter föranleder det får mindre avsteg göras från planen. Den dömde ska vara skyldig att följa planen. Verkställighetsplanen ska omprövas med återkommande mellanrum och om det finns anledning till det. Begreppen sluten och öppen anstalt tas inte in i den nya lagen. i olika säkerhetsklasser får göras i förordning eller föreskrifter. vården bestämmer vidare hur verksamheten ska bedrivas vid olika Bestämmelserna i lagen (1994:451) om intensivövervakning med elektronisk kontroll förs över till den nya lagen. Denna verkställighets- form föreslås få benämningen korttidsboja. Det klargörs i lag att korttids- boja inte får beviljas om det finns risk för att den dömde kommer att begå nya brott, undandra sig straffets fullgörande eller på annat sätt missköta sig. En dom på fängelse ska som regel verkställas i anstalt. Utgångspunkten ska vara att den som tas in i anstalt ska placeras under så fria förhåll- anden som, med hänsyn till ordning och säkerhet, är möjligt. Vid place- ringen ska i den utsträckning ordnings- och säkerhetshänsyn tillåter det beaktas den intagnes behov av visst arbete, viss utbildning eller behandl- ing samt den intagnes behov av en lämplig frigivningsplanering och när- het till hemorten. I övrigt föreslås att reglerna om placering av unga och kvinnor ska överföras i princip oförändrade till den nya lagen. Regeln om möjlighet att ha spädbarn hos sig på anstalt görs könsneutral. Plats med särskilt hög säkerhet Intagna för vilka det finns en risk för fritagning, rymning eller fortsatt brottslig verksamhet av allvarligt slag under verkställigheten får placeras på plats med särskilt hög grad av säkerhet. Av lagen framgår att sådana intagna får hållas under en särskilt hög grad av kontroll och får avskiljas helt eller delvis från gemensamheten med andra intagna. Generella regler för dessa intagnas kontakter med omvärlden och för kontrollen av dem får i likhet med vad som gäller för andra intagna regleras i föreskrifter som meddelas av regeringen eller, efter delegation, av Kriminalvården. Den som är intagen i anstalt ska visa hänsyn mot anstaltspersonal och medintagna och ska rätta sig efter de ordningsregler som är förenade med vistelse i anstalt. En intagen ska också följa verkställighetsplanen. Kriminalvården bör fortsätta att utveckla formerna för och innehållet i s.k. självförvaltning. En intagen ska ges möjlighet till lämplig sysselsättning i form av arbete, utbildning eller annan verksamhet som underlättar anpassningen till samhället och även i övrigt minskar risken för att han eller hon begår nya brott. Kommittén anser att kravet på lämplig sysselsättning förutsätter att utbudet av arbete och studier i anstalt förbättras, att de intagna kan beredas sysselsättning under en programtid som omfattar och att sysselsättningen så långt det är möjligt utformas efter varje intagens behov och förutsättningar. I den nya lagen finns inte någon särskild lagregel om sysselsättningsplikt. En intagen måste emellertid delta i den sysselsättning som anges i verkställighetsplanen för att kunna komma i fråga för vissa förmåner. En intagen som inte deltar i anvisad syssel- sättning har inte någon rätt att vistas i gemensamhet med andra intagna och kan därför bli inlåst på bostadsrummet , om Kriminalvården anser det lämpligt. En intagen som inte deltar i anvisad sysselsättning får som regel inte heller tillgång till några betalningsmedel för olika utgifter i anstalten. Viss ersättning ska som regel utges till en intagen som deltar i anvisad sysselsättning, till den som är helt eller delvis oförmögen att delta i sysselsättning och till en intagen, som på grund av brist på syssel- sättningstillfällen inte kan beredas sysselsättning. Ersättning till den som inte kan delta i sysselsättning ska utgå endast om detta inte beror på den intagne. Ersättning ska inte i något fall utgå om den intagne får mot- svarande ersättning på annat sätt. Kommittén föreslår att en del av den ersättning en intagen ska få från Kriminalvården under vissa förutsättningar får innehållas för att betala förstörd egendom. Ersättning som en utvisningsdömd intagen ska få ska också kunna innehållas för att bekosta dennes hemresa. Innehav av personliga tillhörigheter m.m. Kommittén föreslår att det införs kraftiga begränsningar i intagnas möjlighet att inneha betalningsmedel och personliga tillhörigheter i anstalt och att utföra ekonomiska transaktioner med varandra i anstalt. En intagen föreslås inte få ha tillgång till andra medel i anstalt än de som intjänats under anstaltsvistelsen eller som den intagne uppbär i stället för sådan ersättning. Tillhörigheter ska tillhandahållas av Kriminalvården. En intagen kan få inneha privata tillhörigheter av enkelt slag om det inte finns risk att innehavet äventyrar ordningen eller säkerheten i anstalten eller syftet med den behandling som den intagne genomgår. Kriminalvården ska endast under vissa förutsättningar förvara egen- dom åt den intagne. Kriminalvården förslås vidare få sälja eller förstöra sådan egendom som den intagne lämnat kvar efter det att gått från det att den intagne lämnat anstalten. Kommittén föreslår att Kriminalvården får möjlighet att förverka egen- dom som anträffas i anstalt och som inte får innehas av intagna. ande ska inte ske om det är uppenbart oskäligt. subsidiär och ska inte tillämpas om förverkande sker på grund av bestäm- melse i annan lag. I lagen har tagits in bestämmelser om omhänder- tagande av egendom, om hanteringen av förverkad egendom och om för- tida försäljning eller förstörande av egendomen. En intagen ska i den mån det är möjligt med hänsyn till ordning eller säkerhet i anstalten eller med hänsyn till den intagnes behov av behand- ling beredas möjlighet att delta i lämplig fritidssysselsättning i anstalt. Intagna ska ha möjlighet att vistas utomhus om det inte finns synnerliga skäl mot detta. I huvudsak överensstämmer den föreslagna lagens regler på detta område med nu gällande rätt. I den utsträckning det är möjligt med hänsyn till ordning och säkerhet på anstalten och den intagnes behov av behandling bör den intagne få möjlighet att genom tidningar, tidskrifter och andra publikationer, radio, television eller på annat sätt följa vad som händer i omvärlden. intagen som inom anstalten vill utöva sin religion eller livsåskådning ska beredas tillfälle till detta i den utsträckning det är möjligt med hänsyn till ordning och säkerhet. Gemensamhet med andra intagna Huvudregeln ska även i den nya lagen vara att intagna ska få vistas i gemensamhet med andra intagna under såväl programtid som under De speciella förhållanden som gäller i anstalt innebär att det är nödvändigt att ha regler som gör det möjligt att avskilja intagna från varandra när ordningen och säkerheten kräver det. Behovet av att avskilja intagna från andra intagna kommer dock troligen att minska något som en följd av införandet av ett förmånssystem. De nuvarande reglerna om avskiljande av en intagen från gemen- samheten med andra intagna överförs i princip oförändrade i sak till den Kommittén föreslår dock att det ska bli lättare att avskilja en intagen från gemensamheten med andra intagna om den intagne vägrar delta i anvisad sysselsättning och när ordningen och säkerheten påkallar I sistnämnda fall gäller det även en intagen som inte kan kopplas till den händelse som ligger till grund för avskiljandebeslutet. heller gälla en minsta strafftid för att en intagen ska kunna bli avskild från gemensamheten med andra intagna på grund av risken för rymning eller fritagning eller risken för återfall i brottslig verksamhet av Intagnas kontakt med omvärlden De nuvarande reglerna om besök, telefonsamtal och brevkontakt överförs till den nya lagen. Nya regler införs som gör det möjligt för Kriminal- vården att besluta att besöket ska kontrolleras genom användande av ett besöksrum, som är så utformat att det omöjliggör överlämnande av före- mål, s.k. besöksrum med glasruta. Huvudregeln ska dock vara att om ett besök ska vara kontrollerat så ska det ske genom att personal är när- varande vid besöket. Endast om detta av säkerhetsskäl inte är tillräckligt och alternativet således är att inget besök får komma ifråga får besöks- rum med glasruta användas. Ett sådant besöksrum får dock även i andra fall användas om den intagne begär det. Av lagen framgår att den intagne och besökaren får låsas in under I syfte att ha teknikoberoende regler föreslås att möjligheten för intagna att kommunicera med personer utanför anstalten genom telefon- samtal eller andra elektroniska meddelanden regleras enhetligt i lagen. Reglerna om brevgranskning överförs i princip oförändrade till den nya Kriminalvården kan i vissa fall underlåta att underrätta en intagen om att ett brev hålls kvar. I lagen klargörs när kopior, översättning, upptagningar eller uppteck- ningar som gjorts i samband med kontrollen av ett besök, elektronisk meddelande eller brev ska förstöras. Vidare klargörs att uppgifter som framkommit vid sådan kontroll får användas i det säkerhets- och brotts- Kontroll av intagna och besökare m.fl. I lagen tas in en bestämmelse om att de intagna ska kontrolleras i den utsträckning det är nödvändigt för att upprätthålla ordning och säkerhet i anstalten och att en intagen som placeras på plats med särskilt hög säkerhet ska hållas under särskilt hög kontroll. I lagen tas även in bestämmelser om att Kriminalvården får undersöka alla utrymmen i en anstalt och all egendom som påträffas i anstalten. Kriminalvården ska även få fotografera intagna. kroppsvisitation, provtagning och annan kroppsbesiktning samt om fängsel vid förflyttning inom en anstalt överförs i princip oförändrade i sak till den nya lagen. Kommittén anser att allmän kameraövervakning får ske i anstalt enligt reglerna i den särskilda lagen om detta. anser kommittén att regler om elektronisk övervakning av intagna i anstalt bör övervägas först sedan det att pågående försöksverksamhet Kommittén föreslår att beslut om kontroll av besökare m.fl. genom allmän inpasseringskontroll får gälla tillsvidare och att Kriminalvården får möjlighet att kontrollera fordon och föremål som finns i dem i anslutning till att fordonet passerar in eller ut ur en anstalt. vården föreslås få använda även de uppgifter som framkommer vid kontroll av besökare m.fl. i det säkerhets- och återfallsförebyggande En intagen som är misskötsam kan tilldelas en varning. bedömning av den intagnes uppförande kan även medföra att den intagne flyttas ned till grundnivån i förmånssystemet eller att villkorlig frigivning Tillfällig vistelse utanför anstalt av särskilt ömmande skäl m.m. En intagen kan få tillstånd att tillfälligt få vistas utanför begränsa allvarliga skadeverkningar av ett långvarigt fängelsestraff eller om det finns särskilt ömmande skäl. Kriminalvården ska bestämma vilka villkor och vilken kontroll som ska gälla för sådan vistelse utanför anstalt. Ett förmånssystem ska tillämpas under anstaltstvistelsen Den intagnes motivation och egna ansvarstagande bör tas tillvara under verkställigheten genom införande av ett s.k. förmånssystem. I början av verkställigheten ska den intagne få del av ett grundutbud av förmåner (grundnivån). En intagen som följer verkställighetsplanen och även i övrigt rättar sig efter de regler som gäller för verkställigheten får tilldelas särskilda förmåner genom uppflyttning till en förhöjd nivå. Om den intagne inte längre uppfyller de krav som ställs på honom eller henne ska den intagne flyttas ned till grundnivån. Frågor om upp- eller nedflyttning prövas i samband med omprövning av verkställighetsplanen. Frågan om uppflyttning från grundnivån ska omprövas . De närmare bestämmelserna om förmånssystem och dess innehåll fram- går av föreskrifter som meddelas av regeringen eller Kriminalvården. Kommittén redovisar emellertid vissa bedömningar av hur det ska kunna utformas. Kommittén anser att det bör finnas fyra nivåer i förmånssystemet; en grundnivå (nivå 1) och tre förhöjda nivåer (nivå 2, 3 och 4). Kommittén anser att följande särskilda förmåner kan användas i förmånssystemet: möjligheten att ha eget bostadsrum, ett större utbud av sysselsättningar, högre ersättningsnivåer, ökad möjlighet att ta in privata tillhörigheter, tillgång till fler av Kriminalvårdens tillhörigheter, ett större utbud av TV-program, möjligheten att inneha och bära egna kläder, ett ökat inslag av självförvaltning, ett ökat utbud av fritidsaktiviteter, ökad gemensamhetstid, förmånligare villkor för kontakter med omvärlden, möjligheten att beviljas vistelser utanför anstalt inom ramen för utsluss- ningssystemet och ett intensivare innehåll i arbetet med frigivnings- förberedelser. Vissa grundläggande rättigheter bör alla intagna ha, oavsett vilken nivå de befinner sig på. Det bör således alltid finnas möjlighet att få per- mission av starka humanitära skäl. Alla intagna ska även ha möjlighet att få ett visst antal besök av närstående och även kunna ringa till dem. skild hänsyn ska tas till den intagnes barn. Den som är inskriven i anstalt ska ha möjlighet att få vistas utanför anstalt som ett led i en successiv utslussning från anstalt till ett liv i fri- het. Möjligheten att få vistas utanför anstalten i form av utslussning före- slås bli utvidgad. De utslussningsåtgärder som kan komma i fråga är per- mission, frigång, vårdvistelse, vistelse i halvvägshus och frigivningsboja. För dessa vistelser utanför anstalt gäller generellt att den intagne måste befinna sig på en förhöjd nivå i förmånssystemet. Vidare får det inte finns någon risk för att den intagne under vistelsen utanför anstalt kom- mer att utöva brottslig verksamhet, undandra sig straffets fullgörande eller på annat sätt missköta sig. Frigång, vårdsvistelse, vistelse i halvvägshus och frigivningsboja ska planeras så att åtgärden kan pågå fram till den dag som den dömde kan beviljas villkorlig frigivning. Kriminalvården får ställa upp villkor för vistelsen utanför anstalt. Om förutsättningarna för vistelsen utanför anstalt är uppfyllda eller om den dömde inte uppfyller sina skyldigheter ska Kriminalvården upphäva beslutet om vistelse utanför anstalt. Den dömde ska då återföras till anstalt. Villkorlig frigivning utgör ett sista led i utslussningen. Vistelsen utanför anstalt ska som regel räknas som verkställd tid. Undantag kan göras om den dömde inte följt de villkor som gäller för vistelsen. De nuvarande reglerna om fritidsaktiviteter utanför anstalt och per- mission slås samman till en gemensam form för tillfällig vistelse utanför anstalt, benämnd permission. Permission får beviljas vid något eller några till- fällen . Permission utanför landets gränser får endast beviljas om det finns synnerliga skäl. En förutsättning för permission ska vara att den intagne fullgjort vad som ankommer på honom enligt verkställighetsplanen. Den dömde ska ha avtjänat minst en fjärdedel av strafftiden, dock . Finns det särskilda skäl får permission beviljas även . Permissionen ska vara förenad med de villkor som ska gälla för vist- elsen utanför anstalt.