prop · GX03165 · 2010-03-23 00:00:00 — Regeringens bedömning: Nuvarande regel om att bestämmelserna om vuxenutbildning inte gäller de vuxna som har behov av utbildning motsvarande den som ges i obligatoriska särskolan eller gymnasiesärskolan bör inte föras in i den nya skollagen. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: () och kommun tillstyrker att personer som studerar inom särskild utbildning för vuxna även kan delta i vuxenutbildning och menar att en överbryggning och samverkan mellan olika skolformer är uteslutande positiv. Skälen för regeringens bedömning: En person med utvecklingsstör- Prop. 2009/10:165 ning kan ha en ojämn begåvningsprofil och kan i vissa fall ha förutsätt- ningar att delta i vissa kurser i vuxenutbildning. skollag anges att bestämmelserna om vuxenutbildning inte gäller vuxna som behöver undervisning motsvarande den obligatoriska eller frivilliga särskolans. Bestämmelsen har ibland uppfattats som att personer med utvecklingsstörning som deltar i vissa kurser i vuxenut- bildning för utvecklingsstörda inte ska kunna tas emot i andra kurser i vuxenutbildning. Detta borde dock inte vara avsikten med bestämmelsen. Bestämmelserna för vuxenutbildning och svenskundervisning för invandrare gör det möjligt att läsa i flera skolformer. Det stöds också av bestämmelsen läroplan för de frivilliga skolformerna att utbildningen ska tillgodose de vuxnas individuella önskemål om vidgade studie- och utbildningsmöjligheter. Lagen får inte omöjliggöra att en enskilds studier i särskild utbildning för vuxna kan kombineras med studier i annan vuxenutbildning. Regeringen gör därför bedömningen att bestämmelsen skollag inte bör få någon motsvarighet i den nya skollagen. Behörighetsbe- stämmelserna som gäller för vuxenutbildning på de olika nivåerna bör i stället avgöra om den sökande ska tas emot eller inte till utbildningen. I förslaget till den nya skollagen föreslås för vuxenutbildning på både grundläggande och gymnasial nivå att den sökande, för att vara behörig till utbildningen, ska ha förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. Det är således den bedömningen som av- gör om en sökande med utvecklingsstörning ska tas emot till vuxenutbildning eller inte. Kommuners skyldighet och syfte med utbildningen Regeringens förslag: Kommunerna ska tillhandahålla Den ska tillhandahållas på grundläggande nivå och Utbildning på grundläggande nivå ska syfta till att ge vuxna sådana kunskaper som de behöver för att delta i samhälls- och arbetslivet. Den ska också syfta till att möjliggöra fortsatta studier. Utbildningen på gymnasial nivå ska syfta till att ge vuxna kun- skaper på en nivå som motsvarar den som utbildningen i gymnasie- skolan ska ge. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: anser att en liten kommun utan möjlighet till samverkan med angränsande kommuner får svårt att hålla nere kostnaderna, om kommunen är skyldig att anordna alla kurser utan Skälen för regeringens förslag: Kommunerna har en skyldighet att tillhandahålla vuxenutbildning. het förtydligas genom att kommunens ansvar att tillhandahålla sådan utbildning betonas i en av de inledande paragraferna i det kapitel i skol- lagen som handlar om vuxenutbildning. någon materiell förändring jämfört med vad som gäller enligt Prop. 2009/10:165 skollag. Vidare föreslås att utbildningen ska ha två nivåer, grundläggande och gymnasial nivå. Dessa motsvarar det som benämns grundläggande vuxenutbildning och gymnasial vuxenutbildning. Grundläggande nivå och gymnasial nivå har sin motsvarighet i delar av det offentliga skolväsendet som gäller barn och ungdomar, dvs. grund- skolan respektive gymnasieskolan. Vuxna har genom deltagande i sam- hälls- och arbetslivet förvärvat erfarenheter och kunskaper vilket medför att de delvis har andra behov än barn och ungdomar när det gäller utbild- ningens mål. Utformningen av och innehållet i utbildningarna behöver därför inte vara identiska med ungdomsskolans. Däremot är det viktigt att framhålla att utbildningarna inom vuxenutbildning och ungdomsskolan motsvarar varandra och att utbildningen för vuxna nivå- mässigt är likvärdig med utbildningen i ungdomsskolan. Utbildning på grundläggande nivå ska syfta till att ge vuxna sådana kunskaper som de behöver för att delta i samhälls- och arbetslivet. Den ska också syfta till att möjliggöra fortsatta studier. Utbildningen på gymnasial nivå ska syfta till att ge vuxna kunskaper på en nivå som motsvarar den som utbild- ningen i gymnasieskolan ska ge. De syften som anges för de olika nivåerna svarar mot de övergripande målen för vuxenutbildningen. Sammantaget överensstämmer syftena och målen för den grundläggande och den gymnasiala nivån med de syften som gäller för motsvarande nivåer inom ungdomsskolan. Detta är bety- delsefullt eftersom utbildningarna är behörighetsgivande och för att lik- värdighet ska upprätthållas. Regeringens förslag: Utbildningen på grundläggande och gymnasial nivå ska även fortsättningsvis bedrivas i form av kurser. På gymnasial nivå ska det även finnas ett gymnasiearbete. På gymnasial nivå ska kursernas och gymnasiearbetets omfattning betecknas med gymna- siepoäng. För kurser på grundläggande nivå ska det finnas kursplaner och för kurser på gymnasial nivå ska det finnas ämnesplaner. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om kursplaner, ämnesplaner och gymnasie- poäng. Sådana föreskrifter ska få innebära att kursplaner eller ämnes- planer inte ska finnas eller att gymnasiepoäng inte ska beräknas för vissa kurser. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: () och Krimi- nalvården tillstyrker skrivningen om att utbildningen fortsättningsvis ska bedrivas i form av kurser. menar att möjligheten att göra projektarbeten även inom vuxenutbildning kan vara ett rela- tivt kostsamt inslag i utbildningen. Skälen för regeringens förslag: Utbildningen på grundläggande och Prop. 2009/10:165 gymnasial nivå ska även fortsättningsvis bedrivas i form av kurser. gymnasial nivå ska det även finnas ett gymnasiearbete. Vissa bestämmel- ser om kursplaner, ämnesplaner och gymnasiepoäng föreslås föras upp från förordningsnivå till skollagen. Regeringen föreslår att det i likhet med vad som gäller för ska finnas kursplaner för utbildning på grundläggande nivå och att det i likhet med vad som gäller för gymna- sieskolan ska finnas ämnesplaner för utbildning på gymnasial nivå. På gymnasial nivå anges omfattningen av kurser och gymnasiearbete med gymnasiepoäng. Kursernas innehåll på grundläggande respektive gymna- sial nivå bör så långt det är möjligt med hänsyn till vuxenutbildningens särart utformas utifrån de riktlinjer och den uppsättning begrepp som gäller för grundskola och gymnasieskola. Av förordningen (2002:1012) om vuxenutbildning framgår att en deltagare kan genomgå bl.a. individuella kurser och orienterings- kurser. Dessa kurser ska inte heller i fortsättningen betecknas med gymnasiepoäng. Avseende de individuella kurserna bör målen för kursen anges i den individuella studieplanen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om kursplaner, ämnesplaner och gymnasiepoäng. Sådana föreskrifter ska även fortsätt- ningsvis få innebära att vissa kurser inte ska ha några kursplaner eller ämnesplaner och att gymnasiepoäng inte ska beräknas för vissa kurser. Regeringens förslag: Det ska i den nya skollagen finnas vissa be- stämmelser om individuella studieplaner för varje elev i vuxenutbildning. Studieplanen ska innehålla uppgifter om den en- skildes utbildningsmål och planerad omfattning av studierna. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: (), , och tillstyrker förslaget att behålla skrivningen om en individuell studieplan. efterfrågar möjligheten att upprätta en förenklad studieplan för dem som läser enstaka kurser eller läser på distans i annan kommun eller utomlands. CSN anser att det är mycket viktigt att alla har tillgång till studievägledning av hög kvalitet och ser förslaget som en garanti för att vägledning ska ges större tyngd. CSN är även positiv till att kommunerna har ansvar för att informera om studiestödssystemets uppbyggnad och villkor, då möjligheterna till studiestöd påverkar förutsättningarna för studieplaneringen. ser positivt på att bestämmelsen om att en indi- viduell studieplan regleras i skollagen för alla tre vuxenutbildnings- formerna. Skolinspektionen påpekar dock att studieplanernas kvalitet är mycket varierande. Ofta handlar det om en knapphändig eller obefintlig dokumentation av förutsättningar, behov och ambitioner. bör därför klart ange att det ska finnas en långsiktig planering utöver en Prop. 2009/10:165 notering om vilka kurser eleven registrerats på. Skälen för regeringens förslag Den individuella studieplanen och vägledningen är det ofta i vägledningssammanhang som individuella studieplaner upprättas enligt bestämmelserna i förordningen (2002:1012) om vuxenutbildning. Vägledningen inom vuxenutbildningen har en tudelad funktion. Det är fråga om dels att vägleda personer som redan befinner sig i studier, dels att vägleda presumtiva deltagare. Vägledning och information är i detta sammanhang viktiga för att den enskilde ska kunna få den utbildning som hon eller han har behov av eller önskemål om. Det är också viktigt att det ingår information om studiestödssyste- mets uppbyggnad och villkor i vägledningen. Många kommuner har valt att placera vägledningsfunktionen för vuxna centralt, i ett lärcentrum eller i infotek eller liknande och den blir därigenom fristående från en specifik utbildningsanordnare. Ofta består vägledningen för vuxna av en första insats i form av validering, dvs. en första uppskattning görs av vilka kunskaper den vuxne redan har förvärvat, t.ex. i yrkeslivet. Bestämmelserna förs upp till lag Bestämmelsen om att en individuell studieplan ska upprättas för varje deltagare finns i förordning. Enligt bestämmelsen ansvarar rektor för att studieplanen upprättas. Förutom uppgifter om elevens utbild- ningsmål ska, enligt dagens regler, omfattningen i form av verksamhets- poäng framgå av studieplanen. I de fall en individuell kurs har fastställts för den enskilde ska målen för kursen framgå. Studieplanen ska enligt förordningen upprättas i nära anslutning till antagningen och vid behov revideras. Regeringen föreslår att vissa grundläggande bestämmelser om den in- dividuella studieplanen ska framgå av skollagen. Bestämmelserna inne- bär att det för varje elev i vuxenutbildning ska finnas en indi- viduell studieplan. Planen ska innehålla uppgifter om den enskildes ut- bildningsmål och planerad omfattning av studierna. Den individuella studieplanen är ett viktigt underlag för det analysarbete huvudmannen genomför i syfte att fastställa vilka utbildningar som ska genomföras samt i vilken form. Den bör därför spegla den enskildes behov, önskemål och förutsättningar. Detta bör i sin tur innebära en större träffsäkerhet när det gäller frågan om vilka utbildningar som ska genomföras i kommu- nerna samt hur resurserna ska fördelas och användas. Det är viktigt att studieplanen följs upp, utvärderas och revideras regelbundet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör meddela ytterligare föreskrifter om den individuella studieplanen i för- ordning. 24.8Rätt att delta i utbildning på grundläggande nivå Regeringens förslag: En vuxen ska ha rätt att delta i utbildning på grundläggande nivå det år han eller hon fyller , om han eller hon 1.är bosatt i landet, 2.saknar sådana kunskaper som normalt uppnås i , och 3.har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om att rätten att delta i utbildning på grundläggande nivå ska inträda tidigare än det år den vuxne fyller . Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens förslag. Remissinstanserna: kommun och tillstyrker kravet på att en sökande ska ha förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. i (LO) anser däremot att en sådan skrivning både är svårbedömd och exklude- rande. LO anser att det behövs en tydligare avgränsning eller definition så att skrivningen inte får en icke avsedd tillämpning. Elevråds förordar en öppen vuxenutbildning, som alla har rätt till oavsett ålder. Förslag i departementspromemorian U2009/5552/G: Överens- stämmer delvis med regeringens förslag. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig över försla- get har varit positiva, däribland Specialpedagogiska skolmyndigheten och , , , samt kommuner. Skälen för regeringens förslag: En vuxen ska liksom ha rätt att delta i utbildning på grundläggande nivå från och med andra kalender- halvåret det år hon eller han fyller , om hon eller han är bosatt i landet samt saknar sådana kunskaper som normalt uppnås i . Regeringen föreslår vidare ett tillägg till nuvarande bestämmelser. Tillägget innebär att den vuxne ska ha förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. Denna formulering finns på förordningsnivå för gymnasial vuxenutbildning samt i skollagens (1985:1100) bestämmelser för vuxenutbildning för utvecklingsstörda. För att få en ökad tydlighet både mellan och inom de olika skolformerna föreslås att det även på grundläggande nivå ska finnas en behörighetsbestämmelse om att den som önskar delta ska ha förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. Enligt dagens regelverk har vuxna inte någon rätt till särskilt stöd eller rätt att nå målen för utbildningen. Ett avgörande skäl till detta är att det inte finns någon ovillkorlig rätt till utbildning för vuxna liknande den för barn och ungdomar. Det finns däremot starka skäl som talar för att en vuxen som antagits till utbildning måste ges goda möjligheter att delta genom att verksamheten organiseras och genomförs utifrån den enskildes behov, önskemål och förutsättningar. Ett exempel är gruppen vuxna med läs- och skrivrelaterade problem. En kommun ska inte kunna neka vuxna med läs- och skrivsvårigheter tillträde till vuxenutbildning med hänvis- ning till att de inte har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. Denna grupp kan i vissa fall sakna de kunskaper som normalt uppnås i Prop. 2009/10:165 grund- eller gymnasieskola, vilket i stället gör dem till en prioriterad Motiven för att lägga till kravet att den vuxne ska ha förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen ska även ses i ljuset av att en person kan sakna sådana kunskaper som uppnås i trots att personen i fråga fullföljt en grundskoleutbildning, och följaktligen anses behörig att delta i utbildning på grundläggande nivå enligt dagens bestämmelser. Det nya behörighetskravet innebär att en kommun inte längre kommer att vara skyldig att ta emot personen i fråga om kommunen bedö- mer att personen inte kommer att nå målen trots att han eller hon går igenom kursen en gång till. Däremot kan det vara aktuellt att en vuxen kan få gå om en kurs om förflutit sedan förra kurstillfället eller om personens personliga förhållanden har ändrats så att hon eller han numer bedöms kunna tillgodogöra sig utbildningen. I likhet med vad som gäller för gymnasial vuxenutbildning ska regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer få meddela föreskrifter om att rätten att delta i grundläggande vuxenutbildning ska kunna inträda tidigare än det år den vuxne fyller . Skälen är delvis desamma som för den gymnasiala vuxenutbildningen, se avsnitt 24.11. Därutöver har i redovisningen av uppdraget om nationella mål och riktlinjer för utbild- ningen av nyanlända barn och ungdomar i och gymnasie- skolan samt därmed motsvarande skolformer (U2006/5105/S), uppmärk- sammat en elevgrupp som utgörs av elever som har uppehållstillstånd och som i hemlandet aldrig gått i skolan eller endast har gått i skola. Denna grupp elever har med dagens bestämmelser inte rätt att delta i grundläggande vuxenutbildning, eftersom den rätten inträder först det år kommuninvånaren fyller . Med stöd av det nya bemyndigandet kan föreskrifter utfärdas som innebär att även denna grupp kunna komma i fråga för undantag från 20- årsbestämmelsen. 24.9Ansökan och mottagande till utbildning på grundläggande nivå Regeringens förslag: En ansökan om utbildning på grundläggande nivå ska ges in till den sökandes hemkommun. Om en ansökan avser en utbildning som anordnas av en annan huvudman, ska hem- kommunen skyndsamt sända ansökan vidare till den huvudmannen. Till ansökan ska ett yttrande fogas där hemkommunen redovisar sin bedömning av om den sökande uppfyller villkoren för rätt att delta i utbildningen. Den andra huvudmannen ska få ta emot den sökande även om hemkommunen har bedömt att den sökande inte har rätt att delta i ut- bildningen. Den huvudmannen ska ha rätt till ersättning för den elevens utbildning från elevens hemkommun endast om hem- kommunen har bedömt eller, efter överklagande av ett beslut, beslut Prop. 2009/10:165 har meddelats att eleven har rätt att delta i utbildningen. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: och kommuner menar att det är bra att en hemkommun inte är skyldig att lämna inter- ersättning när en sökande ansökt om att studera i annan kommun. Skälen för regeringens förslag: Ansökan om utbildning på grund- läggande nivå ska enligt förslaget ges in till den sökandes hemkommun. Om ansökan avser utbildning i annan kommun ska hemkommunen skyndsamt sända ansökan vidare till den andra kommunen. I föregående avsnitt behandlas ett nytt behörighetskriterium för utbildning på grund- läggande nivå, nämligen att den sökande ska ha förutsättningar att till- godogöra sig utbildningen. Den som har rätt till utbildning på grund- läggande nivå kan få delta i sådan utbildning i en annan kommun än hemkommunen. borde hemkommunen rimligen ha bättre in- formation om t.ex. vad den sökande har för utbildningsbakgrund. För att undvika att en mottagande kommun som inte är den sökandes hem- kommun inte har tillräckligt med underlag för bedömningen av om en sökande t.ex. har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen, före- slås att hemkommunen till ansökan ska foga ett yttrande där kommunen ska redovisa sin bedömning av om den sökande uppfyller villkoren för rätt att delta i utbildningen. Den sökande får enligt förslaget tas emot av den andra kommunen även om hemkommunen bedömt att den sökande inte uppfyller villkoren för rätt att delta i utbildningen. När en person söker utbildning på grund- läggande nivå i annan kommun finns det viss risk för att den kommun som anordnar utbildningen gör en mer fördelaktig bedömning av be- hörigheten än vad hemkommunen gjort. Av detta skäl bör den motta- gande kommunen inte ha rätt till interkommunal ersättning för utbild- ningen från den sökandes hemkommun i de fall då hemkommunen i sitt yttrande har angett att den sökande inte uppfyller behörighetsvillkoren. Interkommunal ersättning ska dock lämnas om Skolväsendets över- klagandenämnd vid ett överklagande finner att eleven har rätt att tas emot till utbildningen. Rätt att delta i utbildning på gymnasial nivå Regeringens förslag: En vuxen som är behörig att delta i utbildning på gymnasial nivå och som har en examen från ett yrkesprogram i gymnasieskolan, men inte har uppnått grundläggande behörighet till högskolestudier, ska ha rätt att delta i utbildning på gymnasial nivå i syfte att uppnå en sådan behörighet. Hemkommunen ska ansvara för att de som har rätt att delta i en utbildning och önskar delta i den, också får det. Den som har rätt att delta i utbildning enligt ovan har rätt att delta i sådan utbildning i en annan kommun än sin hemkommun eller ett om utbildningen finns där och inte erbjuds av hem- I ett sådant fall är hemkommunen skyldig att ersätta den mottagande kommunens kostnader. Bestämmelserna om stöd till in- ackordering för gymnasieelever ska tillämpas när det gäller ungdomar till och med första kalenderhalvåret det är de fyller . Utredarens förslag i SOU 2008:27: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En klar majoritet av de remissinstanser som ut- talade sig om förslag i denna del ställde sig bakom det, däribland , Samhällsvetenskapliga fakultets- nämnden vid , , Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO) och (JämO). DO anser också att det är viktigt att en sådan komplettering som gjorts i efterhand inte drabbar eleven negativt vid ansökan till högskola eller universitet. Statskontoret påpekar vikten av att den gymnasiala vuxenut- bildningen har beredskap för den grupp som vill komplettera sin yrkes- examen med kurser som ger grundläggande högskolebehörighet. anser det särskilt viktigt att den möjlighet som föreslås för dem som har yrkesexamen att genom vuxenutbildning uppnå behörighet till högskolestudier realiseras. och anser att rätten även ska gälla s.k. särskild behörig- het. Flera remissinstanser, däribland och framhåller vikten av att möjligheten ges att läsa in grundläggande behörighet i vuxenutbildning utifrån att studier på yrkesprogram i gymnasiet numera inte alltid ger den behö- righeten, något som de är kritiska till. Skälen för regeringens förslag: föreslog i sitt betänkande (SOU 2008:27) en ändrad struktur för gymnasieskolans yrkesprogram. Förslagen innebär bl.a. att utrymmet för karaktärs- och yrkesämnen ska öka för att bättre förbereda eleverna för yrkeslivet. Elever på yrkesprogram ska, enligt utredningens förslag, garanteras möjlighet att läsa in grundläggande högskolebehörighet inom ramen för sin gymnasieutbildning genom aktiva val eller garanteras en rätt att senare inom vuxenutbildning göra detta. Som ett komplement föreslogs därför en rätt för elever med yrkesexamen, som saknar grundläggande behörighet till högskolestudier, att läsa in den behörigheten i vuxenutbildning. I propositionen Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan, som har beslutats av , (prop. 2008/09:199, bet. 2009/10:UbU3, rskr. 2009/10:8) bedömde regeringen att personer med yrkesexamen från gymnasieskolan som inte har uppnått grundläggande behörighet för högskolestudier bör erbjudas att göra detta inom den gymnasiala vuxenutbildningen. Frågan var dock vid det tillfället under beredning inom och något för- slag om lagreglering kunde inte lämnas. Rätten att läsa in grundläggande behörighet till högskolestudier för den som har en yrkesexamen från gymnasieskolan, men som saknar grundläggande behörighet, är en viktig del av de förändringar av gymnasieskolans yrkesprogram som kommer att införas i enlighet med förslagen i prop. 2008/09:199. Regeringen föreslår därför att det i den nya skollagen införs bestämmelser om att varje kommuninvånare som är behörig att delta i utbildning på gymnasial Prop. 2009/10:165 nivå och som har en examen från ett yrkesprogram, men som inte har uppnått grundläggande behörighet till högskolestudier, ska ha rätt att delta i utbildning på gymnasial nivå i syfte att uppnå en sådan behörig- het. Hemkommunen ska ansvara för att de som har rätt till en viss utbild- ning och önskar delta i den också får det. Bestämmelserna ska gälla för dem som har en examen från ett yrkesprogram i gymnasieskolan enligt 22 kap. 27 § i förslaget till ny skollag. Den som har rätt att delta i utbildning på gymnasial nivå för att uppnå grundläggande behörighet till högskolestudier har även rätt att delta i utbildning i en annan kommun än sin hemkommun eller i ett landsting om utbildningen finns där och inte erbjuds av hemkommunen. I ett så- dant fall är hemkommunen skyldig att ersätta den mottagande kommunens kostnader. Bestämmelserna om stöd till inackordering för gymnasieelever ska tillämpas när det gäller ungdomar till och med första kalenderhalvåret det år de fyller . 24.11Behörighet till utbildning på gymnasial nivå Regeringens förslag: En vuxen ska vara behörig att delta i utbildning på gymnasial nivå det år han eller hon fyller , om han eller hon är bosatt i landet, saknar sådana kunskaper som utbildningen syftar till att ge,