prop · GX03149 · 2010-03-23 00:00:00 — Det innebär att lärare inom konstnärlig verksamhet, vilkas konstnärliga skicklighet har prövats inom ramen för anställningsprocessen, ingår i den krets av personer som avses. Vetenskaplig respektive konstnärlig kompetens uttrycker en lägsta nivå på den kompetens som krävs för att fatta de beslut som avses i förslaget. Den som bedömts ha visat vetenskaplig eller konstnärlig skicklighet uppfyller ett högre ställt krav än så och ingår enligt regeringen i den krets som ska kunna fatta de beslut som omfattas av det föreslagna kompetenskravet. Beslut som kräver vetenskaplig eller konstnärlig kompetens När det gäller vilken typ av beslut som ska omfattas av krav på viss kompetens föreslås i promemorian att beslut ska fattas av personer med vetenskaplig eller konstnärlig kompetens, om besluten kräver en bedömning av uppläggning, genomförande av och kvalitet i utbildningen eller organisation av och kvalitet i forskningen och det konstnärliga utvecklingsarbetet. Syftet med formuleringen är att uttrycka de kvalificerade beslut där det är väsentligt att den eller de personer som har att fatta besluten har sådan kompetens. Regeringen anser, i motsats till det fåtal remissinstanser som har yttrat sig i frågan, att det varken är möjligt eller önskvärt att från statsmakternas sida närmare beskriva vilka beslut som ska kräva vetenskaplig eller konstnärlig kompetens. Regeringen föreslår därför att de beslut som kräver en sådan bedömning som anges ovan, med vissa språkliga ändringar, ska kräva vetenskaplig eller konstnärlig kompetens. De beslut som kräver en bedömning enligt vad som föreslås bör enligt regeringens mening kunna vara sådana som ofta ligger inom ansvarsområdet för en fakultetsnämnd eller ett särskilt organ. Det kan exempelvis handla om olika vetenskapliga eller kvalitetsrelaterade frågor inom utbildning och forskning, som planering, samordning och uppföljning av utbildning och forskning samt rådgivande och beredande uppgifter inför beslut av styrelse och rektor. Vad gäller utbildning på grundnivå och avancerad nivå kan det röra sig om bl.a. beslut att inrätta kurser och utbildningar respektive fastställa kurs- och utbildningsplaner. Inom forskningen kan t.ex. beslut om forskningens närmare inriktning och om antagning av docenter inom området omfattas. Fakultetsnämnderna har också ett stort ansvar i frågor om utbildning på forskarnivå. Regeringen återkommer i avsnitt 6.1.6 till frågor om ansvaret för utbildningen på forskarnivå. Enligt regeringens mening måste det ankomma på varje universitet och högskola att inom den ram som anges i den föreslagna bestämmelsen närmare definiera vilka beslut som kräver vetenskaplig eller konstnärlig kompetens. Självklart finns det också olika typer av beslut där sådan kompetens inte behövs. Mot bakgrund av de synpunkter som framförs av bl.a. SULF om vikten av det kollegiala ansvaret för olika typer av beslut, är det enligt regeringens mening viktigt att framhålla att universitet och högskolor har både ett eget ansvar för och ett starkt intresse av att skapa och vidareutveckla en hög kvalitet i verksamheten. Viljan att bedriva en god utbildning och forskning är inte beroende av att statsmakterna reglerar lärosätenas interna organisation. Regeringen utgår från att universitet och högskolor beslutar om en ändamålsenlig intern ansvarsfördelning på olika nivåer inom lärosätet. Det är självklart en grundläggande kvalitetsfaktor för varje universitet och högskola att de personer som fattar beslut har den kompetens som krävs, och av detta följer rimligen att grupper som fattar beslut om utbildning och forskning även fortsättningsvis kommer att ha en relevant ämnesmässig sammansättning. Regeringen återkommer i avsnitt 6.1.6 till frågor om den interna ansvarsfördelningen. I promemorian föreslås att om en bedömning av uppläggning, genomförande av och kvalitet i utbildningen eller organisation av och kvalitet i forskningen och det konstnärliga utvecklingsarbetet ska göras av en grupp av personer, ska majoriteten av personerna i gruppen ha vetenskaplig eller konstnärlig kompetens. Regeringen instämmer, liksom många remissinstanser, med förslaget i promemorian och föreslår detsamma. Detta föreslås anges i 2 kap. 6 § högskolelagen. Några remissinstanser diskuterar hur grupperna ska vara sammansatta och hur ledamöter i sådana grupper ska utses. Regeringen vill understryka att med förslaget lämnas frågor om hur beslutsfattande personer eller grupper ska utses helt till eller högskolan att avgöra. Det är lärosätena som enligt regeringens förslag ska besluta om sin interna organisation utöver styrelse och rektor. Enligt regeringens mening är det viktigt att varje lärosäte beslutar om tydliga interna regler för dessa frågor. Vidare vill regeringen betona att det endast föreslås att majoriteten av ledamöterna i grupper som ska fatta beslut som kräver vetenskaplig eller konstnärlig kompetens ska ha denna kompetens. Regeringens förslag lämnar, liksom vad som gäller för fakultetsnämnder och särskilda organ, en möjlighet att utse också icke disputerade personer till ledamöter. Regeringen vill också framhålla att med dagens regler får endast vetenskapligt eller konstnärligt kompetenta lärare inom Prop. 2009/10:149 fakultetsnämndens ansvarsområde välja ledamöter till fakultetsnämnder. Det utesluter exempelvis en stor grupp av lärare för vilka det inte krävs doktorsexamen eller motsvarande vetenskaplig eller konstnärlig kompetens, såsom dagens adjunkter. Med förslaget kan de lärosäten som så önskar också ge lärare och annan personal som inte har disputerat rätt att välja ledamöter om lärosätet inför ett förfarande med val till grupper. Vidare föreslås i promemorian att det ska finnas en möjlighet för styrelsen att besluta att en grupp av personer som redovisas ovan inte behöver ha en majoritet av vetenskapligt eller konstnärligt kompetenta ledamöter. Regeringen konstaterar att har styrelsen möjlighet att besluta om undantag från huvudregeln i 3 kap. 7 a § högskoleförordningen om att flertalet ledamöter i ett särskilt organ ska vara vetenskapligt eller konstnärligt kompetenta lärare vid den högskola som organet hör till. Motsvarande möjlighet bör enligt regeringens mening finnas även i fortsättningen. Regeringen föreslår därför, i överensstämmelse med förslaget i promemorian, att styrelsen får besluta att en majoritet av personer med vetenskaplig eller konstnärlig kompetens inte behövs. Detta ska dock bara vara möjligt om det finns särskilda skäl. Det kan, när det gäller vissa beslut om utbildning, finnas situationer där en vetenskapligt eller konstnärligt kompetent majoritet inte är nödvändig. Exempelvis kan det för vissa utbildningar finnas skäl att i en beslutande grupp ha en ökad representation av personer med en viss yrkesskicklighet som är relevant för utbildningen. Beslut som rör forskning, konstnärligt utvecklingsarbete och utbildning på forskarnivå kräver i regel en vetenskapligt eller konstnärligt kompetent majoritet. De ovan redovisade förslagen syftar till att säkerställa att de beslut som så kräver fattas av personer med vetenskaplig eller konstnärlig kompetens. Denna krets omfattar rektor, eftersom det för anställning som rektor ställs krav på kompetens motsvarande professor eller lektor. I allmänhet omfattas dock inte ett universitets eller en högskolas styrelse, om inte majoriteten av styrelsens ledamöter är vetenskapligt eller konstnärligt kompetenta. Även om en sådan majoritet skulle finnas i styrelsen, torde enligt regeringens bedömning de beslut som avses i de flesta fall inte vara av en sådan karaktär att de bör fattas av lärosätets styrelse. Det behövs en avvägning mellan en styrelses ansvar och möjlighet att leda verksamheten och behovet av stor frihet när det gäller den akademiska verksamheten. Det är viktigt att forskningens frihet inte äventyras och att lärosätets ledning inte ska ha ett närmare ansvar för utbildningens och forskningens innehåll. Regeringen har stort förtroende både för styrelsernas insikt i detta avseende och för lärarnas och forskarnas förmåga att verka för att det akademiska inflytandet får genomslag. Regeringens förslag: Studenterna ska ha rätt att vara representerade när beslut fattas eller beredning sker som har betydelse för utbildningen eller studenternas situation. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om vem som utser representanter för studenterna. Regeringens bedömning: Studenterna bör ha rätt att vara representerade med minst tre ledamöter, om de beslut som kräver en bedömning av dels uppläggning, genomförande av eller kvalitet i utbildningen, dels organisation av eller kvalitet i såväl forskningen som det konstnärliga utvecklingsarbetet ska fattas av en grupp av personer. Antalet studentrepresentanter i en sådan grupp bör dock få vara lägre om det finns särskilda skäl med hänsyn till antalet personer i gruppen. För övriga beslutande och beredande grupper bör inget minsta antal studentrepresentanter föreskrivas. Om beslut ska fattas eller beredning genomföras av en enda person, bör liksom information lämnas till och samråd ske med studentrepresentant före beslut respektive slutförande av beredningen. Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna är positiva till förslaget. Bl.a. och Gymnastik- och idrotts- högskolan anser att studentinflytandet säkras med förslaget. Många instanser betonar särskilt vikten av ett bevarat och fungerande studentinflytande, t.ex. , , och . Ett antal remissinstanser, såsom , TCO och SFS, ser dock en risk för att förslaget kan få till följd ett minskat inflytande för studenterna, eftersom det inte föreslås att beslut ska fattas av organ med en fast studentrepresentation. anser att studentinflytandet kan försvagas om beslutsfattandet inom högskolan med förslaget blir mer svåröverskådligt och det blir oklart vem som fattar beslut. SFS framför att enligt dagens bestämmelser om studentrepresentation i fakultetsnämnder och särskilda organ har studenter rätt att vara representerade i ett organ oavsett vilken fråga som behandlas. SFS ställer detta mot förslaget i promemorian att studenterna ska ha rätt att vara representerade när beslut fattas eller beredning sker som har betydelse för utbildningen eller studenternas situation. Bl.a. SFS och TCO kritiserar bedömningen i promemorian om att det i vissa fall inte behöver vara tre studentrepresentanter i grupper som ska fatta beslut som omfattas av det föreslagna kompetenskravet. SFS anser att det riskerar att försvaga studentinflytandet om lärosäten väljer att endast inkludera en studentrepresentant i små grupper. Tillsammans med TCO anför SFS att det bör föreskrivas ett lägsta antal studentrepresentanter. anser dock att bedömningen om minst tre studentrepresentanter innebär en detaljreglering som inte överensstämmer med intentionerna om ökad frihet. Skälen för regeringens förslag: Studenterna har rätt till representation vid beslut och i olika organ enligt vad som regleras i högskoleförfattningarna. I 1 kap. 4 a § högskolelagen föreskrivs att studenterna ska ha rätt att utöva inflytande över utbildningen vid högskolorna. I 2 kap. högskolelagen finns bestämmelser om att studenter har rätt till representation i styrelse och i fakultetsnämnder och särskilda organ. Bestämmelserna konkretiseras i de förordningar som ansluter till högskolelagen. Där anges bl.a. att rätten till representation i nämnda organ avser minst tre ledamöter. I 3 kap. 9 § högskoleförordningen anges att studenterna vid högskolan har rätt att vara representerade i alla beslutande och beredande organ inom högskolan vars verksamhet har betydelse för utbildningen och studenternas situation. I förordningen anges inte något minimiantal för antalet studentrepresentanter i beslutande och beredande organ utöver vad som gäller för styrelse och fakultetsnämnder och särskilda organ. Vidare anges i 3 kap. 9 § högskoleförordningen att om beslut inte ska fattas av eller beredning genomföras av ett organ utan av en enda person, ska information lämnas till och samråd ske med studentrepresentant före beslut respektive slutförande av beredningen. En liknande bestämmelse finns i 3 kap. 8 § andra stycket förordningen för . Av förordningen för Försvarshögskolan följer att 3 kap. 9 § högskoleförordningen gäller även för Försvarshögskolan. Regeringen har ovan redogjort för sitt förslag om att universiteten och högskolorna ska besluta om sin interna organisation, utöver styrelse och rektor, om inte något annat är föreskrivet, samt att reglerna om fakultetsnämnder och särskilda organ ska utgå. Mot denna bakgrund kan studenternas rätt att vara representerade inte uttryckas som en rätt att vara representerade i olika grupper eller organ. Regeringen föreslår i stället, i likhet med förslaget i promemorian, att oavsett hur universiteten och högskolorna utformar sin interna organisation ska studenterna ha rätt att vara representerade när beslut fattas eller beredning sker som har betydelse för utbildningen eller studenternas situation. Detta föreslås anges i en ny 2 kap. 7 § högskolelagen. Rätten till representation enligt förslaget ska gälla alla beslut och all beredning som har betydelse för utbildningen eller studenternas situation, och inte bara vid sådant beslutsfattande som omfattas av kravet på vetenskaplig eller konstnärlig kompetens enligt den föreslagna 2 kap. 6 § högskolelagen. Regeringen anser, liksom många av de remissinstanser som har yttrat sig över promemorian, att det är väsentligt med ett fortsatt starkt studentinflytande. Enligt regeringens mening säkrar den föreslagna bestämmelsen studentinflytandet. och högskola kommer att behöva fatta beslut som innebär att en tydlig intern organisation och arbetsfördelning skapas när det inte längre i lag och förordning föreskrivs hur den interna organisationen ska se ut utöver vad som gäller för styrelse och rektor. Tydligheten i beslutsstrukturen bör därför inte minska. Vidare vill regeringen betona att det bör vara naturligt för ett lärosäte att inte låta rätten till deltagande i en grupp vara avhängig av vilka frågor som behandlas i gruppen vid olika tillfällen. Regeringens förslag innebär, som framgår av avsnitt 6.1.2 och 6.1.3, att det är varje universitet eller högskola som bestämmer om beslut ska fattas i grupper, och i så fall hur grupperna ska vara sammansatta. Förordningsbestämmelser om studenternas rätt till representation med ett minsta antal ledamöter behöver därför ändras. En huvudregel om rätt till representation med minst tre ledamöter i sådana grupper som omfattas av kravet på vetenskaplig eller konstnärlig kompetens i den föreslagna 2 kap. 6 § andra stycket högskolelagen bör finnas kvar i förordning. Om den grupp av personer som ska fatta beslut är liten till antalet, kan det emellertid vara så att det inte är rimligt att gruppen ska innehålla minst tre studentrepresentanter. Antalet studentrepresentanter i en grupp bör därför enligt regeringens bedömning få vara lägre än tre, om det finns särskilda skäl med hänsyn till gruppens storlek. I motsats till bl.a. SFS och TCO anser regeringen inte att denna möjlighet riskerar att påverka studentinflytandet negativt. Som just nämnts bör möjligheten att ha färre än tre studentrepresentanter i grupper som omfattas av det ovan föreslagna kompetenskravet endast finnas i de fall då det motiveras av att gruppen är liten och tre studenter skulle utgöra en oproportionerligt stor del av det totala antalet ledamöter. I andra fall bör kravet på tre representanter för studenterna i dessa grupper gälla. Enligt regeringens bedömning innebär den förändring av bestämmelserna kring studentrepresentation som beskrivs i detta avsnitt en anpassning till den föreslagna avregleringen av den interna organisationen, utan att minska studenternas möjligheter till inflytande. Regeringen förutsätter att universitet och högskolor även i fortsättningen tar ett aktivt ansvar för att bibehålla och utveckla studentinflytandet, oavsett vilken organisatorisk modell som lärosätet väljer. Som flera remissinstanser har påpekat ligger det i lärosätenas intresse och ansvar att främja en aktiv studentmedverkan i beslutsprocessen på lärosätets olika nivåer. För andra beslutande och beredande grupper än de som omfattas av kompetenskravet i den föreslagna 2 kap. 6 § andra stycket högskolelagen bör det inte föreskrivas ett minsta antal studentrepresentanter. Regeringen anser dock att det är angeläget att andelen studentrepresentanter även i sådana grupper inte i praktiken blir lägre än vad som är fallet . Om beslut ska fattas eller beredning genomföras av en enda person, bör liksom information lämnas till och samråd ske med studentrepresentant före beslut respektive slutförande av beredningen. Det bör vara regeringens uppgift att i de förordningar som ansluter till högskolelagen föreskriva om detta. Enligt 5 kap. 2 § högskolelagen ska sådana ledamöter i styrelsen och andra organ inom högskolorna som är representanter för studenterna utses i den ordning som regeringen föreskriver. I sådana föreskrifter får regeringen överlämna åt enskilda individer eller åt sammanslutningar att utse ledamöter. Mot bakgrund av de förslag som lämnas i detta kapitel kan studenternas rätt till representation i den föreslagna 2 kap. 7 § högskolelagen inte knytas till olika beslutande organ, eftersom det inte längre föreslås regleras att det ska finnas sådana organ. Bestämmelsen behöver därför formuleras på så sätt att det anges att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om vem som utser representanter för studenterna. Regeringen ska liksom i sådana föreskrifter få överlämna åt enskilda individer eller sammanslutningar att utse representanterna. Bestämmelsen föreslås föras Prop. 2009/10:149 över till 2 kap. 8 § högskolelagen. Regeringens förslag: Regeringen meddelar särskilda föreskrifter om sammansättningen av styrelse vid och vid samt om en och utbildning vid . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Försvarshögskolan stödjer förslagen i promemorian. Försvarsmakten att det är positivt att förordningen för Försvarshögskolan föreslås finnas kvar, bl.a. mot bakgrund av Försvarshögskolans behov av att få anställa officerare som lärare. kommenterar förslaget när det gäller och Skälen för regeringens förslag: I 2 kap. 7 § högskolelagen anges i dag att regeringen meddelar särskilda föreskrifter om sammansättningen av styrelse, fakultetsnämnd och eventuella särskilda organ för utbildning på grundnivå och avancerad nivå vid och Paragrafen i sin ursprungliga lydelse infördes år 1993 genom ett utskottsinitiativ. Utskottet fann att regeringen borde meddela särskilda bestämmelser om sammansättningen av styrelse, fakultetsnämnd och eventuella särskilda organ för grundutbildningen vid särart som sektorsorgan för skogs-, trädgårds- och jordbruksforskning samt att det vid fanns vetenskapligt kompetenta innehavare av tjänster som inte definierades som Dessa kunde ingå i fakultetskollegium, utses att ingå som företrädare för verksamheten i styrelse och väljas till 1992/93:UbU3, rskr. 1992/93:103). Försvarshögskolan inrättades som en högskola enligt högskolelagen till 2006/07:64, bet. 2006/07:FöU9, rskr. 2006/07:193). bedömde i propositionen att den särreglering som behövs för Försvarshögskolan i fråga om bl.a. särskild lärarkompetens och organisatoriska lösningar borde regleras i förordning. I promemorian föreslås att de presenterade bestämmelserna om den interna organisationen ska få genomslag även för Vidare anges att när det gäller Försvarshögskolan kan det finnas anledning att möjliggöra en annan reglering av högskolans forsknings- och utbildningsnämnd. I enlighet med förslaget i promemorian och i överensstämmelse med remissinstansernas synpunkter föreslår regeringen att upplysningsbestämmelsen om att regeringen meddelar särskilda föreskrifter om sammansättningen av styrelse, fakultetsnämnd och eventuella särskilda organ för utbildning på Det bör i stället anges att regeringen meddelar Prop. 2009/10:149 särskilda föreskrifter om sammansättningen av styrelse vid och vid samt om en nämnd för forskning och utbildning vid . innebär ett undantag från lärosätenas möjlighet enligt den föreslagna 2 kap. 5 § högskolelagen att besluta om sin interna organisation. Lagändringen föreslås tas in i en ny 2 kap. 9 § i högskolelagen. De avregleringar som föranleds av de ovan redovisade förslagen och bedömningarna innebär att ett större ansvar läggs på varje universitet och högskola att utforma sin organisation och besluta om den närmare ansvarsfördelningen inom lärosätet. Det ökade självbestämmandet gör också att det blir än viktigare att det som beslutas av ett universitet eller en högskola samlas och görs tillgängligt. Styrelsen beslutar själv i bl.a. viktigare frågor om verksamhetens övergripande inriktning och högskolans organisation. Som bl.a. anför i sitt remissvar över promemorian är det angeläget med tydliga ansvarsförhållanden inom lärosätena. Regeringen avser att se över bestämmelserna om styrelsens uppgifter i de förordningar som ansluter till högskolelagen mot bakgrund av det ökade ansvaret för universitet och högskolor att besluta om sin interna organisation som blir följden av den ökade friheten. har ett utpekat ansvar för vissa frågor som anges förutom i högskolelagen i bl.a. högskoleförordningen, exempelvis vad gäller utbildning på forskarnivå och vissa frågor som rör anställningar. och påtalar i sina yttranden att förslagen kan få konsekvenser för utbildning på forskarnivå ur ett rättssäkerhetsperspektiv. Regeringen delar remissinstansernas uppfattning om vikten av att värna studenters rättssäkerhet. Det bör göras en översyn av de bestämmelser i högskoleförordningen och andra förordningar som ansluter till högskolelagen som behandlar uppgifter som fakultetsnämnder och särskilda organ har , bl.a. vad gäller ansvaret för utbildning på forskarnivå. Till följd av att begreppen fakultetsnämnd och särskilda organ föreslås utmönstras ur högskolelagen och bedöms utgå ur högskoleförordningen, krävs även konsekvensändringar i en rad andra författningar. Det finns t.ex. andra myndigheter än universitet och högskolor som har rätt att anställa professorer och där det i förordning med instruktion för myndigheten hänvisas till bestämmelser i högskoleförordningen om en fakultetsnämnds eller motsvarande organs uppgifter i anställningsförfarandet. Ett exempel på en sådan myndighet är . Avregleringarna innebär också att varje universitet och högskola kommer att behöva ta fram nya eller ändra i existerande interna dokument, t.ex. arbetsordningar, delegationsordningar m.m. som väljer att förändra organisationen med utgångspunkt i de ökade möjligheter som förslagen ger, kommer att behöva genomföra ett mer eller mindre genomgripande reformarbete. Även i de fall där ett lärosäte Prop. 2009/10:149 beslutar sig för att inte göra större förändringar av sin interna organisation kommer det att behövas visst arbete för att besluta om den interna organisationen och ansvarsfördelningen. Regeringen vill betona att varje universitet och högskola avgör i vilken omfattning och i vilken takt reformer ska genomföras till följd av förslagen i denna proposition och vilka resurser som bör avsättas för detta. Eventuella merkostnader på grund av reformer som ett universitet eller en högskola genomför till följd av förslagen ska därför finansieras inom ramen för lärosätets anslag. Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska inte längre ha möjlighet att meddela föreskrifter om försöksverksamhet som avviker från organisatoriska bestämmelser i högskolelagen (1992:1434). Regeringens bedömning: Universitet och högskolor bör själva få besluta om organisationen för sådan verksamhet som bedrivs i form av s.k. särskilda inrättningar. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.