prop · GY031d23 · 2010-10-12 00:00:00 — I landsbygdsprogrammet för perioden 2013 ingår ett antal åtgärder för att minska jordbrukets utsläpp av växtnäringsämnen. Ett flertal av dessa åtgärder har även en positiv effekt för klimatet. Särskilt kan nämnas ersättning för odling av fånggrödor och inrättande av skyddszoner, vilket minskar utsläppen av kväve till vatten och därmed lustgasavgången från det utlakade kvävet. De medel som öronmärktes för klimatåtgärder i landsbygdsprogrammet förväntas minska utsläppen av växthusgaser med koldioxid till 2013. Att åtgärder för att minska utsläppen av växtnäring till vatten och luft även kan ha positiva effekter för att minska utsläppen av växthusgaser framgår också i det regeringsuppdrag om handlingsprogram för minskade växtnäringsförluster och växthusgasutsläpp som redovisats av . De gröna näringarnas klimatarbete bidrar till minskade utsläpp av växthusgaser och en mer hållbar produktion och konsumtion. De satsningar som regeringen genomfört inom ramen för regeringens proposition En skogspolitik i takt med tiden (prop. 2007/08:108) kommer att förstärka dessa möjligheter. Genom en ökad produktion av biomassa kan ett ökat upptag av koldioxid åstadkommas. Biomassan kan antingen lagras i skogen eller ersätta andra mer energikrävande material samt utnyttjas som biobränsle. Även skogsmarken påverkar klimatet genom upptag och utsläpp av växthusgaser, vilket måste beaktas när man bedömer skogsbruksåtgärder för ökad tillväxt. Det är viktigt att den biologiska mångfalden bevaras vid ökad produktion av biomassa. Det finns även stor potential att minska negativ klimatpåverkan genom att minska den pågående avskogningen av skogsmark till annan markanvändning som sker i många . Energibesparingar är med all sannolikhet den åtgärd som på kort sikt får störst effekt i förhållande till insats. Genom att öka medvetandet hos den enskilde företagaren inom de areella näringarna kan energibesparingar göras. Detta bekräftas också av det regeringsuppdrag om energikartläggning av de areella näringarna som redovisades . De gröna näringarna har en nyckelroll i energiproduktion Tillförseln av biobränsle för energiproduktion har ökat . Diagram 2.4 Energitillförsel av biobränsle Källa: Sammanställning av statistik från . utgör produktionen av bioenergi från jord och skog cirka en femtedel av totala tillförda energi. av bioenergin kommer från skogssektorn och till stor del från industrins biprodukter. Jordbrukets produktion uppgår enligt den senaste statistiken till nära 2006. Av den svenska åkerarealen användes 2009 för energiproduktion. Därutöver kommer energiråvara från jordbrukets biprodukter. Regeringen har överlämnat propositionen Hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen (prop. 2009/10:164) till . I denna föreslås en ny lag om hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen. Lagen är ett led i genomförandet av direktivet om främjande av förnybar energi (2009/28/EG). har sju biogasanläggningar beviljats investeringsstöd om ett totalt belopp om . Som ett led i genomförandet av hälsokontrollen (se avsnittet Landsbygden framtidslandet) har ytterligare tillförts landsbygdsprogrammet i syfte att öka de areella näringarnas produktion av förnybar energi. För att minska beroendet av fossil energi är en effektiv och hållbar energianvändning en viktig komponent, som också stärker de gröna näringarnas långsiktiga konkurrenskraft. Energiproduktion från biomassa har ökat ytterligare och beror till stor del på en ökad produktion och användning inom skogssektorn. Trenden är att jordbruket alltmer går över till att leverera produkter som inte lämpar sig för livsmedelsändamål till bioenergiproduktion. Det kan vara halm, blast eller gödsel. Satsningen på investeringsstöd inom landsbygdsprogrammet för biogasproduktion har ökat intresset för att producera biogas på gårdsnivå. Intresset för att odla Salix är fortsatt begränsat. De senaste årens relativt höga spannmålspriser har medfört att intresset att övergå till Salix, som är en flerårig gröda, minskat. För de gröna näringarna är arbetet med hållbarhetskriterier ett viktigt steg för att tillhandahålla hållbart producerade biobränslen ur jord- och skogsbruket. De gröna näringarna har potential att bidra till reducerade utsläpp av växthusgaser i andra sektorer om produktionen för energiändamål ökar eller om man utnyttjar biprodukter i högre utsträckning. Medel som har öronmärkts för ökad produktion av förnybar energi i landsbygdsprogrammet förväntas öka produktion av förnybar energi med motsvarande till 2013. Förbättra miljön och landskapet Det övergripande målet för insatserna i landsbygdsprogrammet (axel 2) är utveckling och bevarande av ett attraktivt landskap och en levande landsbygd. Insatser inom axel 2 ska bidra till en resurseffektiv och hållbar produktion med minskad miljöpåverkan. En helhetssyn på landskapet stärker landsbygdens attraktionskraft för boende och företagande. Den strategiska inriktningen är att 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 -skapa helhetssyn på landskapet som resurs för boende, rekreation, utveckling och hållbar tillväxt och som bärare av ett natur- och kulturarv, -främja aktivt brukande av jordbruksmark i områden med naturgivna nackdelar, -stärka utvecklingen av brukningsmetoder som minskar negativ miljöpåverkan. Källa: Sammanställning av statistik från . Källa: Sammanställning av statistik från . Den samlade måluppfyllelsen för åtgärderna inom axel 2 är . Landsbygdsprogrammet har en hög miljöambition med insatser som medverkar till att nationella miljökvalitetsmål och internationella åtaganden med anknytning till jord- och skogsbruket samt till landskapets natur- och kulturvärden kan uppfyllas. De miljökvalitetsmål som främst berörs är Ett rikt odlingslandskap, Ett rikt växt- och djurliv, Ingen övergödning, Giftfri miljö, Myllrande våtmarker och Begränsad klimatpåverkan. Åtgärder inom programmet är i flera fall avgörande för att miljökvalitetsmålen ska kunna nås. Måluppfyllelsen varierar dock mellan olika åtgärder. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Åtgärder för levande hav (skr. 2009/10:213) betonas landsbygdsprogrammets betydelse för att uppnå åtaganden för att minska näringsbelastningen till , i enlighet med Helsingforskonventionen om skyddet av miljö och dess aktionsplan. Denna aktionsplan för är också en del av Östersjöstrategin. Som ordförandeland i EU ledde förhandlingarna till det slutliga antagandet av . Den syftar till att skapa förutsättningar för en bättre miljö och regional utveckling. Metoden för att uppnå målen består av att stärka samarbetet genom användandet av EU-insatser, policyinstrument och resurser till gagn för och dess miljö. Även åtgärder som finansieras under anslaget Miljöförbättrande åtgärder och användningen av medel från återförd skatt på handelsgödsel och bekämpningsmedel medverkar till att miljökvalitetsmålen kan uppnås. Fler av delmålen under miljökvalitetsmålen Ett rikt odlingslandskap, Ett rikt växt- och djurliv, Ingen övergödning, Giftfri miljö, Myllrande våtmarker och Begränsad klimatpåverkan bedöms svåra att nå med nuvarande insatser (se utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård). Mot bakgrund av detta har omfattande revideringar gjorts av landsbygdsprogrammets axel 2, vilket inneburit både höjda ersättningsnivåer för befintliga insatser och för fyra nya insatser. De ersättningar som har reviderats omfattar framför allt insatser för förbättrad vattenkvalitet och insatser för bevarande av biologisk mångfald i ängs- och betesmarker samt ersättning för certifierad ekologisk produktion. De nya insatserna syftar i huvudsak till att förbättra vattenkvaliteten. Förändringarna träder i kraft . För perioden 20102013 tillförs axel som ett led i genomförandet av hälsokontrollen (se avsnittet Landsbygden framtidslandet). Dessa medel har riktats mot insatser för att förbättra vattenkvaliteten, bl.a. för att öka anläggningstakten av våtmarker. Därtill har utnyttjat möjligheten att föra över outnyttjade medel från direktstöden till landsbygdsprogrammet. Dessa medel motsvarar för perioden 20102013 och riktas mot insatser för att stärka den biologiska mångfalden i landets mest värdefulla ängs- och betesmarker. Det är regeringens bedömning att förändringen av ersättningsnivåerna för flera av de befintliga insatserna och för de nya insatserna som genomförs kommer att öka anslutningen och därmed måluppfyllelsen av miljöersättningarna och därtill kopplade miljökvalitetsmål. Halvtidsutvärderingen av programmet, vilken genomförs , kommer att ge ytterligare underlag för att bedöma programmets effektivitet. har fått i uppdrag att efter samråd med utvärdera hur befintliga övervaknings- och uppföljningssystem ger möjligheter att utvärdera effektiviteten i genomförda miljöåtgärder samt föreslå eventuella förbättringar. Regeringen kommer därefter pröva om ytterligare åtgärder eller justeringar är nödvändiga för att nå de uppsatta målen. En skogspolitik i takt med tiden Skogen är en nationell tillgång och en förnybar resurs som ska skötas så att den uthålligt ger en god avkastning som den biologiska mångfalden behålls. Vid skötseln ska hänsyn tas även till andra allmänna intressen. Skogspolitiken kännetecknas av att den har två jämställda mål, ett produktionsmål och ett miljömål. 1992/93:226, bet. 1992/93:JoU15, rskr. 1992/93:252 och prop. 2007/08:108, bet. 2007/08:MJU18, rskr. 2007/08:244). Den svenska skogspolitiken ger skogsbruket en stor frihet men också ett stort ansvar för att nå de skogspolitiska målen. För skogspolitiken är det svårt att göra resultatbedömning för ett enskilt år. Skogssektorn behöver studeras över längre tidsperioder än på grund av de långa ledtiderna från insatta åtgärder till dess att resultaten kan bedömas. Följande indikatorer har använts för att bedöma måluppfyllelsen för såväl skogspolitiken som visionen bruka utan att förbruka: Virkesförråd och återväxt; Röjning och avverkning; Skog och vilt i balans; Miljöhänsyn; samt Skydd av skogsmark. Konsekvenserna av stormarna 2005 och 2007 i föranleder regeringen att även redovisa resultatet av de insatser som gjorts för att lindra effekterna för de drabbade skogsägarna. Det totala virkesförrådet är . För perioden 20052009 var den genomsnittliga årliga tillväxten på produktiv skogsmark . Av diagram 2.5 framgår att tillväxten har ökat . Ingen större förändring av den genomsnittliga årliga tillväxten har skett sedan period 20022006. Diagram 2.5 Genomsnittlig årlig avsatt tillväxt på produktiv skogsmark 1995- 1996- 1997- 1998-- 1999- 2000- Källa: Sammanställning av statistik från . Återväxten har förbättrats successivt . har dock andelen föryngringar som uppfyller skogsvårdslagens krav planat ut och ligger nu på godkända föryngringar. Ökningen av den årliga röjda arealen har avstannat något . 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Diagram 2.6 Areal med röjningsbehov fördelat på 3-årsmedelvärden -2002 -200 -2006 -200 Källa: Sammanställning av statistik från . var den anmälda och ansökta arealen avverkningsanmälningar lägre än . ökade denna areal och var högre än året innan, men lägre än 2007. Avverkningsanmälningar omfattar inte gallring eller vedhuggning. För perioden 20062008 var den genomsnittliga bruttoavverkningen och det är ungefär samma nivå som föregående period. Jämfört med perioden 2004 är det en ökning . Enligt preliminära beräkningar låg bruttoavverkningen . Denna siffra är mycket osäker. var motsvarande siffra . Skog och vilt i balans Skadenivån i ungskogarna av tall har ökat kraftigt för att plana ut på en hög nivå . har av tallstammarna i ungskog betesskador och har färska betesskador. I vissa delar av landet är det svårt att få till en tillfredsställande föryngring med tall. Miljöhänsyn är de krav på hänsyn till naturvårdens och kulturmiljövårdens intressen som samhället ställer vid skötsel av skog. Detta regleras i skogsvårdslagen (1979:429). Skyddet av fasta fornlämningar regleras i lag (1988:950) om kulturminnen. uppföljning av miljöhänsyn vid avverkning visar på fortsatta brister. Preliminära siffror visar att för perioden /07 2008/09 uppnådde av den föryng- 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 ringsavverkade arealen skogsvårdslagens bestämmelser om miljöhänsyn, vilket är lägre än för perioden /02 2003/04. I tre av fem regioner har dock miljöhänsynen förbättrats. På stora delar av de underkända föryngringsavverkningarna är tillräcklig mängd träd sparade men fel hänsyn, ur en kvalitativ bedömning, har prioriterats. Arealen föryngringsaverkningar som når upp till rådgivningsbudskap, som ligger högre än skogsvårdslagens bestämmelser, var för perioden /07 2008/09. Andelen har minskat /02 2003/04 då den var . Arealen gammal skog och arealen äldre lövskog har ökat , liksom utvecklingen av volymen död ved, se tabell 2.15. Tabell 2.15 Areal gammal och äldre lövrik skog och volym hård död ved i produktiv skogsmark i femårsintervaller Källa: Sammanställning av statistik från . Vid utgången av 2009 var produktiv skogsmark skyddad genom naturvårdsavtal och som biotopskyddsområden. Det årliga nytillskottet av dessa skydd har minskat . Inom nationalparker och naturreservat nedan gränsen för fjällnära skog var arealen skyddad produktiv skogsmark vid utgången av 2009. Ovan gränsen för fjällnära skog var arealen skyddad produktiv skogsmark vid utgången av 2008. Totalt var skogsmark (all skogsmark) skyddad vid utgången av 2009. Arealen frivilliga avsättningar som uppfyller krav på dokumentation uppgår till varav återfinns nedan gränsen för fjällnära skog. Den totala arealen frivilliga avsättningar på produktiv skogsmark, inklusive ej dokumenterad areal, skattas till . bedömning är att granskog har dödats av granbarkborren inom de områden som drabbades av stormarna och . Av tabell 2.16 framgår skadeutvecklingen av granbarkborre samt prognos . Nya stormar eller en torr sommar kan ge större skador än prognostiserat. Tabell 2.16 Skadeutvecklingen av granbarkborre 20072009 Källa: Sammanställning av statistik från . Angrepp av röd tallstekel och snytbagge förekommer också. prognos är att skadorna fortsätter och att dessa lokalt kan vara omfattande. Resultat utöver redovisade indikatorer I linje med regeringens proposition Hållbart skydd av naturområden (prop. 2008/09:214) har regeringen beslutat om ett femårigt samverkansprogram mellan myndigheter och markägare om kompletterande metoder för skydd av natur (Komet) i fem län. Gemensamma riktlinjer för naturvårdsavtal har tagits fram av , och i . De innebär bl.a. att tillämpningen mellan myndigheterna blir lika, ersättningsnivåerna blir högre samt det finns möjlighet till flera avtalslängder . Det har också, , blivit möjligt för en markägare att välja om han eller hon vill att ersättningen för naturvårdsavtalet utbetalas som ett engångsbelopp eller . Ett första partnerskapsavtal om handel med timmer och träprodukter har tecknats mellan och . Avtalet innebär åtaganden från att vid export till EU se till att trävarorna åtföljs av en licens som garanterar att varorna är lagligt avverkade, och EU:s åtagande innebär att bara importera trävaror från som åtföljs av denna licens. Skogsnäringen är en viktig arbetsgivare inom det svenska näringslivet med en spridning över hela landet. Skogsindustrin har ett fortsatt behov av en jämn tillgång till högkvalitativ skogsråvara till ett internationellt konkurrenskraftigt pris. Den högkonjunktur som varit samt den ökade efterfrågan på bioenergiråvara har inneburit ett stort uttag av skogsråvara ur den svenska skogen. Den genomsnittliga tillväxten på produktiv skogsmark är dock högre än den genomsnittliga bruttoavverkningen. Det försämrade konjunkturläget har påverkat skogsbruket med sänkt efterfrågan och sänkta råvarupriser. Detta återspeglade sig i en kraftig sänkning av antalet avverkningsanmälningar . ökade dock aktiviteten i skogen igen vilket avspeglade sig i att antalet avverkningsanmälningar ökade jämfört med året innan. Efterfrågan på bioenergi förutspås stiga markant på , framför allt beroende på EU:s målsättning om förnybar energi . Det är därför angeläget att fortsätta utveckla och sprida kunskap om skötselmetoder som kan öka råvaruproduktion och uttag utan att negativt påverka den biologiska mångfalden eller kulturmiljövärden, eller bidra till övergödning. Den positiva utvecklingen av återväxten beror till stor del på att plantering som föryngringsmetod successivt har ökat. Varför andelen godkända föryngringar har planat ut är inte klarlagt. En orsak till dålig återväxt kan vara kunskapsbrist kring olika föryngringsmetoder. En annan orsak till dålig återväxt är betesskador. finns inget som tyder på någon förbättring av viltskadeläget. Anledningen till att röjningsintensiteten har planat ut är inte helt klarlagd. Det nationella röjningsnätverket som har tagit initiativ till har ännu inte gett förväntat resultat. uppdrag att vidareutveckla arbetet med satellitbaserad röjningsinformation fortskrider och bör ge ett positivt resultat . En förutsättning för att öka röjningsintensiteten och därmed minska det s.k. röjningsberget är att näringen tar sitt ansvar och utför arbetet. årliga utvärdering av miljöhänsyn vid föryngringsavverkning visar att det finns fortsatt behov av insatser i form av tillsyn samt rådgivning för ett hållbart skogsbruk. Avsaknad av planering och felaktiga avgränsningar av hänsynsytor bidrar till försämrat resultat vid föryngringsavverkning, vilket till stor del bedöms bero på 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Skogsbrukare och virkesköpare har ett stort ansvar för att miljöhänsyn tas. har här en viktig roll att följa upp resultatet och föra en dialog med aktörerna om vad som krävs för att förbättra miljöhänsynen. Informations- och bekämpningsinsatser, gynnsamma väderleksförhållanden samt ett väl fungerande skogsskyddsarbete har haft en dämpande effekt på skadeutvecklingen av insekter i de stormdrabbade områdena i . Det svenska skogsbruket påverkas av vad som händer såväl på den europeiska som den internationella arenan. I saknas specifik rättslig grund för en gemensam skogspolitik. Det svenska skogsbruket påverkas inte desto mindre direkt eller indirekt av EU-lagstiftning inom andra politikområden där EU har lagstiftningskompetens. Som exempel kan nämnas det s.k. förnybarhetsdirektivet som reglerar förnybar energi, förslaget till en ny förordning om tillbörlig aktsamhet vid handel med skogsprodukter (due-diligence) och ramdirektivet för vatten. Skogens roll för klimatet samt förnybar energi redovisas under avsnitten De gröna näringarnas klimatarbete, respektive De gröna näringarna har en nyckelroll i energiproduktion. Ett resurseffektivt och miljömässigt hållbart fiske Regeringens mål är att den svenska fiskenäringen ska producera fisk och fiskeprodukter som efterfrågas av konsumenterna och bidrar till att skapa arbete, välfärd och levande kust- och insjösamhällen. Förutsättningen att uppnå detta är att fisket bedrivs resurseffektivt och miljömässigt hållbart, bl.a. med effektiva fiskeregler och selektiva fångstredskap. Endast för en mindre andel av EU:s gemensamma fiskbestånd kan dock nyttjandet anses vara hållbart och stora delar av yrkesfisket i kämpar med dålig lönsamhet. Det finns därmed behov av återhämtning av ett flertal bestånd. Här spelar dels fastställande av fler långsiktiga förvaltningsplaner, dels en anpassning av fiskekapaciteten till beståndssituationen en viktig roll. Utkast av fisk är ett utbrett problem och ett resursslöseri. En nyckelfaktor för att komma åt problemet med utkast är utvecklandet och nyttjandet av effektiva fiskeredskap liksom förbättrad kontroll av 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Viktiga beslut för att utveckla dessa faktorer togs . Att redovisa resultat av svenska fiskeripolitiska insatser är dock förknippat med svårigheter. Det beror dels på att den huvudsakliga indikatorn för uppnådda effekter är fiskbeståndens biologiska status och att ett flertal faktorer förutom fiskeripolitiska åtgärder påverkar bestånden, dels på att fiskeriförvaltningen använder sig av ett flertal olika förvaltningsåtgärder, vilket gör det svårt att härleda en viss insats till en viss effekt på beståndens utveckling. Regeringen bedömer dock att de åtgärder som har vidtagits , både på EU-nivå och nationellt, sammantaget förväntas påverka utvecklingen i positiv riktning. Flera åtgärder som beslutats om såsom förbud mot high-grading, stängda områden bl.a. i samt en riktad användning av kW- dagssystemet förväntas leda till minskade utkast av fisk och därutöver skapa ytterligare incitament för näringen att utveckla och använda mer selektiva redskap och fiskemetoder. Dessutom har överlåtbara rättigheter införts i det pelagiska fisket för att långsiktigt reducera fisketrycket. Under det svenska ordförandeskapet förhandlade regeringen fram flera viktiga beslut som kommer att förbättra situationen bl.a. i . Fiskeministrarna runt skrev under en deklaration som ledde till en plan för att eliminera utkasten i . Vidare beslutades i EU att förbättra selektionen för de trålredskap som fångar torsk genom att höja maskstorlekarna samt att öka storleken på selektionsfönstret. Dessa åtgärder innebär bättre möjligheter för fisket att minska andelen utkast till en mycket marginell nivå. Besluten om TAC:er och fiskekvoter under det svenska ordförandeskapet följde vidare alla förvaltnings- och återhämtningsplaner . Efter intensiva förhandlingar lyckades som ordförande också slutföra en ny och omfattande kontrollförordning. Kontrollreformen kommer att stärka kontrollkapaciteten samt minska olagligt fiske. Regeringen har i skrivelsen Redovisning av fiskepolitiska insatser (skr. 2009/10:187) till redogjort för dessa åtgärder och dess effekter. Svenskt fiske hade tillgång till 57 kvoter. samt 86 758 laxar. administrerar byten av fiskemöjligheter med andra medlemsstater som en del av kvotförvaltningen. genomfördes 29 kvotbyten främst med och men även med och . Kvotbyten sker dels för att skapa bättre fiskemöjligheter genom att omfördela mellan områden, dels för att täcka mindre överskridanden. överskreds inga svenska kvoter men för 7 kvoter infördes fiskestopp. Förbrukningen av alla kvoter var i snitt . Tabell 2.17 Överskridna kvoter och kvotutnyttjande stoppade fisken i procent I landningskontrollen har andelen anmärkningar mer än halverats från till . Den positiva tendensen beror till stor del på ökad regelefterlevnad men också förändrade kontrollrutiner. Fyra stickkontroller har genomförts i handelsledet och har syftat till att verifiera att de mängder per art som levereras till en handlare motsvarar de mängder per art som säljs vidare. har även hanterat införandet av EU: s nya import och exportkontroll som är förenat med motverkandet av internationell handel med illegalt fångad fisk (EG) nr 1005/2007. Under ordförandeskap antogs togs beslut den nya kontrollförordningen,(EG) nr 1224/2009, av ministerrådet. Vissa bestämmelser i förordningen träder i kraft senare än . En del bestämmelser gäller inte förrän det finns tillämpningsföreskrifter till förordningen. Dessa antas av kommissionen i samråd med medlemsstaterna. Sådana föreskrifter beräknas kunna antas i slutet av2010. En viktig nyhet i förordningen är att fiskerikontrollen ska utökas till alla handelsled och att det ska bli möjligt att spåra fisken från fångst till tallrik. Kommissionen får också större möjligheter att agera mot medlemsstater som inte följer reglerna. innebära indragning av ekonomiskt stöd eller indragning av fiskemöjligheter. Vid har handläggningen av administrativa sanktioner, vilket infördes , fortsatt även . Antalet ärenden som hanterats straffrättsligt genom domstolsförfarande har därigenom minskat betydligt. En annan orsak är att en särskild landningsavgift har införts. Målet är att av upptäckta överträdelser ska leda till administrativa sanktioner eller fällande domar. Nationellt fortsatte och en nära samverkan inom ramen för den årliga tillsynsplanen.