prop · GX03150 · 2010-03-31 00:00:00 — Däremot fann Regeringsrätten att syftet med bestämmelserna skulle kunna tillgodoses på ett mindre ingripande, och därmed mer proportionerligt, sätt dels genom att de periodiseringsfonder som var i fråga återfördes successivt enligt den huvudregel som annars gäller, dels genom att uttagsbeskattningen i fråga effektuerades först när fastigheterna det var fråga om i målet avyttras. Till följd av Regeringsrättens dom har regeringen överlämnat en proposition till med förslag till nya bestämmelser dels om anstånd med betalning av skatt i samband med uttagsbeskattning, dels om återföring av avsättningar till periodiserings- fonder, ersättningsfonder och expansionsfonder. Propositionen har behandlats av och de nya reglerna gäller . Mervärdesskatt ordningen för mervärdesskattegrupper (ärendenummer 2008/2144) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att de svenska bestämmelser i mervärdesskattelagen (1994:200) som innebär att ordningen för mervärdesskattegrupper är begränsad till tillhandahållare av finansiella tjänster och försäkringstjänster strider mot artikel 11 i direktiv /112 - mervärdesskattedirektivet. De svenska bestämmelserna i 6 a kap. 2 § mervärdesskattelagen (1994:200, ML) innebär att grupp- registrering huvudsakligen är möjlig för företag inom den finansiella Bakgrunden är att det ansetts lämpligt att införa rätt till gruppregistrering enbart inom den sektor där det är särskilt angeläget. Företagen inom den finansiella sektorn har ofta verksamheten uppdelad på flera olika juridiska personer, beroende på ekonomiska, strategiska och affärsmässiga faktorer, men också på legala krav som innebär att finansiella företag i princip är förhindrade att driva annan verksamhet än finansiell sådan samt att olika finansiella verksamheter endast får bedrivas i separata bolag. kommissionens uppfattning att principen om skatteneutralitet hindrar en medlemsstat att avgränsa tillämpningsområdet för gruppregistrerings- reglerna till en viss sektor med motiveringen att det ska råda en fullständig eller generell neutralitet inom det gemensamma mervärdes- Kommissionen har i ett motiverat yttrande vidhållit att den svenska ordningen strider mot artikel 11 i mervärdesskattedirektivet. Det motiverade yttrandet ska besvaras . Kontrollen av traditionella egna medel (ärendenummer /2185, jfr ärendenummer /2168) Kommissionen anförde i en formell underrättelse angående den i utförda kontrollen av egna medel att de svenska myndigheterna inte iakttar de tidsfrister för bokföring i efterhand som fastställs i artikel 220 i förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för unionen (tullkodexen). svarade att det svenska förfaringssättet vid bokföring i efterhand sker helt i enlighet med artikel 220.1 i tullkodexen. Debitering sker så snart tullbeloppet lagligen kan beräknas, vilket enligt uppfattning är efter det att gäldenären beretts tillfälle att yttra sig över förslag till granskningsrapport och förslag till Kommissionen har valt att driva den principiella frågan om bokföringsskyldigheten och därmed ansvaret för att betala in medlen till unionen inträder i ett pilotmål mot (mål C- 546/03). och har intervenerat i målet till stöd för . I dom fastställde att underlåtit att uppfylla sina skyldigheter att i rätt tid fastställa och bokföra tullskulder vid bokföring i efterhand. Bokföring av egna medel (ärendenummer /2168, jfr ärendenummer /2185) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att inte uppfyller sina förpliktelser enligt artiklarna 2, 6, 9, 10 och 11 i förordningarna (EEG) nr 1552/89 om genomförande av beslut 88/376/EEG, Euratom om systemet för unionens egna medel och 1150/2000 samt enligt artikel 220 i förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för unionen, eftersom berörda myndigheter inte fastställer och bokför belopp i egna medel när det upptäcks att beloppet inte tidigare bokförts, eller att det bokförts på en lägre nivå än vad som följer av gällande bestämmelser, trots att myndigheten förfogar över de uppgifter som krävs för att fastställa både tullbeloppet och vem som är gäldenär. Den principiella fråga som aktualiseras i ärendet är föremål för prövning i mål C- 546/03 kommission mot . Även ärende 2000/2185 rör samma fråga. Bland annat har intervenerat i det målet till stöd för . anser att en tullskuld inte lagligen kan fastställas om inte förfarandet uppfyller de grundläggande krav i fråga om handläggningen som följer av unionsrätten. Detta gäller oavsett om det är en nationell myndighet eller ett unionsorgan som fastställer tullskulden. Beslutet måste därmed grundas på ett godtagbart beslutsunderlag. Av främst den allmänna unionsrättsliga principen om rätt till försvar framgår att så inte kan anses vara fallet om beslutsunderlaget består av uppgifter som den enskilde inte haft möjlighet att på ett ändamålsenligt sätt yttra sig över. Mot bakgrund av denna princip kan det inte stå i strid med medlemsstaternas skyldigheter vid tillämpning av artikel 220.1 i tullkodexen att ge parterna möjlighet att inom rimlig tid yttra sig över uppgifter som har tillförts ärendet av annan innan tullskulden bokförs. Vidare bör utgången i mål C-546/03 avvaktas innan ytterligare åtgärder vidtas i detta ärende. I dom fastställde att underlåtit att uppfylla sina skyldigheter att i rätt tid fastställa och bokföra tullskulder vid bokföring i efterhand. kompletterade ärendet med uppgifter , . Sammantaget anförde att arbetar med att finna den bästa lösningen för att hanteringen av revisionsärendena, i ljuset av att det i förslaget till ny tullkodex finns en bestämmelse om ett kommuniceringsförfarande som i huvudsak motsvarar det nuvarande svenska förfarandet. söker finna en tillfällig lösning fram till den nya tullkodexen träder i kraft, som inte förutsätter alltför stora ändringar av systemen. skickade kommissionen en ny skrivelse i ärendet med förslag till beräkningar av belopp som ska betalas till kommissionen till följd av förseningar i inbetalningar av egna medel . besvarade skrivelsen och angav följande. Vad gäller tidsperioden före godtas den schablonmetod för beräkning som föreslagits. Detta då det inte går att lämna någon försäkran om att några förseningar inte ägde rum. För perioden efter har emellertid handläggningsrutiner ändrats så att det inte uppstår någon försening i själva tillhandahållandet av egna medel trots att det kan förekomma en viss fördröjning i bokföringen av tullar med anledning av efterkontroller. föreslår därför i sitt svar en sänkning av beloppet i den delen. Beskattning av utdelning av utländska pensionsstiftelser (ärendenummer /4107) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 56 EG och motsvarande artiklar i såtillvida som landet beskattar utdelningar och räntor som mottas av utländska pensionsstiftelser högre än utdelningar som mottas av svenska pensionsstiftelser. Eftersom inte tar ut någon kupongränta, utan endast på utdelning har utgått från att underrättelsen endast gäller beskattning av utdelning. Den faktiska beskattningen på utdelning som beskattas med avkastningsskatt motsvarar kupongskatt som tas ut på utdelning till en utländska pensionsstiftelse, även om underlagen är olika. Det är således den uppfattning att utländska pensionsstiftelser inte missgynnas skattemässigt jämfört med svenska pensionsstiftelser. För det fall kommissionen skulle anse att de svenska bestämmelserna innebär att svenska pensionsstiftelser är skattemässigt gynnande, är det den uppfattning att skillnaderna i beskattningshänseende mellan svenska och utländska pensionsstiftelser är berättigade. Regeringen grundar denna bedömning på att svenska och utländska pensionsstiftelser inte befinner sig i en jämförbar situation, eftersom beskattning av stiftelserna uppfyller helt skilda syften. Det strider inte mot att vissa inhemska skatteskyldigheter, såsom svenska pensionsstiftelser, av sociala skäl får lägre skatt, även om samma lättnad inte ges till motsvarande utländska skatteskyldiga subjekt. Den anser sammanfattningsvis att bestämmelserna om beskattning av utdelning till utländska pensionsstiftelser är förenlig med unionsrätten. I en kompletterande formell underrättelse vidhöll kommissionen att de svenska bestämmelserna i fråga strider mot artikel 56 i EG och analogt mot motsvarande bestämmelser i . Även om den slutliga kupongskatten på utdelningar till utländska pensions- stiftelser kan vara begränsad i enlighet med svenska skatteavtal, utgör den ett hinder för och begränsar den fria rörligheten för kapital, i den mening som avses i de nämnda bestämmelserna i . begränsningar förefaller inte kunna motiveras av tvingande hänsyn av allmänintresse. I svar vidhöll vad som tidigare anförts och tillade följande. Av praxis framgår det inte att det utgör ett hinder mot EG-fördraget att tillämpa olika beskattningssystem så länge den utomlands bosatte skattskyldige inte missgynnas i förhållande till den skattskyldige med hemvist i källstaten. tillämpar olika beskattningssystem för svenska respektive utländska pensions- stiftelser. Den är inte övertygad om att beskattningen av de utländska pensionsstiftelserna innebär att dessa missgynnas i förhållande till de svenska pensionsstiftelserna. Även om den anser att det är tveksamt att den svenska lagstiftningen vad gäller beskattning av utländska pensionsstiftelser inte skulle vara förenlig med artikel 56 EG är regeringen dock villig att om möjligt tillmötesgå kommissionen och skulle därför vilja få möjlighet att diskutera vilka förändringar i den svenska lagstiftningen som kommissionen anser är nödvändiga. Med hänsyn till det nu sagda anhöll den om ett möte med kommissionen. Efter ett möte med kommission har den i ett nytt svar vidhållit sin inställning att utformningen av den aktuella lagstiftningen inte strider mot . Skillnaderna mellan beskattningssystemen följer internationellt veder- tagna principer på skatteområdet och beror på att i det ena fallet agerar i egenskap av hemviststat och i det andra som källstat. behandlar utdelningar till svenska respektive utländska pensionsstiftelser likvärdigt ur ett skattemässigt hänseende. Vidare anser den att den svenska beskattningen av inhemska pensionsstiftelser inte kan anses utgöra en lättnad i den ekonomiska dubbelbeskattningen. Vilken beskattning som sker av de utländska pensionsstiftelserna i deras respektive hemviststat saknar i detta sammanhang betydelse. Internetpoker och pokerspel i lokaler (ärendenummer /4160) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att har brustit i uppfyllandet av sina förpliktelser enligt artikel 49 EG genom att införa dels restriktioner för anordnande och främjande av Internetpokerspel som erbjuds av en godkänd tjänsteleverantör i en annan medlemsstat, särskilt vad gäller 9, 45 och 54 §§ lotterilagen (1994:1000), dels restriktioner och diskriminerande brottspåföljder för främjande av Internetpokerspel som erbjuds av en godkänd tjänsteleverantör i en annan medlemsstat, särskilt vad gäller 9, 38, 45 och 54 §§ lotterilagen (1994:1000), och restriktioner och diskriminerande brottspåföljder för främjande av pokerspel och turneringar som anordnas i lokaler med tillstånd i en annan medlemsstat, särskilt vad gäller 9, 38, 45 och 54 §§ lotterilagen (1994:1000). Det går inte att särskilja anordnandet av en särskild spelform, i detta fall pokerspel, från den sammanhållna spel- och lotteripolitik som bedrivs i och som syftar till att upprätthålla sociala skyddshänsyn och förebygga kriminalitet. Den svenska lotterilagen är föremål för en utredning i syfte att uppnå en stärkt och moderniserad spelreglering. Utredningen ska redovisa sitt resultat . Angående straffbestämmelserna bekräftar att 54 § lotterilagen endast avser straff för främjande av lotterier i som anordnas utom landet. Däremot finns straff- bestämmelser för olagligt anordnade lotterier inom i 16 kap. 14 § om dobbleri samt främjande och medverkan till dobbleri enligt 23 kap. 4 § . Frågan om straffbestämmelsernas effekter och tillämpning är föremål för prövning i svensk domstol. En central fråga i spelutredningen är att se över nuvarande sanktionsbestämmelser. Fysiska pokerturneringar i tillåts endast på de fyra kasinona. Enligt kasinolagen (1999:355) föreligger utöver åldersgräns och legitimationskrav även krav på registrering inklusive fotografi av besökare i syfte att förebygga och avslöja brott. Kasinolagen föreskriver även förbud mot kreditgivning och förbud för anställda att delta i kasinospel. Den förra regeringen beslutade att ge AB tillstånd under att anordna och förmedla internetpoker. Deltagandet i internetpokerspel som erbjöds i av aktörer utan svenskt tillstånd fick sådana konsekvenser att regeringen ansåg att det fanns anledning att kanalisera det växande intresset för pokerspel till ett kontrollerat alternativ med adekvata begränsningar. Tillståndet är förenat med särskilda villkor om bl.a. åldersgräns, att spelaren i förväg måste ange för hur stora belopp spelaren tänker spela och samt hur mycket spelaren är beredd att förlora. Utöver dessa villkor har Lotteriinspektionen utfärdat villkor för bl.a. ålderskontroll. Från spelsajten finns direkta länkar till stödlinjen för spelberoende. (SOU 2008:36) presenterade sitt betänkande , vilket är föremål för remissförfarande. Marknadsföring av AB får endast ske i tidningar och på Internet. Marknadsföring i medier som television och radio är inte tillåtet. Den återhållsamhet i form av utbud och erbjudanden som inneburit har bidragit till förverk- ligandet av lotterilagens avsedda sociala skyddsfunktion. I spel- utredningens uppdrag ingår att överväga förutsättningar för en mer restriktiv reglering kring befintliga aktörers marknadsföring. bestrider inte att bestämmelserna i lotterilagen om anordnande och främjande av pokerspel medför vissa begränsningar av friheten att i tillhandahålla tjänster enligt artikel 49 EG. Begränsningarna är dock motiverade av tvingande skäl med hänsyn till allmänintresset, de bidrar till förverkligandet av lotterilagens avsedda syften att upprätthålla sociala skyddshänsyn och förebygga kriminalitet samt går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa syften. Det huvudsakliga målet med den svenska spelpolitiken är att prioritera sociala skyddshänsyn. Övriga aspekter som nämns i förarbetena utgör riktlinjer som utan inbördes rangordning ska följas och förverkligas genom lotteri- lagstiftningen. Regeringen tillbakavisar återigen bestämt kommissionens påstående att statsfinansiella överväganden skulle stå i förgrunden för svensk spelpolitik. Tvärtom visar såväl vidtagna som pågående spel- ansvarsåtgärder samt aktiviteter för att bekämpa den illegala spel- verksamheten på en i allra högsta grad systematisk och sammanhängande Det saknas belägg för påståendet att syften som konsument- skydd, motverkande av spelberoende och beivrande av brott inte skulle kunna hävdas som syften för att motivera begränsningarna i den svenska spelpolitiken. Regeringen har dock tagit fasta på att det finns anledning att se över spel- och lotteriregleringen och har för avsikt att fullfölja den påbörjade översynen. Felaktigt genomförande av direktiv /98/EG om vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn (ärendenummer /4349) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att direktiv /98/EG om vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn har genomförts både felaktigt och ofullständigt av . Kommissionen gör gällande att , genom att underlåta att införa nya och anpassa befintliga bestämmelser med anledning av direktivet samt genom att behålla förvaltnings- och avtalspraxis som står i strid med direktivet, har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktivet. Kritiken gäller främst artiklarna 2, 4, 6, 7, 8 och 10 i direktiv- et. svarade följande i huvudsak . De flesta av kommissionens anmärkningar gäller förhållandena beträffande det statliga personadressregistret (SPAR). Det exklusiva avtal som gäller mellan och har sagts upp och Infodata AB:s exklusiva rätt till registret kommer därmed att upphöra vid möjliga tidpunkt. Uppsägningen av avtalet innebär ett första steg för att bringa SPAR i överensstämmelse med PSI-direktivets krav. har gett uttryck för att upphandlingen ska genomföras i enlighet med direktivets regler. Det förekommer inte heller någon diskriminering i verksamhet eftersom enda uppgift är att vara huvudman för SPAR. Den avser att noggrant följa utvecklingen beträffande SPAR. Vad beträffar kommissionens synpunkter i övrigt ska framhållas att tillgång till offentlig information är en svensk hjärtefråga. Den rätt som tillkommer enskilda, företagare och organisationer att få tillgång till information som finns i den offentliga sektorn är grundlagsfäst. Även om det ursprungliga syftet med den omfattande tillgången till offentlig information är ett annat än att informationen ska kunna användas och utvecklas för kommersiella syften, har den stora tillgängligheten fört med sig en omfattande marknad för sådan information. Den marknad för information från den offentliga sektorn vilket direktivet syftar till att skapa finns alltså redan i . Dock har en del åtgärder vidtagits som syftar till att direktivets krav ska tydliggöras och få genomslag i förvaltningen. Således avser regeringen att besluta en förordning om villkor för vidareutnyttjande av information från statliga myndigheter. Arbetet med att ta fram ett förslag till förordning pågår med siktet inställt på att förordningen ska kunna beslutas före utgången av 2007. Förordningen kommer att skickas till kommissionen så snart den har beslutats. Vidare pågår en utredning om översyn av den statliga förvaltningens uppgifter, vars arbetet ska redovisas . Senast planeras också att ett utredningsuppdrag angående vissa konkurrensfrågor på området för offentlig näringsverksamhet ska redovisa resultatet av sitt arbete. hölls ett möte mellan representanter för och kommissionens tjänstemän för att diskutera villkoren för vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn. skickade som en uppföljning av mötet kompletterande uppgifter till kommissionen angående genomförandet i svensk rätt av direktivets tillämpningsområde, subsidiariteten, offentliggörandet av försäljningsvillkor, avgifter och överklagande- möjligheterna. I en kompletterande formell underrättelse gjorde kommissionen gällande att på ett ofullständigt och felaktigt sätt har införlivat direktiv /98/EG om vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn, framför allt artiklarna 2-8 och 10-11, i nationell rätt. I huvudsak anför kommissionen att de nationella införlivandeåtgärder som först anmäldes av de svenska myndigheterna antogs före direktivet, och rör huvudsakligen frågor om öppenhet och tillgång till dokument samt avgiftsförfaranden och administrativa förfaranden. De behandlar inte uttryckligen frågan om vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn. De svenska myndigheterna anmälde efter mottagandet av den formella skrivelsen att regeringen antagit PSI-förordningen. Kommissionen påtalar framför allt brister vad gäller de normhierarkiska bestämmelserna i 3 § PSI-förordningen och 2 § avgiftsförordningen, samt genomförandet av definitionen av offentliga myndigheter i artikel 2, rätten till överprövning av beslut om begäran om vidareutnyttjande i artikel 4, bestämmelser om tillgängligt format i artikel 5 i direktivet, avgiftsprinciperna i artikel 6, icke-diskrimineringen i artikel 10, förbudet mot exklusiva avtal i artikel 11, samt den allmänna principen om rätt till vidareutnyttjande i artikel 3. Kommissionen anser att de svenska införlivandeåtgärderna uppenbart brister i tydlighet, exakthet och obestridligt bindande verkan och garanterar inte att vare sig målen eller de skyldigheter som fastställs i direktivet uppfylls på ett fullständigt sätt. anförde i huvudsak följande . Regeringen har påbörjat vissa ändringar beträffande och antagit förordning (2008:31) om villkor vid vidareutnyttjande av information från statliga myndigheter, den så kallade PSI-förordningen. Regeringen avser även att vidta ytterligare genomförandeåtgärder för ett korrekt och fullständigt införlivande av direktivets bestämmelser i alla delar. De ytterligare genomförandeåtgärder som kan komma att vidtas för att på ett korrekt och fullständigt sätt införliva PSI-direktivet, kräver en omfattande utredning och noggranna överväganden för att bl.a. säkerställa att myndigheter i sin tillämpning av bestämmelser om vidareutnyttjande av information inte begränsar tillgången till allmänna handlingar i strid mot tryckfrihetsförordningen. Regeringen har genom beslut tillsatt en arbetsgrupp som ska utreda hur ett korrekt genomförande av PSI-direktivet kan säkerställas bl.a. genom nödvändig författningsreglering i särskild lag där bl.a. frågan om den kommunala sektorns skyldigheter på området kan regleras. att en omfattande genomgång sker av nationella lagar, förordningar, föreskrifter, regleringsbrev och avtal i syfte att kontrollera att dessa är förenliga med direktivets bestämmelser. Arbetsgruppen ska i samråd med berörda departement i föreslå de ändringar i författningar och regleringsbrev m.m. som är nödvändiga för att direktivet fullständigt ska kunna införlivas. Avsikten är att arbetsgruppen ska utarbeta en promemoria med förslag till en ny lag och förslag till nödvändiga ändringar i befintliga författningar. En proposition till bedöms En ny reglering kan träda i kraft senast Beträffande SPAR gav regeringen i uppdrag att i samverkan med utreda hur ska kunna överta huvudmannaskapet för Statens personadressregister, SPAR, . redovisades i en delrapport och en slutrapport den 3 1 samband med att uppdraget gavs avbröts den koncessionsupphandling av servicebyråer som hade påbörjat i syfte att upphandla fyra byråer. 2009, utgiftsområde 3, avsnitt 3.2.1, angav regeringen sin avsikt att ska avvecklas och att ska ta över att den avser besluta om de för övertagandet nödvändiga utarbetades en beredningspromemoria om övertagande av SPAR som remitterades. I promemorian angavs att ett av syftena med övertagandet är att åtgärda tveksamheterna som råder vad gäller förenligheten med PSI-direktivet. löses genom att verksamheten blir en s.k. in-house verksamhet inom och att Skatteverkets prissättning ska följa PSI-direktivets Regeringen beslutade att anta de föreslagna förordningsändringarna som träder i kraft . Polismyndigheter, tullmyndigheter och andra myndigheter samt näringslivet är beroende av information från det nuvarande systemet för att kunna utföra sina myndighetsuppgifter respektive bedriva sin Av denna anledning måste en övergångslösning gälla för att inte dessa viktiga verksamheter avsevärt ska störas genom ett avbräck i informationsflödet från SPAR. Planen är att den nya modellen ska vara i fullt bruk . Befrielse från mervärdesskatt för allmännyttiga ideella föreningar och registrerade trossamfund (ärendenummer /2311) I en formell underrättelse gjorde kommissionen gällande att har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt artiklarna 2 och 9 i mervärdesskattedirektivet genom att låta leveranser av varor och tillhandahållande av tjänster mot ersättning som görs inom territorium av ideella föreningar och registrerade trossamfund falla utanför tillämpningsområdet för mervärdesskatt, även när dessa bedriver ekonomisk verksamhet i den mening som avses i artikel 9 i direktivet. Detta innebär att leveranser av varor och tillhandahållanden av tjänster mot ersättning som görs inom territorium av sådana föreningar och trossamfund inte blir föremål för mervärdesskatt trots att de borde anses som beskattningsbara personer som agerar i denna egenskap. svarade i huvudsak följande . Det har skett en utveckling i rättspraxis avseende skattefriheten för ideella föreningar och registrerade trossamfund i direktivkonform riktning. I ett flertal mål i svenska domstolar har yrkanden om skattefrihet avseende inkomstskatt