prop · GX03220 · 2010-05-06 00:00:00 — Detta gäller bestämmelserna om närliggande verksamhet och skyddskrav (3 kap. 57 §§), bestämmelser om tystnadsplikt, åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism, upplysningsskyldighet, meddelandeförbud och ansvar vid brott mot meddelandeförbud (3 kap. 1216 §§). Dessutom omfattas registrerade betaltjänstleverantörer av bestämmelserna om tillhandahållande av betaltjänster genom ombud (3 kap. 17 §) och om uppdragsavtal (3 kap. 19 §). Registrerade betaltjänstleverantörer omfattas även av kraven i 4, 5 och 6 kap. och av vissa bestämmelser som särskilt gäller för dem i ifråga om vad som krävs för att undantas från tillståndskrav (2 kap. 3, 56 och 10 Det bör i lagen anges att ansvarar för tillsyn över att registrerade betaltjänstleverantörer följer lagen i tillämpliga delar samt Prop. 2009/10:220 och rådets förordning (EG) nr 924/2009, andra författningar som reglerar dess verksamhet, bolagsordning, stadgar, och interna instruktioner som har sin grund i en författning som reglerar dess verksamhet. ska föra register över betalningsinstitut och registrerade betaltjänstleverantörer Enligt direktivets artikel 13, som även berörts i avsnitt 7.4.2, ska medlemsstaterna upprätta ett offentligt register över betalningsinstitut och registrerade betaltjänstleverantörer, deras ombud och filialer. En motsvarande bestämmelse bör införas i lagen om betaltjänster. Av de skäl som anges i avsnitt 7.4.2 bör registret föras av . 12.1.3 Upplysningsplikt för betalningsinstitut, registrerade betaltjänstleverantörer och de som ansvarar för betalningssystem Regeringens förslag: , registrerade betaltjänst- leverantörer och de som ansvarar för betalningssystem ska lämna de upplysningar om sin verksamhet och därmed sammanhängande omständligheter till som inspektionen begär. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Skälen för regeringens förslag: Av direktivets artikel 21.1 a) framgår att betalningsinstitut ska tillhandahålla all information som krävs för att behöriga myndigheter ska kunna övervaka efterlevnaden av bestämmelserna i direktivets avdelning II, dvs. bestämmelser som rör verksamheten i betalningsinstitut och registrerade betaltjänstleverantörer, tillsyn över sådan verksamhet samt dessutom tillträde till betalnings- system. En bestämmelse med denna innebörd föreslås i promemorian. I promemorians författningskommentar anges att får begära in upplysningar om den verksamhet som betalningsinstituten driver samt därmed sammanhängande omständligheter. Dessutom sägs att betalningsinstituten ska lämna all den information som fordras för att ska kunna utöva sin tillsyn, och att bestämmelsen avser den löpande rapporteringen som betalningsinstituten ska ge in till inspektionen. I promemorian föreslås också att ska ha möjlighet att begära in viss information från registrerade betaltjänst- leverantörer. Dessa ska lämna de upplysningar om verksamheten som krävs för att inspektionen ska kunna kontrollera att de följer lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism, lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall och förordningen (EG) nr 1781/2006 om information om betalaren som ska åtfölja överföringar av medel. ska dessutom kunna begära in ytterligare I promemorians författningskommentar anges att bestämmelsen har utformats med 7 § lagen (1996:1006) om Prop. 2009/10:220 anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet som förebild, och att den syftar till att ge möjlighet att begära in information och upplysningar från registrerade betaltjänstleverantörer för att kontrollera att de följer bl.a. penningtvättsreglerna. Det bör, i enlighet med vad Lagrådet anfört i sitt yttrande, i lagen anges att betalningsinstitut, registrerade betaltjänstleverantörer och den eller de som ansvarar för betalningssystem ska lämna de upplysningar om sin verksamhet och därmed sammanhängande omständigheter till som inspektionen begär. I direktivets artikel 27 anges att en medlemsstat som medger att fysiska eller juridiska personer undantas från tillståndsplikt bl.a. ska underrätta kommissionen om hur många fysiska och juridiska personer som omfattas av undantaget och om det totala beloppet av de betalningstransaktioner som genomförts av dessa på årsbasis. För att ska kunna uppfylla sin skyldighet enligt direktivet krävs det att kan begära in information om volymen på genomförda betalningstransak- tioner från alla registrerade betaltjänstleverantörer. Möjligheten att begära in dessa uppgifter faller inom ramen för den upplysningsplikt som gäller enligt den nu föreslagna bestämmelsen i lagen om betaltjänster. Som närmare anges i avsnitt 12.2.11 nedan bör regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bemyndigas att meddela föreskrifter om bl.a. vilka upplysningar som registrerade betaltjänstleverantörer ska lämna till myndigheten. Regeringens förslag: får göra en platsundersökning hos ett betalningsinstitut, en registrerad betaltjänstleverantör eller ett utländskt företag som tillhandahåller betaltjänster i när det är nödvändigt. Dessutom får göra en platsundersökning hos en filial eller ett ombud till ett betalningsinstitut eller ett ombud till en registrerad betaltjänstleverantör, eller hos ett företag som utför visst arbete eller vissa funktioner åt ett betalningsinstitut eller en registrerad betaltjänstleverantör, om det behövs för tillsynen av institutet eller betaltjänstleverantören. En undersökning hos en registrerad betaltjänst- leverantör får enbart omfatta den verksamhet som avser tillhandahållande av betaltjänster. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. framför att bestämmelsen om platsundersökningar bör innehålla dels information om formerna för de undersökningar som får genomföra, dels angivande av vilka befogenheter har vid undersökningen. Skälen för regeringens förslag: Artikel 21.1 b anger att de behöriga myndigheterna ska ha rätt att genomföra inspektion på plats hos betalningsinstitut, ombud eller filialer som tillhandahåller betaltjänster på betalningsinstitutets ansvar eller hos enheter på vilka betaltjänst- verksamhet har lagts ut på entreprenad. I promemorian föreslås en Prop. 2009/10:220 bestämmelse till genomförande av denna bestämmelse i direktivet Med anledning av de remissynpunkter som framfört bör noteras att en liknande bestämmelse om behöriga myndigheters möjlighet att göra platsundersökningar också finns i artikel 50.2 c i direktivet om marknader för finansiella instrument (MiFID). Denna bestämmelse har genomförts i 23 kap. 4 § lagen (2007:528) om värde- pappersmarknaden. I författningskommentaren till denna bestämmelse (prop. 2006/07:115 s. 630 och 631) angavs att genom en undersökning på plats kan inspektera alla aspekter av företagets verksamhet som inspektionen har tillsyn över, och att det som regel främst torde vara fråga om att ta del av handlingar och studera rutiner på plats. Vidare uttalades att rätten att utföra platsundersökningar endast avser ett företags kontorslokaler och liknande och alltså inte inspektioner i privatbostäder. Motsvarande överväganden som gjordes i ovan anförda förarbeten bör vara vägledande även vid tillämpningen av den nu föreslagna bestämmelsen. I promemorian föreslås att möjligheten att göra platsundersökningar ska gälla avseende såväl betalningsinstitut som registrerade betaltjänst- leverantörer. Detta bör, till skillnad från i promemorians förslag, framgå direkt av den bestämmelse i lagen som rör platsundersökningar. Dessutom bör det noteras att den möjlighet till platsundersökning som har hos finansiella institut enligt 7 a § lagen (1996:1006) om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet enligt denna bestämmelses andra stycke är begränsad till att omfatta den verksamhet som är anmälningspliktig enligt lagen. Den möjlighet till platsundersökning hos registrerade betaltjänstleverantörer, deras ombud, filialer och uppdragstagare som nu ges bör på motsvarande sätt avgränsas så att den avser verksamheten avseende tillhandahållande av betaltjänster. 12.1.5 Samarbete mellan behöriga myndigheter Regeringens förslag: ska inom ramen för sin tillsyn samarbeta och utbyta information med andra behöriga myndigheter inom EES. ska på begäran av en behörig myndighet i ett annat EES-land lämna eller kontrollera information som behövs för att den myndigheten ska kunna utöva sin tillsyn. En behörig myndighet från ett annat EES-land får närvara vid en kontroll som utförs av , och inspektionen får också delegera uppgiften att genomföra en platsundersökning till en behörig myndighet i ett annat EES-land. ska samverka med andra myndigheter som ansvarar för tillsyn över regler som är tillämpliga på betaltjänstleverantörer, t.ex. avseende personuppgiftsbehandling eller penningtvätt och finansiering av terrorism. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag, dock att promemorians förslag inte anges att informationsutbyte ska ske även med vissa andra utöver utländska behöriga myndigheter. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. framför att kampen mot ekonomisk brottslighet förutsätter en effektiv tillsyn, uppföljning och utredning samt effektiva och avskräckande sanktioner. Enligt bör i sin tillsynsverksamhet ha en nära samverkan med t.ex. , , Ekobrotts- myndigheten och . Skälen för regeringens förslag: Direktivets artikel 24 innehåller bestämmelser om samarbete och utbyte av information mellan behöriga myndigheter i olika EES-länder. I promemorian föreslås en bestämmelse som kortfattat uppställer liknande bestämmelser. Det framgår av direktivets artikel 24 att medlemsstaternas behöriga myndigheter ska vara skyldiga att samarbeta och utbyta information. När liknande bestämmelser i direktivet om marknader för finansiella instrument (MiFID) genomfördes i svensk lag, ansåg regeringen att det var lämpligt att i lag slå fast att ska samarbeta och utbyta information med andra länders behöriga myndigheter (prop. 2006/07:115 s. 517). Motsvarande överväganden gör sig gällande också i fråga om genomförandet av betaltjänstdirektivets regler i denna del. Kravet på samarbete och informationsutbyte bör alltså framgå av en uttrycklig bestämmelse i lagen om betaltjänster. Det bör i detta sammanhang särskilt framhållas att uttrycket behörig myndighet inte enbart innefattar sådana tillsynsmyndigheter i andra EES- länder som har fått i uppdrag att utöva tillsyn över efterlevnaden av direktivets regler i respektive land. Dessutom anges uttryckligen i direktivets artikel 24.1 att de behöriga myndigheterna i lämpliga fall ska samarbeta med och medlemsstaternas nationella centralbanker. Av artikel 24.2 framgår också att medlemsstaterna ska tillåta utbyte av information mellan sina behöriga myndigheter och andra medlemsländers behöriga myndigheter som utövar tillsyn över betalningsinstitut. På motsvarande sätt ska utbyte av information kunna ske med , nationella centralbanker och andra offentliga myndigheter med ansvar för tillsyn av betalnings- och avvecklingssystem. Dessutom ska informationsutbyte kunna ske med andra relevanta myndigheter som utses enligt betaltjänstdirektivet, dataskyddsdirektivet (95/46/EG), det tredje penningtvättsdirektivet (2005/60/EG) eller annan unionsrätt som är tillämplig på betaltjänstleverantörer. Att kretsen av myndigheter på detta sätt utsträcks utöver de behöriga myndigheter som utses i enlighet med betaltjänstdirektivets regler bör framgå av den nu aktuella bestämmelsen i lagen om betaltjänster. Syftet är att den nu föreslagna bestämmelsen ska ge möjlighet att utbyta information med de myndigheter som räknas upp i direktivets artikel 24.1 och 24.2. Detta innebär att i den utsträckning som krävs ska samarbeta bl.a. med den myndighet som ansvarar för tillsyn avseende personuppgiftsbehandling (Datainspektionen) och de myndigheter utöver som ansvarar för tillsyn över efterlevnaden av reglerna avseende penningtvätt och finansiering av terrorism. Det framgår vidare av artikel 25.3 andra meningen att den behöriga Prop. 2009/10:220 myndigheten i ett betalningsinstituts hemmedlemsstat får delegera uppgiften att genomföra en kontroll på plats av en filial eller ombud till ett betalningsinstitut som står under dess tillsyn till en behörig myndighet i det EES-land där filialen eller ombudet är verksamt. En motsvarande bestämmelse bör införas i lagen om betaltjänster. bör ges möjlighet att delegera uppgiften att genomföra en kontroll på plats av en filial eller ombud till ett betalningsinstitut som står under dess tillsyn till en behörig myndighet i det andra land inom EES där filialen eller ombudet är verksamt. Om delegering enligt denna bestämmelse sker innebär detta en överlåtelse av tillsynsansvaret till en utländsk myndighet. Detta utgör en internationell överenskommelse enligt 10 kap. regeringsformen, vilket i sin tur medför att bestämmelsen om överlåtelse av förvaltningsuppgift i 10 kap 5 § fjärde stycket regeringsformen blir tillämplig. Av denna bestämmelse följer att i lag får bemyndiga regeringen eller annan myndighet att i särskilda fall besluta om sådan överlåtelse. Om uppgiften innefattar myndighetsutövning ska beslutet fattas med tre fjärdedels majoritet av de röstande. Detta innebär att beslutet i det aktuella lagstiftningsärendet bör fattas med iakttagande av bestämmelserna i 10 kap. 5 § fjärde stycket regeringsformen, på samma sätt som skett vid införandet av liknande bestämmelser i annan lagstiftning (bet. 2005/06:FiU22 s. 13 och prop. 2006/07:5 s. 323). Regeringens förslag: En revisor som får kännedom om oegentligheter vid fullgörandet av sitt uppdrag i ett betalningsinstitut ska rapportera dessa förhållanden till . Motsvarande rapporteringsskyldighet för revisorn gäller om han eller hon får kännedom om sådana förhållanden vid fullgörande av uppdrag som revisor i ett betalningsinstituts moderföretag eller dotterföretag, eller ett företag som har en likartad förbindelse med betalningsinstitutet. Samma rapporteringsskyldighet gäller även för särskilda granskare. Promemorians förslag: I promemorian föreslås en bestämmelse som innebär rapporteringsskyldighet för revisor eller särskild granskare i ett betalningsinstitut som är aktiebolag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. framför att den föreslagna lagen avses tillämpas på såväl svenska aktiebolag som svenska ekonomiska föreningar och att relevanta bestämmelser därför bör hänvisa såväl till aktiebolagslagen som lagen om ekonomiska föreningar. Skälen för regeringens förslag: En skyldighet för revisor, som vid fullgörandet av sitt uppdrag får kännedom om vissa former av oegentligheter, att rapportera till finns i flera lagar som reglerar tillsynen av finansiella företag, bl.a. i 23 kap. 8 § lagen värdepappersmarknaden och 13 kap. 10 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. I promemorian föreslås en motsvarande bestämmelse som avser rapporteringsplikt vid fullgörande revisor i ett betalningsinstitut. enligt lagen om betaltjänster vara antingen aktiebolag eller ekonomiska Prop. 2009/10:220 föreningar. har påpekat framstår det därför som lämpligt att det i lagen hänvisas till relevanta bestämmelser i såväl aktiebolagslagen (2005:551) som lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. I promemorians förslag anges att revisorn har rapporteringsskyldighet bl.a. om han eller hon vid fullgörandet av sitt uppdrag i betalningsinstitutet får kännedom om förhållanden som kan utgöra en icke oväsentlig överträdelse av någon författning som reglerar företagets verksamhet med betaltjänster. har påpekat att det i 13 kap. 10 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse anges att motsvarande rapporteringsskyldighet förutsätter att revisorn får kännedom om förhållanden som kan utgöra en väsentlig överträdelse av där angivna regler. Det framstår som angeläget att utforma den nu föreslagna regleringen på ett sätt som inte utan särskilda skäl avviker från de regler som gäller för andra finansiella företag. Det bör därför i lagen om betaltjänster anges att revisorns rapporteringsskyldighet inträder bl.a. när han eller hon vid fullgörandet av sitt uppdrag i betalningsinstitutet får kännedom om förhållanden som kan utgöra en väsentlig överträdelse av någon författning som reglerar företagets verksamhet med betaltjänster. Av samma skäl bör det i bestämmelsen anges att rapporterings- skyldigheten gäller när revisorn i sitt uppdrag får kännedom om vissa förhållanden. På samma sätt som i bestämmelsen i lagen om bank- och finansieringsrörelse bör det i nu föreslaget lagrum i lagen om betaltjänster anges att rapporteringsskyldigheten gäller för såväl revisorer som särskilda granskare. Bestämmelsen innebär sålunda att rapporterings- skyldighet inträder när en revisor eller en särskild granskare i ett betalningsinstitut vid fullgörandet av sitt uppdrag får kännedom om förhållanden som (i) kan utgöra en väsentlig överträdelse av någon författning som reglerar företagets verksamhet med betaltjänster, (ii) kan påverka företagets fortsatta verksamhet negativt, eller (iii) kan leda till att revisorn avstyrker att balansräkningen eller resultaträkningen fastställs eller till anmärkning enligt 9 kap. 33 eller 34 §§ aktiebolagslagen (2005:551) eller 8 kap. 13 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. En revisor eller en särskild granskare bör ha motsvarande rapporteringsskyldighet om han eller hon får kännedom om sådan information som beskrivits vid fullgörande av uppdrag i ett moder- eller dotterföretag till betalningsinstitutet, eller i ett företag som har en likartad förbindelse med institutet. Regeringens förslag: Betalningsinstituten ska genom avgifter bekosta avseende registrerade betaltjänstleverantörer ska bekostas genom avgifter Promemorians förslag: I den i promemorian föreslagna bestämmelsen hänvisas till förordningar avseende uttag av avgifter i samband med tillsyn och ärendeprövning hos . förslag anges inte att även verksamhet avseende Prop. 2009/10:220 registrerade betaltjänstleverantörer ska bekostas genom avgifter. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. framför att det av lagstiftningen bör framgå att avgifter kan tas ut även av registrerade betaltjänstleverantörer. Skälen för regeringens förslag: En bestämmelse om att Finans- inspektionens tillsynsverksamhet ska bekostas av betalningsinstituten genom avgifter föreslås i promemorian. I bestämmelsen hänvisas till förordningen (2007:1135) om årliga avgifter för finansiering av verksamhet. Det föreslås dels att tillsynen ska bekostas genom årliga avgifter från instituten, dels att förordningen (2001:911) om avgifter för prövning av ärenden hos gäller vid prövning av ansökningar och anmälningar inom ansvarsområde. Liknande bestämmelser finns i 13 kap. 16 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse och 23 kap. 1214 §§ lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. Dessa bestämmelser hänvisar dock inte till de förordningar som nämns i den i promemorian föreslagna bestämmelsen. Det framstår inte som nödvändigt att i lag uttryckligen hänvisa till de förordningar som gäller avseende avgiftsuttag i samband med tillsyn och ärendeprövning hos . I stället kan bestämmelsen utformas på liknande sätt som i 13 kap. 16 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. I promemorian föreslås inte någon bestämmelse avseende avgiftsuttag från registrerade betaltjänstleverantörer. Det kan dock noteras att en möjlighet för att ta ut avgifter även av anmälningspliktiga finansiella institut följer av 13 § lagen (1996:1006) om anmälningsplikt. Det framstår som lämpligt att ges motsvarande möjligheter att ta ut avgifter av de registrerade betaltjänstleverantörer som medges undantag från tillståndskravet enligt den nu föreslagna lagstiftningen. En bestämmelse med denna innebörd bör därför tas in i lagen om betaltjänster. 12.1.8 Tillsyn över efterlevnaden av reglerna i förordningen om gränsöverskridande betalningar Regeringens förslag: ska utöva tillsyn över att bestämmelserna i förordningen (EG) nr 924/09 om gränsöverskridande betalningar efterlevs. Promemorians förslag: Tillsyn över förordningens regler tas inte upp i Remissinstanserna: Eftersom promemorian inte omfattar denna fråga har remissinstanserna inte kunnat anföra några synpunkter i denna del. Skälen för regeringens förslag: Reglerna i förordningen (EG) nr 924/09 har tagits upp i avsnitt 5.4. Förordningen är bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater, men innehåller också bestämmelser som innebär att medlemsstaterna ska utse behöriga myndigheter och inrätta förfaranden för klagomål och tvistelösning. förordningen att medlemsstaterna ska se till att det finns bestämmelser Prop. 2009/10:220 om sanktioner vid överträdelser av förordningens regler. För att genomföra förordningens artikel 9 i bör det utses behöriga myndigheter som ansvarar för att förordningens regler följs. Eftersom förordningen reglerar vissa angivna frågor inom ramen för tillhandahållande av betaltjänster, framstår det som lämpligt att , som enligt de skäl som framförts i avsnitt 12.1.2 bör vara ansvarig tillsynsmyndighet såvitt avser efterlevnaden av betaltjänstdirektivets regler, även ges i ansvar att utöva tillsyn över efterlevnaden av förordningens regler. Det bör därför i lagen om betaltjänster anges att tillsynsansvar även omfattar efterlevnaden av reglerna i förordningen. Det bör noteras att detta också innebär att de nu föreslagna bestämmelserna om samarbete med andra länders behöriga myndigheter blir tillämpliga även såvitt avser tillsyn över efterlevnaden av förordningens regler. Detta innebär att kraven på gränsöverskridande samarbete i förordningens artikel 12 är uppfyllt såvitt avser tillsynsverksamhet. Betaltjänstdirektivet innehåller vissa bestämmelser som i allmänna termer tar upp sanktioner och ingripanden mot aktörer som inte följer direktivets I artikel 20.2 anges att de behöriga myndigheterna ska ha alla befogenheter som de behöver för att fullgöra sina uppgifter i fråga om tillståndsgivning och tillsyn avseende efterlevnaden av bestämmelserna i direktivets avdelning II, dvs. artikel 21.1 d) att behöriga myndigheter ska kunna tillfälligt upphäva eller återkalla ett betalningsinstituts tillstånd under vissa förutsättningar. Dessutom anges i artikel 21.2 att behöriga myndigheter ska kunna besluta om sanktioner och vidta åtgärder för att avbryta observerade överträdelser eller orsakerna till sådana överträdelser. Av artikel 21.3 framgår att de behöriga myndigheterna ska kunna vidta åtgärder för att säkerställa att ett betalningsinstitut har ett tillräckligt kapital. Dessutom anges i artikel 81.1 att det ska finnas regler om sanktioner för överträdelser av sådan nationell lag som genomför direktivet, och att sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. 81.1 omfattar samtliga de nationella bestämmelser som har antagits i enlighet med direktivet, inte enbart avseende dess avdelning II. 12.2.2 Ingripanden mot betalningsinstitut Regeringens förslag: Om ett betalningsinstitut har åsidosatt sina skyldigheter enligt lagen om betaltjänster eller andra tillämpliga regler, ska ingripa genom ett föreläggande, ett förbud att verkställa ett beslut eller en anmärkning. Om överträdelsen är allvarlig ska betalningsinstitutets tillstånd återkallas eller, om det är tillräckligt, en varning meddelas. får avstå från att ingripa om överträdelsen är ringa eller ursäktlig, eller om institutet gör rättelse. får också avstå från ingripande om något annat organ har vidtagit tillräckliga åtgärder mot betalningsinstitutet. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag.