prop · GX0395 · 2010-02-08 00:00:00 — På de kommunala och enskilda flygplatserna utförs kontrollerna huvudsakligen av polisen och kostnaderna belastar respektive polismyndighets budget. Polisens begränsade resurser och kraven på polisiära insatser på andra områden i samhället har medfört att den särskilda kontrollen på sina håll har fått en låg prioritering i polisens verksamhet. Detta har i sin tur medfört en i övrigt omotiverad skillnad i luftfartsskyddet mellan dessa flygplatser och de statliga. Utredningen föreslår att samtliga flygplatshållare åläggs det kostnads- ansvar för kontrollverksamheten som staten såsom flygplatshållare har beträffande de statliga flygplatserna. skall i samråd med fastställa ett nationellt säkerhetsprogram samt lokala säkerhetsprogram för varje flygplats. När det gäller utformningen av de lokala säkerhetsprogrammen bör samråd ske även med flygplats- hållaren och den lokala polisen. På grundval av säkerhetsprogrammen förordnar om särskild kontroll. För genomförandet av denna och för de säkerhetsåtgärder som enligt det lokala säkerhets- programmet åvilar flygplatsen svarar flygplatshållaren genom flygplats- chefen. Kontrollerna skall utföras av flygplatskontrollanter som förordnas av polismyndigheten men bekostas av flygplatshållaren. För- slaget kommer beträffande de kommunala och enskilda flygplatserna i praktiken att innebära att kostnaderna förs över från skattebetalarna till dem som använder sig av flyget. Det kan tilläggas att när det gäller särskilda insatser med anledning av brottslig verksamhet på flygplatser är det fråga om en rent polisiär uppgift och kostnaderna för sådana insatser kommer även i fortsättningen att belasta polisväsendet. Av bestämmelserna om tillstånd till luftfartsverksamhet kommer att framgå att det finns två olika slag av tillstånd, dels trafiktillstånd som grundas på trafikpolitiska överväganden och dels flygsäkerhetsmässiga tillstånd. De flygsäkerhetsmässiga tillstånden delas in i drifttillstånd, bruksflygtillstånd och utbildningstillstånd. När det gäller drifttillstånd utmönstras det nuvarande gränsdragningsbegreppet i förvärvssyfte och ersätts med en formulering som innebär krav på drifttillstånd för den som mot betalning utför lufttransporter åt allmänheten. En nyhet är kravet på drifttillstånd för firmaflyg. Bruksflygtillstånd skall krävas för att få utföra arbeten med hjälp av luftfartyg, dvs. vad som internationella samman- hang brukar benämnas aerial work. Ansvaret för skador genom luftfart Huvudregeln när det gäller ansvar för skador som vid luftfart drabbar personer eller egendom som inte transporteras med luftfartyget ändras, så att det formellt är brukaren och inte ägaren som ansvarar. Lagtekniskt konstrueras regeln på så sätt att ägaren av ett luftfartyg presumeras vara den som brukar luftfartyget, om det inte har skett en anteckning i luft- fartygsregistret om att någon annan brukar luftfartyget. Det föreslås att det i lagen införs ett generellt krav på ansvarsförsäkring för skador som vid luftfart tillfogas personer eller egendom som inte transporteras med luftfartyget. Militära luftfartyg i civil verksamhet När militära luftfartyg används för civila ändamål skall enligt utrednings- förslaget som huvudregel civila luftfartsregler gälla. Detta kommer att innebära att Försvarsmaktens möjligheter att utföra civila transporter begränsas. Undantag har emellertid gjorts för vissa fall då det kan finnas ett samhälleligt intresse och behov av att militära luftfartyg används för annat än militära ändamål. Det gäller sjuktransporter i trängande fall, räddningsuppdrag och jämförliga uppdrag. För att säkerställa att det finns en komplett förteckning över flyghinder införs en bestämmelse i (1987:10) om att en byggherre är skyldig att göra anmälan till Försvarsmakten innan arbeten påbörjas som avser uppförande eller tillbyggnad av en byggnad eller annan anläggning vars sammanlagda höjd kommer att överstiga inom sammanhållen bebyggelse eller inom annat område. Vid uppförande av anläggningar som utgör hinder för befintliga flyg- platser och luftrum skall kostnaden för markering av hindret betalas av den som uppför anläggningen. Lagens tillämpningsområde utvidgas så att vissa bestämmelser även kommer att gälla för utländska luftfartyg när de används utanför svenskt område, under förutsättning att de används inom ramen för ett svenskt Det ges möjlighet att föreskriva att vissa luftfartyg av miljöskäl inte får tillträde till svenskt luftrum. Reglerna om luftvärdighet och miljövärdighet ändras i huvudsak Utredningen föreslår att trafikregler för luftfart inom svenskt område får fastställas av och inte, som , måste beslutas av regeringen. De överträdelser av trafikreglerna som kan följas av frihetsstraff beskrivs i lagen. maktmedel differentieras genom att det införs en möjlighet att förena förelägganden och förbud med vite. Det föreslås inte några särskilda forumregler för brottmål och tvistemål med lufträttslig anknytning. Reglerna om överklagande av beslut ändras så att endast beslut i frågor som rör trafiktillstånd överklagas till regeringen. Övriga beslut som rör myndighetsutövning mot enskild överklagas till De nya reglerna föreslås träda i kraft . Remissinstanser slutbetänkande (SOU 1999:42) Ny luftfartslag Följande remissinstanser har inkommit med yttrande: Hovrätten för Nedre , , tings- rätt, Kammarrätten i , Kammarrätten i , Länsrätten i , Riksåklagaren, , Brottsföre- byggande rådet, , Kommers- kollegium, Försvarsmakten, , , , , Riksrevisions- verket, i , i län, i , , , Lantmäteri- verket, , , , , , , , kommun, Falu kommun, kommun, , (), Tjänstemännens Central- organisation (TCO), /SR, , , , Kungliga Svenska , , () och . Följande instanser har fått remissen men har avstått från att svara: , , , , , , , , och . Dessutom har yttranden inkommit från: (finns också med som bilaga till TCO:s svar), , , Föreningen , TransportGruppen. lämnade sitt slutbetänkande Ny luftfartslag (SOU 1999:42) . Remiss- instanserna var överlag positiva till utredningen och dess förslag. Förutom några påpekanden av enskildheter, kom det negativa reaktioner på vissa förslag. Det gällde förslagen rörande luftfartsskyddet, dvs. skyddet av luftfarten mot terroristhandlingar och liknande. Det gällde vidare förslagen beträffande arbetsgivarens rätt att drogtesta sin personal, där framför allt de fackliga organisationerna framförde invändningar av hänsyn till personalens personliga integritet. Däremot fick förslagen rörande införande av promillegränser för alkohol inga negativa reaktioner. Vidare har förslaget om att införa ett särskilt tillstånd för s.k. firmaflyg mött motstånd. Huvudintrycket av utredningens slutbetänkande är dock mycket positivt och det används som en lödig och gedigen kunskapskälla för den som söker information om luftfart. Sedan betänkandet lämnades har flera saker hänt på luftfartens område. Betänkandet kan därför inte längre läggas till grund för lagstiftnings- åtgärder utan behöver uppdateras på några områden. I detta supplement till betänkandet Ny luftfartslag (SOU 1999:42) har samma innehållsmässiga uppdelning av texten följts som i huvud- betänkandet. Denna metod medför självfallet att flera avsnitt kommer att kunna hållas korta. Detta i synnerhet för de avsnitt där Lufträtts- utredningens förslag bedöms kunna stå kvar utan justeringar. Betänkandet Ny luftfartslag omnämns i det följande för betänkandet och denna promemoria som supplementet utan närmare förklaringar. Nytillkomna frågeställningar som inte avhandlas i betänkandet åter- finns i slutet av supplementet närmast före konsekvensbeskrivningarna och författningskommentarerna. Läsaren måste för att få en heltäckande bild ha tillgång till såväl betänkandet som detta supplement. Härigenom föreskrivs följande. Inledande bestämmelser Lagens tillämpningsområde m.m. 1 § Luftfart inom svenskt område får ske endast i överensstämmelse med denna lag, andra lagar och förordningar samt föreskrifter som har meddelats med stöd härav, om inte annat följer av EG-förordningar. När inte annat följer av denna lag ska denna lag och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen gälla även vid luftfart med svenska luftfartyg utanför svenskt område, om detta är förenligt med den främmande lag som är tillämplig. 2 § Om det är förenligt med den främmande lag som är tillämplig, ska bestämmelserna i 2.8 kap. 1 och 57 §§, 3.föreskrifter som meddelats med stöd av bestämmelser som anges i 1 eller 2, 4.12 kap. 1 och 3 §§ såvitt avser tillsyn över bestämmelser som anges 5.13 kap. 13 §§, 4 § första stycket 6, 811 och andra stycket, 5 §, 6 § första stycket 1, 3 och andra stycket samt 7, 9 och 11 §§ gälla även vid luftfart utanför svenskt område med utländska luftfartyg, när sådana används inom ramen för ett svenskt drifttillstånd. 3 § När det i denna lag hänvisas till länder inom Europeiska unionen ska, om inte annat särskilt föreskrivs, därmed innefattas även andra stater som genom bindande avtal omfattas av bestämmelser om civil luftfart som antagits inom ramen för samarbetet inom Europeiska unionen. 4 § I lagen (2007:000) om luftfartstransporter finns bestämmelser av civilrättsligt slag om villkoren vid olika former av transporter i luftfart. Militär luftfart och annan luftfart för statsändamål 5 § För luftfart med svenska militära luftfartyg och i fråga om den militära markorganisationen gäller endast bestämmelserna i 1.5 kap. 9 §, 2.6 kap. 11 och 17 §§, 3.9 kap. 6 §, samt 4.10 kap. 2 § första och tredje styckena och 7 §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar i övrigt föreskrifter för den militära luftfarten och markorganisationen i de ämnen som anges i denna lag och som inte gäller förhållandet mellan enskilda eller annars måste meddelas i lag. 6 § För annan svensk statsluftfart än som anges i 5 §, gäller bestäm- melserna i denna lag utom 10 kap. 36 §§. För sådan luftfart får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskriva eller i enskilda fall medge undantag från bestäm- melserna i 18 kap. samt i övrigt meddela de särskilda föreskrifter som Luftfart inom svenskt område 7 § Ett luftfartyg som används vid civil luftfart inom svenskt område ska vara registrerat i eller i ett annat land som är medlem i Inter- nationella civila luftfartsorganisationen (). Ett luftfartyg som inte används vid tillståndspliktig luftfart och som stadigvarande används inom svenskt område ska vara registrerat i . Om det finns särskilda skäl, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer medge att civil luftfart äger rum även med andra luftfartyg och bestämma på vilka villkor detta får ske. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter i fråga om tillträde till svenskt område för utländska militära luftfartyg och andra utländska luftfartyg som används endast för stats- ändamål och inte för affärsdrift. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får före- skriva att ett luftfartyg av miljöskäl inte får användas inom svenskt 8 § Luftfartyg får inte inom svenskt område framföras med överljuds- Om det finns synnerliga skäl, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer medge undantag från förbudet. får anges på vilka villkor luftfarten får äga rum. Ytterligare krav i fråga om framförande av luftfartyg i överljudsfart får inte ställas med stöd av . 9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får av militära skäl föreskriva inskränkningar av eller förbud mot luftfart inom viss del av landet (restriktionsområde). Sådana föreskrifter får också meddelas om det behövs av hänsyn till allmän ordning och säkerhet, friluftsliv, natur- eller miljövård eller för att undvika störning vid allmän sammankomst eller offentlig tillställning av större omfattning. skrifter som medför förbud mot luftfart, och inte enbart inskränkningar, och som meddelas av annan myndighet än regeringen får avse högst två Under utomordentliga förhållanden eller när det i övrigt krävs av hänsyn till allmän säkerhet får regeringen tillfälligt föreskriva inskränkningar av eller förbud mot luftfart inom hela landet. Luftfartyg av särskild beskaffenhet m.m. 10 § I fråga om luftfartyg som inte har någon förare ombord eller inte är motordrivna eller som i övrigt är av särskild beskaffenhet får rege- ringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskriva eller i enskilda fall medge undantag från bestämmelserna i 1 kap. 7 § första stycket o1ch 28 kap. samt i övrigt meddela de särskilda föreskrifter som behövs. Undantag och föreskrifter får inte utformas så att de strider mot flygsäkerhetens eller det allmännas intresse. Förvaltningsuppgift som ansluter till föreskrifterna får, om regeringen föreskriver det, av myndig- het överlämnas åt annan, även om uppgiften innefattar myndighetsut- övning. I fråga om sådana föremål som är inrättade för rörelse i luften men som inte är att anse som luftfartyg gäller de föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Luftfartyg registrerade hos en internationell organisation 11 § De bestämmelser i denna lag som gäller i fråga om luftfartyg som är registrerade i ett annat land ska på motsvarande sätt tillämpas i fråga om luftfartyg som är registrerade hos en internationell organisation. 12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att utrustning som används i eller för luftfart ska följa vissa standarder när utrustningen har betydelse för flygsäkerheten. Registrering, nationalitet och märkning Registreringen 1 § Luftfartsstyrelsen för register över luftfartyg (luftfartygsregistret). Om inskrivning av rätt till luftfartyg och om vissa internationella förhållanden beträffande rätt till luftfartyg finns det särskilda bestäm- melser. 2 § Ett luftfartyg får registreras i bara om det helt ägs av 2.svensk kommun eller svenskt landsting, 3.medborgare i ett land inom Europeiska unionen eller dödsbo efter en sådan person, eller 4.bolag, förening, samfällighet eller stiftelse som har svensk natio- nalitet eller har sitt säte i ett land inom Europeiska unionen. Även om förutsättningar enligt första stycket inte föreligger får ett luft- fartyg registreras i om det brukas av någon som avses i första stycket och denne har ett drifttillstånd som är utfärdat i . Luftfartsstyrelsen får medge att ett luftfartyg får registreras i även om förutsättningar enligt första eller andra stycket inte föreligger. Sådant medgivande får bara lämnas om luftfartyget i regel används med utgångspunkt i . 3 § Ett luftfartyg som är registrerat i ett annat land får inte registreras i , om det inte avregistreras i det andra landet. 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att luftfartyg av miljöskäl inte får registreras i . 5 § Ansökan om registrering av ett luftfartyg ska göras av ägaren. Till ansökan, som ska vara skriftlig, ska fogas de upplysningar och den utredning som behövs för registreringen. 6 § Ett luftfartyg ska avregistreras om 1.ägaren skriftligen begär det, 2.kraven i 2 § inte är uppfyllda, 3.det har förolyckats eller förstörts, 4.det efter en flygning inte har hörts av , 5.det på grund av ombyggnad eller annan sådan ändring upphört att vara luftfartyg eller, utan att ändring skett, inte anses utgöra ett luftfartyg. Ägaren är skyldig att inom en månad skriftligen anmäla om något har hänt som enligt första stycket 25 medför att ett luftfartyg ska avregi- streras. 7 § Om det finns en inskrivning i ett luftfartyg enligt lagen (1955:227) om inskrivning av rätt till luftfartyg, får luftfartyget avregistreras endast om den till vars förmån inskrivningen gäller har medgett det. Detsamma gäller i fråga om anteckningar som avses i 2 a § nämnda lag. 8 § Om någon annan än ägaren brukar ett registrerat luftfartyg för en obestämd tid eller för en bestämd tid om minst en månad ska, om nyttjanderätten inte skrivits in enligt lagen (1955:227) om inskrivning av rätt till luftfartyg, upplåtaren eller brukaren genast efter upplåtelsen skriftligen anmäla detta förhållande för anteckning i luftfartygsregistret. Om nyttjanderätten har skrivits in, ska anteckning göras i luftfartygs- registret om upplåtaren eller brukaren begär det. Om anteckning enligt första stycket skett, ska upplåtaren eller brukaren anmäla till luftfartygsregistret när en upplåtelse för en obestämd tid upphör eller en upplåtelse för en bestämd tid upphör . 9 § Ett luftfartyg som finns utomlands får efter ansökan av den som förvärvat luftfartyget föras in i ett bihang till luftfartygs- registret, om förutsättningarna i 2 och 3 §§ är uppfyllda, och förbud mot registrering inte har föreskrivits enligt 4 §. 10 § Ett luftfartyg som är infört i luftfartygsregistret har svensk nationalitet. Luftfartsstyrelsen utfärdar bevis om registreringen (nationalitets- och 11 § Ett luftfartyg som har antecknats i bihanget till luftfartygsregistret har svensk nationalitet så länge anteckningen gäller och anses vid tillämpningen av 1 kap. 7 § första stycket vara registrerat i . (interimistiskt nationalitets- och registreringsbevis). 12 § Ett luftfartyg ska ha nationalitets- och registreringsbevis när det används vid luftfart. Om ett luftfartyg används på grund av medgivande enligt 1 kap. 7 § andra stycket, gäller de föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. 13 § Ett luftfartyg som är infört i luftfartygsregistret eller antecknat i bihanget ska vara märkt med sina nationalitets- och registrerings- Ett utländskt luftfartyg ska vara märkt i enlighet med föreskrifterna i registreringsstaten vid luftfart inom svenskt område. Om ett luftfartyg används på grund av medgivande enligt 1 kap. 6 § andra stycket, gäller de bestämmelser som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 3 kap. Luftvärdighet och miljövärdighet Luftfartygs luftvärdighet och miljövärdighet 1 § Ett luftfartyg ska vara luftvärdigt och miljövärdigt när det används Luftfartygets ägare eller, om luftfartyget inte används av ägaren, den som brukar det i hans ställe ansvarar för detta. brukaren ska till den myndighet som avses i 8 § anmäla sådant som har betydelse för luftvärdigheten eller miljövärdigheten. Ett luftfartyg anses luftvärdigt om det är konstruerat, tillverkat, utprovat, utrustat och underhållet på ett sådant sätt samt har sådana flyg- egenskaper att flygsäkerhetens krav är uppfyllda. Ett luftfartyg anses miljövärdigt om det är konstruerat, tillverkat, utprovat, utrustat och underhållet på ett sådant sätt att det inte orsakar skada genom buller eller luftförorening eller genom annan liknande Ytterligare krav i fråga om luftfartygs miljövärdighet får inte ställas med stöd av . 2 § Regeringen eller den meddelar ytterligare föreskrifter om förutsättningarna för att ett luftfartyg ska anses vara luftvärdigt och miljövärdigt. 3 § När ett luftfartyg har visats vara luftvärdigt, utfärdas luftvärdig- hetsbevis. När ett luftfartyg har visats vara miljövärdigt, utfärdas miljö- värdighetsbevis. Bevisen kan begränsas till att avse , viss luftfart eller luftfart inom visst område. Bevisen kan förnyas, om luftfartyget uppfyller de krav på luftvärdighet respektive miljövärdighet som gäller när förnyelsen ska ske. 4 § Ett luftfartyg ska ha luftvärdighetsbevis och miljövärdighetsbevis när det används vid luftfart. Ett svenskt luftfartyg ska ha svenskt luftvärdighetsbevis och svenskt miljövärdighetsbevis eller utländska sådana bevis som har godkänts i . Ett utländskt luftfartyg ska ha luftvärdighetsbevis och miljövärdighets- bevis som har utfärdats eller godkänts i luftfartygets registreringsstat och som enligt avtal med den staten ska erkännas här i landet. För ett utländskt luftfartyg godtas även svenskt luftvärdighetsbevis och svenskt miljövärdighetsbevis. Ett bevis som har utfärdats med stöd av och rådets förordning (EG) nr 1592/2002 av om fastställande av gemensamma bestämmelser på det civila luftfartsområdet och inrättande av en europeisk byrå för luftfartssäkerhet1 ska jämställas med ett svenskt bevis enligt denna paragraf. 5 § Om ett luftfartyg uppfyller kraven på flygsäkerhet får den myndig- het som prövar frågor om luftvärdighetsbevis och miljövärdighetsbevis medge att det används vid luftfart inom svenskt område även om kraven i 4 § inte är uppfyllda. Medgivandet ska återkallas om det finns anledning till det. 6 § Om inte annat beslutas blir ett svenskt luftvärdighetsbevis respek- tive ett svenskt miljövärdighetsbevis ogiltigt om 1.luftfartyget inte underhålls på föreskrivet sätt, 2.föreskrivna ändringar inte utförs, 3.det görs ändringar i luftfartyget eller i dess utrustning som kan antas ha betydelse för luftvärdigheten eller miljövärdigheten, 4.luftfartyget inte genomgår föreskriven besiktning eller kontroll, 5.luftfartyget eller utrustningen har skadats på ett sätt som uppen- barligen har betydelse för luftvärdigheten eller miljövärdigheten. Om det inträffar andra omständigheter som kan antas ha betydelse för luftvärdigheten eller miljövärdigheten, kan det beslutas att luftvärdig- hetsbeviset respektive miljövärdighetsbeviset är ogiltigt. Ett luftvärdighetsbevis eller ett miljövärdighetsbevis är ogiltigt till dess luftfartyget förklaras luftvärdigt respektive miljövärdigt. När ett luft- värdighetsbevis eller ett miljövärdighetsbevis är ogiltigt kan den myndighet som prövar frågor om luftvärdighetsbevis och miljövärdig- hetsbevis begära att beviset genast lämnas till myndigheten. 1 EGT L 240, , s. 1 (Celex 32002R1592). 7 § Bestämmelserna i 3 och 6 §§ gäller på motsvarande sätt i fråga om godkännande av utländska luftvärdighetsbevis och utländska miljö- värdighetsbevis och om förnyelse och ogiltighet av sådana god- kännanden. 8 § Frågor om luftvärdighetsbevis och miljövärdighetsbevis prövas av den myndighet som regeringen bestämmer. Om regeringen föreskriver det får myndigheten uppdra åt särskild sakkunnig att utfärda och förnya sådana bevis. Förrättningsmans tillträde till luftfartyg 9 § I samband med prövning av frågor om luftvärdighetsbevis och miljövärdighetsbevis ska förrättningsman lämnas tillträde till luftfartyget. Fartygets ägare eller brukare liksom dess befälhavare och besättning ska medverka i den utsträckning som behövs. Förrättningen ska utföras så att minsta möjliga olägenhet uppstår. Utprovning av luftfartygs flygegenskaper m.m. 10 § Om det behövs för att pröva ett luftfartygs flygegenskaper eller av andra särskilda skäl, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer medge att fartyget används vid luftfart, även om villkoren i detta kapitel inte är uppfyllda. Tillverkning och underhåll av luftfartyg 11 § För att tillverka luftfartyg samt tillbehör och reservdelar till dem och för att utföra underhålls-, reparations- och ändringsarbeten på fartyg, tillbehör och reservdelar krävs tillstånd av regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får före- skriva eller i enskilda fall medge undantag från tillståndskravet i första stycket. 4 kap. Flygcertifikat m.m. Behörighet att föra ett luftfartyg och tjänstgöra ombord 1 § Ett luftfartyg får föras endast av den som innehar ett gällande flyg- certifikat. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får före- skriva eller i enskilda fall medge undantag från kravet på flygcertifikat. För utbildning och flygprov gäller bestämmelserna i 4 och 5 §§. 2 § En certifikatinnehavare får föra ett luftfartyg endast av den kate- gori, klass och typ som anges i certifikatet. Ett luftfartyg får föras endast under de förutsättningar som följer av certifikatet och därtill knutna behörigheter. 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att andra medlemmar av besättningen på ett luftfartyg än förare ska ha ett gällande flygcertifikat för att få utföra vissa uppgifter ombord. Bestämmelser om certifikat och behörighetsbevis för personal inom markorganisationen finns i 6 kap.