prop · GX03238 · 2010-07-14 00:00:00 — växande avstånden till utbud och olika målpunkter. Barns behov av lek och rörelse täcks inte helt och hållet av enstaka barnvänliga lekplatser, skolgårdar och parker. Inom ramen för forskningsprogrammet i förändring har studier gjorts som pekar på att ungdomar ägnar allt mer tid åt stillasittande inneaktiviteter och allt mindre tid åt utevistelse och Andra studier visar att minskad utevistelse och fysisk aktivitet kan medföra koncentrationssvårigheter och minskad mental ork utöver Ett rikt utbud av uteaktiviteter inom ramen för skoldagen kan medverka till förbättrade studieresultat för ele- verna som de hälsoproblem som är kopplade till fysisk in- För att stimulera barns fysiska, mentala och sociala utveckling krävs ett helhetsperspektiv i samhällsplaneringen i syfte att skapa sammanhängan- de barnvänliga miljöer. För att uppmuntra till mer utomhusvistelse krävs att den byggda miljön är säker, trygg och stödjer barns intressen och Andelen barn i som själva går eller cyklar till skolan har sjunkit från mellan och 1990- har nedgången fortsatt och 2006 var motsvarande Få barn har en tillräckligt säker och trygg skolväg för gång och cykling. Många förskole- och skolgårdar är i behov av upprustning och förny- else för att skapa bättre förutsättningar för fysisk aktivitet, lek och utom- Lekparker är självklara platser för barns lek och fysiska aktivitet, men många lekparker är slitna och undermåliga och även dessa i stort behov av att rustas upp och förnyas. Tillgängligheten för barn eller föräldrar med funktionsnedsättning är dessutom dålig. Fysisk aktivitet och äldre Av befolkning är . som har någon form av funktionsnedsättning i åldrarna är över Tillsammans utgör dessa grupper en stor del av befolkningen. Dessutom kommer vi att se en ökad andel äldre och därmed troligen en ökad andel människor med funktionsnedsättning. grupper gynnas av tillgängliga och användarvänliga miljöer. Ett samhälle som är tillgängligt för alla skapar också delaktighet och Detta medför bl.a. ökad fysisk aktivitet och social samvaro, som är två viktiga faktorer för ett hälsosamt liv och ett aktivt åldrande. De gynnsamma effekterna ökar möjligheterna för ett hälsosamt åldrande, ett minskat hjälpberoende och sänkt sjuklighet. Graden av fysisk aktivitet minskar med stigande ålder och i åldrarna är av männen och av kvinnorna tillräckligt fysiskt aktiva. Faktorer i närmiljön som främjar utevistelse och fysisk aktivitet är bl.a. den sociala sammanhållningen i bostadsområden, en varierad markan- vändning och mångfald av närliggande utbud, promenadvänlighet och tillgång till närnatur. Trygghet, säkerhet och tillgänglighet är nyckelfak- torer som i hög grad påverkar den fysiska aktiviteten bland äldre. Forskning om utevistelse och folkhälsa Forskning och därefter pekade tydligt på utevistelsen och den fysiska aktivitetens betydelse för hälsan. naturkontakt har en väldokumenterad effekt på människor oavsett ålder De naturbaserade aktiviteterna har en stark roll inom egenvård- en, som omfattar av de äldre. Utövarna betalar i huvud- sak själva för trädgård, fritidshus, båt, fiskeutrustning med mera. folkhälsoundersökning i utmärktes äldre med bättre hälsa och lägre vårdkonsumtion i första hand av en naturbaserad livsstil med stora inslag av friluftsliv och trädgård. Vid en undersökning där en grupp personer aktiverades fysiskt minskade vårdkostnaderna med gjorde 2003 en omfattande sammanställning av kunskaperna kring utevistelsens betydelse för äldre och personer med Studier visar att människors vardagsmiljöer har stor betydelse för stressnivåer och hälsa. innehåll är särskilt betydelsefulla. Det finns ett tydligt samband mellan hur ofta man vistas i grönområden för rekreation och tillgången till grön omgivning i det egna bostadsområdet. Äldre, personer med funktions- nedsättning eller andra med nedsatt rörlighet är mer beroende än andra av att det finns tillgång till sådana områden nära boendet. Som nämnts i avsnitt 4.2 är många personer med funktionsnedsättning utestängda från olika former av fysisk aktivitet, vilket utifrån ett folk- hälsoperspektiv innebär en betydande förlust av livskvalitet. regeringen framhållit personer med funktionsnedsättning som en särskilt viktig målgrupp inom målområdet Ökad fysisk aktivitet i den natio- nella handlingsplanen för handikappolitiken. Regeringen har i skrivelsen Uppföljning av den nationella handlingsplanen för handikappolitiken och grunden för en strategi framåt (skr. 2009/10:166) gjort bedömningen att möjligheten för personer med funktionsnedsättning att delta i kultur- och Prop. 2009/10:238 idrottslivet ska förbättras. Funktionshinderperspektivet ska vara integre- rat i den ordinarie bidragsgivningen inom kulturområdet och idrottsom- rådet. I propositionen Svenska miljömål ett gemensamt uppdrag (prop. 2004/05:150) lyfter regeringen bl.a. fram att möjligheten att vistas i natur- och kulturmiljö är en viktig del i arbetet för att främja en god folk- hälsa. Fysisk aktivitet på recept Fysisk aktivitet på recept (FAR) som metod är ett konkret sätt att arbeta förebyggande, där man på ett effektivt sätt når personer med en stilla- sittande livsstil. Hälso- och sjukvården förskriver FAR för att ersätta eller komplettera övrig läkemedelsbehandling i både förebyggande och be- handlande syfte. Tanken är att receptet ska ha en pedagogiskt motiveran- de funktion på patienten för att stimulera till ökad fysisk aktivitet. Dessa patienter ska om möjligt slussas ut från hälso- och sjukvården till frisk- vården, idrottsrörelsen eller friluftslivet. Med stöd från såväl hälso- och sjukvården som friskvården, idrottsrörelsen eller friluftslivet ska patient- en försöka skapa sig en mer fysiskt aktiv livsstil. Den fysiska aktiviteten kan antingen bygga på egenaktivitet, t.ex. i form av promenader eller or- ganiserade aktiviteter inom föreningslivet. har på regeringens uppdrag utvärderat recept- förskriven fysisk aktivitet. konstaterar i rapporten att det finns god evidens för betydelsen av FAR som metod, och forskning- en visar att individualiserad förskrivning av fysisk aktivitet på recept ökar patienternas fysiska aktivitet. FAR har även visat sig ha samma grad av följsamhet bland patienter som andra långtidsbehandlingar. Enligt enkätundersökning har av hälso- och vårdcentralerna en verksamhetsplan som beskriver arbetet med att öka fysisk aktivitet i sjukdomspreventivt och behandlande syfte. 87 pro- cent av vård- och hälsocentralerna använder metoden FAR. Alla lands- ting har dessutom FAR-samordnare eller motsvarande. av pri- märvårdens respondenter anger att de har ett fungerande samarbete med lokala aktivitetsarrangörer såsom lokala idrottsföreningar, gym och fri- villigorganisationer. Naturunderstödd hälsovård och terapi Vetenskapliga studier bekräftar att naturen skänker lugn, ro, avspänning och goda förutsättningar för behandling av olika sjukdomstillstånd. När- het till naturen och tiden som tillbringas där har en betydelsefull roll t.ex. för att sänka stressnivån. Undersökningar visar på betydelsen av natur- understödda insatser i skiftande åldersgrupper med olika sjukdomstill- stånd. Forskningen inom området omfattar bl.a. utevistelsens och utemil- jöns betydelse för förskolebarns hälsa och utveckling, utemiljöns be- tydelse för människor, uppfattning och användning av hälsoträdgårdar, och landsbygdsföretagande inom natur och hälsa (frisk- vård, rehabilitering, samt omsorg av äldre och funktionsnedsatta). Forsk- are framhåller att naturunderstödd hälsovård bör införlivas i den tradi- sjuk- och hälsovården. Utvecklingen av natur- och trädgårdsterapi är på stark framväxt. 2009/10:238 , , har verksamheten landskapsinrik- tad miljöpsykologi blivit ledande inom ämnesområdet natur- och träd- gårdsterapi, naturens roll för livskvalitet och hälsa. rehabilite- ringsträdgård är en fullskalig forskningsmiljö som ligger till grund för fallstudier och metodutveckling inom natur- och trädgårdsterapin. Meto- diken bygger på kunskaper om hjärnans och kroppens funktioner och hur de effektivt återhämtar sig i en stimulerande utemiljö med meningsfulla aktiviteter. och forskning väcker upp- märksamhet både nationellt och internationellt då den på ett framgångs- rikt sätt kombinerar teorier från medicin, sjukgymnastik, arbetsterapi och psykoterapi med landskapsarkitektur, miljöpsykologi och traditionell trädgårdsterapi. Buller är den miljöstörning som berör flest människor i både Sveri- ge och EU och trenden är att allt fler människor blir störda av icke önsk- värt ljud. Flera av de positiva hälsoeffekter som kan uppnås genom ute- vistelse, naturkontakt och motion motverkas om området är utsatt för buller. Bullerstörningar ökar generellt stressen samt kan bidra till bl.a. högt blodtryck och hjärt-kärlsjukdom. Eftersom allt fler människor störs av buller i sin vardag och miljöer fria från buller blir allt ovanligare är det särskilt viktigt att aktivt verka för att attraktiva tysta eller icke bullerstör- da miljöer ska bevaras och utvecklas. Bristen på bullerfria områden i såväl tätorter som glesbygd och orörda områden kan vara ett problem för friluftslivet. Tystnaden uppges vara en viktig del av friluftsupplevelsen. Vad som är god ljudmiljö är subjektivt och relativt. Vissa ljud, t.ex. fågelsång och rinnande vatten, kan öka naturområdens attraktivitet och rikedom. Vad gäller tätare bebyggda områden finns ett samband mellan luftföro- reningar och buller eftersom den vanligaste källan till båda är transport- systemet och trafiken. Den tekniska forskning och utveckling som pågår för att minska däck- och vägbanebuller är viktig även från friluftslivs- synpunkt. Även luftföroreningar är ett betydande hälsoproblem, framför allt i form av partiklar, kväveoxider och marknära ozon. Det gäller inte minst i tätortsområden och för personer med sjukdomar i lungor och luftvägar eller hjärt-kärlsjukdom. Liksom när det gäller bullerstörningar bör tät- ortsnära utomhusmiljöer och grönområden som inte är påverkade av luft- föroreningar eftersträvas för att göra utevistelsen hälsosam och attraktiv. Miljö och hälsa internationellt Inom WHO:s Europaregion bedrivs ett arbete kring kopplingarna mellan miljö och hälsa som bl.a. omfattar ett handlingsprogram för barn och hälsa (Childrens Environment and Health Action Plan for Europe, CEHAP) som antogs vid den fjärde ministerkonferensen om miljö och hälsa i . Handlingsprogrammet omfattar exempelvis åtgär- der för att öka fysisk aktivitet, motverka övervikt och förbättra trafik- säkerhet, som ett sätt att öka förutsättningar för fysisk rörlighet. I samband med den femte ministerkonferensen om miljö och hälsa i Prop. 2009/10:238 Parma presenterades en första uppföljning av målsättningar- I rapporten görs kopplingar mellan åtgärder för att gynna fysisk akti- vitet, åtgärder för att minska risken för skador eller olyckor (i synnerhet trafikolyckor), planering av attraktiva miljöer för utomhusvistelse och fy- sisk aktivitet samt behovet av att minska luftförorening och buller. Rap- porten tar också upp synergier mellan åtgärder för att minska klimatpå- verkan från transportsystemet och ökad fysisk aktivitet samt minskade negativa hälsoeffekter av luftförorening och buller. Indikationerna ökar för att välplanerade bebyggelsemiljöer och grönområden stimulerar fy- sisk aktivitet och minskar risken för skador (där trafikolyckor är den do- minerande orsaken). Vid den femte ministerkonferensen om miljö och hälsa i Parma antogs den s.k. Parmadeklarationen, som innehåller mål om förhindrande av sjukdom till följd av övervikt och skador genom säkra miljöer, fysisk aktivitet och hälsosam diet respektive förhindrande av sjukdom genom förbättrad luftkvalitet inomhus och utomhus. Regeringens bedömning: Forskning om friluftsliv är av stor vikt för att öka kunskapen om friluftslivets betydelse för samhället och för Skälen för regeringens bedömning: Nästan alla människor i lägger ner betydande ekonomiska resurser och tid på friluftsliv. livet får en allt större betydelse för utländsk turism. Svenskt Friluftsliv visar att friluftssektorn omsätter omkring 35 miljarder Antalet aktivitetstimmar uppskattas av samma organisation till motsvarande 130 000 arbetstillfällen inom de ideella Den andel av befolkningen som i någon form ägnar sig åt friluftsliv uppgår till . har friluftslivet ändrats och mer krävande aktiviteter som t.ex. kajakpaddling, avancerad skidåkning och bergsklätt- ring har fått ökad betydelse. Det finns därför ett stort behov att öka kun- skapen om friluftslivet för samhällets planering och för förvaltning av naturområden till friluftslivets behov. En ökad kunskap om friluftsliv och naturturism kan också ha betydelse för näringslivet och för ekonomisk tillväxt i olika regioner. () genomför regel- bundet den s.k. ULF-undersökningen (undersökning om levnadsförhål- landen) som omfattar vissa aspekter av friluftslivet. samlar in om friluftsliv bör ses över för att bättre motsvara samhällets be- startade ett sexårigt nationellt forskningsprogram Friluftsliv i förändring som under de tre inledande åren omsatte . Det är första gången det i skapas ett nationellt, samlat forsk- ningsprogram om friluftsliv och naturturism. mång- och tvärvetenskapligt och består av ett nätverk av ett 15-tal forsk- are från sju universitet under ledning av turismforskningsinstitutet I övrigt ingår forskare från , , och , samt Prop. 2009/10:238 . Genom detta forskningsprogram har forskningen om friluftsliv fått ett kraftigt lyft och kommer att ge mer kunskap om friluftslivets betydelse för hälsa, för kunskapen om naturen, för förståelsen för miljövård samt för bidraget till regional utveckling i form av naturturism. Forskningen ska också ge kunskap om friluftslivets störningar och slitage i känsliga områden samt hur natur för friluftsliv bör planeras, förvaltas och utveck- las. Resultaten från forskningen syftar till att ge underlag för myndig- heters arbete med att bevara och utveckla förutsättningarna för frilufts- livet i . Andra viktiga målgrupper för programmets verksamhet är länsstyrelser, kommuner, frilufts- och turistorganisationer samt företag verksamma inom friluftsliv och naturturism. Vi anser att forskning om friluftsliv är av stor vikt för att öka kunska- pen om friluftslivets betydelse för samhället och för naturvården. Reger- ingen har i propositionen En politik för det civila samhället (prop. 2009/10:55) fattat beslut om ett forskningsprogram för det civila samhäl- let om för att synliggöra civilsam- hället, dess organisationer och människors engagemang i . Veten- skapsrådet har fått i uppdrag att hantera ett grundforskningsprogram samt studier för grundläggande kunskap om det civila samhället. I propositio- nen framhålls att hushållens icke-vinstdrivande organisationer (HIO) bör föras upp som ett statistikområde i den officiella statistiken med Statisti- ska centralbyrån (SCB) som statistikansvarig myndighet. En förändring av denna innebörd bör införas i bilagan till förordningen (2001:100) om den officiella statistiken. Vidare har regeringen gett SCB i uppdrag att ta fram samlad och kompletterad statistik om det civila samhället. En första sådan redovisning bör om möjligt ske 2011. Statistiken om det civila samhället bör därefter regelbundet sammanställas och analyseras i en rapport om det civila samhället. 5Fördelning av statsbidrag till friluftsorganisationer Administrationen av statens bidrag till friluftslivet tillsattes en arbetsgrupp inom för en över- syn av den framtida inriktningen och administrationen av statens stöd till friluftsliv och främjandeorganisationer. Den s.k. Friluftsgruppen över- lämnade rapporten till friluftsliv och främjan- deorganisationer (Ds 1999:78). I rapporten anfördes att man utifrån en positiv syn på organisationslivet i första hand hade prövat att ge de bi- dragsfördelande uppgifterna till friluftsorganisationernas samarbetsorgan FRISAM (nuvarande Svenskt Friluftsliv). Tanken att låta friluftslivets organisationer själva ansvara för fördel- ningen av sitt statsbidrag är således inte ny. Friluftsgruppen förordade emellertid en annan lösning med hänvisning Prop. 2009/10:238 till att FRISAM då befann sig i ett känsligt uppbyggnadsskede och sak- nade ett eget kansli. Dessutom stod fortfarande ett stort antal frilufts- och främjandeorganisationer utanför FRISAM vid det tillfället. Frilufts- gruppen ansåg därför att var det bästa alternativet. Gruppen framhöll dock att det inte var självklart att verket hade den bästa kompetensen och möjligheten att marknadsföra friluftslivet. Gruppen pekade på att även länsstyrelserna har stor kompetens på området och att frivilligorganisationerna har en viktig funktion att fylla. Verket hade emellertid redan den kompetens som krävdes men behövde tillföras öka- de ekonomiska resurser och bättre förutsättningar att samordna insatser för friluftsliv som görs inom andra samhällssektorer och på andra förvalt- ningsområden. För att bistå föreslogs därför att ett särskilt friluftsråd skulle inrättas där friluftslivets sektorövergripande karaktär skulle avspe- glas i rådets sammansättning. fick till uppgift att besluta om fördelningen av anslag för statsbidrag till friluftsorga- nisationer. Ledamöterna i rådet utsågs av regeringen och bidragen förde- lades enligt kriterier i förordningen (2003:133) om statsbidrag till fri- luftsorganisationer. Vid en översyn av uppgifter som genomfördes ansåg man av flera skäl att det antal råd som regeringen inrättat inom borde minska. För räkning framhölls att det fanns synpunkter på bl.a. den otydliga rollfördelningen mellan rådet och . Detta ledde till att upplöstes och uppgiften att fördela statsbidrag till friluftsorganisationer för- des över till . Statsbidrag ges som organisationsbidrag (stöd till organisationen som sådan) eller verksamhetsbidrag (stöd för enskilda projekt). Totalt betalades ut i statsbidrag till friluftsorganisationer , varav avsåg organisationsbidrag fördelat mellan elva organisationer och avsåg verksamhets- bidrag fördelat mellan fjorton projekt. Av de elva organisationer som fick organisationsbidrag var åtta medlemmar i medan tre stod utanför (, och ). Av de fördelade organisationsbidragen mottog Svenskt Fri- luftsliv och dess medlemmar av de totalt 16,4 miljo- ner kronor som fördelades. Av de fjorton projekt som beviljades verk- samhetsbidrag var det nio som drevs av medlemmar i . Dessa fick av de totalt som för- delades. Svenskt Friluftsliv har tjugotvå medlemsorganisationer och fick organisationsbidrag och verksamhetsbidrag med sammanlagt 1,6 miljo- ner kronor . Andra privaträttsliga organ som fördelar statsbidrag Prop. Staten har tidigare fattat beslut om att låta privaträttliga organ fördela statsbidrag. Genom lagen (1995:361) om överlämnande av förvaltnings- uppgifter till fick förbundet uppgiften att pröva frågor om fördelning av statsbidrag till idrottsverksamhet. Fördel- ningen sker utifrån riktlinjer som har fastslagits av regeringen i förord- ningen (1999:1177) om statsbidrag till idrottsverksamhet. Enligt 2 och 6 §§ förordningen krävs att organisationen är anknuten till för att kunna få statsbidrag. fick det nybildade uppgiften att fördela statsbidrag till folkhögskolor, studieförbund och studerandeorganisatio- ner inom folkhögskolan, jfr lagen (1991:1125) om ändring i lagen (1976: 1046) om överlämnande av förvaltningsuppgifter inom utbildningsdepar- tementets verksamhetsområde. är en ideell förening med tre organisationer som medlemmar, , Sve- riges Kommuner och Landsting och Rörelsefolkhögskolornas intresse- organisation. Statsbidrag fördelas utifrån de syften som anges i 2 § för- ordningen (1991:977) om statsbidrag till folkbildningen. Något krav på medlemskap i någon av de ideella organisationer som bildar Folkbild- ningsrådet finns inte i förordningen. Enligt rådets stadgar är emellertid rådets främsta uppgift att för medlemmarnas räkning fullgöra det som regering och riksdag kräver för att statsbidrag ska utgå till den verksam- het som bedrivs av studieförbund och folkhögskolor. Nuvarande reglering och rättsliga ramar Beslut om fördelning av statsbidrag till friluftsorganisationer fattas av enligt förordningen (2003:133) om statsbidrag till fri- luftsorganisationer. I förordningen anges bl.a. kriterier för vilka organisa- tioner som har möjlighet att ansöka om bidrag, förutsättningar för att få stöd och möjligheterna till återkrav. Att fördela statsbidrag är en förvaltningsuppgift. Utgångspunkten är att sådana uppgifter ska skötas av förvaltningsmyndigheter, men enligt 11 kap. 6 § regeringsformen kan en delegering ske till privaträttsliga or- gan. Eftersom fördelning av statsbidrag också innebär myndighetsutöv- ning ska delegationen ha lagform. Enligt 1 kap. 9 § regeringsformen ska den som fullgör myndighetsutövning beakta allas likhet inför lagen och vara saklig och opartisk. Detta krav gäller även ett privaträttsligt organ som fått uppgiften att fördela statsbidrag. Överlämnande av förvaltningsuppgifter till Svenskt Regeringens förslag: Den ideella föreningen prö- var frågor om fördelning av statsbidrag till friluftsorganisationer i en- lighet med vad regeringen bestämmer. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har tillstyrkt eller har inte haft någon erinran mot förslaget. till har framfört att den har en liknande form, även om den är en nämndmyndighet som utses av regeringen. Nämnden har anfört att när- heten till bidragsmottagarna är betydande och fungerar liksom för och bra. I frågan om jäv har nämn- den framhållit att den dubbla rollen att företräda både staten och bidrags- mottagarna kan utföras med hög integritet. , anfört att det är mycket viktigt att orga- nisationer som är medlemmar i inte ges en positiv sär- behandling och understrukit det som sägs i den remitterade promemorian om risken för jäv. Enligt är det viktigt att skapa tydliga rutiner för beredning och beslut samt uppmärksamma risken för jäv. Kommuner och Landsting har anfört i huvudsak följande. Även om erfarenheterna av överföring av statliga förvaltningsuppgifter till privaträttsliga organ i stora drag är goda, så kan denna modell på även ge vissa oönskade effekter, t.ex. lojalitetskonflikter och kollegiala hänsyn. Ur såväl ett praktiskt, juridiskt som kortsiktigt per- spektiv kan denna risk sägas vara liten och relativt enkel att åtgärda. Ut- redningar inom t.ex. folkbildningsområdet har visat att Folkbildnings- rådet klarat rollen på ett tillfredsställande sätt. Det är viktigt att den kom- mande bidragsgivningen inom Svenskt Friluftsliv slår vakt om möjlighe- terna för nya aktörer eller nya verksamheter att på ett likvärdigt sätt som etablerade organisationer få tillgång till statsbidrag. har avstyrkt förslaget med motiveringen att det är av stor vikt att fördelningen av bidrag sker opartiskt och utan inblandning av enskilda intressen. Enligt bör ansvar för statens bidrags- givning ligga på en myndighet. Statskontoret har avstyrkt förslaget och anfört att de fördelar som anges i promemorian inte överväger nackdelar- na, främst vad gäller risken för jäv. Enligt Statskontoret bör man undvika organisatoriska lösningar där det finns en inbyggd risk för jäv, särskilt om det finns andra lösningar utan denna risk. Statskontoret har därför förordat att beslut om bidrag till friluftsorganisationer fattas av en myn- dighet. Skälen för regeringens förslag Friluftsliv bör uppmuntras eftersom det bl.a. har stor betydelse för folk- hälsan genom den fysiska aktivitet som det erbjuder. Även andra positiva hälsoeffekter av fysiologisk, psykisk och social karaktär kan konstateras. Det har också konstaterats i flera sammanhang, bl.a. i regeringens proposition En politik för det civila samhället (prop. 2009/10:55) att en hög grad av deltagande i det civila samhällets organisationer är något som är eftersträvansvärt i sig, eftersom det finns samband mellan ideellt engagemang och positiva faktorer, såsom graden av förtroende i sam- hället och för folkhälsan.