prop · GX03150 · 2010-03-31 00:00:00 — Ramen ger vidare kommissionen ansvar för att förvalta programmen och räknar upp vilka uppgifter som tillsynsmyndigheten ska sköta. Genom den nya ramen uppstod ett behov av att anpassa förvaltningsstrukturerna för programmen till kommissionens och tillsynsmyndighetens nya upp- gifter. Kommissionen lade därför ett förslag till ändring av förordningen om () i syfte att formellt anpassa denna till den nya strukturen för satellitnavigeringsprogrammen (KOM(2009) 139 slutlig). Rådet beslutade vid sitt möte om en allmän inriktning i frågan inför fortsatta förhandlingar med har ansett det vara viktigt att skapa tydliga beslutsstrukturer i programmet och har därför ägnat en ansenlig tid åt att Skr. 2009/10:150 behandla frågan . Samråd med ägde rum den 36.1.2Intelligenta transportsystem (ITS) Kommissionen presenterade ett meddelande med en handlingsplan för prioriteringar inom ITS-området (se faktapromemoria 2008/09:FPM75). Tillsammans med handlingsplanen följde ett förslag till direktiv med syfte att åstadkomma ett koordinerat införande av ITS på europeisk nivå. ITS kan bidra till uppfyllelse av många uppsatta mål inom transportområdet. Det gäller minskad trängsel, ökad trafiksäkerhet och effektivare godstransporter. Regeringen har därför varit positiv till förslaget eftersom det kan stödja utvecklingen av gränsöverskridande ITS-lösningar. Förslaget blev föremål för ett omfattande arbete i rådet under såväl det tjeckiska som svenska ordförandeskapet. Det svenska ordförandeskapet lyckades nå en s.k. tidig andraläsnings- överenskommelse med . Enligt direktivet ska nu specifikationer tas fram med början inom de särskilt prioriterade områdena rese- och trafikinformation, eCall (nödsignaltjänst för vägfordon) samt information om säkra parkeringsplatser för lastbilar. Samråd med ägde rum . beslutade att bemyndiga kommissionen att inleda förhandlingar med ett antal länder (, och , , f.d. jugoslaviska republiken , och samt Kosovo (enligt FN:s säkerhetsråds resolution (1999) ) om ett fördrag om upprättande av en transportgemenskap. Kommissionens målsättning är att förhandla fram ett förslag till transportfördrag som rådet ska ta ställning till. Målet med fördraget ska vara att skapa en integrerad marknad för infrastruktur och landtransport- er, inre vattenvägar och sjötransporter och att anpassa relevant lag- stiftning med EU-lagstiftningen i regionen. Det bedöms vara av stor politisk vikt att uppnå stabilitet i regionen. Det ursprungliga bemyndigandet till kommissionen omfattade inte vägtransporter. På möte kompletterades bemyndigandet så att kommissionen numera har ett fullt mandat att förhandla fram ett avtal. Samråd med skedde . lade kommissionen fram ett meddelande med titeln tida transporter (se faktapromemoria 2008/09:FPM142) som en upp- följning till 2001 års vitbok om den europeiska transportpolitiken. konsultationsprocess som inleddes med med- delandet utgör viktiga utgångspunkter för den vitbok om transport- politiken 20102020 som kommissionen avser att lägga fram hösten Meddelandet innehåller en redovisning av utvecklingen för den Det beskriver också de viktigaste drivande faktorerna inom transportområdet fram till seklets mitt och de utmaningar som dessa kan medföra. delandet förslag på strategiska mål för det medellånga perspektivet som bör genomföras för att ta itu med de utmaningar som förutses uppstå in- gav stort utrymme för diskussioner om framtiden för det europeiska transportsystemet och förde en bred dialog i Tillsammans med kommissionen fördes omfattande diskussioner med användarna av transportsystemet. Vidare diskuterades frågan till- sammans med och med transport- ministrarna, både informellt och i rådet. antog ordförandeskapet slutsatser om kommissionens Samråd ägde rum i . Transeuropeiska transportnät (TEN-T) transportnät (TEN-T): En översyn av strategin; Bättre integrering av de transeuropeiska transportnäten för att främja den gemensamma transportpolitiken (se faktapromemoria 2008/09:FPM103). har varit föremål för en öppen konsultation och har behandlats av Vid beslutades om rådsslutsatser. Den svenska linjen har varit att de nuvarande 30 prioriterade TEN- projekten bör ersättas av ett prioriterat nätverk. Det är viktigt att transportsystemet fungerar bra över nationsgränserna och att koppling- arna mellan de olika transportslagen förbättras. visade att tanken om ett prioriterat nätverk har stöd hos de flesta Ansökningar och bidrag 2009 Kommissionen har gjort utlysningar inom såväl det ettåriga programmet som det fleråriga programmet. Kommissionen har även gjort en separat utlysning med anledning av det ekonomiska läget. för alla tre utlysningar har tilldelats ca 77 miljoner Extra utlysning med anledning av det ekonomiska läget Budgeten för den extra utlysning som gjordes med anledning av det ekonomiska läget var på . Medel beviljades för följande projekt; Gröna och förutsägbara flygningar i svenskt luftrum (ca ), Utbygg- nad av i Hamnområde (ca ) och Skr. 2009/10:150 Partihallsförbindelsen (ca ). Budgeten för denna utlysning var på . Medel beviljades för följande projekt; Ombyggnad av (ca ), Ny Älvförbindelse Marieholms- tunneln (ca ). Budgeten för denna utlysning var . erhöll totalt ca . Medel beviljades för följande projekt; Motorways of the Sea, KarlskronaGdynia (ca ), Installation av ERTMS fordonsutrustning (ca ). Sjömotorvägarna ingår som en del i det transeuropeiska transportnätet (TEN-T) och möjlighet finns att få EU-bidrag på maximalt av investeringskostnaden. har regeringen fortsatt att aktivt arbeta med att främja utvecklingen av sjömotorvägarna i både och . Sjömotorvägskonceptet syftar till att transportsystemen ska effektiviseras genom utveckling av exempelvis hamninfrastruktur och anslutningar till hamnar från både land- och sjösidan, förbättrad intermodalitet samt utveckling av trafikinformationssystem. Den skickade tillsammans med sina regerings- kollegor i , och in två sjömotorvägsprojekt till kommissionen nämligen och , och . Kommissionen fattade beslut om att stödja sjömotorvägsprojektet . Beslutet innebär att projektet får ca i medfinansiering från EU:s TEN-T program. De åtgärder som ingår i projektet är en uppgradering av Kust-till-kust-banan mellan EmmabodaKarlskrona, åtgärder i hamn, förbättringar i anslutning till hamnen i samt ny godsterminal i . 36.1.6En handlingsplan för rörlighet i städer Kommissionen presenterade en handlingsplan för rörlighet i städer (se faktapromemoria 2009/10:FPM26). I meddelandet konstaterar kommissionen att en stor andel av EU:s befolkning bor i städer och att en ännu större andel av dess BNP genereras i städer. De europeiska städerna präglas dock av ett antal trafikproblem som behöver åtgärdas för att kunna åstadkomma ett hållbart transportsystem. Kommissionen fastslår att ansvaret för hur politik utformas avseende stadstransporter primärt ligger hos lokala, regionala och nationella myndigheter. Politiken på lokal nivå sker dock inom ramen för de styrmedel och lagstiftning som beslutats på nationell, regional och EU- Skr. 2009/10:150 nivå. Handlingsprogrammet består av 20 åtgärder som är indelade i sex stycken teman. Exempel på åtgärder är att EU ska: -stödja framtagandet av olika typer av planer för hållbar rörlighet i städer, -studera villkoren för gröna zoner (miljözoner) som finns i , -stödja forskningsprojekt som syftar till att minska skadliga utsläpp från stadstransporter, -utveckla en Internetguide om rena och energieffektiva fordon, -studera frågan om hur konsumenter och producenter kan tvingas att ta hänsyn till alla samhällsekonomiska kostnader förorsakade av stadstransporter och informationsutbyte om metoder att prissätta, -sprida erfarenhet och kunskap genom att förbättra statistiktillgången. Handlingsplanen ska löpa . Vid utgången av perioden ska kommissionen följa upp genomförandet av planen och undersöka behovet av ytterligare åtgärder. Rådet behandlade inte handlingsplanen . Regeringen är positiv till att EU främjar bättre stadstransporter genom åtgärder som spridning av information, kunskap och att ta fram riktlinjer. EU bör, enligt regeringens mening, särskilt ha en roll i arbetet med att minska variationen i utformningen av gröna zoner genom att främja gemensamma standarder. Ett vägtransportpaket som reglerar förutsättningarna för att bedriva gods- och busstrafik på väg presenterades av kommissionen (se faktapromemoria 2007/08:FPM22). Det består av tre förordningar som antogs , nämligen och rådets förordning (EG) nr 1071/2009 om gemensamma regler beträffande de villkor som ska uppfyllas av personer som bedriver yrkesmässig trafik, och rådets förordning (EG) nr 1072/2009 om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för godstransporter på väg samt och rådets förordning (EG) nr 1073/2009 om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för persontransporter med buss. i huvudsak, tillämpas . Kommissionen lade fram ett förslag till direktiv om ändring av direktiv /15/EG om arbetstidens förläggning för personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporter, det s.k. vägarbetstids- direktivet (se faktapromemoria 2008/09:FPM33). Syftet med direktivet är att ålägga medlemsstaterna att införa minimiregler för arbetstidens förläggning för att förbättra skyddet för hälsa och säkerhet för personer som utför mobilt arbete om vägtransporter, dvs. Kommissionens förslag kan delas upp i tre huvudpunkter: 1.införande av en förfinad definition av tillämpningsområdet (definition av vad som avses med mobil arbetstagare), 2.införande av en mer praktiskt hanterlig definition av nattarbete, och 3.nya krav på kontrollmekanismer. En gemensam ståndpunkt antogs på . förkastade förslaget vid sin första läsning . Efter valet till bestämdes dock att skriva en ny rapport i frågan, denna rapport föreligger ännu inte. Samråd med ägde rum i . 36.2.2Eurovinjett avgifter för tunga lastbilar Det så kallade Eurovinjettdirektivet 1999/62/EG om avgifter på tunga godsfordon för användningen av viss infrastruktur är tillämpligt på fordonsskatter samt tidsbaserade och distansbaserade vägavgifter som tas ut på lastbilar och lastbilskombinationer med en högsta tillåten bruttovikt av . Direktivet tvingar inte medlemsstaterna att införa väg- avgifter för lastbilar, men om sådana tillämpas på det transeuropeiska vägnätet måste de villkoren i direktivet uppfyllas. Som en del i sitt paket för grönare transporter presenterade kommissionen ett förslag till ändring av Eurovinjettdirektivet (se faktapromemoria 2007/08:FPM136). Grundprincipen i det nu gällande direktivet är att vägavgifterna maximalt får motsvara självkostnaden för investering och drift av infrastruktur. Förslaget innebär att direktivet gör det möjligt att utöver den infrastrukturfinansierande avgiften införa en särskild vägavgift för att internalisera lastbilstrafikens externa kostnader. Avgiften ska få omfatta kostnader för utsläpp av lokala luftföroreningar, buller och trängsel. Kommissionens förslag innebär att intäkterna från den nya avgiften ska öronmärkas för åtgärder i transportsektorn. På höll det tjeckiska ordförandeskapet en riktlinjedebatt om förslaget. Det visade sig då att åsikterna var mycket olika mellan medlemsstaterna i flera frågor även om de flesta stödde principen om internalisering av externa kostnader. Många medlemsstater ansåg att man i den rådande ekonomiska krisen borde avvakta med behandlingen av förslaget. En annan synpunkt var att effekterna av förslaget inte belysts tillräckligt i underlaget. Kommissionen hade förståelse för den sistnämnda invändningen och lät utföra en fördjupad undersökning av de förväntade effekterna av förslaget. Det svenska ordförandeskapet ansåg att det inte var möjligt att fortsätta beredningen av ärendet förrän undersökningen gjorts klar. Undersökningen var klar och tog då upp den till behandling i arbetsgruppen i rådet för en första behandling . 2009/10:150 har förklarat att man avser att fortsätta behandlingen i arbetsgruppen, men att man inte har för avsikt att låta behandla den i . Samråd med ägde rum . 36.2.3Ett järnvägsnät för godstransporter Kommissionen publicerade ett förslag till förordning, om ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftiga godstransporter. Syftet med förslaget är att skapa bättre förutsättningar för bedrivandet av effektiva långväga godstransporter på järnväg. Förordningen, (se faktapromemoria 2008/09:FPM69) innehåller bestämmelser om inrättande och drift av sammanhängande transeuropeiska korridorer. Förvaltarna av den infrastruktur som ingår i en korridor ska på grundval av förordningens bestämmelser samarbeta kring trafikplanering och trafikledning i syfte att uppnå bättre framkomlighet för godstransporter på järnväg. De ska också i för ändamålet särskilt upprättade organ i viss utsträckning samarbeta kring vidmakthållande och utveckling av korridoren och dess infrastruktur. Förslaget behandlades i första läsningen av rådet och Europa- parlamentet . fattade beslut om ändringsförslag och rådet (TTE) om politisk överenskommelse . fortsatte behandlingen av förslaget i rådets arbets- grupp, som i sak kom överens om en del smärre revideringar i för- hållande till den politiska överenskommelsen. Att Lissabonfördraget trädde i kraft medförde behov av ytterligare anpass- ningar av förslaget. Rådet har därför ännu inte hunnit fatta något formellt beslut om en gemensam ståndpunkt. Samråd skedde med . 36.2.4EU:s tillträde till fördraget om internationell järnvägstrafik publicerade kommissionen ett förslag till rådsbeslut rörande unionens tillträde till COTIF. Förslaget, som beskrivs närmare i faktapromemoria 2009/10:FPM18, är grundat på ett förslag till tillträdesavtal som kommissionen och den mellanstatliga organisation som förvaltar COTIF (OTIF) enades om . Syftet bakom förslaget är att ge unionen möjlighet att delta i OTIF:s arbete med att främja internationella järnvägstransporter genom såväl teknisk som rättslig harmonisering. Den huvudsakliga innebörden av förslaget är att EU- regler ska gälla för järnvägstrafiken inom EES-området, men att bestämmelserna i ska tillämpas på järnvägstrafiken mellan detta område och tredjeland. Förslaget färdigbehandlades i sak av rådet, som dock inte hann med att fatta något formellt beslut i ärendet innan Lissabon- fördraget trädde i kraft . Enligt bestämmelserna i detta fördrag måste rådet först inhämta godkännande innan det kan fatta beslut i frågan. sig positivt om förslaget, men hade ännu inte hunnit fatta Skr. 2009/10:150 ett formellt beslut. Kommissionen presenterade ett förslag till Europa- parlamentets och rådets förordning om passagerares rättigheter vid buss- transport och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 om sam- arbete mellan de nationella tillsynsmyndigheter som ansvarar för konsumentskyddslagstiftningen, (se faktapromemoria 2009/10:FPM22). Förslaget utgör en del i arbetet med att stärka passagerarnas rättigheter inom hela transportsektorn och anknyter till de redan antagna EG- förordningarna om passagerarrättigheter på luftfarts- respektive järnvägs- området samt till det förslag till EU-förordning om fartygspassagerares rättigheter som redovisas nedan. Förslaget omfattar huvudsakligen persontransporter med busstransportföretag i linjetrafik och innehåller bl.a. bestämmelser om ansvar vid dödsfall och personskador som tillfogas passageraren och om passagerares rätt till information, assistans och kompensation vid förseningar och inställda resor. Det innehåller också bestämmelser om rätt till information och assistans för passagerare med funktionshinder eller nedsatt rörlighet. En politisk överenskommelse om förslaget nåddes i rådet . Förslaget har varit föremål för överläggning med civilutskottet och för samråd med . Tredje sjösäkerhetspaketet bestod ursprungligen av sju olika rättsakter. En av dessa rättsakter har delats upp i två och paketet utgörs nu av åtta rättsakter totalt. Syftet med paketet är dels att förbättra skyddet mot olyckor och utsläpp dels att ta hand om följderna av redan inträffade olyckor. Sex av rättsakterna är helt nya, medan två handlar om ändringar av befintliga direktiv om klassificeringssällskap, hamnstatskontroll och sjötrafikövervakning. De ny rättsakterna rör flaggstaternas ansvar, undersökning av olyckor, ersättning till passagerare vid sjöolyckor samt redarnas civilrättsliga ansvar. Rådet och nådde en överenskommelse om paketet efter det att förhandlingarna gått till förlikning. Genom och rådets direktiv /17/EG av den 23 om ändring av direktiv /59/EG om inrättande av ett övervaknings- och informationssystem för sjötrafik i unionen förbättras möjligheterna att lämna stöd till fartyg i nöd på skyddade platser. införs krav på att även fiskefartyg ska förses med automatiskt identifieringssystem (). Därutöver kompletteras dagens Skr. 2009/10:150 regelverk med bl.a. regler om åtgärder vid farligt isläge och krav på att samtliga av medlemsstater ska vara anslutna till det s.k. SafeSeaNet för att förbättra utbytet av information om bl.a. transporter av farligt gods. Genom och rådets direktiv /16/EG av om Hamnstatskontroll anpassas det tidigare hamnstats- kontrolldirektivet (95/21/EG) och den nu gällande EU-lagstiftningen inom området till den revidering som genomförts inom ramen för Paris- överenskommelsen . Det omarbetade direktivet innebär bl.a. ändringar i dagens inspektionskrav och stärker också unionens möjligheter att hindra fartyg från att anlöpa EU:s gemenskapens hamnar. och rådets direktiv /18/EG av om grundläggande principer för utredningar av olyckor i sjötransport- sektorn anger bl.a. principer för haveriutredningar ska genomföras inom unionen, samt hur medlemsstaterna ska samarbeta i dessa frågor. Ersättning till passagerare vid sjöolyckor Genom och rådets förordning (EG) nr 392/2009 av om transportörens skadeståndsansvar i samband med olyckor vid passagerarbefordran till sjöss införlivas med Atenkonvention om transportörens ansvar för dödsfall och skador vid befordran av passagerare och deras bagage. Bestämmelserna utsträcks vidare till att omfatta även inrikes transporter. Utöver detta innehåller förordningen bestämmelser om förskottsbetalning till passagerare som lider skada samt ersättning för funktionshindrades hjälpmedel som skadas vid transporten. och rådets direktiv /15/EG av anger gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg och för sjöfarts- administrationernas verksamhet i förbindelse därmed. Införandet av direktivet innebär en skärpning av tillsynen av klassificeringssällskapen. och rådets förordning (EG) nr 391/2009 av den 23 om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg. bl.a. godkännande av klassificeringssällskap inom EU och regler om ömsesidigt erkännande av certifiering. Genom och rådets direktiv /21/EG om flagg- statsförpliktelser läggs ett antal förpliktelser fast för flaggstater inom EU, bl.a. ska medlemsstaterna införa kvalitetscertifieringssystem för flagg- statsadministrationerna och samtliga EU-medlemsstater ska genomgå den internationella sjöfartsorganisationens (IMO) granskningssystem. Genom och rådets direktiv /20/EG av den 23 om fartygsägares försäkring för sjörättsliga skadestånds- anspråk åläggs redare att ha obligatorisk försäkring eller annan säkerhet för sitt skadeståndsansvar. Identifiering och spårning av fartyg (LRIT) har beslutat om ett globalt system för långväga identifiering och spårning (LRIT) av fartyg med hjälp av Systemet kommer bl.a. att omfatta inrättandet av en internationell datacentral för distribution av LRIT-information. meddelade till IMO om fartyg som för deras flagg ska rapportera till en nationell datacentral, välja en regional modell eller ansluta sig till den internationella centralen. att inrätta en europeisk datacentral som blev operativ under Förslaget var föremål för samråd med den 28 Kommissionen presenterade ett meddelande om en europeisk sjöfartsstrategi för perioden (se faktapromemoria 2008/09:FPM88). Strategin utgör en del av EU:s transportpolitik respektive havspolitik och syftar till att stärka den europeiska sjöfartens och de maritima näringarnas konkurrens- och utvecklingskraft på samma gång som säkerheten till sjöss ökar och miljöpåverkan minskar. Transportministrarna antog slutsatser med en tydlig inriktning att skapa stabila och konkurrens- kraftiga förutsättningar för den europeiska maritima sektorn. Bland de särskilt viktiga områdena återfinns bl.a. behovet av att stärka forskning och utveckling, att klara kompetensförsörjningen för sektorn, effektivisering av transportsystemet, stärkt sjösäkerhet, minskad miljö- påverkan samt att skapa stabila och konkurrenskraftiga förutsättningar för europeisk sjöfart. Slutsatserna var föremål för samråd med . Kommissionen presenterade ett meddelande (se fakta- promemoria 2008/09:FPM89) och en handlingsplan för att inrätta ett europeiskt område för sjötransporter utan hinder. Transportministrarna antog slutsatser som utgör ett steg mot att skapa samma förutsättningar för sjötransporter som för landtransporter i syfte att utjämna konkurrensen mellan transportslagen och till att effektivisera godsflödet. En ökad närsjöfart kan också få positiva miljöeffekter i och med att det kan bidra till att fler transporter går till sjöss. Vidare är utvecklingen av kompatibla elektroniska system för dokumenthantering av stor vikt för att underlätta för gränspassager. En ökad samordning mellan transport- och tullsidan bedöms kunna bidra till att underlätta sjötransporter inom EU. Samråd med skedde . 36.3.5Rapporteringsformaliteter för fartyg som ankommer eller avgår från hamnar inom EU Kommissionen presenterade ett förslag (se faktapromemoria 2008/09:FPM89). Syftet med förslaget är att genomföra den del av meddelandet som inriktar sig på att avskaffa eller förenkla dokumentationskontroller för fartyg och varor som går mellan hamnar inom unionen, samt införandet av ett elektroniskt rapporteringssystem. En allmän inriktning om förslaget kunde antas på . Samråd med skedde . Kommissionen presenterade ett förslag till Europa- parlamentets och rådets förordning om passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar och ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 om samarbete mellan de nationella tillsynsmyndigheter som ansvarar för konsumentskyddslagstiftningen (se faktapromemoria 2008/09:FPM78). Förslaget utgör en del i arbetet med att stärka passagerarnas rättigheter inom hela transportsektorn och anknyter till de redan antagna förordningarna om passagerarrättigheter på luftfarts- respektive järnvägsområdet samt till det förslag till EU-förordning om busspassagerares rättigheter som redovisas ovan. Förslaget omfattar transporter såväl till sjöss som på inre vattenvägar och innehåller bestämmelser om passagerares rätt till information, assistans och kompensation vid förseningar och inställda resor. Det innehåller också bestämmelser om rätt till information och assistans för passagerare med funktionshinder eller nedsatt rörlighet. En politisk överenskommelse om förslaget nåddes i rådet . Förslaget har varit föremål för överläggning med civilutskottet och för samråd med . Under det svenska ordförandeskapet har arbetet med kommissionens förslag till direktiv om avgifter för luftfartsskydd inletts (se fakta- promemoria 2008/09:FPM132). Även om vissa framsteg har gjorts, har detta förslag visat sig vara kontroversiellt bland medlemsstaterna. Arbetet med direktivet kommer att fortsätta under det spanska ordförandeskapet. Samråd med skedde . 36.4.2Ökad behörighet för den europeiska flygsäkerhetsbyrån Europeiska byrån för luftfartssäkerhet, , började sin verksamhet . gavs säkerhetsuppgifter inom områdena luftvärdighet samt miljöcertifiering av luftfartsprodukter, delar och anordningar. utvidgades EASA:s uppgifter till drift av luftfartyg, flygcertifikat och säkerheten i fråga om luftfartyg från tredjeland.