prop · GY0319 · 2010-10-07 00:00:00 — och avstyrker inrättandet av en ny skolform inom det offentliga skolväsendet och hävdar att dansarut- bildningens speciella förutsättningar skulle kunna beaktas inom skol- formerna grundskola respektive gymnasieskola. Även och kommuner avstyrker inrättandet av en ny skolform. Statskontoret ifråga- sätter om det är rimligt att skapa två parallella skolformer med olika huvudmän, när strömmarna mellan systemen rimligtvis kan antas bli ganska stora och när eleverna dessutom i stort ska följa samma kurs- planer och uppnå samma kunskapsnivå i de teoretiska ämnena. Skälen för regeringens förslag: För att skapa en dansarutbildning av elitkaraktär, där målsättningen är att de som avslutar utbildningen står sig i internationell konkurrens och är anställningsbara inom professionell dans, behövs som utredaren framhållit ändrade bestämmelser på en rad områden. Regeringen anser att det är mindre lämpligt att tynga den nya skollagen med särskilda bestämmelser för en utbildning som kommer att omfatta ett mycket begränsat antal elever. Bestämmelser om dansarut- bildningen bör därför lämpligen ges på förordningsnivå. Flera nödvändiga bestämmelser kan, som Lagrådet påpekat, beslutas med stöd av regeringens s.k. restkompetens. Det gäller regler om stats- bidrag för undervisning och elevhem (avsnitt 6 och 11), elevhälsa (av- snitt 8.4), riksrekrytering (avsnitt 7), inrättandet av ett särskilt organ (avsnitt 6), lärares behörighet (avsnitt 10), behörighet och mottagande (avsnitt 9.1) samt huvuddelen av reglerna som rör den gymnasiala yrkesdansarutbildningen. Vissa av de bestämmelser som behövs kan vidare införas med stöd av befintliga bemyndiganden i den nya skollagen. Det gäller t.ex. regler om läsårets längd i den förberedande dansarutbildningen (se 10 kap. 3 § andra stycket skollagen, avsnitt 8.1) och införandet av dansämnet i den förberedande dansarutbildningen (se 10 kap. 6 § första stycket 2 skollagen, avsnitt 8.1) I fråga om övriga nödvändiga bestämmelser föreslår regeringen att den ges bemyndiganden att meddela föreskrifter om dansarutbildningen, ett för och ett för den gymnasiala nivån. Lagrådet har ifrågasatt om den föreslagna rätten för regeringen att be- sluta föreskrifter i alla de ämnen som bemyndigandena enligt lagråds- remissen var avsedda att omfatta formellt måste delegeras till regeringen för att denna ska kunna utnyttja sin föreskriftsrätt. Regeringen, som har sett över sitt förslag, anser att bemyndigandena bör användas för de be- stämmelser i en kommande förordning som berör bl.a. kommunernas befogenhet att anordna dansarutbildning samt regler om interkommunal ersättning och bidrag till fristående skolor. Regeringen avser dessutom Prop. 2010/11:19 att i det kommande förordningsarbetet närmare överväga frågan. Eftersom flera bestämmelser måste avvika från vad som annars gäller för utbildning i grund- och gymnasieskolan ska det, som också Lagrådet anfört, i lagen anges att regeringens kommande föreskrifter om dansarutbildning får innehålla sådana bestämmelser om undantag. De förändringar av dansarutbildningen som presenteras i denna propo- sition följer i stora delar förslag. Utredaren bedömde att de undantag från skollagens bestämmelser om och gymnasieskolan som krävs för att uppnå en dansarutbildning av internationell kvalitet är så stora att de motiverar en särskild skolform med statligt huvudmannaskap. Utredaren lämnade dock sitt betänkande innan beslut om en reformerad gymnasieskola fanns på plats och innan förslaget till ny skollag presenterades. Regeringen menar, nu när den nya skollagen har beslutats av , att det går att ta hänsyn till dansar- utbildningens unika karaktär inom ramen för regleringen av grund- och gymnasieskolan. Regeringen ser flera fördelar med att behålla dansarutbildningen inom grund- och gymnasieskolan. Dels bryts inte den enhetlighet i utbildningssystemet som den nya skollagen syftar till, dels blir det också tydligt att de grundläggande värderingar som finns i skollag och läroplan gäller även för dansarutbildningen. I likhet med flera remissinstanser, bl.a. Statskontoret, bedömer regeringen dessutom att övergångarna av elever från dansarutbildningen till annan utbildning inom grund- och gymnasieskolan rimligtvis kan antas bli ganska många. Då är det fördelaktigt för eleverna att övergången kan ske inom en och samma skolform. Sammantaget bedömer regeringen att fördelarna med att behålla dansarutbildningen inom grund- och gymnasieskolan över- väger eventuella nackdelar. I propositionens följande avsnitt beskrivs regeringens bedömningar om de materiella bestämmelserna för dansarutbildningen mer ingående. 6 Ökad statlig styrning av dansarutbildningen Regeringens bedömning: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör få besluta att en huvudman får anordna sär- skild utbildning i form av en förberedande dansarutbildning i sin grundskola respektive yrkesdansarutbildning i sin gymnasieskola. Statsbidrag med tydliga krav på utförande och kvalitet bör ges till de huvudmän som får anordna dansarutbildning. Staten bör skriva avtal med dessa huvudmän. Behörighet, mottagande, urval och antagning till den förberedande dansarutbildningen och yrkesdansarutbildningen bör prövas av ett sär- skilt organ. Sådana beslut bör inte kunna överklagas. Det särskilda organet bör också bidra till uppföljning och utveckling av kvaliteten i utbildningen. Utredarens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens bedöm- ning. Utredaren föreslår en ny statlig myndighet som huvudman för dansarutbildningen med fler uppgifter än det särskilda organet. Remissinstanserna: Remissopinionen är splittrad när det gäller för- slaget om en ny statlig myndighet som huvudman för dansarutbild- ningen. Flera remissinstanser, bland andra , Dansnät , Stiftelsen , , Kungliga i och , till- styrker utredarens förslag. Andra tillstyrker statligt huvudmannaskap men uttalar sig inte om en ny myndighet. tillstyrker statligt huvudmannaskap med hänvisning till att det kommer att öka förutsättningarna för en nationell likvärdighet och tillgänglighet och kommun anser att det statliga huvudmannaskapet kan skapa konti- nuitet och en sammanhållen ledning över hela landet. och tillstyrker förslaget om statligt huvudmannaskap men är tveksamma till inrättandet av en ny myndighet. Några remissinstanser anser sig inte kunna ta ställning till huvudmanna- frågan. , Kungliga i och kommun avstyrker förslaget om inrättandet av en ny myndighet. anser att utbildningen tydligare ska styras av staten men drivas av kommunen. Västra Göta- lands läns landsting anser att en gemensam och sammanhållen utbildning är nödvändig för att jämbördig kvalitet ska uppnås i hela landet men ifrågasätter förslaget om att en central myndighet ska inrättas. Enligt är det tveksamt om de skillnader som finns mellan dansen och idrotten är tillräckligt specifika för att kräva en helt ny skol- form med egen myndighet och administration. Även Statskontoret och avstyrker förslaget om en ny statlig myndighet som huvudman för utbildningen. Myndigheterna anser att förslaget att inrätta en ny myndighet inte motiveras tillräckligt och att alternativa lösningar borde undersökas närmare. Flera av problemen med dagens dansarutbildning borde enligt Statskontoret kunna lösas genom förbättrad statlig styrning i form av tydligare mål och bättre kvalitetsuppföljning utan ett förändrat huvudmannaskap. Skälen för regeringens bedömning pekade i sitt betänkande på en rad problem med dagens dansarutbildning. Regeringen drar liksom utredaren slutsatsen att statens styrning av utbildningen har varit alltför svag och att avsaknaden av statlig styrning kan antas vara en bidragande orsak till dagens kvali- tetsbrister. Utredaren ansåg att många av problemen bottnade i det kommunala huvudmannaskapet, bl.a. genom att dansarutbildningen i för hög utsträckning hade behövt anpassas till den kommunala skolans vill- kor. Regeringen anser att dessa problem går att lösa med ökad och tyd- ligare statlig styrning samt med möjlighet till vissa undantag från lag- stiftningen. De skäl som utredaren framför för ett statligt huvudmannaskap är en- ligt regeringens mening inte tillräckliga för att frångå regeln att kommuner, landsting och fristående skolor ska vara huvudmän för ut- Prop. 2010/11:19 bildning i grund- och gymnasieskola. Med regeringens förslag och be- dömningar i denna proposition ges förutsättningar för en elitinriktad dansarutbildning, som fördelarna med ett enhetligt skolsystem bibehålls. Att inrätta en egen myndighet skulle medföra ökade kostnader för administration som regeringen inte anser vara rimliga i förhållande till antalet elever som är berörda. Regeringens målsättning är tvärtom att minska antalet statliga myndigheter. Åtgärderna som beskrivs i detta avsnitt syftar till att åstadkomma en ökad och tydlig statlig styrning av den förberedande dansarutbildningen och yrkesdansarutbildningen i syfte att ge förbättrade förutsättningar för att utbildningens mål ska uppnås. Beslut om vilka huvudmän som får anordna dansarutbildning Den professionella dansen omfattar ett fåtal verksamma utövare och mot bakgrund av detta bör utbildningen omfatta ett fåtal elever. Utbildningen är kostsam och staten bör även i fortsättningen finansiera delar av verk- samheten via riktade statsbidrag. Regeringen anser att den förberedande dansarutbildningen och yrkesdansarutbildningen endast ska få anordnas av huvudmän som utses av regeringen. regleras i förordning vilka huvudmän som får bedriva förberedande dansutbildning. I regleringsbrev regleras vilka huvudmän som får statsbidrag för förberedande dansut- bildning och yrkesdansarutbildning. Statsbidrag till dansarutbildning fördelas endast till kommuner. Regeringen bedömer att även fristående skolor bör kunna få möjlighet att bedriva dansarutbildning, vilket ligger i linje med regeringens uppfattning att det ska råda lika villkor för kommunala och fristående skolhuvudmän. För att en fristående huvud- man ska kunna komma i fråga som huvudman för dansarutbildning krävs först ett godkännande från (enligt 2 kap. 5 § i nya skollagen) och därefter ett sådant beslut av regeringen som avses ovan. Regeringen avser inte att på förhand fastställa hur många eller vilka huvudmän som ska anordna dansarutbildningen. Dessa kan variera över tiden beroende på var intresse och förutsättningar finns. Klart är dock att elevantalet bör vara begränsat. För att yrkesdansarutbildningen ska nå den nivå som krävs för att avgångseleverna ska vara internationellt konkurrenskraftiga måste undervisningen i högre grad individualiseras och lärartätheten öka. Regeringen bedömer i enlighet med Yrkesdansar- utredningens förslag att dimensioneringen av den förberedande dansarut- bildningen åtminstone i ett första skede bör ligga kvar på nuvarande nivå, knappt 300 elever, och att antalet platser på yrkesdansarutbildningen bör minskas med cirka en tredjedel från dagens 90 platser. Med det begränsade elevantalet på yrkesdansarutbildningen är det inte rimligt att förlägga den delen av utbildningen till fler orter än en. Det angivna platsantalet ska ses som ett maximum. Att utbildningen dimensioneras till ett visst antal platser innebär inte att ett på förhand givet antal sökande ska antas. Enbart de elever som bedöms klara utbild- ningens krav bör antas. Statsbidrag och avtal med de anordnande huvudmännen I syfte att öka den statliga styrningen av dansarutbildningen bör det stats- bidrag som betalas ut till de anordnande huvudmännen kombineras med tydliga krav på användning. har inte några sådana krav varit kopplade till statsbidraget. Statsbidrag bör lämnas för de merkostnader utbildningsanordnarna har för dansundervisningen, t.ex. för lärares och ackompanjatörers löner, särskilt anpassade lokaler, lärverktyg, koreo- grafier, förstärkt elevhälsa (se avsnitt 8.4), studie- och yrkesvägledning och informationsinsatser i syfte att öka intresset för dansarutbildningen. Mottagarna av statsbidraget bör redovisa sina kostnader för utbildningen och hur statsbidraget har använts. En ytterligare åtgärd för att öka den statliga styrningen är att avtal skrivs mellan staten och de huvudmän som enligt beslut av regeringen eller den myndighet regeringen beslutar får Genom de krav som regeringen avser att ställa i avtalen finns möjlighet för regeringen att sätta upp vissa kvalitetskri- terier och få underlag för uppföljning av verksamheten. Inrättande av ett särskilt organ Regeringen avser att inrätta ett särskilt organ som beslutar om behörig- het, mottagande, urval och antagning till alla dansarutbildningarna i landet (se vidare avsnitt 9.1). Detta bör innebära en ökad kvalitet och likvärdighet i utbildningen över landet. Möjligheten för huvudmännen att av ekonomiska skäl ta in elever som inte har förutsättningar att klara I det särskilda beslutsorganets arbete med att organisera och genomföra antagnings- och urvalsprocessen till den förberedande dansarutbild- ningen och yrkesdansarprogrammet bör ingå att informera om utbild- ningen och ta emot ansökningar, samt att organisera medicinsk bedöm- ning av läkare eller sjukgymnast. Organet bör vidare svara för utforman- det av det färdighetsprov i form av uppdansning inför jury som ska tillämpas på de orter där dansarutbildningen anordnas samt utse jury- medlemmar och administrera juryns arbete. Organet bör få besluta vilka moment som därutöver ska ingå i antagningsprocessen. Regeringen bör utse ordföranden i det särskilda organet och dennes er- Ordföranden och dennes ersättare bör vara eller ha varit ordinarie Övriga ledamöter bör utses av . olika sätt ha erfarenhet från det professionella dansarlivet, dansarutbild- ning och annan utbildning och kan komma från skolväsendet, de opera- anknutna dans- och balettscenerna, från andra fasta eller fristående insti- tutioner, ensembler eller kompanier eller från arbetsgivar- och arbets- tagarorganisationer inom danssfären. Utöver ett ansvar för behörighetsprövning, mottagande, urval, och an- tagning till dansarutbildningen föreslås det särskilda organet också ha i uppgift att bidra till uppföljning och utveckling av kvaliteten i utbild- I den reformerade gymnasieskolan vars bestämmelser i huvudsak ska tillämpas på utbildning som startar (prop. 2008/09:199, bet. 2009/10:UbU3, rskr. 2009/10:8), ska det finnas natio- nella och lokala organ för samråd kring alla yrkesprogram. nationella programråden är att bistå i arbetet med att utveckla och följa upp programmen. Eftersom dansprofessionen i Prop. 2010/11:19 är relativt liten bedömer regeringen att det inte är rimligt att inrätta ett nationellt programråd vid sidan av det i denna proposition föreslagna särskilda organet. Regeringen anser i stället att de ledamöter som repre- senterar dansprofessionen bör få i uppgift att fullgöra ett programråds uppgifter. Organet blir ett forum där avnämarna och utbildningsan- ordnarna möts. Genom att dansprofessionen deltar i utvecklingen och uppföljningen av dansarutbildningen skapas förutsättningar för en levande och aktuell utbildning anpassad till yrkeslivets krav. Även frågor som rör den grundläggande dansarutbildningen kan be- handlas av det särskilda organet. bör, liksom för all annan utbildning inom grund- och gymnasieskola, utöva tillsyn över dansarutbildningen, dvs. kontrollera att huvudmännen för utbildningen följer de bestämmelser som gäller för utbildningen. Myndigheten ansvarar också för kvalitets- granskning inom skolväsendet. Vid granskning av kvaliteten i dans- undervisningen är det rimligt att Skolinspektionen anlitar särskild expertis. Ytterligare uppgifter för organet beskrivs i avsnitt 8.3 om utveckling av kurs- och ämnesplaner för dansarutbildningen. Det särskilda organet bör inrättas inom . Regeringen be- dömer att det är mer kostnadseffektivt att skapa ett organ inom en befint- lig myndighet, som får del av den myndighetens administrativa resurser, än att tillskapa en egen myndighet. Regeringen avser att i förordning återkomma med närmare bestämmelser om det särskilda organet. 7 Riksrekrytering och ersättningsfrågor Regeringens bedömning: Dansarutbildning bör bedrivas på ett fåtal platser i landet. Elever från hela landet bör därför kunna tas emot där utbildningen bedrivs. En kommun som i sin grundskola eller gymnasieskola tagit emot en elev från en annan kommun bör ersättas för sina kostnader för elevens utbildning av elevens hemkommun. Vid fastställande av kostnaderna bör hänsyn tas till hur mycket statsbidrag som lämnas. Särskilda föreskrifter bör meddelas om det bidrag som hem- kommunen ska betala till en huvudman för en fristående grundskola respektive fristående gymnasieskola när ett bidrag avser en elev som går förberedande dansarutbildning respektive yrkesdansarutbildning. Utredarens förslag: Överensstämmer i princip med regeringens be- dömning även om utredaren föreslår en egen skolform och statlig finan- siering. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har kommenterat förslagen i denna del. Skälen för regeringens bedömning Mottagande av elever från hela landet Dansarutbildningen rör ett begränsat antal elever och bör bara bedrivas på ett fåtal platser i landet. Elever från hela landet kan tas emot på utbildningen och regeringen anser att det bör vara så även fortsättnings- vis. I den nya skollagen, 10 kap. 26 §, framgår att regeringen får meddela föreskrifter om att kommunen får anordna särskild utbildning i sin grundskola och att föreskrifterna får innebära att elever från hela landet i mån av plats ska tas emot på utbildningen. Den förberedande dansarut- bildningen är en sådan särskild utbildning. En fristående grund- och gymnasieskola är däremot enligt huvudregeln öppen för alla elever som har rätt till utbildning i grund- eller gymnasieskolan enligt 10 kap. 35 § respektive 15 kap. 33 § i den nya skollagen. För gymnasieskola med offentlig huvudman gäller enligt den nya skollagen att ska få besluta att det till viss utbildning i första hand ska tas emot sökande från hela landet och att regeringen ska få meddela föreskrifter med villkor för att en viss utbildning ska kunna bli riksrekryterande (16 kap. 45 §). Regeringen avser i stället att i förord- ning ange att yrkesdansarutbildningen även i gymnasieskola med offent- lig huvudman ska vara riksrekryterande. Ersättning till de anordnande huvudmännen Dansarutbildningen bör även fortsättningsvis samfinansieras av de an- ordnande huvudmännen och staten. En höjd ambitionsnivå från statens sida måste enligt regeringen kombineras med en åtminstone bibehållen ambitionsnivå från huvudmännens sida, annars finns det risk för att den avsedda kvalitetshöjningen uteblir. Utredarens förslag bygger på samma princip. De skolhuvudmän som anordnar dansarutbildningen bör därför fortsättningsvis ha samma rätt att få ersättning från elevernas hem- kommun som . Dessutom bör principerna för ersättning vara lika för både kommunala och fristående huvudmän. I 10 kap. 34 § i den nya skollagen anges att en kommun som i sin grundskola har en elev från en annan kommun ska ersättas för sina kost- nader om eleven är antagen med stöd av bestämmelserna om riksrekryte- ring (jfr 10 kap. 26 §). Regeringen avser att i förordning meddela vissa bestämmelser om hur ersättning från en hemkommun ska bestämmas. Reglerna för interkommunal ersättning bör anpassas så att den motta- gande kommunen får ersättning för sina kostnader som stats- bidraget beaktas vid beräkning av ersättningen. Beträffande fristående grundskolor gäller enligt 10 kap. 3739 §§ i den nya skollagen att hemkommunen till den fristående skolan ska lämna ett bidrag vilket består av ett grundbelopp och ett tilläggsbelopp. Grund- beloppet ska bestämmas efter samma grunder som hemkommunen tillämpar vid fördelning av resurser till den egna . Dessa bestämmelser passar mindre väl för den förberedande dansarutbildningen eftersom de flesta kommuner inte kommer att bedriva någon sådan ut- Regeringen avser därför att meddela föreskrifter om det bidrag hemkommunen ska betala till en fristående skola som anordnar förbere- Prop. 2010/11:19 dande dansarutbildning. I 16 kap. 50 och 51 §§ i den nya skollagen finns bestämmelser om interkommunal ersättning i gymnasieskolan. När det är fråga om riks- rekryterande utbildningar gäller enligt 51 § att hemkommunen ska betala det belopp som har beslutats i varje särskilt fall av . Regeringen avser dock att för yrkesdansarutbildningen meddela särskilda bestämmelser om ersättningen för utbildningen. Regeringen avser även att meddela särskilda föreskrifter beträffande det bidrag som kommunen ska betala till en enskild huvudman för en fristående gymnasieskola när bidraget avser en elev som går yrkesdansarutbildning. Utbildningens omfattning och innehåll Regeringens bedömning: Förberedande dansarutbildning bör få an- ordnas som en särskild utbildning i i dels årskurserna 4 6, dels årskurserna 79. Antalet timmar i timplanen bör utökas för elever som går en för- Läsåret bör förlängas. läsåret bör ägnas åt träning och undervisning i dans. , varav obligatorisk verksamhet får omfatta högst 190 dagar per läsår och . Undervisning bör kunna för- läggas till annan tid än . bör införas som ett ämne på den förberedande dansarutbild- ningen i varvid ämnet idrott och hälsa bör utgå. i bild och slöjd bör reduceras. Bestämmelserna i 10 kap. 30 och 31 §§ i den nya skollagen om placering vid en skolenhet bör inte gälla elever på förberedande dan- Bestämmelserna i 3 kap. nya skollagen om rätt till särskilt stöd bör inte gälla ämnet dans. Utredarens förslag: Överensstämmer i princip vad gäller utbildning- ens innehåll och omfattning med regeringens bedömning. föreslår till skillnad från regeringen att skolplikten för elever vid den förberedande dansarutbildningen får utvidgas till per Remissinstanserna: och tillstyrker utredarens förslag om utbildningens innehåll. det är rimligt att anta att en elitutbildning i dans kräver att skolgången anpassas på det sätt som utredaren påtalat. Däremot måste man ha i åtanke att en stor andel av eleverna inte kommer att kunna fullfölja hela För att eleven ska kunna gå tillbaka till den ordinarie skolan får förändringarna i exempelvis timplanen inte bli för stora. förutsätter att dansarutbildningen på grundskolenivå får en sådan utformning att eleverna uppnår behörighet att söka både till gymnasieskolans yrkesprogram och högskoleförberedande program. pekar på att det i betänkandet saknas förslag till Prop. 2010/11:19 regler om hur elever i den föreslagna egna skolformen ska tas in på de nationella programmen, om vilken möjlighet de ska ha att välja kurser och om deltagande i nationella prov m.m. Balettakademien tillstyrker utredarens förslag om utvidgad skolplikt. instämmer i att utbildningen bör omfatta fler dagar per läsår och fördelas annorlunda jämfört med vad som är möjligt inom grund- och gymnasieskolan. Däremot kan myndigheten inte bedöma om detta är förenligt med arbetsmiljölagstiftningen och menar att frågan bör utredas vidare. anser att sexdagarsvecka och kortare sommarlov kan begränsa barnens möjligheter att utveckla andra intressen än dans. Vidare menar myndigheten att detta också väsentligt försvårar möjlig- heten att upprätthålla relationen med familj och vänner på hemorten för dem som studerar på annan ort samt inverkar negativt på barnens sociala situation. anser att danseleverna bör erbjudas kost- nadsfri undervisning och sommarlov, men att sådan undervis- ning inte kan förväntas vara en plikt. Skälen för regeringens bedömning Den förberedande dansarutbildningens syfte Syftet med den nuvarande förberedande dansutbildningen är att träna eleven till sådan teknisk färdighet och konstnärlig uttrycksförmåga i dans att de ges förutsättningar att antas till och kunna genomföra yrkesdansar- utbildningen. Elever som antas till den förberedande dansutbildningen har dock samma rätt som övriga elever till en fullständig grundskoleut- bildning.