prop · GX03116 · 2010-03-02 00:00:00 — dessa har 21 kommuner kundval enligt LOV. Kundval är inte lika vanligt för särskilt boende. Arbetsgivarna inom vård och omsorg om äldre personer bedriver fort- löpande arbete med kompetensutveckling både för att förbättra persona- lens kompetens för grundläggande arbetsuppgifter och för arbete med uppgifter där särskilda kunskaper behövs. Inom t.ex. Vård- och omsorgs- college samverkar utbildningsanordnare och arbetslivet för att förnya utbildningsformerna inom omvårdnadsområdet. Denna samverkan ger en bättre koppling mellan teori och praktik. Certifierade Vård- och om- sorgscollege finns i åtta län och är under uppbyggnad i ytterligare fyra Här samverkar kommuner, landsting, privata vårdföretag och fack- Prop. 2009/10:116 liga organisationer med olika utbildningsanordnare på gymnasial och Staten har under en följd av år satsat stora ekonomiska resurser på att stimulera utbildningsaktiviteter riktade till personal inom äldreomsorgen. Satsningarna har bidragit till att successivt både höja den grundläggande kompetensen och vidareutbilda personal som behöver specialiserade Andelen av personalen med yrkeskompetens har ökat . hade av undersköterskor och vårdbiträden yrkesför- beredande utbildning för sitt arbete. som hade sådan utbildning ökade mellan 2002 Spridningen mellan olika kommuner är stor. av omvårdnadspersonalen hade yrkesförberedande utbildning i median- kommunen var andelen i några kommuner och i andra Anhöriga svarar för merparten av omsorgsarbetet Beräkningar visar att anhöriga svarar för av det totala om- sorgsarbetet för äldre och personer med funktionsnedsättning (SOU 2005:66, Makt att forma samhället och ett eget liv; jämställdhetspolitiken mot nya mål). Enligt rapporten inför äldreomsorgen? variationer och informell omsorg (2005) behöver cirka av de hemmaboende äldre, och över, hjälp med en eller flera ADL-sysslor (aktiviteter i det dagliga livet). En stor del, , får hjälp av anhöriga och en tredjedel, , får hjälp från hem- De flesta som använder hemtjänst har också hjälp av anhöriga. alla kategorier av hjälpbehövande är det betydligt fler som har hjälp av anhöriga eller annan närstående än av hemtjänst, utom bland de ensam- stående barnlösa, där fler har hemtjänst. boende och samboende är dock små. Kvinnor står för större delen av den omsorg som anhöriga bidrar med. Studier visar att för gifta äldre personer är partnern den viktigaste om- sorgsgivaren, vilket gäller för både kvinnor och män. Det är dock vanli- gare att en hustru ensam hjälper sin man än tvärtom. de gifta männen som behöver hjälp får all sin hjälp av hustrun jämfört med hälften av de gifta kvinnorna. Äldre kvinnor får större delen av hjälpen från andra anhöriga, ofta döttrar. från anhöriga ges av en kvinna (2005:66). Kommunernas ansvar för att ge stöd till anhöriga förtydligades genom en ändring i socialtjänstlagen som trädde i kraft , i enlig- het med regeringens förslag i proposition Stöd till personer som vårdar eller stödjer närstående (prop. 2008/09:82). Ett riktat stimulansbidrag för anhörigstöd fortsätter att utgå . Fler äldre med sammansatta behov Behoven av förändring och utveckling inom äldreomsorgen påverkas dels av den ökande andelen äldre i befolkningen, dels av förändringar i de äldres hälsa. Ökningen av andelen och antalet äldre i befolkningen har inte lett till motsvarande utbyggnad av äldreomsorgen. redovisar i Vård och omsorg om äldre, Lägesrapport resultat från , där andelen personer som rapporterar olika hälso- problem ökar mellan 1991/92 och 2000/02. Äldres förmåga att klara olika vardagliga sysslor tycks dock öka trots ökande hälsoproblem. Fler och bättre hjälpmedel, bättre utrustade bostäder och mäns ökande hus- hållskunskaper antas delvis förklara att en minskad andel av de äldre får hemtjänst eller särskilt boende . visar i rapporten socialtjänst att kvinnor oftare än män är missnöjda med både omfattningen och kvaliteten på den hjälp de får. I Vård och omsorg om äldre, Lägesrapport , redovisar Social- styrelsen forskning om hälsan hos äldre sköra personer. Andelen äldre personer med flera komplexa sjukdomar ökade från till . Den bild som träder fram är att det blir vanligare att fler äldre i hög ålder överlever sina sjukdomar men med stora behov av god vård och god omsorg. Av uppfölj- ningar av dödsorsaker framgår att dödsfallen inträffar i allt högre ålder. Av dem som dog var eller äldre och 2007 var eller äldre. Vård och omsorg om äldre personer har utvecklats till en verksamhet som genomgående förutsätter tillgång till personal med god utbildning för en allt större andel av de uppgifter som behöver ut- föras. Det förhållandet att fler äldre når hög ålder med behov som både förutsätter allt högre kompetens hos varje yrkesutövare och högre grad av samverkan mellan olika yrkesgrupper påverkar vården och omsorgen från grunden men också förmågan till fortsatt utveckling. Kraven på god kvalitet utvecklas i takt med framväxten av ny kunskap och bättre och effektivare behandlings- eller arbetsmetoder. Kunskapsmängden ökar kontinuerligt och det finns betydligt mer kunskap tillgänglig om hur man t.ex. bäst kan bemöta och hjälpa personer med demenssjukdom, nå goda resultat i rehabilitering efter stroke, arbeta för att förebygga ohälsa eller skador eller motverka oönskade effekter av medicinering. Statens tillsyn är ett av de viktigaste instrumenten för att se till att rätts- säkerheten inom äldreomsorgen garanteras för de äldre som är beroende av dessa samhällsinsatser. Staten har ett ansvar för att genom bl.a. tillsyn säkerställa efterlevnaden av de lagar, förordningar och föreskrifter som riksdag, regering och myndigheter beslutat om för de huvudmän och utförare såväl offentliga som enskilda som ansvarar för uppgifter och verksamheter inom hälso- och sjukvården och bl.a. äldreomsorgen. Den sociala tillsynen berör i hög utsträckning människor som av olika skäl är särskilt utsatta men också deras anhöriga. Det är därför viktigt att till- synen fungerar på ett trovärdigt och rättssäkert sätt. Människor som er- håller vård, omsorg samt andra stödinsatser är ofta i ett starkt beroende- förhållande till dem som arbetar i verksamheterna. Insynen i verksam- heterna och vad som händer i dessa under olika delar av dygnet är starkt begränsad. Många förmår inte att hävda sina egna intressen eller föra sin Det kan vara äldre med demenssjukdomar eller äldre som behöver vård i livets slutskede. Ansvariga för verksamheter och lagstift- ning har ett särskilt ansvar att se till att de som finns i verksamheterna inte blir utsatta för skador och kränkningar och att det stöd, den vård, den behandling och den omsorg som ges är säker och av god kvalitet samt att personal har den erfarenhet och kompetens som behövs och inte är olämplig för uppgiften. Enligt utredningen och tydlig tillsyn av (SOU 2007:82) är kommunernas arbete med att säkerställa och vidare- utveckla kvaliteten inom olika verksamheter av skiftande omfattning och har skiftande innehåll. som det i en stor majo- ritet av kommunerna finns riktlinjer, beslut eller motsvarande till stöd för det egna kvalitetsarbetet och kvalitetsfrågorna, så saknas på många håll vissa betydelsefulla inslag i arbetet. Ofta saknas t.ex. en enhetlig ledning och styrning av arbetet vilket bl.a. riskerar leda till att samordningen mellan olika verksamhetsområden brister eller saknas helt. Detta har i sin tur resulterat i att arbetet kommit olika långt inom olika delar av social- tjänsten. Vidare har endast en minoritet av kommunerna uppnått en sådan nivå på arbetet att kvalitetssystem har kunnat införas i verksamheten och där så skett omfattar systemen i regel endast delar av . Det finns ett antal kommuner som har utmärkt sig med ett mycket aktivt och framgångsrikt lednings- och kvalitetsarbete, men spridningseffekterna kan förbättras. För den fortsatta utvecklingen av det egna kvalitetsarbetet är det av stor betydelse att har utfärdat föreskrifter och allmänna råd för utformningen av ledningssystem för kvalitet i verksamhet enligt SoL, LVU, LVM och LSS (SOSFS 2006:11) samt en handbok i . Härigenom har skapats förutsättningar för en helhetssyn och samordning av kvalitetsarbetet när det gäller och som motsvarar kraven på ledningssystem för kvalitet och patientsäkerhet inom hälso- och sjukvården (SOSFS 2005:12) som funnits sedan tidi- gare. Begreppet systemtillsyn innebär bl.a. att tillsynsmyndigheten grans- kar verksamhetens metoder för att kvalitetssäkra sin verksamhet. Man granskar tillsynsobjektets egna system för styrning och kontroll och bedömer om dessa med rimlig säkerhet säkerställer en korrekt och enhet- lig tillämpning av lagstiftningen. samordnas länsstyrelsernas tillsyn av och tillsyn av hälso- och sjukvården i (prop. 2008/09:160 Samordnad och tydlig tillsyn av so- cialtjänsten). En värdegrund för äldreomsorgen som är lagfäst omfattas, i likhet med andra krav och mål som framgår av socialtjänstlagen då av tillsyn. Det innebär att värdegrunden för äldreomsorgen och hur nämnderna utvecklat och säkrat kvaliteten i äldreomsorgen ut- ifrån värdegrunden kommer att omfattas av tillsynsmyndighetens gransk- ning. För att tillsynen ska bli mer enhetlig över landet är det också viktigt att utarbetar bedömningskriterier för tillsynen. Att tillsyns- myndigheten tar fram särskilda bedömningskriterier för tillsyn är relativt nytt och sådana kriterier finns ännu endast i begränsad omfattning. Be- dömningskriterierna är en operationalisering av lagstiftning (lagar, för- ordningar och föreskrifter) och i vissa fall andra dokument (t.ex. all- männa råd, nationella riktlinjer, nationella kvalitetsindikatorer, kvalitets- Prop. 2009/10:116 register, öppna jämförelser och andra vägledningar) som utgör grunden för tillsynen och ger möjlighet till en mer enhetlig tillsyn. Regeringen har (S2009/5080/ST) gett i uppdrag att utarbeta bedömningskriterier för tillsynen när det gäller bestämmelserna i socialtjänstlagen som anger att insatser inom ska vara av god kvalitet och att det för utförandet av uppgiften ska finnas personal med lämplig utbildning och erfarenhet. Kvaliteten i verksamheten ska dessutom systematiskt och fortlöpande utvecklas och säkras (3 kap. 3 § socialtjänstlagen). Uppdraget ska närmare konkretisera innebörden i dessa bestämmelser och vara färdigt . Framtidens äldreomsorg måste kunna hantera de komplexa behov de äldre har och även kunna beakta individuella olikheter. Utgångspunkten måste vara att varje individ respekteras lika oavsett kön, köns- överskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder, sexuell läggning eller ålder, jfr diskrimineringslagen (2008:567) som trädde i kraft . är ett land med etnisk mångfald. När en individ blir äldre är det ofta modersmålet som den äldre kan förstå och kommunicera på medan senare inlärda språk försvinner. Det kan därför vara en trygghet för den äldre att bli bemött på sitt modersmål. Vilket språk som äldreomsorgen sker på kan även vara starkt kopplat till en individs identitet. I finns historiska minoritetsspråk som erhåller särskilt skydd genom lag- stiftning. Dessa språk är samiska, finska, , meänkieli och jiddisch. Genom lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk som trädde i kraft , har skyddet för dessa språk för- stärkts. De kommuner som ingår i förvaltningsområden för samiska, meänkieli respektive finska är skyldiga att erbjuda hela eller delar av den service och omvårdnad som ges inom ramen för äldreomsorgen av personal som behärskar respektive språk om den enskilde så önskar. Detta är en del av ett internationellt skydd för historiska minoriteter och deras språk men kan även sägas vara en del i att bejaka individers möj- lighet att behålla sin identitet och personlighet även när behov av äldre- omsorg uppstår. Detsamma gäller för kommuner utanför ett förvaltnings- område, om kommunen har tillgång till personal som är kunnig i språket. Från gäller enligt 5 kap. 6 § tredje stycket social- tjänstlagen, att en kommun ska verka för att det finns tillgång till perso- nal med kunskaper i samiska, finska eller meänkieli där detta behövs i omvårdnaden om äldre människor. Lagen (2008:962) om valfrihetssystem trädde i kraft . Regeringen stödjer införandet av valfrihetssystem i kommunerna för att bidra till utvecklingen av en äldreomsorg som tydligare utgår från individens behov och önskemål. Regeringens riktade satsning på äldreforskning uppgick , som fördelades efter utlysning av för Socialvetenskap och arbetsliv (FAS). FAS lämnade därutöver av sitt forskningsanslag i stöd till forskning om åld- rande och äldre . Sammantaget uppgick FAS stöd till äldre- forskning till , vilket bl.a. fördelats till två nationella centrum för forskning kring åldrande och äldre och fleråriga programstöd. Stödet har i betydande grad förstärkt infrastruktu- ren för svensk forskning om äldre och åldrande, enligt FAS bedömning. Området innefattar hälsa och levnadsvillkor, äldreomsorgens förutsätt- ningar och demografiska förändringar. Även gör regeringen riktade satsningar via FAS som uppgår till . Inom ramen för sitt samordningsansvar för forskning om äldre och åld- rande kartlägger FAS även andra forskningsfinansiärers satsningar och redovisar att intresset för forskning inom äldreområdet har ökat markant . Av redovisningen framgår att finansieringen av äldreforsk- ning har ökat från till . Den nationella studien , the study on Ageing and Care inleddes efter ett statligt initiativ och har samlat data om de äldres åldrande och vård och omsorg. Studien genomförs i fyra områden inom , , och . Statens stöd till delfinansiering av studien ökade 2009 till . Studien omfattar ett befolkningsperspektiv där förändringar i ett urval av den äldre befolkningen återkommande följs i fråga om hälsa och vård- behov. Dessutom undersöks kontinuerligt hela den äldre befolkningens akuta och långvariga vårdkontakter. Genom studiens omfattning och geografiska spridning skapas möjligheter till representativa bilder av äldre personers förhållanden och tidiga indikationer på förändringar. Studien innebär också att ett allt bättre underlag för kommande forsk- ningsstudier och projekt skapas. fördelar stöd till delfinansiering för regional FoU- verksamhet. Stödet uppgår till och lämnades till 23 FoU-centrum. Positiva effekter av verksamheten som FoU- enheterna själva rapporterar om är t.ex. förändrad medicinering efter genomförda läkemedelsgenomgångar, ökad samlad kunskap om den enskilde äldre personen som en effekt av förbättrad dokumentation och informationsspridning samt bättre rutiner för informationsöverföring. Centrumen har också noterat positiva effekter av FoU-insatser inriktade på att göra vardagen mera innehållsrik och individanpassad för äldre kvinnor och män. Även FoU-projekt för att utveckla maten och måltiden bedöms ha positiva effekter på äldre personers hälsotillstånd och väl- befinnande men också på personalens arbetsförhållanden. Samarbetet mellan huvudmännen utvecklas genom samverkan i det gemensamma FoU-centrumet, men även som en följd av projektinsatser för förbättrad vårdplanering, försök med gemensam vårddokumentation eller personal- utvecklingsinsatser. Äldre personers inflytande över sitt liv verksamhet ska bl.a. bygga på respekt för människors självbestämmanderätt och integritet (1 kap. 1 § socialtjänstlagen). klart har alla människor som behöver samhällets stöd i olika former och omfattning rätt till delaktighet i beslutsprocessen och inflytande över det praktiska genomförandet av insatserna. Kommunens prioriteringar, hur biståndsbedömningar genomförs samt personalens förhållningssätt och bemötande är exempel på faktorer som är betydelsefulla för äldre perso- ners möjlighet till insyn och inflytande. Länsstyrelserna har i sin tillsyn över bl.a. äldreomsorgen rapporterat att det finns brister i äldre personers möjlighet att påverka sin situation. Länsstyrelserna rapporterar bl.a. att äldre personer inte är delaktiga vid upprättande av planer för hur beslutade insatser ska genomföras. har genomfört en undersökning bland sina medlemmar om de äldres situation på den arbetsplats som medlemmarna arbetar vid. har formulerat tio rättigheter för de äldre: Alla äldre har rätt till bra vård och omsorg och att bli omhänder- tagna på ett professionellt sätt, rätt att själva bestämma tider och rutiner, rätt att äta mat de tycker om, träffa människor, att få ha de kläder de själva vill ha eller få gå och handla i sin vanliga mataffär, hålla sina min- nen levande, känna sig fräsch och snygg samt köpa kläder efter egen De medlemmar (871 personer) som medverkat i undersökningen uppger att varannan äldre person inte har rätt att komma ut när de har lust, fyra av tio säger att de äldre inte har rätt att få vara med och be- stämma sina tider och rutiner, var fjärde att de äldre inte har möjlighet att utvecklas och knappt en fjärdedel att de äldre inte har möjlighet att äta den mat de tycker om. Möjligheter att göra sin röst hörd finns ett antal möjligheter för enskilda personer att själva framföra synpunkter och klagomål, även om beroendesituationen kan utgöra ett hinder för att framföra kritiska synpunkter. som av olika skäl inte kan eller vill framföra sina synpunkter själv finns olika möjligheter till personligt stöd. Det kan vara en närstående, en kontaktman, kontaktperson eller en god man som bistår med sådant stöd. Äldre kvinnor och män som får hemtjänst eller som bor i en särskild boendeform för service och omvårdnad har vanligtvis en särskild kon- taktman i personalen. Denna kontaktman utses informellt men har inga formella befogenheter att företräda den äldre personen. kan på den äldre personens begäran framföra synpunkter och klagomål till sin närmaste chef eller någon annan ansvarig tjänsteman. kan utse en särskild person, kontaktperson, som får i uppgift att hjälpa den äldre och hans eller hennes närmaste i personliga angelägenheter (3 kap. 6 § socialtjänstlagen). Förutsättningen är att den äldre begär eller samtycker till det. Det är dock inte vanligt att en kon- taktperson utses formellt inom äldreomsorgen. Rätten kan förordna en god man då någon behöver hjälp med att bevaka sin rätt, förvalta sin egendom eller ta ansvar för sig själv, på grund av en sjukdom, psykisk störning, ett försvagat hälsotillstånd eller Prop. 2009/10:116 liknande (11 kap. 4 § ). Av föreskrifter och allmänna råd (4 kap. 4 § SOSFS 2006:11) om ledningssystem för kvalitet i verksamhet enligt SoL, LVU, LVM och LSS följer att det ska finnas rutiner för att samla in och använda synpunkter och klagomål från bl.a. enskilda personer. Många kommuner fullgör denna skyldighet genom att i broschyrer och infor- mationsskrifter informera om hur äldre personer kan lämna synpunkter och klagomål, både skriftligt och muntligt samt anonymt om någon så önskar. En väl fungerande hantering känns bl.a. igen på att synpunkter och klagomål fångas upp så nära brukaren som möjligt. En väl fungerande hantering präglas också av att det är enkelt att lämna både synpunkter och klagomål och att det finns flera sätt att göra det på, t.ex. genom samtal med personal, telefonsamtal, svarskort eller via kommunens hem- sida. Om den äldre personen inte är nöjd med ett biståndsbeslut kan beslutet överklagas till en allmän förvaltningsdomstol (16 kap. 3 § socialtjänst- lagen). Rätten att överklaga påverkar dock inte den äldre personens möj- ligheter att påverka hur de dagliga insatserna genomförs eller vilket bemötande han eller hon får. I varje landsting och kommun ska det enligt lagen (1998:1656) om patientnämndsverksamhet m.m. finnas en eller flera nämnder med upp- gift att stödja och hjälpa patienter. ska utifrån synpunk- ter och klagomål stödja och hjälpa enskilda patienter och bidra till kvali- tetsutvecklingen i hälso- och sjukvården. Regeringen har gett i uppdrag att genomföra nationella brukarundersökningar inom vården och omsorgen om äldre kvinnor och män. Den första rapporten presenterades . 6 Behov av en värdegrund inom äldreomsorgen Flera faktorer påverkar hur äldreomsorgen uppfattas av äldre personer, deras närstående och andra medborgare. Socialtjänstlagen (2001:453) är en målinriktad ramlag och innehåller både mål, skyldigheter och rättig- I och med att lagen inte definierar alla de insatser som kommu- nerna ska tillhandahålla utan endast anger ramar för vad insatserna ska leda till ger lagen kommunerna viss frihet att utforma äldreomsorgen och anpassa den vi lever i. Biståndshandläggarna arbetar på delegation av socialnämnden och fattar beslut för nämndens räkning. Biståndshandläggarna har ofta stor frihet att inom socialtjänstlagens ram och lokalt beslutade riktlinjer göra professionella bedömningar av den äldre personens behov samt att fatta beslut om hur de kan tillgodoses. Lagens konstruktion ger stort och ansvarsfullt utrymme för en sådan bedömning av människors individuella behov och hur de ska kunna till- Socialtjänstlagens övergripande s.k. portalparagraf (1 kap. 1 §) tydliggör att verksamheten ska bygga på respekt för människors själv- bestämmande och integritet men etiska frågor i övrigt är inte tydlig- Enligt olika rapporter och utredningar brukar äldreomsorgen få goda Prop. 2009/10:116 betyg i lokala brukarundersökningar, men det finns brister bl.a. i den individuella anpassningen av beslut om insatser. Sociala tillsynsrapporter och utredningar visar att det fortfarande finns generella brister inom äldreomsorgen när det gäller grundläggande värderingar och förhåll- ningssätt. Rapporten tillsyn, Länsstyrelsernas iakttagelser 2006 och 2007 visar att äldre personer inte ges tillräckligt utrymme att vara delaktiga i planeringen av de insatser som de beviljats. Könsperspektiv på , visar att kvinnors och mäns erfarenheter av skiljer sig åt. Mycket tyder på att kvinnor i behovsbedömningar bedöms klara sig själva i större utsträckning än män. Det är vanligare att kvinnor är missnöjda med än män, vilket kan tyda på att insatserna är sämre anpassade för kvinnor. Några viktiga aspekter för ett värdigt liv är rätten och möjligheten att göra sin röst hörd, att bli respekterad för den man är och att ens syn- punkter, önskemål och klagomål tas på allvar. Alla behöver och har rätt till inflytande över och påverkan på främst det som rör den egna perso- nen, men också samhället i övrigt. Det är särskilt viktigt att uppmärk- samma när människor till följd av funktionsnedsättning och åldrande blir beroende av samhällets vård och omsorg. Värdegrund uttrycks delvis i nuvarande bestämmelser Värdegrund kan tydliggöra etiska värden Syftet med att formulera en värdegrund inom en organisation är att tyd- liggöra de etiska värden och normer som ska vara grunden för arbetet och styra hur en verksamhet bedrivs. Den ska överensstämma med gällande regler inom området och bidra till en ökad tydlighet för ledningen, de anställda, kunderna eller samhällets medborgare m.fl. Det är vanligt att enskilda företag, organisationer och institutioner formulerar en egen värdegrund som kan bestå av etiska regler och riktlinjer för exempelvis jämställdhet, mångfald och miljöarbete. Exempelvis har skolan, polisen och försvaret utvecklat olika värdegrunder som alla anställda ska arbeta efter och förhålla sig till. Frågan om en värdegrund i staten har varit föremål för överväganden i ett antal utredningar, exempelvis i slutbetän- kande En uthållig demokrati! Politik för folkstyrelse (SOU 2000:1) och i betänkande Styra och ställa (SOU 2008:118). I budgetproposition (prop. 2008/09:1 utg.omr.2, avsnitt 9) redogör regeringen för sin satsning på en dialog för en förstärkt gemensam värdegrund. Syftet är att stärka respekten för demokratin och de mänskliga rättigheterna, dvs. att skapa en förstärkt gemensam värdegrund i . Regeringen har gett för utveckling i staten () i uppdrag att i en förstudie redovisa förslag på hur ett projekt om offentligt etos kan utformas. har regeringens uppdrag att genomföra insatser som främjar, stärker och sprider kunskap om värdegrunden, såsom den be-