prop · GY0332 · 2010-11-04 00:00:00 — Regeringens proposition 2010/11:32 Förfaranderegler för alternativa drivmedel Regeringen överlämnar denna proposition till . Regeringens skattestrategi för koldioxidneutrala drivmedel har inneburit att samtliga biodrivmedel fullständigt befriats från energiskatt och koldioxidskatt. har statsstödsgodkänt den svenska skattebefrielsen av biodrivmedel till och med utgången av 2013. För andra biodrivmedel än biogas ges skattebefrielsen, med stöd av en bestämmelse i energiskattelagstiftningen, genom individuella dispensbeslut av regeringen. Samtliga nu gällande dispensbeslut löper ut . EU:s nya bränslekvalitetsdirektiv ska genomföras i svensk rätt. Bland de nya reglerna i direktivet finns en ändrad bränslespecifikation som gör det möjligt att blanda in upp till maximalt etanol i bensin samt maximalt FAME i dieselolja. Det är viktigt att regeringen, inte minst för statsstödskontrollen, har tillgång till uppgifter om mängderna skattebefriade biodrivmedel. Eftersom regeringens framtida dispensbeslut kan komma att innebära att etanol och FAME som låginblandas i fossila drivmedel skattebefrias upp till nivåer som underskrider de tillåtna nivåerna i det nya bränslekvalitetsdirektivet och skattebeläggs därutöver, blir kontrollmöjligheten än mer angelägen. Mot den bakgrunden aktualiseras en översyn av reglerna för förfarandet vid de skattskyldigas hantering av biodrivmedel. I propositionen tydliggörs tillämpningsområdet för dispensbestämmelsen i energiskattelagstiftningen. Vidare görs en översyn av reglerna för förfarandet vid de skattskyldigas hantering av Skattebefrielsen för bränsle som omfattas av dispensbeslut föreslås åstadkommas genom avdrag i den skattskyldiges deklaration. En förutsättning för avdraget är att den skattskyldige har ett eget dispensbeslut som omfattar hanteringen av bränslet. Förslaget föranleder ändringar i lagen (1994:1776) om skatt på energi. Ändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................ Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi. Ärendet och dess beredning ............................................................. Regeringens möjlighet att ge skattelättnader för biodrivmedel samt de skattskyldigas hantering av sådana bränslen ............................... Lagförslaget i promemorian Förfaranderegler för alternativa Förteckning över remissinstanserna........................................ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .. 23 Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi. Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1994:1776) om skatt på energi dels att 2 kap. 12 § och 12 kap. 1 § samt rubriken närmast före 2 kap. 12 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 7 kap. 5 a §, av följande lydelse. Befrielse från skatt i vissa fall Regeringen får i särskilda fall Regeringen får i särskilda fall medge nedsättning av eller be- helt eller delvis medge befrielse frielse från energiskatt och kol- från energiskatt och koldioxidskatt dioxidskatt på bränslen som för- 1. bränsle som framställs av teknisk utveckling av mer miljö- 2. annat bränsle än som avses i bränslen från förnybara källor. 1, som förbrukas inom pilotprojekt för teknisk utveckling av mer Första stycket gäller även om bränslet ingår som en beståndsdel i ett annat bränsle. En skattskyldig som har befriats 2 kap. 12 § denna skatt i den omfattning som Beslut enligt denna lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol av den skattskyldige och sökanden. Beslut enligt denna lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol av den skattskyldige och sökanden. Beslut som meddelas av regeringen får inte överklagas. 1Senaste lydelse 2006:1508. 2Tidigare 7 kap. 5 a § upphävd genom 2001:518. 3Senaste lydelse 2002:422. Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Ärendet och dess beredning Regeringen har, med stöd av 2 kap. 12 § lagen (1994:1776) om skatt på energi, förkortad LSE, möjlighet att i särskilda fall medge nedsättning av eller befrielse från energiskatt och koldioxidskatt på bränslen som förbrukas inom pilotprojekt för teknisk utveckling av mer miljövänliga produkter eller för bränslen från förnybara källor. För andra biodrivmedel än biogas har bestämmelsen använts för att åstadkomma den skattebefrielse som har följt av regeringens strategi för koldioxidneutrala drivmedel. Samtliga nu gällande dispensbeslut löper ut . I samband med överväganden om fortsatta skattelättnader för de aktuella biodrivmedlen för tid därefter, har frågan uppkommit om det finns behov av att tydliggöra tillämpningsområdet för dispensbestämmelsen. Mot den bakgrunden aktualiseras också en översyn av de regler som gäller för förfarandet vid de skattskyldigas hantering av biodrivmedel. En promemoria om dessa frågor har tagits fram inom . Promemorians lagförslag finns i bilaga 1. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remiss- instanserna finns i bilaga 2. Remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr Fi2010/4430). I denna proposition behandlas de förslag som lagts fram i ovanstående promemoria. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Regeringen har i propositionen följt Lagrådets förslag och i förhållande till lagrådsremissen har lagförslaget kompletterats med ett nytt andra stycke i 12 kap. 1 § LSE. I övrigt har vissa redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. Skattelättnader för biodrivmedel är att betrakta som ett driftstöd som faller under artikel 107 i EUF-fördraget. Kommissionen har, genom beslut i statsstödsärenden N112/2004, EUT C 209/7 och N592/2006, EUT C 303/79, godkänt den svenska skattebefrielsen av biodrivmedel till och med utgången av 2013. Förslagen till ändringar av de nationella skattereglerna som lämnas i denna proposition rör endast det sätt på vilket skattelättnaderna åstadkoms och bedöms inte vara av sådan beskaffenhet att det finns behov av att särskilt föranmäla dem till kommissionen för förnyad statsstödsprövning. Någon anmälan av förslagen bedöms inte vara nödvändig enligt och rådets direktiv /34/EG av om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter1 . 1 EGT L 204, 21.7.1998, s. 37 (Celex 31998L0034). 4 Regeringens möjlighet att ge skattelättnader Prop. 2010/11:32 för biodrivmedel samt de skattskyldigas hantering av sådana bränslen Regeringens förslag: Regeringen får genom dispensbeslut i särskilda fall helt eller delvis medge befrielse från energiskatt och koldioxidskatt på bränsle som framställs av biomassa eller på annat bränsle som förbrukas inom pilotprojekt för teknisk utveckling av mer miljövänliga produkter. Möjligheten att medge befrielse från energiskatt och koldioxidskatt gäller även om bränslet ingår som en beståndsdel i ett annat bränsle. Skattebefrielsen för bränsle som omfattas av dispensbeslut åstad- koms genom avdrag i den skattskyldiges deklaration. En förutsättning för avdraget är att den skattskyldige har ett dispensbeslut riktat till sig själv för det aktuella bränslet. Ändringarna träder i kraft . Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: , , , Transportstyrelsen, BIL och tillstyrker promemorians förslag. Förvaltningsrätten i , , , , , , , , och har inga synpunkter på förslaget. , Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser, och avstår från att yttra sig. anser att den juridiska utformningen av de föreslagna förändringarna är lämpliga men avstyrker ändå förslaget som helhet. Detta mot bakgrunden att regeringen kan välja hur biodrivmedel ska få skattebefrielse utifrån kriterier som inte redovisats och frångå principen att det är uppfyllandet av hållbarhetskriterier som avgör om ett biodrivmedel ska räknas in i stödsystemet eller inte. Myndighetens åsikt delas av (), som anser att villkoren för dispensbesluten bör tydliggöras i lagtexten i syfte att ge marknaden den långsiktiga stabilitet som behövs för att säkerställa en ökad användning av biodrivmedel. Även , (Svebio) och SEKAB anser att det är centralt att hållbarhetskriterierna tillämpas vid dispensbesluten. Svenska () tillstyrker förslaget med vissa reservationer. SPI, NNR och SEKAB betonar att en övergång från nettoredovisning till bruttoredovisning av skatt på biodrivmedel riskerar att medföra ökad administration för de skattskyldiga genom att affärssystemen måste anpassas. SPI påtalar även problem i samband med varulånehantering mellan oljebolagen, som kan aktualiseras vid en framtida begränsning av skattefriheten vid låginblandning. Både NNR och SPI anser att tidsfristen för omställningen är för kort. SPI avstyrker därför att de föreslagna reglerna ska gälla från och anför att de i stället borde träda i kraft som de nya reglerna om hållbarhetskriterier. poängterar att dagens mer enhetliga system ger betydligt lägre administrativa kostnader jämfört med ett scenario där inblandningen kan variera och mellan olika bolag. , , , SPI och SEKAB uppmärksammar vikten av låginblandning av etanol och FAME för att uppnå målet om förnybart i transportsektorn samt klimatmål. De anför vidare att låginblandning är ett flexibelt, effektivt och kostnadseffektivt sätt att öka användningen av förnybara bränslen och anser att en eventuell begränsning av skattefriheten för låginblandade biodrivmedel kan komma att påverka andelen förnybara drivmedel som blandas i bensin respektive dieselolja. SEKAB anför även vikten av en rad andra stödåtgärder som inte berörs närmare här. efterfrågar kriterier för vilken volym biodrivmedel som ska få skattebefrielse. påtalar att skatteavdrag kan medföra problem om den som fått ett dispensbeslut inte är upplagshavare eller lagerhållare. Svebio anser att det inte kan betraktas som statsstöd när ett biodrivmedel befrias från koldioxidskatt eftersom denna skatt ska tas ut på fossila bränslen. Mot den bakgrunden motsätter sig Svebio att koldioxidskatt tas ut för låginblandade biodrivmedel utöver en viss inblandningsnivå. Även ifrågasätter om inte dispensbesluten bör inriktas på att ge befrielse från koldioxidskatten men inte från energiskatten. Enligt Svebio bör skattebefrielse gälla lika för alla biodrivmedel oberoende av inblandningsgrad. () lämnar en del allmänna synpunkter om hur biodrivmedlen långsiktigt bör hanteras. Föreningen ifrågasätter vidare att begreppet bränslen från förnybara källor ersätter bränsle som framställs av biomassa. uppfattning är att dessa begrepp inte har samma innebörd. är positiva till förslaget, men föreslår dock att formuleringen av den föreslagna avdragsbestämmelsen i 7 kap. 5 a § LSE ändras så att användningsändamålet inte framgår av lagtexten utan att det i stället ska hänvisas till att avdrag medges i den omfattning som följer av regeringsbeslutet. Bakgrund: Lagen (1994:1776) om skatt på energi, förkortad LSE, reglerar skatter på både bränslen och elektrisk kraft. Skattereglerna är anpassade till rådets direktiv /96/EG av om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet, det så kallade energiskattedirektivet. Direktivet innehåller bestämmelser om vad som ska beskattas och hur detta ska ske. Grundregeln i såväl energiskattedirektivet som i LSE är att bränslen och elektrisk kraft ska beskattas. Av olika skäl kan viss användning av dessa energislag undantas från beskattning, antingen genom tvingande reglering eller att medlemsstaterna ges en möjlighet till detta. Artikel 16.1 i energiskattedirektivet ger medlemsstaterna rätt att helt eller delvis tillämpa skattebefrielse för bland annat produkter som framställts av biomassa. Vidare finns en möjlighet för medlemsstaterna att ge skattelättnader för produkter som används inom pilotprojekt för teknisk utveckling av mer miljövänliga produkter eller för bränslen från förnybara källor (se artikel 15.1 a i energiskattedirektivet). De biodrivmedel som definieras som energiprodukter enligt 1 kap. 3 § LSE är skattepliktiga enligt 2 kap. 3 § LSE. skattepliktiga genom 2 kap. 4 § första stycket 1 LSE. Skatt på samtliga biodrivmedel ska tas ut med de skattebelopp som gäller för likvärdigt fossilt bränsle enligt 2 kap. 1 § LSE. Biogas är undantaget från skatteplikt enligt LSE, men slopas detta undantag och skattefrihet för biogas åstadkoms i stället genom avdrag i den skattskyldiges deklaration (se 7 kap. 4 § LSE i dess lydelse enligt SFS 2009:1495). Regeringens strategi för koldioxidneutrala drivmedel har inneburit att samtliga biodrivmedel fullständigt befriats från energiskatt och koldioxidskatt. För andra biodrivmedel än biogas ges skattebefrielsen genom dispensbeslut av regeringen. Samtliga nu gällande dispensbeslut löper ut . Dispensbesluten sker med stöd av 2 kap. 12 § LSE, som ger regeringen rätt att i särskilda fall medge nedsättning av eller befrielse från energiskatt och koldioxidskatt på bränslen som förbrukats inom pilotprojekt för teknisk utveckling av mer miljövänliga produkter eller för bränslen från förnybara källor. Ett 40-tal företag har enligt de gällande dispensbesluten skattebefrielse för olika biodrivmedel. Det rör sig om i huvudsak rapsmetylester, förkortad RME, och andra fettsyrametylestrar, förkortat FAME, samt etanol och olika vegetabiliska oljor för användning som motorbränsle eller tillsats i motorbränsle. I fråga om låginblandning av etanol i bensin och av FAME i dieselolja sker låginblandning med 5 volymprocent etanol i bensin respektive drygt 4 volymprocent FAME i dieselolja. För etanol motsvarar detta den inblandning som tillåts enligt den nu gällande bränslespecifikationen enligt och rådets direktiv /70/EG av om kvaliteten på bensin och dieselbränslen och om ändring av rådets direktiv /12/EEG, det så kallade bränslekvalitetsdirektivet. Inblandning av FAME i dieselolja regleras inte i det nuvarande direktivet. Enligt dispensbesluten ska energiskatt och koldioxidskatt inte tas ut för angivet biodrivmedel när detta säljs eller förbrukas som motorbränsle eller tillsats i motorbränsle av det företag som ansökt om befrielsen. Enligt tillämpning kan ett dispensbeslut åberopas vid skattedeklarationen av såväl det företag som beslutet riktat sig till som av någon i ett senare led av distributionskedjan. Den skattebefrielse som ges genom dispensbesluten ryms under artikel 16.1 i energiskattedirektivet och har vidare godkänts av kommissionen ur statsstödssynpunkt till och med utgången av 2013 (jfr ovan under avsnitt 3). ska EU:s nya bränslekvalitetsdirektiv genomföras i svensk rätt (och rådets direktiv /30/EG av om ändring av direktiv /70/EG, vad gäller specifikationer för bensin, diesel och gasoljor och införande av ett system för hur växthusgasutsläpp ska övervakas och minskas, om ändring av rådets direktiv /32/EG, vad gäller specifikationen för bränsle som används av fartyg på inre vattenvägar och om upphävande av direktiv /12/EEG). Bland de nya reglerna i direktivet finns en ändrad bränslespecifikation som gör det möjligt att blanda in upp till maximalt etanol i bensin samt maximalt FAME i dieselolja. En av grundstenarna i de EU-gemensamma reglerna om förfarandet vid punktbeskattningen är det s.k. uppskovsförfarandet. Detta innebär att punktskattepliktiga varor kan cirkulera fritt utan gränskontroller inom EU, att beskattningskonsekvenserna skjuts upp tills varorna når någon annan än en upplagshavare eller registrerad varumottagare och att beskattningen ska ske i konsumtionslandet. Att varorna är skattepliktiga innebär emellertid inte att det inträder någon skattskyldighet. Varorna kan, trots att de i och för sig är skattepliktiga, bearbetas, förvaras och förflyttas inom ramen för ett system med skatteupplag, det s.k. uppskovsförfarandet, utan att skattskyldighet inträder. Skattskyldigheten inträder först då varorna av någon anledning inte längre omfattas av uppskovsförfarandet, t.ex. genom att de tas ut från ett skatteupplag eller att lagerbrist uppkommer. En vara omfattas av uppskovsförfarandet så länge den finns hos en upplagshavare i dennes skatteupplag eller transporteras mellan olika skatteupplag. Artikel 20 i energiskattedirektivet innehåller en uppräkning av vilka bränslen som omfattas av uppskovsförfarandet och denna bestämmelse är införlivad i svensk rätt genom 1 kap. 3 a § LSE. Uppskovsförfarandet omfattar de mer vanligt förekommande fossila drivmedlen, som bensin och dieselolja, men även vissa produkter som helt eller delvis framställts av biomassa. I fråga om biobränslen tillkommer dock ett avsiktsrekvisit, som innebär att uppskovsförfarandet endast gäller när produkterna är avsedda att förbrukas som bränsle för uppvärmning eller som motorbränsle. Det rör sig om produkter enligt KN-nr 15071518, 3824 90 99 samt icke-syntetisk metanol (KN-nr 2905 11 00). För en närmare beskrivning av avsiktsrekvisitet, se proposition Anpassningar av energibeskattningen till energiskattedirektivet, m.m. (prop. 2006/07:13 s. 70 f.). Enligt 4 kap. 3 § LSE får som upplagshavare godkännas den som i en yrkesmässig verksamhet som bedrivs i avser att tillverka eller bearbeta bränslen eller i större omfattning hålla bränslen i lager. En förutsättning är dock att de i bestämmelsen uppställda kraven på skatte- upplag och vandelsprövning uppfylls. I begreppet bränslen ingår, i förekommande fall, att det ovan nämnda avsiktsrekvisitet ska vara uppfyllt. När den som i egenskap av godkänd upplagshavare tillverkar produkter som uppfyller dessa krav i ett skatteupplag skjuts skyldigheten att betala skatt upp tills, i normalfallet, bränslet tas i anspråk i skatteupplaget eller tas ut från skatteupplaget och levereras till någon som inte är en upplagshavare. Den som yrkesmässigt tillverkar bränsle utanför ett skatteupplag blir skyldig att betala skatt i direkt anslutning till varje tillverkningstillfälle, se 4 kap. 1 § 7 och 5 kap. 4 § LSE. Det finns också vissa möjligheter för annan än upplagshavare att i ta emot bränsle som flyttas enligt uppskovsförfarandet från ett annat EU-land. Den som avser att göra detta kan registreras som varumottagare, se 4 kap. 6 § LSE. Skattskyldigheten för varumottagaren inträder visserligen vid mottagandet av bränslet, men redovisning av skatten sker på samma sätt som för upplagshavare. Det finns också möjlighet för en näringsidkare att vid ett enstaka tillfälle i ta emot bränsle som flyttas enligt uppskovsförfarandet från ett annat EG- Detta gäller under förutsättning att han godkänns som tillfälligt registrerad varumottagare, se 4 kap. 7 § LSE. För bränslen, som inte faller inom uppskovsförfarandet, tillämpas ett nationellt system med godkända lagerhållare (se 4 kap. 15 § LSE, jfr beskrivning i prop. 2006/07:13 s. 75 ff.). Systemet med lagerhållare innebär att produkterna kan hanteras under skatteuppskov för tid innan leverans till någon som inte är lagerhållare. När det gäller drivmedel, aktualiseras systemet med lagerhållare för bränslen som beskattas enligt 2 kap. 3 § (andra energiprodukter än de som omfattas av 1 kap. 3 a §) och enligt 2 kap. 4 § LSE. Det rör sig exempelvis om bränslen som etyltertiärbutyleter, förkortas ETBE. De administrativa reglerna för redovisning av energiskatt och koldioxidskatt på bränslen bygger huvudsakligen på en bruttoredo- visning av skatten. Detta innebär att den skattskyldige i skattedeklara- tionen gör avdrag för skatt som förbrukats på ett sätt som ger rätt till skattebefrielse enligt 6 a kap. LSE eller som tagits emot av en skattebe- friad förbrukare i enlighet med vad som framgår av dennes godkännande. Regler om skattebefriad förbrukare finns i 8 kap. LSE. I fråga om bränslen för vilka ingen skatt ska tas ut med stöd av dispensbeslut enligt 2 kap. 12 § LSE tillämpas dock en nettoredovisning. Något synligt avdrag görs alltså inte. I sammanhanget kan nämnas att skattefriheten för vegetabiliska och animaliska oljor och fetter m.m. som uppvärmningsbränsle åstadkoms genom avdrag i den skattskyldiges deklaration om han förbrukat eller sålt sådant bränsle (se 7 kap. 3 § LSE). Den avdragsmöjlighet som införs för biogas är också utformad på detta sätt (se 7 kap. 4 § LSE). Skälen för regeringens förslag: För att bidra till att målet om 10 procents andel förnybar energi i transportsektorn ska nås till 2020, stimuleras en ökad användning av biodrivmedel genom skattebefrielse för sådana bränslen. Skattebefrielsen för E85 och andra höginblandade biodrivmedel, för biodrivmedel helt utan fossilt innehåll samt för låginblandade biodrivmedel ges genom dispensbeslut med stöd av 2 kap. 12 § LSE. Det är möjligt för regeringen att inom ramen för dispensbe- stämmelsen i LSE begränsa skattefriheten för etanol och FAME som låginblandas i fossila drivmedel så att dessa skattebefrias upp till en viss nivå. I den mån låginblandning i så fall skulle ske med andelar som över- stiger den nivån, innebär gällande regler i LSE att energiskatt och koldioxidskatt tas ut för dessa biodrivmedel med belopp som gäller för likvärdigt fossilt bränsle. Detta innebär samma totala energiskatt och koldioxidskatt per liter för t.ex. etanol som för bensin. Energiskattedirektivet ger medlemsstaterna rätt att ge skattelättnader för biodrivmedel till och med , under förutsättning att statsstödsreglerna uppfylls. Att befria biodrivmedel från koldioxidskatt är att frångå regeln om beskattning enligt likvärdigt fossilt bränsle och är, i motsats till vad Svebio anför, att betrakta som ett statsstöd. Med den tvingande lagstiftning med maximala inblandningsnivåer som förordar, skulle biodrivmedlen enligt principen ovan beläggas med den energiskatt och koldioxidskatt som gäller för motsvarande fossilt bränsle. Regeringen anser därför inte att en lagstiftad, tvingande inblandningsnivå är lämplig. Regeringens dispensmöjlighet i 2 kap. 12 § LSE har i huvudsak i oförändrad form funnits i energiskattelagstiftningen sedan denna anpassades till EG-rätten vid det svenska inträdet i EU 1995. Vissa språkliga anpassningar gjordes av bestämmelsen när energiskatte- direktivet genomfördes i svensk rätt 2007 (se prop. 2006/07:13 s. 123). Det är angeläget att skattereglerna är klart och tydligt utformade samt att i möjligaste mån samstämmighet råder mellan det språkbruk som används i olika delar av LSE. Vissa justeringar bör därför nu göras av dispensbestämmelsen i syfte att tydliggöra dess tillämpningsområde. Med stöd av bestämmelsen kan regeringen medge nedsättning av skatt eller fullständig befrielse från skatt. Den benämning som används i t.ex. tabellen för skattebefriade användningsområden i 6 a kap. LSE är helt eller delvis befrias från skatt. Motsvarande uttryck bör därför användas även i dispensbestämmelsen. Regeringen delar inte NNR:s åsikt att begreppet helt eller delvis har en vagare innebörd än dagens formulering utan anser att begreppen har samma innebörd. Vidare bör begreppet bränslen från förnybara källor bytas ut mot begreppet bränsle som framställs av biomassa, eftersom detta begrepp numera förekommer såväl i andra bestämmelser i som i relevant gemenskapsrätt. Regeringen bedömer, i motsats till , att begreppen har samma innebörd och anser därför att någon förändring i sak inte uppkommer genom lagändringen. För att undvika oklarheter bör uttryckligen anges att reglerna även gäller om bränslet ingår som en beståndsdel i ett annat bränsle. Det bör tydliggöras att dispens i form av skattebefrielse får medges i två skilda situationer, dels om bränslet framställs från biomassa, dels vid förbrukning av annat alternativt bränsle i pilotprojekt. Dispens från beskattning av bränsle som framställs av biomassa ryms antingen under artikel 16 eller artikel 15.1 a i energiskattedirektivet.