prop · GX03150 · 2010-03-31 00:00:00 — Vid rådsmötet följdes Åremötena upp genom att slutsatser om eko- effektiv ekonomi antogs. Vikten av att identifiera konkreta åtgärder och ta fram riktlinjer så att detta begrepp genomsyrar den kommande strategin för tillväxt och jobb 2020 framhölls, liksom betydelsen av att förbättra kopplingarna mellan denna strategi och EU:s strategi för hållbar utveckling (se faktapromemoria 2008/09:FPM155). slutsatserna välkomnas också meddelandena om en översyn av miljöpolitiken 2008 (KOM(2009) 304) och Bortom BNP Att mäta framsteg i en föränderlig värld (KOM(2009) 433). hållbar utveckling ska utvecklas och ett öppet forum för erfarenhetsutbyte om marknadsbaserade styrmedel ska inrättas före mitten av 2010. Utestående frågor vid rådsmötet om vikten av skatteväxling och värdet av koldioxidskatt kunde lösas genom nedtonade formuleringar i ett kompromissförslag från ordförandeskapet. och information med respektive miljö- och jordbruksutskottet ägde rum inför rådsmötet. arrangerade det svenska ordförandeskapet en högnivåkonferens i på temat städer och den globala Syftet med konferensen var att stärka EU:s arbete Skr. 2009/10:150 med hållbar stadsutveckling och energi- och klimatsmart byggande och att ge underlag för ett inspel till partsmötet inom klimatkonventionen i . Vid konferensen deltog förutom företrädare för EU:s medlemsstater och kommissionen också företrädare för andra EU- institutioner, ansökarländer och städer, samt bl.a. , , och Clinton Climate Initiative. Konferensen underströk städernas viktiga roll i klimatarbetet och att kan vara en viktig internationell förebild för hållbar stadsutveckling och miljöteknik. efterfrågade uttryckligen mer samarbete och stöd för att få till stånd en mer hållbar och klimatvänlig urbanisering. Konferensen kunde följas via en webb-utsändning från Den har även dokumenterats i konferens- rapporten of the solution. Inspelet till klimatmötet i genomfördes i form av ett seminarium i på Europeiska kommissionen, och talade om insatser för hållbar stadsutveckling och klimat. Företrädare för samt staden redovisade svensk-kinesiskt samarbete kring hållbara städer. Världsnaturfonden med flera deltog i en avslutande paneldiskussion som fokuserade städernas roll i klimatarbetet. Förhandlingarna om förslaget till reviderad förordning för EU:s miljö- märke Blomman (se faktapromemoria 2007/08:FPM140) fortsatte under vårens tjeckiska ordförandeskap. Förslaget syftar till att effektivisera systemet och intressera fler företag och konsumenter för märkningen genom att förenkla rutinerna, sänka avgifterna, möjliggöra märkning på vissa livsmedel samt anpassa systemet för att bättre överensstämma med kommissionens andra åtgärder för en hållbar konsumtion och produktion. har i förhandlingarna arbetat för att en förhandskontroll utförd av tredje part ska bibehållas, liksom för ett system med årsavgifter på en högre nivå än i kommissionens förslag. verkade också för att nationella och regionala miljömärkningar såsom Svanen ska kunna utvecklas parallellt med EU:s miljömärke, och ställde sig tveksam till den föreslagna utvidgningen till livsmedel. överenskommelse med i första behandlingen nåddes i Överenskommelsen tillmötesgår i stora delar svenska synpunkter, dock önskade ytterligare höjningar av avgifterna jämfört med Beslut om och rådets förordning om ett EU- Unionens miljölednings- och miljörevisionsordning Förhandlingarna om en reviderad förordning om unionens miljölednings- och miljörevisionsordning (Emas) påbörjades under det franska ordförandeskapet och avslutades under det tjeckiska ordförandeskapet, som nådde en överenskommelse med i första behandlingen (se faktapromemoria Skr. 2009/10:150 2007/08:FPM142) Beslut om en reviderad förordning för unionens miljölednings- och miljörevisionsordning togs av rådet och Europa- parlamentet . Emas är ett frivilligt, marknadsbaserat styrmedel som ger företag och organisationer en struktur att arbeta med sin miljöpåverkan på ett effektivt sätt. Emas kommer i stort att fungera på samma sätt som tidigare och de allmänna kraven för deltagande kommer i stort att vara desamma: En organisation kan delta i Emas förutsatt att den tar fram en miljöpolicy, genomför en miljöutredning, inrättar ett miljöledningssystem, genomför en intern miljörevision och utarbetar en miljöredovisning. När miljöredovisningen har kontrollerats och godkänts av en oberoende miljökontrollant kan organisationen ansöka om registrering hos ett behörigt organ. För att behålla sin registrering måste organisationen regelbundet rapportera hur den förbättrat sin miljöprestanda och visa att den efterlever tillämpliga lagstadgade miljökrav. De ändringar som har gjorts i förordningen avser bl.a. geografisk räckvidd, stärkt mekanism för regelefterlevnad, skärpt miljörapportering med rapportering av kärnindikatorer samt riktlinjer för bästa praxis när det gäller miljöledning. Villkor och förfaranden för ackreditering och kontroll harmoniseras för att man ska komma till rätta med att minska den administrativa bördan och skapar incitament för organisationer att registrera sig enligt Emas. De globala förhandlingarna om det klimatavtal som ska ta vid när Kyotoprotokollets första åtagandeperiod slutar intensifierades starkt . för i var det tänkta slutmålet för den process som inleddes vid . Med utgångspunkt i det arbetsprogram som antogs i var förväntningarna höga på arbetet som skulle resultera i en detaljerad överenskommelse under mötet i . Den nya amerikanska administration som tillträdde sågs som en nyckel till möjlig framgång. Detta förstärktes när administrationen valde att bjuda in världens största ekonomier till diskussioner inom ramen för ett nytt forum on Climate and Energy som skulle träffas ett flertal gånger . presenterade kommissionen ett omfattande meddelande om en kommande klimatöverenskommelse i . Meddelandet presenterade konkreta förslag att ta ställning till och fokuserade i synnerhet på möjliga mål för utsläppsreduktioner för utvecklade länder samt åtgärder för utvecklingsländer, behovet av klimatfinansiering för utsläppsreduktioner och anpassningsåtgärder, samt beskrev en möjlig roll för utsläppsmarknader. underlag blev viktigt , men särskilt i inledningen av det tjeckiska ordförandeskapet. Det tjeckiska ordförandeskapet gjorde ansträngningar för att utveckla EU:s position om finansiering av både anpassningsåtgärder och utsläppsminskningar. Gemensamma möten mellan medlemsstaternas finans- och miljöministerier för att underlätta en gemensam ståndpunkt i frågan. Ordförandeskapet etablerade också en arbetsgrupp under (on the Economic and Financial Aspects of Climate Change), med representanter från alla medlemsländer, vilken hade till uppgift att ta fram underlag till EU:s ståndpunkt om klimatfinansiering inför Köpenhamns- konferensen. Vid rådsmötet antogs rådsslutsatser kring en framtida klimatregim med förtydligade krav på åtgärder från utvecklade länder samt utvecklingsländer, en tydligare beskrivning av växthusgas- marknadernas roll och storleksordningen på finansieringsbehov för anpassningsåtgärder och utsläppsreduktioner. Oenigheten var stor om vilka krav EU bör ställa på andra industriländer för att uppgradera sina utsläppsminskningar från jämfört med nivå. Det rådde också oenighet om nya finansieringskällor. Vid det informella miljöministermötet i diskuterades särskilt frågan om anpassning till klimatförändringar med utgångspunkt från kommissionens presenterade vitbok (se faktapromemoria 2008/09:FPM116). Diskussionen vid mötet inledde förhandlingarna om slutsatser om anpassning, som kunde antas utan diskussion vid rådsmötet . Den mer övergripande ståndpunkten i klimatfrågan var också föremål för diskussion vid rådsmötet . Höstens svenska ordförandeskap rivstartade klimatarbetet med ett informellt miljöministermöte i , som förutom eko- effektiv ekonomi tog upp de avgörande utestående frågorna i EU:s ståndpunkt i klimatfrågan. Miljöministrarna diskuterade gapet mellan lagda bud om utsläppsminskningar och de minskningar som vetenskapen identifierat som nödvändiga, finansieringsfrågan och hur det finansiella ansvaret ska fördelas mellan medlemsstaterna, samt kriterier för jämförbarhet för att EU ska uppgradera sina utlovade utsläpps- minskningar från . Miljöministern fick ett tydligt besked från sina kollegor om att EU fortsatt bör inta en ledarposition och att uppgraderingen till ska användas som verktyg för att pressa andra parter i förhandlingarna till ökade utsläppsminskningar. Under den tidiga hösten fördjupades därefter arbetet med att utmejsla EU:s förhandlingsmandat inför genom en omfattande behandling av frågorna i EU:s rådsarbetsgrupper och i Coreper. Vid miljörådet antogs en omfattande EU-ståndpunkt inför Köpenhamnsförhandlingarna på samtliga förhandlingsfrågor med undantag för de klimatfinansieringsfrågor som behandlats av Ekofin. Särskilt svåra frågor vid rådsmötet var de som rörde ett långsiktigt mål för utsläppsminskningar för EU, utsläppsmål för internationell sjö- och luftfart, regelverk för att bokföra skogsbrukets upptag och utsläpp samt överskottet av tilldelade utsläppsrätter i Kyotoprotokollet. Ett långsiktigt mål om utsläppsminskningar till 2050 för EU kunde antas, liksom mål för luft- och sjöfart, vilka ska minska sina utsläpp respektive till 2020 jämfört med . Man kunde också enas om att förekomsten av stora överskott av tilldelade utsläppsrätter i Kyotoprotokollet kan vara ett problem från en miljöintegritetssynpunkt. behandlade klimatfinansieringsfrågor och slutsatser antogs av . ställde sig bakom kommissionens uppskattningar om att det totala behovet av finansiering av klimatåtgärder i utvecklingsländer beräknas uppgå till ca 2020, liksom bedömningen att bör komma från internationell offentlig finansiering. fastslog att alla länder, utom de minst utvecklade, bör bidra till klimatfinansieringen och att bidragen bör ske utifrån en fördelningsnyckel som baseras på länders BNP och utsläppsnivåer. betonade vikten av internationellt offentligt stöd för snabbt igångsättande och noterade kommissionens uppskattning av det totala behovet på ca 2010 2012. Vidare framhölls att EU, under vissa villkor, är redo att ta sin skäliga andel av behoven av offentlig finansiering, såväl på kort sikt som på medellång sikt . bekräftade även miljörådets slutsatser och förtydligade på några punkter EU:s hållning. Ett extra rådsmöte arrangerades . Syftet var att förbereda miljöministrarna för förhandlingarna i och komma överens om hur EU:s ståndpunkt bäst skulle användas. Slutsatser publicerades inte från detta möte. Den politiska överenskommelse som slöts vid klimatmötet i ligger under EU:s målsättning. Vissa framsteg gjordes i tekniska frågor, inte minst när det gäller frågan om minskad avskogning. De utvecklade länderna åtog sig att, under 20102012, bidra med 30 miljarder USD till klimatåtgärder i utvecklingsländer. På lång sikt är målsättningen att mobilisera 100 miljarder USD 2020. Bidrag till åtgärder för minskad avskogning gavs speciell uppmärksamhet, både kort- och långsiktigt. Vidare görs åtaganden om att etablera en , samt en högnivåpanel som ska se över de finansiella flödena. De övergripande ambitionerna presenterades i ett Accord som dock alla parter till Klimatkonventionen inte kunde ställa sig bakom. Det beslutades att förhandlingsarbetet som bedrivits i två tillfälliga arbetsgrupper sedan 2007 ska fortsätta med mål att anta resultatet av dessa gruppers arbete vid nästa partsmöte i . Med grund i den till samtliga 26 övriga medlemsstater som miljöministern genomförde kunde det svenska ordförandeskapet med gott förtroende företräda EU i de internationella och multilaterala möten i klimatfrågan på olika nivåer som ägde rum . Det gäller den informella s.k. Grönlandsdialogen under danskt ledarskap, möten inom G8 och , liksom högnivåmötet i klimatfrågan i . Särskilt kan nämnas , som hade sex möten för världens 17 största ekonomier (inklusive EU genom ordförandeskapet) där miljöministern deltog vid samtliga möten. Forumet blev en viktig Skr. 2009/10:150 diskussionsplats för ministrar ansvariga för klimatfrågan innan Vid mötet i , , som skedde på stats- och regeringschefsnivå antogs en deklaration som gav sitt stöd för det av EU formulerade målet om att begränsa den globala temperaturhöjningen till under två grader. Samråd och information med respektive miljö- och jordbruksutskottet skedde inför rådsmötet , , , och . Miljö- och jordbruksutskottet höll överläggning med regeringen om den svenska ståndpunkten i de internationella klimatförhandlingarna . inleddes arbetet att genomföra klimat- och energipaketet i medlemsstaterna och att reglera i detalj hur EU:s system för handel med utsläppsrätter ska fungera efter den andra handelsperioden som avslutas . Centralt forum för genomförandet av klimat- och energipaketet är . Bland frågor som behandlats av kommittén märks särskilt koldioxid- läckage, dvs. hur EU undviker att företag flyttar produktion och investeringar till länder utanför EU som följd av högre kostnad för utsläpp inom EU, EU-gemensamma regler för tilldelning av utsläpps- rätter och stöd till demonstrationsprojekt inom förnybar energi, samt koldioxidavskiljning och lagring. En lista över vilka industrisektorer som anses vara utsatta för risk för koldioxidläckage och som därmed ska vara berättigade till gratis tilldelning av utsläppsrätter upp till ett visst riktmärke beslutades . Kommittén fortsätter sitt arbete med övriga frågor . 44.3 Naturresurser och biologisk mångfald för biologisk mångfald och invaderande arter Mot bakgrund av den handlingsplan för att hejda förlusten av biologisk mångfald som kommissionen presenterade (se fakta- promemoria 2005/06:FPM114) lade kommissionen fram en halvtidsutvärdering av handlingsplanen. kommissionen, på uppmaning av rådets slutsatser , ett meddelande om invaderande arter som hotar den biologiska mång- falden (se faktapromemoria 2008/09:FPM79). konstaterar kommissionen att det är osannolikt att EU skulle uppnå målet att hejda förlusten av biologisk mångfald trots att handlings- planen har antagits och en rad åtgärder genomförts. invaderande arter redovisar kommissionen såväl de hotbilder som finns och ett antal möjliga åtgärder på EU-nivå. ställer sig positivt till meddelandena och betonar att arbetet för biologisk mångfald bör utvärderas utifrån såväl naturvårdens som ett Även sociala och ekonomiska värden av Skr. 2009/10:150 betydelse för en långsiktig hållbar samhällsutveckling bör vägas in. rådsmötet antog miljöministrarna slutsatser som betonar integrering av biologisk mångfald nationellt och EU:s policy och regelverk, och som uppmanar kommissionen att utarbeta en effektiv strategi för hantering av invaderande arter, som kan fylla luckor i och vid behov förändra befintliga regler. Samråd och information med respektive miljö- och jordbruksutskottet hölls inför rådsmötet. EU:s förberedelser för partsmöte inom FN:s konvention för biologisk mångfald Då vårens tjeckiska ordförandeskap antog slutsatser om EU:s interna arbete för att hejda förlusten av biologisk mångfald och invaderande arter kunde höstens svenska ordförandeskap koncentrera sitt arbete på att påbörja diskussionerna inom EU om nya, globala mål för biologisk mångfald inför partsmötet inom FN:s konvention för biologisk mångfald (Convention on Biological Diversity, CBD). Som ordförande arrangerade ett högnivåmöte om biologisk mångfald i . Mötet följde upp kommissionens möte i , belyste ytterligare kopplingarna till klimatförändringar och gav utrymme åt den rapport om värdet av biologisk mångfald som arbetas fram på initiativ av G8:s miljöministrar. Vid rådsmötet antog miljöministrarna slutsatser som sätter ramar för de nya mål och strategier för biologisk mångfald som ska tas . Slutsatserna innehåller ett antal strategiska principer för att skapa en global strategi med stöd på högsta nivå, bestående av visioner, konkreta mål och åtgärder samt en noggrann uppföljning. Slutsatserna innebär att värdet av ekosystemtjänster bör integreras fullt ut i samhällsplaneringen och understryker betydelsen av biologisk mångfald för att undgå katastrofala miljöförändringar som t.ex. klimatförändringar och ekosystemkollaps med följder för försörjning och ekonomiskt välstånd. Slutsatserna ger en grund för att EU:s egen målsättning, som ska beslutas , utvecklas med de globala problemen för ögonen, och att EU visar ledarskap genom att göra åtaganden att förbättra för svårt utsatta länder och minska sin egen globala påverkan. Samråd och information hölls i respektive miljö- och jordbruksutskottet inför rådsmötet. hölls två förhandlingsmöten med syfte att det tionde partsmötet inom CBD ska anta en internationell regim för tillträde till genetiska resurser och rättvis fördelning av deras nytta. Kommissionens roll i förhandlingarna stärktes , genom att miljörådet beslutade att ge kommissionen mandat att företräda EU i alla förhandlade frågor utom de som berör skydd av traditionell kunskap om genetiska resurser. Denna regims beskaffenhet diskuterades, och det stod klart att processen är inriktad mot att förhandla fram ett protokoll under CBD. EU framförde förslag om efterlevnads- bestämmelser av nationell lagstiftning om genetiska resurser, som bygger på en internationell gemensam förståelse av begreppet misappropriation. Förslaget innebär ett krav på länder med användare av genetiska Skr. 2009/10:150 resurser att säkra efterlevnad av nationella regler, om dessa uppfyller EU:s förslag motarbetades av framträdande G77-länder, som i stället ville ha en internationell reglering av efterlevnad och/eller verkställande av ursprungsländers domslut. EU:s förslag fick stöd av de flesta och några G77-länder. Operativ text om skydd för traditionell kunskap som är kopplad till genetiska resurser förhandlades. Många utvecklingsländer och även argumenterade för att misappropriation även bör omfatta traditionell kunskap. EU och andra hänvisade denna fråga till (). De flesta parter var överens om att urfolk ska bestämma om tillträde till traditionell kunskap genom att ge förhandsmedgivande, detta med hänvisning till bl.a. FN:s urfolksdeklaration, trots att en sådan rätt går utöver bestämmelser i . Under det svenska ordförandeskapet hölls även ett förhandlingsmöte under CBD om skydd för traditionell kunskap om biologisk mångfald. företrädde EU och verkade med framgång för att färdigförhandla en etisk uppförandekod och att se till att processen för att respektera och på ett rättfärdigt sätt sprida urfolkens relevanta kunskap om biologisk mångfald fortskrider med ett utvecklat handlingsprogram. höll FN:s miljöprogram () ett andra konsultationsmöte om inrättandet av en mellanstatlig plattform för kunskap om biologisk mångfald och ekosystemtjänster (IPBES). framgång för att EU skulle enas om vilken funktion en sådan plattform bör fylla, och vilken relation den bör ha till existerande avtal och drev även på för att EU skulle kunna konstruktivt bemöta G77:s krav på att plattformen ska ägna sig åt kapacitets- EU:s linje gick ut på att undvika dubbelarbete men att se till att den kunskap som tas fram bl.a. kan belysa behov av EU:s förberedelser för partsmöte inom Cartagenaprotokollet om Cartagenaprotokollet om biosäkerhet till FN:s konvention om biologisk mångfald reglerar den internationella handeln med genetiskt modifierade har EU fortsatt arbetet med att förbereda EU:s ståndpunkter inför Cartagenaprotokollets partsmöte . hölls ett förhandlingsmöte för att diskutera framtagandet av ett skadeståndsregim under protokollet. EU har varit en aktiv förhandlingspart i dessa förhandlingar inom ramen för det förhandlingsmandat som rådet har antagit. ordförandeskapet har arbetet att förbereda EU:s ståndpunkter inför partsmötet fortsatt och intensifierats. om skydd av vilda djur och växter ständiga kommitté höll sitt 29:e möte . Vid mötet antogs en rekommendation om klimatförändringars påverkan på biologisk mångfald, inklusive en bilaga med riktlinjer för evertebrater (ryggradslösa djur), kärlväxter samt skyddade områden. 2009/10:150 Mötesregler för val till konventionens byrå ändrades också så att parterna själva föreslår kandidater i ett mer transparent röstningsförfarande. Berndeklarationen antogs också, som ger riktlinjer till parterna i dess arbete med bevarande och hållbart nyttjande av biologisk mångfald i och därefter. var drivande för att få igenom skärpta rekommendationer avseende invasiva främmande arter; mindre indisk mungo och mårdhund, den senare ökande i . föreslog skärpningar avseende åtgärder mot etablerade bestånd, förekomst i spridningsområden samt i skyddade och känsliga områden. Förordning om handel med sälprodukter hölls intensiva förhandlingar utifrån kommissionens förslag till förordning om handel med sälprodukter, (se faktapromemoria 2008/09:FPM40). I kommissionens förslag föreslogs bl.a. att handel med sälprodukter förbjuds, undantaget produkter från inuiternas husbehovsjakt. Enskilda länder kan beviljas undantag från förbudet. hade en sval inställning till förordningen eftersom den på intet sätt verkar för att förbättra djurskyddet vid jakt. ansåg att upprättandet av en internationell standard för säljakt skulle vara mer ändamålsenlig. arbetade i rådsarbetsgruppen för att få tillstånd ett undantag för småskalig säljakt där hållbart nyttjande och tillvaratagandet av produkterna från sälar var en central del. En stor majoritet av medlemsstaterna välkomnade förordningens utformning eller ville göra den striktare än vad kommissionen föreslagit genom att avlägsna alla möjligheter till undantag från förordningen. antogs förordningen innehållande undantag för småskalig säljakt som innebär att handel ska vara tillåten med sälprodukter som tillkommit efter jakt som regleras under nationell lag och har som enda syfte att förvalta resurser. Sälprodukterna får dock inte försäljas i vinstsyfte. innehöll förordningen ett generellt undantag för handel med sälprodukter från inuiternas traditionella jakt. röstade ja med en röstdeklaration gemensamt med och . I röstdeklarationen angavs att undantagen i förordningen är av fundamental vikt för att produkter från småskalig jakt och från inuiternas jakt fortsättningsvis ska kunna marknadsföras på den europeiska marknaden. Vidare framfördes att jakt inte är en fråga för unionen förutom i samband med hotade arters bevarande. Rådsdeklarationen uttryckte också sin oro för de negativa effekter som förordningen kommer att ha på handelspolitiken och den skada som förordningen sannolikt kommer att orsaka på handelsrelationerna med viktiga handelspartners. kommer en tillämpningsförordning att utarbetas inom . Förordningen om handel med sälprodukter trädde i kraft . Förbudsbestämmelsen träder i kraft . , och har begärt WTO-konsultation med anledning av förordningens ikraftträdande. Commission, IWC), som växer snabbt, har 88 medlemsländer och reglerar all valjakt på stora valar på allt vatten. EU:s medlemsstater har beslutat att i frågor som ryms inom fördraget ska de medlemsstater som är medlemmar i (samtliga utom två) inta en gemensam ståndpunkt baserad på rådsbeslut. Inför konventionens partsmöte på antog rådsmötet ett rådsbeslut om sin ståndpunkt som ska gälla för EU:s medlemsstater inför IWC:s partsmöten för de kommande tre åren. driver aktivt frågan om bevarande och hållbart nyttjande i syfte att EU ska ge sitt stöd till en gemensam förvaltningsplan som i enlighet med konventionens regler kan accepteras av av medlemmarna. I annat fall befarar att de länder som med stöd av olika bestämmelser bedriver en begränsad valjakt kan komma att lämna IWC och att valjakten som en konsekvens av detta utökas på ett okontrollerat sätt. Vid det senaste motsatte sig EU:s medlemsstater de nordiska ländernas och samtliga övriga IWC-länders ståndpunkt om en något utökad kvot för inuiternas jakt på . Detta trots att de krav för traditionell jakt av ursprungsbefolkningar som fastlagts inom IWC var uppfyllda.