prop · GX0395 · 2010-02-08 00:00:00 — Bestämmelsen vänder sig såvitt angår uttröttning, vilket måste anses innebära en särskild hög grad av trötthet, mot den som påbörjar en resa trots uttröttning eller trots att han eller hon måste räkna med att bli uttröttad under resan. Självfallet kan det dock i en viss situation vara nödvändigt att en person flyger trots en under resan påkommen trötthet. Liknande synpunkter gör sig för övrigt gällande beträffande sjukdomsfall. Flygplatser och den övriga markorganisationen Flygplatser och andra start- och landningsplatser 1 § Med flygplats avses i denna lag ett mark- eller vattenområde, som helt eller delvis har inrättats så att luftfartyg ska kunna ankomma, avgå samt röra sig på marken eller vattnet. I denna paragraf återfinns en definition av vad som i lagen avses med en flygplats. Bestämmelsen har införts på inrådan av Lagrådet. Här ska dock anmärkas att det finns definitioner av vad som avses med flygplats i ett antal EU-rättsakter, och att det finns vissa skillnader mellan dessa definitioner. 2 § För start och landning med luftfartyg ska i första hand en flygplats användas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka flygplatser som får användas vid olika slag av För start och landning får tillfälligt eller i begränsad omfattning även ett land- Prop. 2009/10:95 eller vattenområde användas som inte särskilt har inrättats för ett sådant ändamål. Skulle start eller landning innebära nämnvärd skada eller olägenhet för områdets ägare eller innehavare krävs dennes samtycke. I fråga om användande för start och landning av områden, som inte har inrättats för sådana ändamål eller som tillfälligt har inrättats för sådana ändamål, gäller de föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Det som sägs i första och andra styckena gäller inte nödsituationer eller andra därmed jämförbara fall. I denna paragraf anges vilka start- och landningsplatser som får användas för ett luftfartyg. I första stycket första punkten, som saknar motsvarighet i den nuvarande luftfartslagen, anges huvudregeln att för start och landning med luftfartyg ska användas en flygplats. Begreppet flygplats definieras i föregående paragraf. Definitionen där motsvarar definition av flygplats. I första stycket andra meningen, som motsvarar 6 kap. 12 § den nuvarande luftfartslagen, ges ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att föreskriva vilka flygplatser som får användas vid olika slag av luftfart. Med olika slag av luftfart avses dels storleken på de luftfartyg som får trafikera flygplatsen, dels syftet med luftfarten. I andra stycket första och andra punkterna, som saknar motsvarighet i den nuvarande luftfartslagen, anges förutsättningarna för att ett luftfartyg ska få starta och landa på ett område som inte är inrättat som en flygplats. Som har behandlats är utgångspunkten i svensk luftfartslag- stiftning att det med markägarens tillstånd är tillåtet att starta och landa överallt med ett luftfartyg. Som Lagrådet har påpekat står det emellertid inte för en markägare helt fritt att anvisa vilken del som helst av sin egendom för en landning eller start. Markägaren är skyldig att beakta andra bestämmelser, exempelvis 3 kap. 1 § jordabalken om krav på hänsynstagande till omgivningen vid nyttjande av fast egendom. I sammanhanget måste man också beakta att det kan krävas tillstånd enligt miljöförfattningar även för tillfälliga start- och landningsplatser, exempelvis om antalet flygrörelsen med motordrivna luftfartyg är fler än 500 per kalenderår, jfr förordningen (1998:890) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd. Som förutsättning för rätten att starta eller landa på ett område som inte har inrättats särskilt för sådant ändamål har i vissa fall ansetts gälla ett krav på samtycke från den som äger eller innehar området. I lagrådsremissen föreslogs att kravet på samtycke skulle gälla först om start eller landning medför avsevärd skada eller olägenhet. Lagrådet har ifrågasatt om ett sådant förslag innebär en förändring av rättsläget och om det i så fall finns godtagbara skäl för ingreppet. Som framgår av praxis från innebär allemansrätten att enskilda är tillförsäkrade rätten att i sitt umgänge med naturen nyttja annans mark- och vattenområden så länge nyttjandet inte medför nämnvärd skada eller olägenhet för fastighetsägaren eller annan rättsinnehavare (1996 s. 495). Det finns inte något hinder mot att allemansrätten nyttjas i kommersiellt syfte. I den utsträckning allemansrätten nyttjas av flera personer tillsammans måste dock hänsyn tas till den samlade effekten av nyttjandet. Mot bakgrund av Lagrådets Prop. 2009/10:95 synpunkter anser regeringen att principen om krav på samtycke bör uttryckas på ett sätt som närmare ansluter till vad som gäller i fråga om nyttjande av annans mark med stöd av allemansrätten. Ett krav på samtycke ska gälla om åtgärden medför nämnvärd skada eller olägenhet för ägaren eller den som innehar marken med nyttjanderätt eller annan särskild rätt. I sammanhanget ska framhållas att vanliga flygplan svårligen kan starta och landa på andra platser än flygplatser. Även om mindre flygfält inte har belagda rullbanor kännetecknas markytan av en god bärighet och att den är tillräckligt plan för att flygplanen inte ska kantra vid sina Helikoptrar kan däremot utnyttja förhållandevis små markytor bara marken är tillräckligt stabil. Luftballonger, hängglidare och liknande luftfartyg kan också utnyttja mindre markytor för sin verksamhet. sker också utan att det normalt sett ger några märkbara skador på Under förutsättning att flygrörelser av detta slag endast sker i tämligen begränsad omfattning kan man inte tala om några beaktans- värda ingrepp i en markägares egendom i detta sammanhang. begränsning av rådigheten över mark- och vattenområden som följer av den föreslagna regleringen utgör enligt regeringen ett godtagbart ingrepp i enskildas rätt till rådighet över sin egendom som sker för att tillgodose angelägna allmänna intressen. I andra stycket tredje punkten som motsvarar 6 kap. 1 § tredje stycket den nuvarande luftfartslagen, ges ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela närmare före- skrifter om start och landning på ett område som inte är inrättat som en Bemyndigandet innefattar dels en rätt att meddela föreskrifter beträffande områden som inte har inrättats som start- och landnings- platser, dels en rätt att meddela föreskrifter beträffande områden som tillfälligt har inrättats som start- och landningsplatser. I tredje stycket görs ett undantag för nödsituationer eller andra därmed I dessa fall krävs av naturliga skäl inget samtycke av en markägare. Med andra jämförbara situationer avses t.ex. den situa- tionen att det blivit omöjligt för ett segelflygplan att fortsätta flygningen till en flygplats. När en landning sker med stöd av tredje stycket följer av allmänna skadeståndsrättsliga principer att områdets ägare eller inne- havare kan ha rätt till ersättning för skada som tillfogas honom genom 3 § Om det behövs av hänsyn till natur- eller miljövård, friluftsliv, kommuni- kationer, fiske eller näringsverksamhet, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om att ett visst område inte får användas för landning. I denna paragraf, som motsvarar 64 § första stycket nuvarande luftfarts- förordning, ges ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela landningsförbud. punkten är att landningsförbud endast ska kunna meddelas med stöd av När det gäller nationalparker, naturreservat, kulturreservat och naturminnen kan emellertid landningsförbud även meddelas med stöd av bestämmelser i 7 kap. (MB). 4 § Flygplatser ska uppfylla flygsäkerhetens och luftfartsskyddets krav. I denna paragraf, som motsvarar 6 kap. 1 § första stycket den nuvarande luftfartslagen, anges de allmänna förutsättningarna att flygplatser ska uppfylla flygsäkerhetens och luftfartsskyddets krav. När det gäller termerna flygsäkerhet och luftfartsskydd, som tidigare inkluderades i ordet säkerhet, se avsnitt 4.2. Paragrafen har ingen självständig betydelse utöver vad som följer av andra bestämmelser i 6 kap. Eftersom kravet på att flygplatser ska uppfylla flygsäkerhetens och luftfarts- skyddets krav är av så grundläggande betydelse, får dock bestämmelsen anses ha en funktion. Tillstånd att inrätta en flygplats 5 § För att inrätta en flygplats krävs tillstånd av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Detsamma gäller om en flygplats byggs om, såvida inte ombyggnaden är av mindre betydelse för flygplatsens användning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om eller i ett enskilt fall besluta att en flygplats med hänsyn till dess art, trafikens ringa omfattning eller andra särskilda omständigheter får inrättas utan ett sådant tillstånd som avses i första stycket. I första stycket, som delvis motsvarar 6 kap. 4 § den nuvarande luft- fartslagen, föreskrivs krav på tillstånd för att inrätta en flygplats eller för att bygga om en flygplats, såvida inte ombyggnaden är av mindre betydelse för flygplatsens användning. Således krävs det inte enbart tillstånd när en flygplats inrättas utan även när rullbanor ska förlängas eller stationsbyggnaden ska utökas för att flygplatsen ska kunna ta emot större luftfartyg eller fler passagerare. Det bör anmärkas att det också krävs tillstånd enligt första stycket om man vill genom ombyggnad minska en befintlig flygplats och ändringen inte är av sådant slag att den kan sägas vara av mindre betydelse. Som närmare utvecklats i avsnitt 11 kan det även krävas tillstånd enligt eller föreskrifter som meddelats med stöd av denna. luftfartslagen eller miljölagstiftningen anges det i vilken turordning tillståndsprövningen enligt de olika lagstiftningarna ska ske. utredningen förutsatte att prövningen enligt luftfartslagen tidsmässigt kommer att ske före prövningen enligt miljölagstiftningen. uttrycklig lagbestämmmelse om detta kan dock inte anses påkallad. Vid miljöbalksprövningen ska det bl.a. göras en lokaliseringsprövning enligt 2 kap. 6 § MB. Detta förhållande innebär att miljömyndigheten är fri att göra bedömningen att en flygplats som har fått tillstånd enligt luftfartslagen likväl inte ska tillåtas enligt för att den är För att i möjligaste mån undvika att det uppstår en situation där man behöver gå tillbaka och göra en ny prövning enligt luftfartslagen bör det vara möjligt att redan från början ansöka om att prövningen enligt luftfartslagen ska omfatta olika alternativa lokalise- Mot bakgrund av att regeringen föreslår att den nuvarande upp- delningen i allmänna och enskilda flygplatser ska utmönstras kommer kravet på tillstånd att formellt omfatta alla flygplatser, oavsett storlek Enligt regeringens mening kan det dock finnas Prop. 2009/10:95 behov av att kunna undanta vissa mindre flygplatser från tillståndskrav. En närmare presentation av tankarna bakom slopandet av de två begreppen allmän flygplats och enskild flygplats samt vilka konsekvenser detta får återfinns i avsnitt 11.4. I andra stycket föreskrivs därför att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att en flygplats med hänsyn till dess art, trafikens ringa omfattning eller andra särskilda omständigheter får inrättas utan ett sådant tillstånd som avses i första stycket. En straffbestämmelse som ansluter till paragrafen finns i 13 kap. 4 § första stycket 12. 6 § Ett tillstånd enligt 5 § får meddelas endast om flygplatsen är lämplig från allmän synpunkt. Vid prövningen ska hänsyn särskilt tas till flygsäkerheten, relationen till övrig luftfart och andra transportslag, totalförsvaret samt särskilda störningar. Vid tillståndsprövningen ska 3 och 4 kap., 5 kap. 3 § och 16 kap. 5 § miljö- balken tillämpas. Ett tillstånd får inte meddelas i strid mot en detaljplan eller områdes- bestämmelser. Om syftet med planen eller bestämmelserna inte motverkas, får dock mindre avvikelser göras. I denna paragraf, som delvis motsvarar 6 kap. 5 § den nuvarande luft- fartslagen, anges vilka omständigheter som ska beaktas vid prövningen av frågan om tillstånd till inrättande av en flygplats. Syftet med tillståndsprövningen är att pröva om en tilltänkt flygplats är lämplig från allmän synpunkt. Vid denna prövning ska hänsyn särskilt tas till flygsäkerheten, relationen till övrig luftfart och andra transportslag, totalförsvaret samt särskilda störningar. Att hänsyn ska tas till flygsäker- heten innebär t.ex. att hinderfriheten ska prövas. Hänvisningen till rela- tionen till övrig luftfart och andra transportslag innebär bl.a. att det ska prövas om flygtrafik från den tilltänkta flygplatsen kan störa flygtrafiken till och från en befintlig flygplats. Även trafiken till och från flygplatsen behöver beaktas. Nya trafikleder kan behöva anläggas och befintliga leder läggas om. Med särskilda störningar avses sådana störningar som inte ska beaktas vid en miljöprövning och som kan påverka flygplatsen. Exempel på en särskild störning är att det finns en skjutbana eller ett skjutfält i närheten av den tilltänkta flygplatsen. Någon prövning av sökandens tekniska och ekonomiska förutsättningar eller någon samhällsekonomisk prövning ska inte längre ske (se avsnitt 11.5). Enligt andra stycket ska regler om hushållning med mark- och vattenområden tillämpas. Tillstånd får inte beviljas för verksamheter som medverkar till att en miljökvalitetsnorm överträds. I sammanhanget kan nämnas att alla större flygplatser ska tillstånds- prövas med stöd av (se avsnitt 11.2). 7 § När ett tillstånd enligt 5 § meddelas, får tillståndet förenas med villkor. Om tillståndet meddelas av regeringen, får sådana villkor beslutas av den myndighet som regeringen bestämmer. Denna bestämmelse motsvarar 6 kap. 6 § första stycket den nuvarande Exempel på ett villkor som kan föreskrivas är att ett tillstånd måste utnyttjas . I 6 kap. 6 § den nuvarande luftfartslagen finns en bestämmelse om att rätt till inlösen kan förbehållas staten. Denna bestämmelse synes sakna praktisk betydelse och har därför inte tagits med i detta förslag. frågan om inlösen av en flygplats aktualiseras, får detta ske på samma grunder som vid expropriation enligt vanliga regler. 8 § En flygplats får inte tas i bruk innan den har godkänts från flygsäkerhets- synpunkt och meddelats ett drifttillstånd av den myndighet som regeringen Detsamma gäller om en flygplats byggts om, såvida inte ombygg- naden är av mindre betydelse för flygplatsens användning. Drifttillståndet ska meddelas den som driver flygplatsen och ska innehålla de villkor som ska gälla. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om vilka krav som ska vara uppfyllda från flygsäkerhetssynpunkt för att ett område ska få användas som flygplats. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om eller i ett enskilt fall besluta att en flygplats med hänsyn till dess art, trafikens ringa omfattning eller andra särskilda omständigheter inte behöver ha meddelats ett drifttillstånd innan den tas i bruk. I första stycket som delvis motsvarar 6 kap. 9 § första stycket den nuvarande luftfartslagen behandlas godkännande av flygplatser. flygplats tas i drift måste den godkännas. Godkännandet har ett annat syfte än det tillstånd som föreskrivs i 5 §. prövning av om en flygplats uppfyller de flygsäkerhetsmässiga krav som gäller på en flygplats. Att ett tillstånd ska ges är nytt i förhållande till nuvarande bestämmelser. Det är praktiska skäl som ligger Det är enklare att uppdatera och anpassa villkor till exempelvis den tekniska utvecklingen i samband med en förnyelse av tillståndet än att gå in och ändra ett givet tillstånd. bestämmelser om vilka krav som finns i detta hänseende finns i före- skrifter som utfärdats av Transportstyrelsen. regeringens förslag ska det som bevis på att en flygplats blivit godkänd utfärdas ett drifttillstånd för flygplatsen. För att tillmötesgå Lagrådets önskemål om tydliggörande om vem som ett drifttillstånd ska rikta sig till har det i lagtexten lagts till att tillståndet ska meddelas den som driver Om en flygplats ägs av bolaget A men drivs av ett bolaget B är det till bolag B som tillståndet ska ställas ut. I den situationen behövs det ett nytt tillstånd om man byter ut bolag B som den som faktiskt driver flygplatsen, men inte om bolaget A får andra ägare. I andra stycket, som saknar uttrycklig motsvarighet i den nuvarande luftfartslagen, ges ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om vilka krav som ska vara uppfyllda från flygsäkerhetssynpunkt för att ett område ska få användas som flygplats. Mot bakgrund av att den nuvarande uppdelningen i allmänna och enskilda flygplatser föreslås ska utgå, kommer kravet på godkännande i första stycket att formellt omfatta alla flygplatser oavsett storlek. finns emellertid inte skäl att utöka den krets av flygplatser som för närvarande behöver godkännas innan de tas i bruk. därför ett tredje stycke enligt vilket regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att en flygplats med hänsyn till dess art, trafikens ringa omfattning eller andra särskilda omständigheter inte behöver godkännas innan den tas i bruk. Även om en viss kategori av flygplatser har undantagits från kravet på godkännande bör en innehavare av en sådan flygplats ändå ha rätt att få den godkänd. Det är den som är driver en flygplats som tilldelas drifttillståndet. det är en kommun som äger flygplatsen är det som regel ett kommunalt bolag som driver flygplatsen och som tilldelas drifttillståndet. mellan kommunen och driftbolaget finns ett holdingbolag som äger driftbolaget är det fortfarande driftbolaget som ska tilldelas drifttill- Om driftbolaget byter huvudman görs en ändring i tillståndet. praktiska skäl brukar ett nytt tillstånd skrivas ut men det är fortfarande samma giltighetstid och villkor som . byter driftansvarig, dvs. en nytt bolag med ett nytt organisationsnummer, görs dock en förnyad prövning och flygplatsen får ett helt nytt drift- En straffbestämmelse som ansluter till paragrafen finns i 13 kap. 4 § första stycket 12. 9 § Om de föreskrifter eller villkor som avses i 8 § åsidosätts i väsentlig grad, ska drifttillståndet återkallas av den myndighet som har meddelat det. gäller också om flygplatsen annars inte uppfyller de krav som gäller för flyg- Om det är tillräckligt för att upprätthålla flygsäkerheten, får ett drift- tillstånd i stället för att återkallas begränsas till att gälla viss del av verksamheten eller att gälla under vissa förutsättningar. Ett drifttillstånd ska återkallas tills vidare i avvaktan på ett slutligt avgörande av återkallelsefrågan, om det på sannolika skäl kan antas att drifttillståndet kommer att återkallas slutligt. Om det på sannolika skäl kan antas att tillståndet kommer att begränsas slutligt, får det begränsas tills vidare i avvaktan på ett I denna paragraf, som delvis motsvarar 6 kap. 9 § andra och tredje styckena den nuvarande luftfartslagen, finns föreskrifter om återkallelse m.m. av ett meddelat drifttillstånd. är återkallelse av ett godkännande det enda medel som står till buds om en flygplats som har blivit godkänd inte längre uppfyller de flygsäkerhetsmässiga kraven. Enligt utredningens förslag införs mer differentierade medel genom att ett drifttillstånd i stället för att återkallas kan begränsas till att gälla viss del av verksamheten eller att gälla under vissa förutsättningar om det är tillräckligt för att upprätthålla flygsäkerheten. Detta regleras i första Det kan anmärkas att om kraven på grund av den tekniska utvecklingen skärpts sedan godkännande gavs ska hänsyn tas till de skärpta kraven. I andra stycket, som saknar motsvarighet i den nuvarande luftfarts- lagen, föreskrivs att ett drifttillstånd ska återkallas tills vidare i avvaktan på ett slutligt avgörande av återkallelsefrågan om det på sannolika skäl kan antas att drifttillståndet kommer att återkallas slutligt. meningen införs en möjlighet att begränsa ett drifttillstånd tills vidare, om det på sannolika skäl kan antas att tillståndet kommer att begränsas Prop. 2009/10:95 slutligt. 10 § Den som driver en flygplats ska anmäla om något inträffar som medför att kraven för drifttillstånd är uppfyllda. Om det krävs av flygsäkerhets- skäl, ska den som driver flygplatsen se till att anläggningen inte används eller att användningen begränsas. Paragrafen motsvarar 6 kap. 9 § tredje stycket den nuvarande luftfarts- lagen. 11 § Om en flygplats, som inte behöver ett drifttillstånd innan den tas i bruk, inte uppfyller flygsäkerhetskraven, får regeringen eller den myndighet som rege- ringen bestämmer i ett enskilt fall besluta att den inte får användas eller ange under vilka förutsättningar den får användas. Paragrafen är ny. Av 8 § tredje stycket följer att vissa flygplatser kan få tas i bruk utan att de behöver drifttillstånd. För sådana flygplatser finns det följaktligen inget drifttillstånd som kan återkallas med stöd av 9 §. För att det ska vara möjligt att ingripa mot en flygplats som inte behöver drifttillstånd innan den tas i bruk, ges det i förevarande paragraf en möjlighet att om en sådan flygplats inte uppfyller föreskrivna flygsäkerhetskrav förbjuda att den används eller att ange under vilka förutsättningar den får användas. 12 § Regeringen får meddela föreskrifter om att det krävs tillstånd för att inrätta och driva även andra anläggningar för luftfarten än flygplatser. Frågor om tillstånd och om villkoren för dessa prövas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Denna paragraf motsvarar 6 kap. 8 § den nuvarande luftfartslagen. En straffbestämmelse som ansluter till paragrafen finns i 13 kap. 4 § första stycket 13. 13 § Det ska finnas flygtrafiktjänst för att trygga och underlätta luftfarten. Verksamheten inom flygtrafiktjänst ska vara godkänd från flygsäkerhetssynpunkt av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Ett godkännande får återkallas av den myndighet som har meddelat det, om föreskrivna krav inte uppfylls. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om flygtrafiktjänsten. Flygtrafikledningstjänst för luftrummet i anslutning till en flygplats får ombesörjas av den som driver flygplatsen eller den som fått ett sådant uppdrag av den som driver flygplatsen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får besluta om omfattningen av detta luftrum. Den som utför flyg- trafikledningstjänst för luftrummet i anslutning till en flygplats får lämna tillstånd i form av klarering och anvisningar om färdväg för luftfartyg. I denna paragraf, som delvis motsvarar 6 kap. 3 § den nuvarande luft- fartslagen, behandlas flygtrafiktjänsten. I avsnitt 11.6 lämnas en mera ingående redovisning av flygtrafiktjänsten. I första stycket har det införts en ny bestämmelse om att verksamheten ska vara godkänd av den myndighet som regeringen bestämmer. Av andra stycket följer att regeringen eller den myndighet som rege- ringen bestämmer får meddela föreskrifter om flygtrafiktjänsten. Paragrafen har vidare ändrats för att göra det möjligt för annan än staten att tillhandahålla flygtrafikledningstjänst vid flygplats på uppdrag av den som driver en flygplats. Denna ska också ha en formell möjlighet att sköta den lokala flygtrafikledningstjänsten på den egna flygplatsen. Detta regleras i det nya tredje stycket. Det luftrum som avses är det kontrollerade luftrum som inrättas vid en flygplats för att skydda luft- farten vid start och landning. Det framgår vidare att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskriver omfattningen av det I stycket finns slutligen ett stadgande om att den som utför flygtrafikledningstjänst i luftrum i anslutning till en flygplats