prop · GX03182 · 2010-03-19 00:00:00 — 3.någon av ombudsmän eller den som har tjänstgjort i hans eller hennes ställe, 4.någon annan befattningshavare, mot vilken enligt riksdagsordningen eller annan författning endast något av utskott eller annat riksdagsorgan är behörigt att besluta om åtal för sådant brott, 5.justitiekanslern eller den som har tjänstgjort i hans eller hennes ställe, eller 6.domare eller generaladvokat i Europeiska unionens domstol. Paragrafen behandlar undantag från målsägandens rätt att väcka åtal eller överta väckt åtal. Övervägandena finns i avsnitt 8. Paragrafens sjätte punkt ändras genom att hänvisningen till Europeiska gemenskapernas domstol och förstainstansrätten ersätts av en samlad referens till Europeiska unionens domstol. Övriga ändringar i paragrafen är av endast språklig karaktär. Döms den tilltalade för brottet i ett mål där åklagaren för talan, ska den tilltalade ersätta staten för vad som betalats av allmänna medel i er- sättning till försvarare. Den tilltalade ska också ersätta staten för kost- naden att hämta honom eller henne till rätten och för sådan kostnad för blodprovstagning, blodundersökning, urinprovstagning och urin- undersökning som avser honom eller henne och som har gjorts för ut- redning om brottet. Ersättningsskyldigheten omfattar dock inte kostnader, som inte skäligen varit motiverade för utredningen, eller kostnader, som vållats genom vårdslöshet eller försummelse av någon annan än den tilltalade, hans eller hennes ombud eller försvarare som utsetts av honom eller Den tilltalade är inte i annat fall än som sägs i 4 § första stycket skyldig att betala mera av kostnaden för försvararen än vad han eller hon skulle ha fått betala i rättshjälpsavgift vid rättshjälp enligt rättshjälpslagen (1996:1619). Vad som sägs i den lagen om kostnad för rättshjälpsbiträde gäller i stället kostnad för offentlig försvarare. Vad den tilltalade ska betala får jämkas eller efterges, om det finns skäl till det med hänsyn till den tilltalades brottslighet eller hans eller hennes personliga och ekonomiska förhållanden. Om det belopp som den tilltalade skulle vara skyldig att ersätta un- derstiger en viss av regeringen fastställd gräns, ska ersättningsskyldighet Paragrafen innehåller bestämmelser om skyldighet för tilltalad som döms för brott att ersätta statens kostnader. Övervägandena finns i avsnitt 6.2. Ändringen i första stycket innebär att en tilltalad som döms för ett brott i ett mål där åklagaren för talan ska ersätta staten för kostnader för urin- provstagning och undersökning av urin. ersättningsskyldigheten är desamma som gäller för blodprovstagning och Övriga ändringar i paragrafen är av endast språklig karaktär. Har ett strafföreläggande enligt 48 kap. 3 § andra stycket trätt i stället för åtal och har den misstänkte godkänt strafföreläggandet, tillämpas 1 och 47 §§ i fråga om kostnad som staten haft för en offentlig försvarare som varit förordnad för den misstänkte. Frågan om ersättning för sådan kostnad som avses i första stycket prö- vas av den domstol som förordnat den offentliga försvararen. Paragrafen, som är ny, ger domstolen möjlighet att besluta att en misstänkt som godkänt ett strafföreläggande ska ersätta staten för kostnader för en offentlig försvarare som varit förordnad för honom eller Övervägandena finns i avsnitt 5.2. För ersättningsskyldigheten gäller samma begränsningar som när en tilltalad döms i ett mål där åklagaren för talan. Dessa framgår av 31 kap. Hänvisningarna till 31 kap. 47 §§ medför att ersättningsskyldigheten för försvararkostnaderna även i övrigt kommer att behandlas på samma sätt oavsett om ansvar för brottet bestämts genom dom eller ett strafföreläggande som godkänts av den misstänkte. Frågan om återbetalningsskyldighet prövas av den domstol som förordnat en offentlig försvarare för den misstänkte och kan lämpligen avgöras i samband med beslut om ersättning till den offentliga Den som till följd av 15 kap. 1 eller 2 §, 16 kap. 1 § eller 18 kap. 5, 6 eller 7 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) eller någon be- stämmelse, till vilken det hänvisas i något av dessa lagrum, inte får läm- na en uppgift får inte höras som vittne om uppgiften utan att den myn- dighet, i vars verksamhet uppgiften har inhämtats, har gett sitt tillstånd. Advokater, läkare, tandläkare, barnmorskor, sjuksköterskor, psy- kologer, psykoterapeuter, familjerådgivare enligt socialtjänstlagen (2001:453) och deras biträden får höras som vittnen om något som i denna deras yrkesutövning har anförtrotts dem eller som de i samband därmed har erfarit, endast om det är medgivet i lag eller den, till vars förmån tystnadsplikten gäller, samtycker till det. Den som till följd av 24 kap. 8 § offentlighets- och sekretesslagen inte får lämna uppgifter som avses där får höras som vittne om dem endast om det är medgivet i lag eller den till vars förmån sekretessen gäller samtycker till det. Rättegångsombud, biträden eller försvarare får höras som vittnen om vad som anförtrotts dem för uppdragets fullgörande endast om parten medger det. Utan hinder av vad som sägs i andra eller tredje stycket föreligger skyldighet att vittna för 1. advokater och deras biträden, dock ej försvarare, i mål angående brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , 2. andra än försvarare och advokater samt deras biträden i mål angå- ende brott som avses i 10 kap. 21 och 23 §§ offentlighets- och sekre- tesslagen och 3. den som har uppgiftsskyldighet enligt 14 kap. 1 § socialtjänstlagen i mål enligt 5 kap. 2 § eller 6 kap. 6, 13 eller 14 § samma lag eller enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. Den som är präst inom ett trossamfund eller den som i ett sådant samfund har motsvarande ställning får inte höras som vittne om något som han eller hon har erfarit under bikt eller enskild själavård. Den som har tystnadsplikt enligt 3 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen eller 2 kap. 3 § yttrandefrihetsgrundlagen får höras som vittne om förhållanden som tystnadsplikten avser endast i den mån det föreskrivs i nämnda paragrafer. Om någon enligt vad som sägs i denna paragraf inte får höras som vittne om ett visst förhållande, får vittnesförhör inte heller äga rum med den som under tystnadsplikt biträtt med tolkning eller översättning. Paragrafen behandlar det s.k. frågeförbudet som inskränker vittnesplikten för vissa yrkesutövare. Övervägandena finns i avsnitt 4.2. I fjärde stycket införs ytterligare en punkt. I den nya punkten 1 görs en ändring som innebär att advokater och deras biträden, dock ej försvarare, är skyldiga att vittna angående brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse . För denna yrkeskategori omfattade vittnesplikten tidigare även brott som avses i 10 kap. 21 och 23 §§ offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). I den nya punkten 2 införs den tidigare punkten 1 med en ändring som innebär att inte bara försvarare utan även advokater och deras biträden undantas från tillämp- ningsområdet. Ändringen innebär att vittnesplikten är oförändrad för samtliga yrkeskategorier som räknas upp i andra stycket utom för advokater och deras biträden. I den nya punkten 3 införs den tidigare punkten 2 oförändrad. Övriga ändringar i paragrafen är av endast redaktionell karaktär. Rätten ska bestämma tid för huvudförhandling . För behandling av en rättegångsfråga eller en del av saken, som får avgöras särskilt, får huvudförhandling sättas ut, trots att målet i övrigt inte är berett till huvudförhandling. Är den tilltalade anhållen eller häktad, ska huvudförhandling påbörjas och senast från den dag, då åtalet väcktes, om inte längre uppskov är nödvändigt på grund av åtgärd som avses i 11 eller 12 §, målets omfattning eller annan omständighet. Har den tillta- lade häktats efter åtalet, ska tiden räknas för hans eller hen- nes häktande. Är den tilltalade ålagd reseförbud, ska huvudförhandling påbörjas och senast inom en månad från den dag då åtalet väcktes, om inte längre uppskov är nödvändigt på grund av åtgärd som avses i 11 eller 12 §, målets omfattning eller annan omständighet. Har reseförbudet meddelats efter åtalet, ska tiden räknas för delgivning av beslutet. Paragrafen innehåller bestämmelser om utsättande av huvudförhandling i brottmål. Övervägandena finns i avsnitt 7.3. Bestämmelsen i andra stycket har ändrats på så sätt att fristen för att påbörja huvudförhandling i mål med anhållna eller häktade förlängts som det i lagtexten tydliggörs att förhandlingen ska påbörjas . När den misstänkte är anhållen eller häktad ställs särskilda krav på skyndsamhet. Mot bakgrund av att tidsfristen förlängs lyfts det i lagtexten särskilt fram att fristen inte regelmässigt bör tas i anspråk fullt ut. Huvudförhandling i relativt okomplicerade mål bör, liksom , påbörjas inom och där det är möjligt t.ex. när endast den tilltalade ska höras inom några enstaka dagar. Om det är nödvändigt för att undvika byte av försvarare, målsägandebiträde eller åklagare kan dock förhandlingen påbörjas mot slutet av tvåveckorsfristen. Detta kan också vara motiverat om det t.ex. kan förutses problem med att få tag på medtilltalade, målsägande och vittnen eller om en mer omfattande personutredning ska inhämtas. Vidare har det i andra stycket tydliggjorts att kravet enligt huvudregeln innebär att förhandlingen ska påbörjas inom den nämnda fristen. Om förhandlingen sträcker sig över är det således tillräckligt att den inleds inom fristen, vilket också torde stämma överens med hur den gällande huvudregeln har tillämpats. Av 46 kap. 11 § framgår att förhandlingen sedan ska genomföras utan onödiga uppehåll och så långt som möjligt i ett sammanhang. Är den tilltalade häktad, får uppehåll normalt inte göras . I tredje stycket, som avser mål där den tilltalade är ålagd reseförbud, har på motsvarande sätt som i andra stycket tydliggjorts att huvud- förhandling ska påbörjas . Någon ändring i sak är inte avsedd. Fristen om en månad kvarstår oförändrad. Övriga ändringar i paragrafen är av endast språklig karaktär. Huvudförhandling för handläggning av rättegångsfråga eller del av saken, som kan avgöras särskilt, får hållas även om förberedelsen av målet i övrigt inte har avslutats. Är den tilltalade häktad, ska huvudförhandling påbörjas och senast för förberedelsens avslutande eller, då han eller hon häktats därefter, för hans eller hennes häktande. Är den tilltalade ålagd reseförbud, ska huvudförhandling påbörjas och senast inom en månad för förberedelsens avslutande. Har reseförbudet meddelats därefter, ska tiden räknas för delgivning av beslutet. Paragrafen innehåller bestämmelser om utsättande av huvudförhandling i mål där enskilt åtal väckts. Andra och tredje styckena har ändrats på motsvarande sätt som 45 kap. 14 §, se kommentaren till den paragrafen. Vidare har i andra stycket ordet huvudförhandlingen ändrats till huvudförhandling i syfte att tydliggöra att bestämmelsen där avser sådan huvudförhandling som hålls Prop. 2009/10:182 för prövning av åtalet efter förberedelsens avslutande och således inte syftar på sådan huvudförhandling som kan hållas enligt första stycket. Övriga ändringar i paragrafen är av endast språklig karaktär. Strafföreläggande enligt detta kapitel innebär att den misstänkte till godkännande eller föreläggs ett bötesstraff efter vad åklagaren anser att brottet bör föranleda. Under förutsättningar som anges i 4 § andra stycket får strafföreläggande avse villkorlig dom eller sådan påföljd i förening med böter. Av 5 a § framgår att ett strafföreläggande också får omfatta ett enskilt anspråk som avser betal- ningsskyldighet. Föreläggande av ordningsbot enligt detta kapitel innebär att den misstänkte till godkännande eller föreläggs ett bötesstraff efter vad som bestämts enligt 14 §. Är brott förenat med egendoms förverkande, annan sådan särskild rättsverkan eller särskild rättsverkan i form av avgift enligt lagen (1994:419) om brottsofferfond, ska också denna föreläggas den miss- tänkte till godkännande. Detsamma gäller kostnad för blodprovstagning, blodundersökning, urinprovstagning och urinundersökning som avser den misstänkte och som har gjorts för utredning om brottet. I fråga om sådan kostnad tillämpas bestämmelserna om särskild rättsverkan. Är brott förenat med företagsbot ska också denna genom strafföre- läggande föreläggas den misstänkte till godkännande. Paragrafen innehåller vissa bestämmelser angående strafföreläggande och föreläggande av ordningsbot. Övervägandena finns i avsnitt 6.2. Ändringen i tredje stycket innebär att även kostnad för urin- provstagning och urinundersökning ska föreläggas en misstänkt till godkännande i samband med utfärdande av ett strafföreläggande. Förutsättningarna för ersättningsskyldigheten är desamma som gäller för blodprovstagning och blodundersökning. Övriga ändringar i parargrafen är av endast språklig karaktär. I brottmål som ska tas upp av en hovrätt, tillämpas be- stämmelserna om rättegången vid tingsrätt i 4547 kap. med följande avvikelser: 1.Hovrätten får inte uppdra åt åklagaren att utfärda stämning. 2.Hovrätten ska i stämningen förelägga den tilltalade att svara skrift- ligen inom . Hovrätten ska sända över svarsskrivelsen till åklagaren. Om det behövs får hovrätten besluta om ytterligare skriftväxling. Hovrätten får också meddela närmare bestämmelser om skriftväxlingen och bestämma i vilket avseende parten ska yttra sig. 3.Är den tilltalade häktad, får ett uppehåll i huvudförhandlingen inte göras , om inte på grund av särskilda omständigheter ett längre uppehåll är nödvändigt. 4.Om det inte finns anledning att döma till någon annan påföljd än böter, får hovrätten avgöra målet utan huvudförhandling. I sådant fall tillämpas 51 kap. 14 §. Paragrafen innehåller regler om brottmål som tas upp i hov- Prop. 2009/10:182 rätt. Tredje punkten har ändrats med anledning av att fristen för utsättande av huvudförhandling förlängts i 45 kap. 14 § och 47 kap. 22 §. Eftersom den fristen överensstämmer med den frist som gäller enligt förevarande paragraf saknas behov av att i paragrafen reglera frågan särskilt. Bestämmelserna i nämnda lagrum ska således tillämpas, utan avvikelse, även när det gäller brottmål som tas upp av en hovrätt. Övriga ändringar i paragrafen är av endast språklig karaktär. 11.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1946:818) om bevisupptagning åt vissa internationella organ En framställning från domstol eller skiljedomstol, som ska avgöra tvist mellan stater, eller annat internationellt organ, som tillsatts för behandling av sådan tvist, om att vidta någon åtgärd som hör till tvistens behandling, såsom upptagande av ed eller av bevis genom vittne, sakkunnig eller syn eller av skriftligt bevis, ska prövas av regeringen. Om regeringen bifaller framställningen, ska åtgärden vidtas enligt bestämmelserna i denna lag. En begäran hos () av Europeiska unionens domstol att ett vittne eller en sakkunnig ska höras vid svensk domstol ska av () överlämnas till behörig domstol. Den begärda åtgärden ska vidtas enligt bestämmelserna i denna lag. I stället för vad som sägs i 6 § gäller dock att kostnaderna i ärendet ska betalas av den domstol som begärt åtgärden. Paragrafen innehåller bestämmelser om bevisupptagning åt vissa internationella organ samt Europeiska unionens domstol. Övervägandena finns i avsnitt 8. Paragrafens andra stycke ändras genom att hänvisningen till Europeiska gemenskapernas domstol och förstainstansrätten ersätts av en samlad referens till Europeiska unionens domstol. Vidare ersätter i styckets nya lydelse () Utrikes- departementet som den som ska överlämna en begäran om bevisupptagning från Europeiska unionens domstol till behörig domstol. Övriga ändringar i paragrafen är av endast språklig karaktär. 11.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare Mål mot den som inte har fyllt tjugoett år ska alltid behandlas skynd- samt. Väcks allmänt åtal mot den som inte har fyllt för ett brott för vilket det är föreskrivet fängelse , ska de tidsfrister iakttas som är föreskrivna för åtgärder i mål där den tilltalade är häktad. Inhämtar rätten yttrande från socialnämnden enligt 28 §, ska nämnden yttra sig inom sådan tid att rätten kan hålla huvudförhandling enligt reglerna i andra stycket. Om ärendets beskaffenhet föranleder det, får yttrandet med rättens medgivande lämnas . Paragrafen innehåller bestämmelser om mål mot den som inte har fyllt Övervägandena finns i avsnitt 7.3. Andra stycket föreskriver att de tidsfrister som gäller i mål där den tilltalade är häktad ska iakttas även i mål mot den som inte har fyllt arton Bestämmelsen har ändrats med anledning av att fristen för utsättande av huvudförhandling förlängts i 45 kap. 14 § Liksom gäller, som huvudregel, en tidsfrist på för huvudförhandling i mål mot tilltalade som inte har fyllt Övriga ändringar i paragrafen är av endast språklig karaktär. 11.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nordiska domar på privaträttens område Denna lag tillämpas inte om annat följer av de unionsrättsakter och internationella instrument som omfattas av lagen (2006:74) med kompletterande bestämmelser om domstols behörighet och om erkännande och internationell verkställighet av vissa avgöranden, eller av särskilda bestämmelser om erkännande och verkställighet av avgöranden och förlikningar på särskilda rättsområden. Lagen tillämpas inte heller beträffande 1.dom eller förlikning i mål angående boskillnad, legal separation, äktenskapsskillnad, återgång av äktenskap, antagande av adoptivbarn eller adoptivförhållandes hävande, omyndighetsförklaring eller dess hävande eller i mål angående bodelning eller skadestånd med anledning av legal separation, äktenskapsskillnad eller återgång av äktenskap, om det inte är fråga om verkställighet av dom som ska gälla här i riket enligt 22 § förordningen (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption eller förmynderskap, 2.dom eller förlikning rörande vårdnad om eller rätt till umgänge med barn eller överlämnande av barn i annat fall, om det inte är fråga om verkställighet enligt 6 §, 3.dom eller förlikning rörande familjerättslig underhållsskyldighet, 4.dom eller förlikning rörande faderskapet till barn, 5.dom eller förlikning angående rätt på grund av arv eller testamente, efterlevande makes rätt, boutredning eller skifte med anledning av dödsfall eller ansvarighet för den dödes gäld, om inte den avlidne var medborgare i , , , eller och hade hemvist i någon av dessa stater, 6.dom eller förlikning angående a)gäldenärs försättande i konkurs, b)inledande av förhandling om offentligt ackord utan konkurs, c)andra frågor som beror av konkursdomares eller konkursdomstols prövning, eller d)rättshandlings eller annan åtgärds ogiltighet eller återgång på grund av konkurs eller förhandling om offentligt ackord utan konkurs i något av de nordiska länderna, om det framgår av konkursbeslutet eller beslutet om offentlig ackordsförhandling att gäldenären inte hade hemvist i något av de nordiska länderna, eller 7. dom eller förlikning i mål som ska tas upp av särskild domstol för handläggning av tvister rörande kollektivavtal. Paragrafen innehåller vissa undantag från lagens tillämpningsområde. Övervägandena finns i avsnitt 8. Ordet gemenskapsrättsakter i paragrafens första stycke byts ut mot Övriga ändringar i paragrafen är av endast språklig karaktär. 11.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1983:368) om erkännande och verkställighet av österrikiska domar på privaträttens område Denna lag är tillämplig på domar som har meddelats i i ämnen av privaträttslig beskaffenhet. Lagen tillämpas på domar i sådana ämnen, även om de har meddelats i ett straffrättsligt förfarande. Lagen tillämpas inte om annat följer av de unionsrättsakter och internationella instrument som omfattas av lagen (2006:74) med kompletterande bestämmelser om domstols behörighet och om erkännande och internationell verkställighet av vissa avgöranden. Paragrafen anger lagens tillämpningsområde. Övervägandena finns i avsnitt 8. Ordet gemenskapsrättsakter byts ut mot ordet unionsrättsakter. 11.6Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:74) med vissa kompletterande bestämmelser om domstols behörighet och om erkännande och internationell verkställighet av vissa avgöranden Om det finns svensk domsrätt enligt en unionsrättsakt eller ett internationellt instrument som avses i 1 § och annan behörig domstol saknas, är behörig. Om en ansökan görs enligt en unionsrättsakt eller ett internationellt instrument som avses i 1 § 13 eller 5 ska ett avgörande som rör ett civilrättsligt anspråk inte erkännas eller verkställas i , om det har meddelats i en annan stat inom ramen för ett brottmål som avser ett icke uppsåtligt brott mot någon som 1.varken har hemvist eller är medborgare i den staten, 2.inte har följt ett föreläggande om personlig inställelse, och 3.inte har haft tillfälle att svara i målet. Vid beslut med anledning av en ansökan enligt en unionsrättsakt eller ett internationellt instrument som avses i 1 § 13 eller 5 om att ett utländskt avgörande ska erkännas eller förklaras vara verkställbart i ska bestå av en lagfaren domare. Vid handläggningen i av en ansökan om ändring av ett beslut enligt 4 § tillämpas bestämmelserna i om överklagande av tingsrätts beslut, om inte annat följer av en unionsrättsakt eller ett internationellt instrument som avses i 1 § 13 En ansökan om ändring ska, om den görs av den som har gjort ansökan enligt 4 §, ha kommit in till från den dag då beslutet meddelades. En domare som har prövat en ansökan enligt 4 § får inte delta i prövningen av en ansökan om ändring av beslutet. Vid handläggningen i av ett överklagande av ett beslut i en fråga som avses i 4 § tillämpas bestämmelserna i om överklagande av hovrätts beslut, om inte annat följer av en unionsrättsakt eller ett internationellt instrument som avses i 1 § 13 Prövningstillstånd krävs vid överklagande. Har en ansökan enligt en unionsrättsakt eller ett internationellt instrument som avses i 1 § 13 eller 5 om att ett utländskt avgörande ska förklaras vara verkställbart bifallits, ska avgörandet verkställas enligt utsökningsbalkens bestämmelser på samma sätt som en svensk dom som har vunnit laga kraft, om inte annat följer av unionsrättsakten eller det Vid verkställighet av ett utländskt avgörande som rör en säkerhetsåtgärd ska i stället bestämmelserna om verkställighet av beslut om kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd tillämpas. Paragraferna innehåller kompletterande bestämmelser till vissa unionsrättsakter och internationella instrument som reglerar domstols behörighet eller erkännande och internationell verkställighet av avgöranden på privaträttens område. Övervägandena finns i avsnitt 8. Ordet gemenskapsrättsakt i olika böjningsformer byts ut mot ordet unionsrättsakt i motsvarande form. Övriga ändringar i paragraferna är av endast språklig karaktär. 11.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:502) med vissa bestämmelser om förhandsavgörande från Om en part i ett mål eller ärende vid en domstol eller myndighet, som omfattas av skyldigheten att inhämta förhandsavgörande från Europeiska unionens domstol, har yrkat att ett förhandsavgörande ska inhämtas eller på annat sätt väckt frågan om en sådan åtgärd, ska domstolen eller myndigheten, i de fall den beslutar att inte inhämta ett förhands- avgörande, i sitt beslut ange skälen till detta. Första stycket gäller inte vid tillämpningen av 58 eller 59 kap. Prop. 2009/10:182 , 37 b eller 37 c § förvaltningsprocesslagen (1971:291) eller 42 § lagen (1996:242) om domstolsärenden. Paragrafen reglerar motiveringsskyldigheten vid inhämtande av förhandsavgörande från Europeiska unionens domstol. Övervägandena finns i avsnitt 8. Den hänvisning till som görs i första stycket ersätts av en hänvisning till Europeiska unionens domstol. Övriga ändringar i paragrafen är av endast språklig karaktär.