prop · GX03220 · 2010-05-06 00:00:00 — överföras i sin helhet till betalningsmottagaren, om inte denne själv har avtalat om en annan ordning med sin betaltjänstleverantör. promemorians författningskommentar anges att bestämmelsen om att betalningsmottagaren och dennes betaltjänstleverantör kan komma överens om ett visst avgiftsuttag är tillämplig på alla typer av betalningstransaktioner som gireringar, autogiro och kortbetalningar. Dessutom sägs att betalarens betaltjänstleverantör, betalningsmottagarens betaltjänstleverantör och eventuella mellanhänder ska avstå från att dra av avgifter från det överförda beloppet om inte annat följer av avtalet mellan Prop. 2009/10:220 betalnings betalningsmottagaren och dennes betaltjänstleverantör. fall då avgifter dras enligt avtal ska betalningstransaktionens belopp och de avgifter som dragits av redovisas separat för betalningsmottagaren. Detta motsvarar vad som uttalas i direktivets skäl 40, där det också framförs att överföringen av hela transaktionsbeloppet är av avgörande betydelse för en helt integrerad direkthantering av betalningar och för rättssäkerheten vad gäller underliggande inbördes skyldigheter mellan betaltjänstanvändarna. Det framgår också av andra meningen i artikel 67.3 och i den bestämmelse som föreslås i promemorian att i de fall då betal- ningstransaktionen initieras av eller via betalningsmottagaren (typiskt sett vid kort- och autogirobetalningar) så är det betalningsmottagarens betaltjänstleverantör som ansvarar för att denne mottar hela transak- tionsbeloppet. Bestämmelser motsvarande de som föreslås i promemorian bör införas i lagen om betaltjänster. Flera artiklar i direktivets avdelning IV behandlar genomförandetiden för betalningstransaktioner, dvs. maximalt får ta att genomföra. I anslutning till detta uppställs också regler om vilken dag som ska vara valuteringsdag, dvs. den dag som används som referenstidpunkt för att beräkna räntan på ett betalkonto. fastställs i artikel 68 vilka betalningstransaktioner som reglerna om längsta genomförandetid och valuteringsdag är tillämpliga på. anges regler för hur som får förflyta mellan det att betalarens betaltjänstleverantör mottagit betalningsordern från betalaren till dess att Artikel 70 innehåller bestämmelser om vad som gäller i de fall då betalningsmottagaren inte har något konto hos betalningsmottagaren som kan krediteras. I artikel 71 finns regler om tillgängliggörande och valutering av kontanta medel som sätts in på ett Genom artikel 72 ges medlemsstaterna möjlighet att bestämma om kortare genomförandetider än de som gäller enligt huvudreglerna i direktivet. I artikel 73 uppställs regler om när valuteringsdagen ska infalla vid betalningstransaktioner. 9.10.2 Tillämpningsområdet för reglerna om genomförandetid och Regeringens förslag: Reglerna om längsta genomförandetid och om valuteringsdag ska tillämpas på betalningstransaktioner i som görs i euro eller i svenska kronor. Dessutom gäller reglerna för som innebär växling mellan svenska kronor och euro. Om en sådan betalningstransaktion är gränsöver- Prop. 2009/10:220 skridande gäller reglerna enbart om transaktionen görs i euro. ska också vara tillämpliga på andra betalningstransaktioner såvida inte något annat har avtalats mellan parterna. Parterna kan dock inte avtala bort reglerna om valuteringsdag och tillgängliggörande av medel. Parterna får heller inte avtala om för genomförande än . Promemorians förslag avviker från regeringens förslag såtillvida att det i promemorian föreslås att reglerna ska tillämpas på betalnings- överföringar i euro eller någon annan av EES-ländernas valutor och på betalningsöverföringar som innebär en valutaväxling mellan dessa. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. anser att promemorians förslag innebär en tolkning som bortser från att direktivet i denna del omfattar betalningstransaktioner i den berörda medlemsstatens valuta. Detta innebär enligt att reglerna inte är tillämpliga på exempelvis betalningar i andra EES-länders valutor i eller betalningar i svenska kronor i andra EES-länder. Skälen för regeringens förslag: Tillämpningsområdet för reglerna om genomförandetid och valuteringsdag anges i direktivets artikel 68, som motsvaras av en bestämmelse i promemorian. Av såväl lagtext som författningskommentar (s. 130) i promemorian framgår att reglerna avses vara tillämpliga på betalningsöverföringar i euro eller i någon annan av EES-ländernas valutor, och på betalningstransaktioner som inbegriper en valutaväxling mellan dessa. Av artikel 68.2 och motsvarande bestämmelse i promemorian framgår att bestämmelserna om genomförandetid m.m. också ska tillämpas på andra betalningstransaktioner, om inte annat avtalats mellan betaltjänstanvändaren och dennes betaltjänstleverantör. Detta innebär att bestämmelserna ska tillämpas även på andra betalningstransaktioner om inte parterna kommit överens om avvikande regler. Bestämmelserna om valuteringsdag i artikel 73 går dock inte att avtala bort. Parterna får heller inte avtala om för genomförande än . har påpekat avviker promemorians förslag från direktivets bestämmelser i denna del. Det framstår som eftersträvansvärt att bestämmelserna om de nu aktuella reglernas tillämpningsområde överensstämmer med direktivets bestämmelser. Det bör därför framgå av den nu föreslagna lagen om betaltjänster att bestämmelserna om genomförandetid och valuteringsdag är tillämpliga på betalnings- transaktioner i euro i , betalningstransaktioner i svenska kronor i , samt på betalningstransaktioner där enbart en växling mellan svenska kronor och euro sker i . I ett tolkningsuttalande har Europeiska kommissionen uttalat att reglerna inte är tillämpliga på gränsöverskridande betalningstransaktioner i andra valutor än euro, utan enbart på sådana betalningstransaktioner där växling till euro görs och den gränsöverskridande överföringen görs i euro. Om den betalningstransaktion som innebär växling är gränsöverskridande omfattas den alltså bara av reglerna om växlingen sker till euro i och betalningen görs till en betalningsmottagare . 2009/10:220 utanför . Detta innebär, för svensk del, att en betalningstransaktion där svenska kronor växlas till euro i och därefter överförs till en betalningsmottagare i exempelvis omfattas av direktivets regler i denna del. Om valutaväxlingen sker först efter det att betalningsbeloppet överförts till betalningsmottagarens betaltjänstleverantör i är reglerna däremot inte tillämpliga. 9.10.3 Genomförandetid för betalningstransaktioner till ett betalkonto Regeringens förslag: När betalarens betaltjänstleverantör har mottagit en betalningsorder ska leverantören se till att det belopp som ska överföras krediteras på betalningsmottagarens betaltjänstleverantörs konto senast vid slutet av nästa bankdag. Om betalningstransaktionen initieras på papper får tiden förlängas med ytterligare en bankdag. För tiden fram till får parterna dock avtala om en maximal genomförandetid på . Regler om detta tas in i övergångsbestämmelser till den nu aktuella lagstiftningen. När kontanter sätts in på betalkonto hos en betaltjänstleverantör ska denne se till att beloppet görs tillgängligt och valuteras efter den tidpunkt då medlen togs emot. Om den som sätter in kontanterna inte är konsument, ska betaltjänstleverantören valutera beloppet och göra det tillgängligt senast nästföljande bankdag. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. framställer synpunkter på direktivets och promemorians bestämmelser avseende bestämmelsernas tillämplighet på kortbetalningar. Dessutom efterfrågar klargöranden av när reglerna om betalningsmottagare som saknar konto hos betaltjänstleverantören kan bli tillämpliga. framför också att behovet av kontrollräkning av sedlar och mynt måste beaktas vid tolkningen av reglerna om genomförandetid vid kontantinsättningar. Skälen för regeringens förslag Huvudregeln är att betalningstransaktioner ska ta högst att genomföra Artikel 69.1 i direktivet anger huvudregeln för hur det högst får ta att genomföra en betalningstransaktion. Betalarens betaltjänstleverantör ska se till att betalningsbeloppet krediteras betalningsmottagarens betaltjänstleverantörs konto senast vid slutet av bankdagen efter den bankdag när betalarens betaltjänstleverantör själv mottog betalnings- ordern från betalaren. I konkreta termer innebär detta att exempelvis en bank som mottar ett uppdrag från en av sina kunder att överföra en summa pengar till en annan persons konto i en annan bank ska se till att summan krediteras mottagarens banks konto senast dagen efter det att banken själv mottog betalningsuppdraget. I artikeln anges också att betalaren och dennes betaltjänstleverantör kan avtala om att krediteringen ska ske inom på högst , i stället för inom en bankdag. Denna möjlighet finns dock enbart fram till . När en betalningstransaktion har initierats på papper, exempelvis när betalaren har lämnat in en betalningsorder i form av en pappersblankett på sin betaltjänstleverantörs kontor, får genomförande- tiden dock förlängas med ytterligare en bankdag. I promemorian föreslås en bestämmelse som inför direktivets artikel 69.1. I promemorians författningskommentar anförs att den tidsgräns som anges i bestämmelsen är en maxgräns för hur betalnings- transaktionen får ta. Dessutom uttalas att bestämmelsen naturligtvis inte innebär att en betaltjänstleverantör som redan nu genomför en betalningstransaktion ska förlänga genomförandetiden och på så sätt försämra sin service. Det anges också att betaltjänstleverantörer inte får ta ut en avgift eller förhöjd avgift med hänvisning till att man erbjuder en kortare genomförandetid än den som framgår av lagen. anges dock att betaltjänstleverantörer får tillhandahålla tjänster inbegripet betalningar med expresservice och ta ut en avgift för detta. I författnings- kommentaren uttalas vidare att den maximala genomförandetiden är tillämplig på betalningsöverföringar som innefattar en girering och alltså även på exempelvis penningöverföring eller betalningar via mobiltelefoner. Dessutom uttalas att överföringar via autogiro och kort- betalningar omfattas av huvudregeln om maximal genomförandetid, men att parterna i dessa fall kan avtala om en annan genomförandetid. I dessa fall ska en betalningstransaktion genomföras inom den tidsfrist som överenskommits mellan parterna. Författningskommentaren nämner också att parterna för tiden fram till får avtala om en maximal genomförandetid på , och att regler om detta tas in i övergångsbestämmelser till den nu aktuella lagstiftningen. Avslutningsvis tar författningskommentaren upp den särskilda regeln för betalningstransaktioner som initieras på papper. I denna del anges att en sådan betalningstransaktion kan vara en betalningsöverföring som initieras genom att betalaren lämnar över en blankett direkt till betaltjänstleverantören eller, när denne har stängt, genom att lämna en blankett på en av betaltjänstleverantören angiven plats. har framfört att bestämmelserna om längsta genomförandetid i artikel 69 inte avspeglar hur kortbetalningar går till i praktiken och att det därför är svårt att tillämpa reglerna på sådana betalningar. Enligt bör kortbetalningar inte omfattas av reglerna i artikel 69 eftersom artikel 69.1 inte är tillämplig på den överföring som sker mellan de två betaltjänstleverantörerna i en korttransaktion, och övriga bestämmelser i artikel 69 utgör påbyggnad (artikel 69.2) respektive undantag (artikel 69.3) från huvudregeln i artikel 69.1. Föreningen har dock tillstyrkt promemorians förslag i bl.a. nu aktuell del, med hänvisning till de förtydligande uttalandena i författ- ningskommentaren. Som anges i promemorians författningskommentar är reglerna om Prop. 2009/10:220 maximal genomförandetid tvingande såvitt avser betalningstransaktioner som initieras av betalaren, exempelvis gireringar mellan olika betalkonton. För betalningstransaktioner som initieras av betal- ningsmottagaren (typiskt sett överföringar med autogiro) eller via denne (typiskt sett kortbetalningar) gäller i stället att genomförandetiden ska fastställas i avtal mellan betalningsmottagaren och dennes betaltjänst- leverantör. Detta undantag från huvudregeln omfattar ett mycket stort antal betalningstransaktioner. Det framstår därför som lämpligt att i den bestämmelse som anger huvudregeln ange att andra regler gäller för vissa typer av betalningstransaktioner i enlighet med andra bestämmelser i lagen om betaltjänster. Möjligheten att fram till avtala om en längre genomförandetid bör, såsom föreslås i promemorian, framgå av övergångsbestämmelserna till lagen om betaltjänster. Beloppet ska som huvudregel göras tillgängligt på betalningsmottagarens konto den dag då dennes betaltjänstleverantör har mottagit medlen Enligt artikel 69.2 ska betalningsmottagarens betaltjänstleverantör, efter att ha mottagit medel från betalarens betaltjänstleverantör, valutera och göra det överförda beloppet tillgängligt på betalningsmottagarens betalkonto. Detta ska ske inom de tidsramar som anges i direktivets artikel 73, där det framgår att betalningsmottagarens konto ska krediteras senast den bankdag då det överförda beloppet krediteras dennes betaltjänstleverantörs konto. Enligt artikel 69.3 gäller därutöver särskilda regler för kort- och autogirobetalningar. För kortbetalningar gäller att en betalningsorder ska överföras från betalningsmottagarens betaltjänst- leverantör till betalarens betaltjänstleverantör inom de tidsfrister som avtalats mellan betalningsmottagaren och hans betaltjänstleverantör. I fråga om autogiro gäller att överföring av betalningsordern ska göras så att avveckling av betalningstransaktionen kan ske på den överenskomna förfallodagen. Bestämmelser med motsvarande innebörd som direktivets artikel 69.2 och 69.3 föreslås i promemorian. I promemorians författningskommentar sägs att det i fråga om kortbetalningar är öppet för parterna att avtala om vilken utbetalningsdag som gäller eftersom betalningen till betalningsmottagaren (exempelvis en handlare) görs utifrån mottagandet av betalningsordern, oberoende av den avveckling som sker mellan betaltjänstleverantörerna. Dessutom anges att parterna vid betalnings- transaktioner med autogiro, kort eller andra betalningsinstrument är fria att avtala sinsemellan om genomförandetid. För autogiro gäller enligt promemorians författningskommentar att en betalningsorder ska överföras inom en frist som gör det möjligt att avveckla betalnings- transaktionen på den överenskomna förfallodagen. Detta överensstämmer också med det som anges i artikel 69.3. Europeiska kommissionen har i ett tolkningsuttalande framfört att den bestämmelse om längsta genomförandetid som anges i artikel 69.1 gäller för betalningstransaktioner som initierats av betalaren (s.k. push transactions). För betalningstransaktioner som initierats av eller via betalningsmottagaren (pull transactions som kort- eller autogiro- betalningar) gäller i stället reglerna i artikel 69.3 som behandlas nedan. 2009/10:220 Dessutom uttalar kommissionen i detta sammanhang att kortbetalningar ska genomföras inom de tidsfrister som avtalats mellan betalnings- mottagaren och dennes betaltjänstleverantör (eng. card transactions have to be executed within the time limits agreed between the payee and his payment service provider). Enligt kommissionens tolkning är bestämmelserna om längsta genomförandetid i artikel 69.1 inte tillämpliga på vare sig kort- eller autogirobetalningar. Även om det inte framgår uttryckligen av artikel 69.3 att avtalsfrihet mellan parterna ska råda när det gäller genomförandetiden, eftersom denna bestämmelse rör clearingen mellan betaltjänstleverantörerna, torde detta innebära att artikel 69.2 inte är tillämplig på kort- och autogirobetalningar. Motsatsvis har parterna då möjlighet att avtala sinsemellan om när olika delar av betalningstransaktionen ska genomföras. Detta innebär att valuterings- dagen för kreditering av betalningsmottagarens konto vid kortinlösen är senast den bankdag då utbetalning till säljföretaget sker i enlighet med avtalet mellan parterna. Den tolkning av bestämmelserna i artikel 69 som görs i promemorian synes vara förenlig med detta synsätt. Promemorians tolkning avspeglar också de särskilda förhållanden som råder vid kortbetalningar, där avveckling av de inblandade parternas förpliktelser sker oberoende av varandra och i en tidsföljd som inte nödvändigtvis överensstämmer med den ordning som gäller vid en traditionell girering. Motsvarande bestämmelser bör föras in i lagen om betaltjänster. Lagrådet har anfört att det i anslutning till de bestämmelser i lagen om betaltjänster som avser genomförande av mottagna betalningsorder bör införas en hänvisning till lagens bestämmelse om vägran att utföra betalningsorder. Enligt Lagrådet klargörs därigenom att bestämmelserna om genomförande inte gäller för en betalningsorder som leverantören vägrat att utföra (se avsnitt 9.9.3 ovan). Enligt regeringens bedömning följer det av bestämmelserna om vägran att en vägrad betalningsorder inte anses mottagen, vilket Lagrådet också har påpekat. Det framstår som tillräckligt att detta kommer till uttryck i författningskommentarerna till bestämmelserna om genomförande. Särskilda bestämmelser för de fall när betalningsmottagaren inte har något konto hos betaltjänstleverantören Direktivets artikel 70 behandlar frågan om vad som gäller i fall då betalningsmottagaren inte har något betalkonto hos betaltjänst- leverantören. I dessa fall ska den betaltjänstleverantör som tar emot medlen göra dem tillgängliga för betalningsmottagaren. Tidsgränser som anges i artikel 69 gäller även för en sådan betalningstransaktion. I promemorian föreslås en bestämmelse som motsvarar direktivet i denna del. I promemorians författningskommentar anges att betalnings- mottagaren ofta kan sakna ett betalkonto hos betaltjänstleverantören vid exempelvis penningöverföring. har efterfrågat klargöranden av när reglerna om betalningsmottagare som saknar konto hos betaltjänstleverantören kan Särskilt frågas om reglerna gäller när betalnings- mottagaren ska få medel via en utbetalningsavi. Enligt föreningen är det Prop. 2009/10:220 med hänsyn till normal postgång inte möjligt att uppfylla kravet på maximal genomförandetid vid sådana betalningar. I detta sammanhang kan noteras att utbetalningsavier och andra pappersbaserade instrument uttryckligen undantas från lagstiftningens tillämpningsområde i promemorian. Det framgår dessutom av direktivets skäl 6 att den rättsliga ram för betaltjänster som tillskapas genom direktivet inte bör vara tillämplig på exempelvis tjänster där överföringen av medel från betalaren till betalningsmottagaren är baserad på papperscheckar, pappersbaserade växlar, skuldebrev eller andra instrument. Utbetalningar av medel via pappersbaserade instrument som utbetalningsavier omfattas inte av den nu föreslagna lagstiftningen. Den nu aktuella bestämmelsen är alltså inte tillämplig på transaktioner där överföringen av medel till betalningsmottagaren sker via en utbetalningsavi. Särskilda bestämmelser om när kontanter sätts in på ett betalkonto I artikel 71 regleras de fall då en konsument sätter in kontanter på ett betalkonto hos en betaltjänstleverantör och kontanterna är i samma valuta som betalkontot. Då ska betaltjänstleverantören valutera beloppet och göra det tillgängligt efter det att medlen mottogs. Om betaltjänstanvändaren inte är konsument ska tillgängliggörande och valutering ske senast bankdagen efter den dag då betaltjänstleverantören mottog kontanterna. I promemorian föreslås en bestämmelse som motsvarar direktivet, förutom i det att uttrycket ersatts med uttrycket . I författningskommentaren anges att uttrycket bör tillämpas och ges samma innebörd som det har i distans- och hemförsäljningslagen (2005:59). Dessutom anges, när det gäller tidpunkten för mottagande av kontanter för insättning på ett betalkonto, att samma tolkning gäller som för mottagandet av en betalningsorder enligt direktivets och den föreslagna lagstiftningens huvudregel. Det anmärks att bestämmelsen om kontantinsättningar inte är tillämplig på insättningar i annan valuta än den som gäller för kontot. För sådana insättningar gäller de vanliga reglerna om att beloppet ska krediteras betalkontot senast nästföljande bankdag. Om däremot valutaväxling har skett på betalarens initiativ innan kontanterna sätts in på betalkontot, gäller enligt promemorians författningskommentar den särskilda, kortare tidsgränsen i den nu aktuella bestämmelsen. Avslutningsvis noteras i promemorians författningskommentar att beloppet ska valuteras och göras tillgängligt senast nästa bankdag om betaltjänstanvändaren inte är konsument, och att den bestämmelsen tar sikte på näringsidkares dagskassor samt mynthantering i större omfattning. har framfört att behovet av kontrollräkning av sedlar och mynt måste beaktas vid tolkningen av reglerna om genomförandetid vid kontantinsättningar. Den tolkning av direktivets bestämmelser som görs i Finans- inspektionens promemoria innebär att den betaltjänstleverantör som mottar kontanter för insättning på ett betalkonto kan fastställa en brytpunkt efter vilken kontantinsättningar ska anses ha mottagits Detta gör det möjligt för betaltjänstleverantören . 2009/10:220 som mottar kontanterna att göra nödvändiga kontroller i de fall då en kontantinsättning görs bankdagens slut. En brytpunkt får alltså, enligt denna tolkning, sättas så att insättningar efter denna tidpunkt anses mottagna nästföljande bankdag. Förutsättningen är dock att betaltjänstleverantören inte har möjlighet att genomföra de nödvändiga kontrollerna avseende kontantinsättningar som görs efter denna tidpunkt. Den i promemorian föreslagna tolkningen innebär att de kontanta medlen ska krediteras betalkontot efter det att medlen mottogs. Mottagandetidpunkten bestäms i sin tur av när (före eller efter brytpunkten) som kontanterna lämnades över till betaltjänstleverantören. Den tolkning som föreslås i promemorian förefaller väl avvägd såvitt avser frågan om när en kontantinsättning från en konsument ska anses vara mottagen. För att betaltjänstleverantörer ska kunna kontrollera och räkna upp större mängder kontanter innan kreditering av betalkontot sker bör de alltså ha möjlighet att fastställa en brytpunkt efter vilken kontantinsättningar anses mottagna första nästföljande bankdag. Det är viktigt att brytpunkten inte sätts alltför , med hänsyn till konsumenternas befogade intresse av att kunna få tillgång till medel som sätts in på deras betalkonton utan onödigt dröjsmål. En betaltjänst- leverantör som fastställer en viss bryttidpunkt bör särskilt beakta risken för att ett stort antal kontantinsättningar till mindre belopp påverkas om brytpunkten sätts alltför . Vid tillämpningen av brytpunkten bör betaltjänstleverantörerna också sträva efter att tillgodose konsumenternas befogade intresse av en snabb hantering av kontanta insättningar till små belopp, och när det är möjligt tillse att även konsumenters insättningar på mindre belopp mottas och krediteras samma bankdag även då insättningen sker efter den angivna brytpunkten. När det gäller frågan om hur snabbt kreditering av betalkontot ska ske efter det att de kontanta medlen mottagits, föreslås i promemorian att detta ska ske efter den tidpunkt då medlen togs emot. I avsnitt 8.6.2 noterades att uttrycket ges en betydelse i vissa bestämmelser i distans- och hemförsäljningslagen (2005:59) som avviker från den innebörd som uttrycket ges i lagförslaget i promemorian. Av de skäl som angetts i avsnitt 8.6.2 framstår det som mindre lämpligt att använda uttrycket i den nu aktuella bestämmelsen. I stället bör det framgå att betaltjänstleverantören ska tillgängliggöra och valutera det insatta beloppet efter det att de kontanta medlen mottogs, dvs. när uppräkning har skett.