prop · GX03155 · 2010-03-23 00:00:00 — Delmålet innebär att bebyggelsens kulturhistoriska värden ska vara identifierade och ha en långsiktigt hållbar förvaltning. Delmålet blir mycket svårt att nå. Förutsättningarna har dock förbätt- rats i och med inrättandet av den nya anslagsposten för kunskapsunderlag under anslaget 7:2 Bidrag till kulturmiljövård. Ett hinder är att kommu- nerna ofta saknar kulturmiljökompetens, vilket leder till att kulturhisto- riska värden inte beaktas i tillräcklig omfattning i den fysiska plane- Den nya anslagsposten ska bl.a. användas för att ta fram kultur- miljöunderlag till stöd för kulturmiljöarbetet i län och kommuner. kulturvärdena ofta inte identifieras som en del i det miljöarbete som sker på lokal, regional och nationell nivå är också ett hinder. Delmål 3 om buller Delmålet innebär att antalet människor som utsätts för trafikbuller som överstiger de av fastställda riktvärdena för buller i bostäder ska minska jämfört med . Delmålet är inte möjligt att nå. Exponeringen för vägtrafikbuller, som är den dominerande källan till trafikbuller, har ökat i takt med att vägtrafiken och urbaniseringen har ökat. Bullret från fordon och vägbeläggningar har inte minskat. Trafikverken bedriver ett kontinuerligt arbete med att åtgärda buller från den befintliga infrastrukturen som de förvaltar och ger dessutom särskilda bidrag för att åtgärda buller till kommunerna. 19982005 har ca 150 000 av de mest bullerutsatta individerna fått bullerdämpande åtgärder utförda till en kostnad av ca 1,8 miljarder Kommunerna har vidtagit åtgärder för omkring 70 000 personer längs kommunala gator till en kostnad av ca , finansierade av kommuner, statliga bidrag och fastighetsägare. har på regeringens uppdrag kartlagt bullersituationen för bo- ende i småhus och flerbostadshus. Vi anser att delmålet bör ses över och att ett större fokus läggs på hälsoeffekter och antalet människor som är Prop. 2009/10:155 störda av buller från olika slags källor. regeringsuppdrag med bl.a. denna innebörd avseende frågor om buller i inomhusmiljön. I undersökning, som redovisades , har bullersituationen kartlagts i bebyggelsen genom besiktningar och med enkäter till boende i småhus och flerbostadshus. Resultatet av enkäterna visar att i flerbostadshus besväras av de boende av enskilda bullerkällor i och utanför bostadshusen. Det som stör mest från inomhuskällor är i nämnd ordning röster, musik, stegljud samt buller från hissar och fläktar. Det som stör mest är dock buller från vägtrafik och det är också den viktigaste störningskällan för de som bor i småhus. I rapporten bedöms ca 1,4 miljoner boende i flerbostadshus vara utsatta för buller, varav ca 56 000 boende störs mycket och ca 280 000 störs . Enligt , bor ca 1,2 miljoner personer i en bostad med fönster mot en större väg, järnväg eller industri och ca 810 000 personer uppger att de besväras av trafikbuller . är trenden att ytterligare 220 000 personer besväras av vägtrafikbuller som den totala andelen av befolk- ningen som störs av väg-, spår- eller flygtrafikbuller har ökat från . I det svenska arbetet med EU:s direktiv om omgivningsbuller har bullersituationen från alla trafikslag m.m. kartlagts i de tre största kommunerna. Delmål 4 om naturgrus Delmålet innebär att uttaget av naturgrus ska uppgå till högst . Delmålet blir mycket svårt att nå . Trots att andelen naturgrus i ballastanvändningen minskar har det totala uttaget av ballast ökat och naturgrusanvändningen ligger kvar på . Miljöbal- ken har ändrats så att naturgrustäkter som kräver tillstånd eller anmälan inte får anläggas om det med hänsyn till användningsområdet är tekniskt och ekonomiskt rimligt att använda ett annat material. De får inte heller anläggas om naturgrusförekomsten är betydelsefull för den nuvarande eller framtida vattenförsörjningen eller om den utgör en värdefull natur- eller kulturmiljö. Dessa regler omfattar nu även större husbehovstäkter. Förändringarna har ännu inte fått fullt genomslag när det gäller att minska naturgrusuttaget. Delmål 5 om avfall Delmålet innebär att den totala mängden genererat avfall inte ska öka och att den resurs som avfall utgör ska tas till vara i så hög grad som möjligt som påverkan på och risker för hälsa och miljö minimeras. Sär- skilt gäller att: -Mängden deponerat avfall exklusive gruvavfall ska minska med räknat års nivå. -ska av hushållsavfallet återvinnas genom materialåtervinning, inklusive biologisk behandling. -ska av matavfallet från hushåll, restauranger, storkök och butiker återvinnas genom biologisk be- handling. Målet avser källsorterat matavfall till såväl hemkom- postering som central behandling. -ska matavfall och därmed jämförligt avfall från livsmedelsindustrier m.m. återvinnas genom biologisk behandling. Målet avser sådant avfall som förekommer utan att vara blandat med annat avfall och är av en sådan kvalitet att det är lämpligt att efter behandling återföra till växtodling. -ska av fosforföreningarna i av- lopp återföras till produktiv mark, varav minst hälften bör återfö- ras till . Delmålet har i vissa delar uppnåtts, medan det i andra delar bedöms som mycket svårt att nå även om ytterligare åtgärder sätts in. Mängden avfall som deponeras har minskat och materialåtervinningen av hushållsavfall har ökat i linje med delmålet. deponerades av den totala mängden hushållsavfall, medan behand- lades genom förbränning och återvanns genom materialåter- inklusive biologisk behandling. När det gäller punkten att matavfall från livsmedelsindustrin ska åter- vinnas bedöms den kunna nås då matavfall bl.a. används som djurfoder. Däremot blir det svårt att uppnå punkten om återvinning av matavfall från hushåll och andra källor. Punkten om återföring av fosforföreningar blir svår att nå även om återföringen har ökat . Det blir troligen svårast att stoppa ökningen av den totala mängden avfall. Den har ökat . Enligt en undersökning från Avfall har dock vissa av hushållens avfallsströmmar (hushållssoporna, kärl- och säckavfallet och grovavfallet) minskat kraftigt till följd av den pågående lågkonjunkturen, vilket visar att sambandet mellan ekonomisk tillväxt och miljöpåverkan inte har brutits. Sammanfattnings- vis innebär detta att det krävs ytterligare åtgärder för att delmålet ska kunna nås. Delmål 6 om energieffektivisering av bebyggelsen Delmålet innebär att den totala energianvändningen per uppvärmd area- enhet i bostäder och lokaler ska minska. Minskningen bör vara i förhållande till användningen 1995. ska beroendet av fossila bränslen för energianvändningen i bebyggelsesektorn vara brutet, som an- delen förnybar energi ökar kontinuerligt. Delmålet är möjligt att nå med fortsatta åtgärder. Utvecklingen går åt rätt håll eftersom uppvärmningen blir mer energieffektiv, andelen för- nybar energi ökar och andelen fossila bränslen minskar. De generella ekonomiska styrmedlen, som koldioxidskatt, har tillsammans med sti- gande energipriser varit starkt bidragande till denna utveckling. Styr- medlen kompletteras med teknikutveckling, information och andra insat- ser. Utifrån propositionen En sammanhållen klimat- och energipolitik Energi (prop. 2008/09:163, 2008/98:NU25, rskr. 2008/09:301) fastställde Prop. 2009/10:155 ett mål om förnybar energi och ett mål om 20 pro- cent energieffektivare energianvändning . Dessa båda mål omfattar energianvändning inom alla sektorer. I propositionen redovisas en långsiktig prioritering att användningen av fossila bränslen för uppvärmning kommer att avvecklas till 2020. Delmål 7 om inomhusmiljön Delmålet innebär att ska byggnader och deras egenskaper inte påverka hälsan negativt. Därför ska det säkerställas att: samtliga byggnader där människor vistas ofta eller har en dokumenterat fungerande ventilation, radonhalten i alla skolor och förskolor är lägre än luft, och att radonhalten i alla bostäder är lägre än per kubik- Delmålet bedöms i vissa avseenden bli mycket svårt att nå. har haft regeringens uppdrag att följa upp delmålet samt att belysa andra inomhusmiljöfrågor. har redovisat uppdraget i rapporten mår våra hus (dnr M2009/3308/H). framgår att ventilationen har förbättrats i byggnader sedan den obligatoriska ventilationskontrollen, OVK, infördes som omfattar praktiskt taget alla byggnader förutom processindustrin och befintliga I flerbostadshus har godkänd ventilation enligt OVK. Motsvarande uppgifter för vårdbyggnader är . I skolor och för- skolor har godkänd ventilation men i de som är byggda efter 1980 är ventilationen generellt god. Endast en tredjedel av lokaler för kultur, bad och sport har godkänd ventilation. bedömer att radonhalten i skolor och förskolor är lägre än /kubikmeter luft 2010, dvs. delmålet för inomhusmiljö i denna del Verket bedömer att med nuvarande saneringstakt på 6 700 lägenheter kommer målet för flerbostadshus att nås 2020, medan saneringstakten i småhus är alltför låg. Med en saneringstakt på ca 5 600 småhus bedöms det 2020 finnas ca 180 000 småhus som har behov av radonsanering. har staten lämnat bidrag till åtgärder för att komma till rätta med radonproblem i egnahem. utbetalats i radonbidrag till ca 20 000 egnahem. har vid utförda besiktningar konstaterat att av byggnaderna har mögel, mögellukt eller hög fuktnivå och det gäller främst i byggnader som uppförts . Mögel på vinden förekom- mer i det äldre byggnadsbeståndet och främst i dem med självdragsven- Sammanlagt av byggnaderna noteras ha mögel, mögellukt eller hög fuktnivå. redovisar en ökning av mögel på vindar och i krypgrunder . och förskolor anges bero på bristande underhåll. vidare att ca 13 000 byggnader har en fuktkänslig ytterväggskonstruk- tion, som utförts som en putsad odränerad träregelvägg och som byggts Prop. 2009/10:155 . bedömer att av upp- täckta fuktskador kan påverka inomhusmiljön. Av en enkätundersökning till främst boende är det vanligare med upplevda hälsobesvär i bostäder med fukt- och mögelskador än i bostäder utan problem. 21.3Insatser för att nå miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö Regeringens bedömning: För att nå miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö krävs ytterligare åtgärder. En samhällsplanering på lokal nivå behöver vara sektorsövergripande och samverka med den regionala och nationella nivån. Stadsbyggandet bör utformas energi- och resurs- effektivt genom att tillvarata möjligheter att integrera system för trans- porter, energi, avfall samt vatten och avlopp. Förtätning av städer är positivt utifrån bl.a. klimatsynpunkt och tillgänglighet men kan påverka buller och luftkvalitet negativt. Vid förtätning bör tillgången till tätortsnära natur värnas. Goda exempel på hållbar stadsutveckling kan bidra till måluppnåelse. Förbättrad kunskap och mer resurser behövs för att bevara kulturmiljövärden i bebyggelsen. Byggnader bör utformas och underhållas för att uppnå en effektiv energi-, material- och naturresursanvändning med beaktande av en god inomhusmiljö. Mängden avfall och dess farlighet behöver minska som avfallshanteringen är effektiv för samhället och enkel för konsu- menterna. bedömning överensstämmer delvis med regeringens. föreslog revidering av delmålen. För att nå delmålen föreslog rådet ett antal åtgärder. Dessa redovisas huvudsakligen samlat i strategin för hushållning med mark, vatten och bebyggd miljö i rådets underlag. Regeringens bedömning avviker från rådets bl.a. med avseende på delmålen med anledning av de förändringar i miljömålssystemet som redogörs för i kapitel 3 till 4. Dessutom har åtgärder även behandlats i Remissinstanserna: Kommuner och Landsting (SKL) bedö- mer att de viktigaste åtgärderna i förslag till strategier omfattar generella ekonomiska styrmedel och ökade investeringar i infra- struktur. SKL anser att mindre kommuner måste få stöd för att komma igång med sitt lokala energi- och klimatarbete. Länsstyrelserna i , och föreslår att länsstyrelserna ges fort- satta uppdrag och långsiktiga resurser för att koordinera genomförandet av klimat- och energiomställningen. SKL menar att stöd till klimatarbetet kan ges genom kompetensstöd, att sprida metoder och erfarenheter samt att erbjuda samarbetsprojekt och arenor. SKL understryker att buller- åtgärder i första hand ska utföras nära källan. Många remissinstanser efterlyser ett långsiktigt förhållningssätt som innebär att samhällsplaneringen blir ett viktigt instrument för att lång- siktigt styra mot en hållbar utveckling med bl.a. minskade avgasutsläpp. SKL ser ett behov av att stärka översiktplaneringens roll i samhällsplane- invänder mot förslag som stärker översikts- planeringens funktion och roll eftersom det kan innebära inskränkningar i kommunens samlade ansvar. SKL stödjer en satsning på att förebygga uppkomsten av avfall och att arbetet kopplas till övriga åtgärder inom bl.a. avfallsområdet. framhåller att det är viktigt att se avfallshanteringen i ett helhets- Skälen för regeringens bedömning Satsningen på Hållbara städer med syftet att stimulera utveckling av attraktiva stadsmiljöer med minskad klimat- och miljöpåverkan är natio- nella och internationella förebilder för hållbart stadsbyggande och tilläm- En medveten samhällsplanering spelar en viktig roll i klimat- och mil- jöarbetet då det ger mindre klimatpåverkande utsläpp genom ett mer transportsnålt och energieffektivt samhällsbyggande. Det är viktigt att integrera fysisk planering av mark- och vattenområden med utformning- en av en energi- och resurseffektiv infrastruktur. Det bör utvecklas för- nyade former för samverkan mellan kommunen och andra aktörer på lokal nivå där och andra myndigheters roll är att ge väg- En satsning på hållbara städer En hållbar utveckling av städer och tätorter bidrar till att motverka klimatförändringen och andra miljöhot och uppnå en hållbar tillväxt och goda livsvillkor. Energieffektivisering och utfasning av fos- sila bränslen, hållbara transport- och avfallssystem samt en förbättrad samordning och sektorsövergripande planering är viktiga komponenter i Det finns en stor potential i och ett behov av kunskaps- och erfarenhetsutbyte mellan städer och regioner kring hur det går att åstad- komma en hållbar stads- och tätortsutveckling. gäller hållbar omvandling och utveckling av befintliga strukturer. Mot denna bakgrund genomför vi flera olika satsningar i och Delegationen för hållbara städer har ett brett uppdrag att främja hållbar stadsutveckling. också det ekonomiska stödet till hållbar stadsutveckling som uppgår till Syftet med stödet är att bidra till nya och framstående exempel på klimateffektiv stadsutveckling som kan fort- sätta att lägga grunden till nationell och internationell samverkan och För det långsiktiga arbetet spelar forskning och kunskapsutveckling en Delegationens arbete har visat på att det har fram- kommit ett behov av utökad forskning kring integrerad stadsutveckling. för miljö, areella näringar och samhällsbyggnad (For- mas) med flera andra forskningsfinansiärer avser att genomföra sam- ordnade utlysningar om forskningsmedel för integrerad stadsutveckling. , Mistra, har beviljat me- del till en svensk centrumbildning för forskning om hållbar stadsutveck- ling, . har fått uppdraget att i samverkan med kommuner och lokalt näringsliv samt internationella partners skapa detta centrum. Regeringen har tillsammans med tagit fram ett informa- tionsmaterial om svensk kompetens och svenska erfarenheter kring håll- bar urban utveckling med kopplingar till miljöteknikbranschen under be- greppet SymbioCity. Bilaterala samarbeten kring miljöteknik, förnybar energi och hållbar stadsutveckling genomförs med och andra län- der. Hållbar stadsutveckling är angett som ett av tre fokusområden inom utmaningen kring klimatförändringar och miljöpåverkan i poli- tik för global utveckling. samarbetar genom Sida bl.a. med FN- organet UN-Habitat kring hållbar stadsutveckling. De internationella aktiviteterna innebär en möjlighet att föra ut svenska erfarenheter och prioriteringar men också en återföring av kunskap till . En sektorsövergripande samhällsplanering på lokal nivå Det är angeläget att samhällsplaneringen även i fortsättningen är sek- torsövergripande och att samverkansformer mellan lokal, regional och nationell nivå utvecklas. Förutsättningarna påverkas i hög grad av aktörer på den lokala nivån. Kommunerna ansvarar för översiktsplanering, övrig fysisk planering, energiplanering och avfallsplanering och har därigenom stora möjligheter att påverka. De bör samverka med kommuninvånare, det lokala näringslivet och andra berörda aktörer på lokal och regional nivå. Länsstyrelserna har utifrån sin sektorsövergripande och samord- nande roll till uppgift att stödja kommunerna med underlag för deras miljömålsarbete och verka för att målen får genomslag i den lokala och regionala samhällsplaneringen. De mellankommunala och regionala sam- banden får allt större betydelse för goda ekologiska och samhällstekniska lösningar varför länsstyrelsernas arbete med vägledningar och plane- ringsunderlag är mycket viktigt. har det centrala ansvaret för frågor om hushållning med mark- och vattenområden och fysisk planering. ska verka för ökad kunskap hos länsstyrelser och kommuner. Såväl Klimatberedningen (SOU 2008:24) som Energieffektiviserings- utredningen (SOU 2008:10) har påtalat behovet av en samhällsplanering som främjar en transport- och energieffektiv samhällsstruktur. Vi delar denna uppfattning vilket framgår av bl.a. klimatpropositionen (prop. 2008/09:162) och budgetpropositionen (prop. 2009/10:1). I propositionen En enklare plan- och bygglag (prop. 2009/10:170) föreslås därför en för- ändring så att planläggning ska främja minskad klimatpåverkan och där- igenom bidra till miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan. Vidare föreslås att lagstiftningen ger stöd för en mer strategisk översiktsplan som beaktar relevanta nationella, regionala och mellankommunala mål, planer och program. Det ska framgå hur kommunen i den fysiska plane- ringen avser att ta hänsyn till och samordna översiktsplanen med exem- pelvis regionala klimat- och energistrategier, länsplaner för transport- Prop. 2009/10:155 infrastruktur och miljökvalitetsmålen. har utrett hur samhällsplaneringen kan fungera som styrme- del för minskad klimatpåverkan och redovisade detta till regeringen i form av en vägledning , Planer som styrmedel för att minska samhällets klimatpåverkan (dnr M2009/4471/H). Den stora utmaningen gäller utveckling av befintliga strukturer. Ett flertal initiativ från regeringen, myndigheter och andra organisationer bidrar till ökad kunskap och erfarenhet om hållbar utveckling av städer En energi- och resurseffektiv infrastruktur Stadsplaneringen bör utformas med hänsyn till en energi- och resurs- I städer och tätorter finns goda förutsättningar för en väl utbyggd infrastruktur i form av tekniska försörjningssystem för transporter, energiförsörjning, avfallshantering samt vatten och avlopp. Det finns också goda möjligheter att i ökad omfattning integrera dessa tekniska system med varandra. Det kan t.ex. ske genom att tätbebyggda områden med fjärrvärme använder energi från avfallsförbränning eller spillvärme från industrin. Särskilt intressant är högeffektiv kraftvärme där det sker en produktion av både värme och el. Slam från avloppsreningsverk, organiskt avfall från hushåll och livs- medelsindustrier m.m. kan utnyttjas för att producera biogas som sedan kan användas som drivmedel i exempelvis stadsbussar, sopbilar och Ett flertal sådana lösningar har tidigare finansierats genom de lokala investeringsprogrammen och klimatinvesteringspro- Det finns behov av fortsatt utbyte av kunskap och erfarenheter för att stödja kommuner att finna klimat- och energimässigt goda lös- Länsstyrelserna har i uppdrag att konkretisera arbetet med regionala klimat- och energistrategier genom att planera och genomföra insatser och åtgärder i samverkan med kommunerna, näringslivet och andra be- vägleder arbetet från nationell nivå. driver även det långsiktiga projektet kommun med drygt 60 kommuner för att i samverkan stödja kommunerna i deras energi- Städer kan vara mer energi- och resurseffektiva än glesa eller rurala strukturer och ha en betydelsefull roll för ekonomisk och social utveck- ling och livskvalitet. För att skapa förutsättningar för en energi- och resurseffektiv bebyggelse bör nya byggnader, t.ex. genom förtätning, lokaliseras till områden som ger goda förutsättningar för utbyggd kollektivtrafik och där befintlig infrastruktur i form av t.ex. fjärrvärme, avfallshantering samt vatten- och avlopp kan användas effektivare och Om avstånden är korta kan även förutsättningarna för gång- och cykeltrafik stärkas. Det är också viktigt att den omgivande miljön utformas på ett sådant sätt att den ger utrymme för och gynnar gång- och cykeltrafik. redovisar i sin vägledning, Planer som styrmedel för att minska samhällets klimatpåverkan, förslag och exempel på åtgärder som främjar gång- och cykeltrafik. För att främja resor med cykel och kollektivtrafik har även tagit fram en vägledning för hur man i den fysiska planeringen kan beakta cykelparkering (dnr M2009/2355/H) i anslutning till järnvägsstationer och resecentra. Det är väsentligt att säkerställa en god tillgång till grönområden i städer och tätorter. Grönytor och tätortsnära natur utgör en viktig del i hållbar stadsplanering. Förtätning i befintlig bebyggelse kan dock medföra ökat trafikbuller och problem med luftkvaliteten (se avsnitt 8.3). Problemen bör uppmärk- sammas i ett tidigt skede för att finna acceptabla avvägningar. Det är angeläget att ta hänsyn till såväl klimataspekter som buller och luftkva- litet. De av behandlade riktvärdena för trafikbuller ska tilläm- pas vid planering för och byggande av nya bostäder och de ska tolkas just som riktvärden. Vi ser ingen anledning till att omvandla riktvärdena till gränsvärden eller att föreslå en närmare precisering av den målsättning som miljökvalitetsnormen för omgivningsbuller utgör. De behandlade riktvärdena för inomhusmiljön ska alltid underskridas när det är aktuellt att uppföra nya bostadslägenheter. Efter avvägningar mellan kraven på ljudmiljön och andra intressen bör avsteg från utomhusriktvärdena kunna övervägas i centrala delar av städer och större tätorter med bebyggelse av stadskaraktär. Avsteg kan också motiveras längs kollektivtrafikstråk i större städer vid komplettering av befintlig tät bebyggelse och med ny tätare bebyggelse. har givit ut allmänna råd som närmare be- handlar dessa avstegsfall. Även aspekter om vad som kan förväntas när det gäller bullernivåer i exempelvis städer bör i vissa fall kunna beaktas. Tillkommande bebyggelse bör emellertid inte lokaliseras på ett sådant sätt att etablerad näringsverksamhet begränsas i onödan. Bullerstörningar berör många människor och utvecklingstrenderna pekar på att problemet ökar. Vi följer därför utvecklingen nära och upprätthåller en dialog med berörda myndigheter i syfte att skapa tydlighet och trans- parens i styrningen. effektiv och transparent plan- och byggprocess Exemplet buller (RiR 2009:5) behandlar pro- blematiken. Det krävs ökat fokus på att minska bullret vid källan i såväl befintliga bostadsmiljöer som i planerade förtätningsområden. Alla typer av källor till buller bör minska det buller de avger. Detta gäller både bullerkällor i byggnader och utanför. Åtgärder som sänker utsläppen från den lokala trafiken behandlas i avsnitt 8.3. Dessutom krävs insatser för tystare vägbeläggningar, tystare däck och tystare fordon. Ändringar i regelverket om dubbdäck kommer att bidra till att sänka både partikelhalterna och bullernivåerna. På EU-nivå införs märkningssystem för däck utifrån bl.a. energieffektivitet och bullernivå som ska gälla för däck som tillverkas fr.o.m. . Framtidens fordon, som bl.a. elfordon, kan bli både tystare och släppa ut mindre luftföroreningar. Det pågår också ett arbete för att utveckla tystare vägbeläggningar. Dessa olika åtgärder vid källan innebär att det finns goda förutsättningar att minska antalet personer som utsätts för trafikbuller och skadliga luftföreningar i städer.