prop · GX03125 · 2010-03-18 00:00:00 — Den ändring som har gjorts i paragrafen är föranledd av att alkohollagen har fått en ny beteckning. 17.16Förslaget till lag om ändring av offentlighets- och sekretesslagen Den ändring som har gjorts i paragrafen är föranledd av att alkohollagen har fått en ny beteckning. Förslaget till lag om ändring i lagen (2009:730) om handel med vissa receptfria läkemedel Den ändring som har gjorts är hänvisningen till alkohollagen, där den åsyftade bestämmelsen nu finns i 8 kap. 1 § och att beteckningen på alkohollagen har ändrats. En ny alkohollag (SOU 2009:22) Utredningen har haft till uppdrag att göra en total översyn av den nu gällande alkohollagen (1994:1738). I direktiven anges vissa frågor som särskilt skulle uppmärksammas. I förslaget har lagen omarbetats från redaktionell och språklig synpunkt. Åtskilliga bestämmelser har emeller- tid behållits oförändrade i sak. I det följande redogörs för lagens upp- ställning samt de huvudsakliga förändringar som föreslås i förhållande till nu gällande rätt. Definitioner av alkoholdrycker återfinns i 1 kap. Definitionerna har betydelse främst för meddelande av tillverknings- och serveringstillstånd. I syfte att i någon mån anpassa reglerna till lagen (1994:1564) om alko- holskatt samt för att åstadkomma en viss förenkling föreslås att beteck- ningen vin reserveras för alkoholdrycker som har framställts genom jäsning av druvor eller druvsaft. Vad som sägs om vin ska emellertid gälla även andra alkoholdrycker utom öl och starköl under förutsättning att alkoholvolymen uppgår till högst . Drycker med högre alkoholhalt betecknas som spritdrycker. Den praktiska skillnaden i för- hållande till vad som gäller är obetydlig. Tillverkning behandlas i 2 kap. Beträffande vad som gäller för sådan föreslås inga andra ändringar än att vid tillämpning av sanktionssystemet varning ska vara ett förstahandsalternativ. I allvarligare fall får dock återkallelse ske utan föregående varning. Allmänna bestämmelser för försäljning och utlämnande av alkohol- drycker finns i 3 kap. Här föreslås att kommersiell förmedling av försälj- ning av starköl, vin och spritdrycker ska bli förbjudet. Bakgrunden är att det, sedan det blev tillåtet för privatpersoner att föra in sådana drycker för privat konsumtion genom yrkesmässig befordran eller annan obero- ende mellanhand, på marknaden har uppträtt aktörer som i vinstsyfte förmedlar eller planerar alkoholförsäljning från lager utomlands och vars verksamhet i längden kan utgöra ett hot mot detaljhandelsmonopolet. Förbudet ska dock inte gälla transporter. Överträdelse ska kunna bestraf- fas som olovligt anskaffande av alkoholdrycker. Beträffande de i lagen uppställda åldersgränserna för utlämnande av alkohol till ungdomar har ett förtydligande gjorts så att det klart framgår att det som huvudregel är förbjudet att bjuda en underårig på alkohol- dryck, men att detta kan vara tillåtet under förutsättning att det står klart att det inte kan vara till skada i den aktuella situationen. Partihandel och införsel regleras i 4 kap. Regler om s.k. privatinförsel som sker genom yrkesmässig befordran eller annan oberoende mellan- hand har behandlats i utredningens delbetänkande, SOU 2007:113. Detaljhandel regleras i 5 kap. och behandlas i en allmänna motive- ringen under avsnitt 8 främst beträffande frågan om s.k. gårdsförsäljning, dvs. försäljning av starköl, vin och spritdrycker direkt från tillverkaren till konsumenter. Det framläggs inte något förslag om att sådan försälj- ning ska tillåtas. Grunden för detta ställningstagande är att det skulle strida mot EG-rätten att tillåta detaljhandel vid sidan av detaljhandels- monopolet, som är en av hörnstenarna i den svenska restriktiva alkohol- politiken och vars existens inte ska ifrågasättas. För detaljhandel med s.k. folköl föreslås smärre förändringar. Det ställs i lagtexten ett uttryckligt krav på att personalen ska ha nödvändiga kun- skaper om alkohollagstiftningen, detta främst för att få ålderskontrollen att fungera bättre. Liksom ska anmä¬lan ske till kommunen när ölförsäljning påbörjas, men det införs en sanktion, böter, om denna skyl- dighet inte fullgörs. Marknadsföringsreglerna har fått ett eget kapitel, kap. 6. Utvecklingen av främst reklam på Internet har föranlett vissa ändringsförslag. De be- stämmelser som gäller vad framställning i bild får innehålla har utvidgats till att gälla annonsering även i andra medier än periodiska skrifter. Vidare har, med hänsyn till att dagstidningarna numera som regel kom- mer ut i tabloidformat, den högsta tillåtna annonsstorleken i periodiska skrifter reduceras . Serveringstillstånd och andra frågor som rör servering är det mest om- fattande avsnittet i betänkandet och det som innehåller flest förslag till förändring. Förutom några allmänna bestämmelser som är gemensamma för olika tillstånd har de samlats i ett kapitel, 7 kap. Tillstånd att servera starköl, vin och spritdrycker ska liksom meddelas av kommunen. Som en nyhet föreslås att cateringföretag som bedriver verksamhet för servering i slutna sällskap ska kunna få stadig- varande tillstånd. Det ska bli obligatoriskt för kommunerna att utfärda riktlinjer som tydligt anger vad som gäller beträffande serveringstillstånd. För att åstadkomma större likformighet mellan kommunerna föreslås att () ska få i uppdrag att i samråd med kom- muner och landsting (SKL) utarbeta modeller för riktlinjer samt se över blanketter och andra ansökningshandlingar som krävs. Kraven på sökandens kunskaper om alkohollagstiftningen skärps. Den som söker serveringstillstånd ska sålunda som huvudregel ha genomgått av FHI godkänd examination. Det fastslås att det är tillåtet för tillståndsinnehavare att under vissa förutsättningar utnyttja gemensamma utrymmen för servering. Kraven på köksutrustning har fått en annan utformning. Det föreslås att ett serveringställe ska ha ett eget kök i anslutning till serveringslokalen samt tillhandahålla lagad eller på annat sätt tillredd mat och ha ett varie- rat matutbud. Med denna formulering blir det möjligt för t.ex. sushi- restauranger eller restauranger som uteslutande serverar vegetarisk mat att få tillstånd att servera alkoholdrycker. För tillfälliga tillstånd och för cateringstillstånd ställs något lägre krav. Rumsservering på hotell, som inte är lagreglerat, ehuru det före- kommer, föreslås bli tillåtet efter särskilt tillstånd. Regeln om brandskydd föreslås omfatta även lokal som används för servering till slutna sällskap av den som har stadigvarande serveringstill- stånd. Kraven på personal och personalkontroll har förtydligats och i viss mån skärpts. Sålunda ska den som är serveringsansvarig ha fyllt . Köks- och serveringspersonal ska vara anställd av tillståndshavaren eller inhyrt bemanningsföretag. Detta ska även gälla annan personal som är av betydelse för ordning och nykterhet, t.ex. entrévärdar. Undantag görs för ordningsvakter som är förordnande av eller polismyn- dighet, då dessa vakter ändå står under kontroll. Skyldigheten att föra kassaregister utvidgas till att omfatta alla som har serveringstillstånd för servering till allmänheten eller stadigvarande till slutet sällskap eller bedriver verksamhet i eller i anslutning till ser- veringsstället. Detta innebär att även tillfälliga tillstånd till festivaler och liknande omfattas. Vidare kommer t.ex. uthyrda verksamhetsgrenar av en restaurangrörelse som har serveringstillstånd, t.ex. en från tillståndshava- ren fristående garderobsverksamhet, att omfattas av kravet på kassa- register. Förslagen förutsätter ändring i lagen (2007:592) om kassaregis- ter, vilket föreslås. Liksom ska det vara upp till kommunen att för varje enskilt fall bestämma vilka öppettider som ska gälla vid alkoholservering. Vissa begränsning föreslås dock. Servering utanför den s.k. normaltiden, , ska kunna medges till längst . Den absoluta regeln ska inte gälla för rumsservering. För att inskärpa vikten av tillsyn föreslås att kommunen ska upprätta en tillsynsplan som ska ges in till . Sanktionssystemet har förändras så att varning ska bli den normala på- följden framför återkallelse vid överträdelse av lagen eller vad som i övrigt gäller för tillståndet. För lindrigare fall införs en ny påföljd, erin- ran. Återkallelse bör övervägas om den som fått en eller flera varningar inte rättat till de förhållanden som föranlett varning. I vissa fall, t.ex. vid brottslighet, måste dock återkallelse kunna ske utan föregående varning. Mässor och liknande arrangemang med provning och avsmakning av alkoholdrycker för allmänheten ska kunna tillåtas under förutsättning att det på mässområdet finns tillgång till lagad mat. Sådan måste alltså inte tillhandahållas av varje utställare. Däremot krävs att varje utställare ska ha serveringstillstånd. Härutöver får vinprovning inte tillåtas i vidare mån än vad som gäller. Buteljering och kryddning av brännvin för servering på den egna restaurangen ska kunna tillåtas efter särskilt tillstånd. Straffbestämmelser återfinns i 10 kap. och är oförändrade så när som på tillägg att kommersiell förmedling av försäljning, med undantag för transporter, liksom underlåtenhet att anmäla ölförsäljning ska bli straff- bart. Betänkandets En ny alkohollag (SOU 2009:22) lagförslag 1 Förslag till alkohollag (2009:000) Härigenom föreskrivs följande. Definitioner av alkoholdrycker m.m. Denna lag gäller tillverkning, införsel och marknadsföring av samt handel med alkoholdrycker. Lagen gäller också tillverkning av sprit. Bestämmelser om införsel och försäljning av teknisk sprit finns i lagen (1961:181) om försäljning av teknisk sprit m.m. Med sprit avses i denna lag en vätska som innehåller alkohol i en kon- centration av mer än 2,25 volymprocent. Med tillverkning av sprit förstås varje förfarande varigenom alkohol i sådan koncentration framställs eller utvinns. Öl, vin och andra drycker som nämns i 5 § anses inte som sprit. Inte heller utgör framställning av sådana drycker tillverkning av sprit. Med alkohol avses etylalkohol. Med alkoholdryck avses i denna lag öl, vin och andra drycker som om- fattas av 5 § andra stycket samt spritdrycker, under förutsättning att alkoholhalten i drycken överstiger 2,25 volymprocent. Andra drycker än som sägs i första stycket benämns lättdrycker. Med öl avses i denna lag en jäst odestillerad dryck som är framställd med torkad eller rostad malt som huvudsakligt extraktgivande ämne och som innehåller mer än 2,25 volymprocent alkohol. Öl som innehåller mer än 3,5 volymprocent alkohol betecknas som starköl. Med vin avses en alkoholdryck som är framställd genom jäsning av dru- vor eller druvsaft. Vad som sägs i denna lag om vin ska gälla även andra alkoholdrycker än öl och starköl som innehåller högst 22 volymprocent alkohol. Med spritdrycker avses i lagen alkoholdrycker som innehåller mer än 22 volymprocent alkohol. Tillverkare kallas den som driver yrkesmässig tillverkning enligt denna lag. Med försäljning avses varje form av tillhandahållande av dryck mot er- sättning. Försäljning till konsumenter benämns detaljhandel eller ser- vering. Annan försäljning benämns partihandel. Sprit och spritdrycker får inte tillverkas utan tillstånd (tillverkningstill- stånd). Öl, starköl eller vin får inte tillverkas utan tillstånd annat än om det sker i hemmet för eget behov. Tillverkningstillstånd meddelas av . Ansökan om sådant tillstånd ska göras skriftligen. Regeringen eller, efter regering- ens bemyndigande, , meddelar närmare före- skrifter om vilken utredning sökanden ska ge in. Ett tillverkningstillstånd kan gälla öl, starköl, vin, spritdrycker eller sprit eller en eller flera av dessa varor. Den som söker tillverkningstillstånd ska betala ansökningsavgift. Den som beviljas tillstånd ska även betala en årlig tillsynsavgift. Regeringen beslutar om avgifternas storlek. Ytterligare föreskrifter om avgifterna meddelas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, . Tillverkningstillstånd får meddelas endast den som visar att han eller hon med hänsyn till sina personliga och ekonomiska förhållanden samt om- ständigheterna i övrigt är lämplig att utöva verksamheten samt att verk- samheten kommer att drivas i enlighet med de krav som ställs upp i denna lag. Sökanden ska också visa att det finns tillfredsställande lag- ringsmöjligheter i verksamheten. Vid tillståndsgivningen ska särskilt beaktas att sökanden är laglydig. får, om det finns särskilda skäl, begränsa tillstån- dets giltighet till . Myndigheten får också meddela de villkor som behövs, i samband med beslutet eller senare som tillståndet gäller. Endast den som har tillstånd att tillverka spritdrycker eller sprit får inneha en apparat som uppenbarligen är ägnad för tillverkning av sprit (destillationsapparat) eller del till en sådan apparat. Destillationsapparat för spritdrycker eller sprit eller del till sådan får heller inte tillverkas för eller överlåtas till någon annan än den som har tillstånd att tillverka spritdrycker eller sprit. får medge undantag från kravet på tillstånd som sägs i första stycket. Ett sådant medgivande får ges tills vidare eller och får återkallas om förhållandena föranleder det. Närmare bestämmelser om tillverkning av alkoholdrycker och sprit med- delas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Statens folk- hälsoinstitut. Den som tillverkar alkoholdrycker får förfoga över dessa för försäljning endast enligt de regler som gäller enligt denna lag. Den som tillverkar sprit får förfoga över denna för försäljning endast för export och, efter medgivande av , för användning i egen rörelse samt för försäljning enligt lagen (1961:181) om försäljning av teknisk sprit m.m. Om tillverkaren inte längre uppfyller de förutsättningar som gällt för tillståndets meddelande eller följer de bestämmelser som gäller för till- ståndet enligt denna lag eller de villkor eller föreskrifter som har medde- lats med stöd av lagen får meddela tillverkaren en varning. ska återkalla tillverkningstillståndet om 1.tillståndet inte längre utnyttjas, 2.om tillverkaren har brutit mot denna lag eller vad som i övrigt gäller för tillståndet på ett sådant sätt att varning inte är en tillräckligt ingri- pande åtgärd eller har tilldelats en eller flera varningar utan att de för- hållanden som har föranlett varning har rättats till. 3 kap. Allmänna bestämmelser för försäljning och utlämnande av alkoholdrycker Starköl, vin och spritdrycker får säljas endast av den som har rätt till detta enligt denna lag. Särskilda bestämmelser gäller för detaljhandel med och servering av öl. Alkoholdrycker som inte får säljas i en butikslokal får inte heller förvaras i en sådan lokal eller tillhörande utrymmen. Med butikslokal avses en lokal där konsumenter kan köpa varor eller tjänster eller hyra varor, dock inte restauranger och andra näringsställen. Utan hinder av denna lag får starköl, vin, och spritdrycker serveras till passagerare på järnvägståg i internationell trafik. Genom vad som föreskrivs i denna lag inskränks inte den rätt till för- säljning som följer av gällande bestämmelser om tullager som har inrät- tats för förvaring av proviant m.m. eller rätten till försäljning av obe- skattade varor i exportbutiker. I fråga om rätt att förfoga över starköl, vin och spritdrycker som medförts som proviant på fartyg eller luftfartyg i internationell trafik gäller sär- skilda bestämmelser. Den som tar befattning med försäljning av alkoholdrycker ska se till att ordning och nykterhet råder på försäljningsstället. Försäljningen ska skötas på ett sådant sätt att skador i möjligaste mån undviks. Den som inte har fyllt eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § får inte bedriva försäljning av alkoholdrycker. Vid detaljhandel med starköl, vin eller spritdrycker får varor inte säljas eller annars lämnas ut till den som inte har fyllt . Vid detaljhandel med öl gäller motsvarande för den som inte har fyllt . Servering av alkoholdrycker får inte ske till den som inte har fyllt . Alkoholdrycker får inte lämnas ut till den som är märkbart påverkad av alkohol eller annat berusningsmedel. Alkoholdrycker får inte lämnas ut om det finns särskild anledning anta att varan är avsedd att olovligen tillhandahållas någon. Den som lämnar ut alkoholdrycker ska förvissa sig om att mottagaren har uppnått den ålder som anges i första och andra styckena. Det är förbjudet att som ombud eller på därmed jämförligt sätt anskaffa alkoholdrycker till den som enligt 7 § inte har rätt att få sådana varor utlämnade till sig. Det är också förbjudet att i annat fall än som avses i 4 kap. 6 § andra stycket 1, 2 och 47 i större omfattning tillhandagå annan med att anskaffa alkoholdrycker. av försäljning genom införsel enligt 4 kap. 6 § andra stycket 7 är förbjudet utom såvitt avser transport genom yrkes- mässig befordran eller annan oberoende mellanhand. Starköl, vin eller spritdrycker får inte lämnas som gåva eller lån till eller bjudas den som inte har fyllt . För öl är motsvarande åldergräns . Det är dock tillåtet att bjuda den som inte har uppnått föreskriven åldersgräns på alkoholdryck under förutsättning att förtäringen sker på platsen och i kontrollerade former samt det med hänsyn till den unges ålder och utveckling och omständigheterna i övrigt står klart att det inte kan vara till skada för honom eller henne. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får förbjuda eller inskränka försäljning av alkoholdrycker om det finns synnerliga skäl till det. Kommunen får för visst tillfälle förbjuda eller inskränka försäljning av alkoholdrycker om det anses påkallat för att upprätthålla ordning. 4 kap. Partihandel, inköp och införsel Partihandel med starköl, vin eller spritdrycker får bedrivas endast av den som har godkänts som upplagshavare eller registrerats som varumotta- gare för sådana varor enligt 9 eller 12 § lagen (1994:1564) om alkohol- skatt. Av detta följer att rätten till partihandel endast avser den dryck som omfattas av godkännandet som upplagshavare eller registreringen som varumottagare enligt bestämmelserna i lagen om alkoholskatt. Med partihandlare avses i denna lag den som har godkänts eller regi- strerats enligt första stycket. Utöver vad som anges i första stycket får partihandel med starköl, vin eller spritdrycker bedrivas av detaljhandelsbolaget i enlighet med vad som anges i 5 kap. 1 § tredje stycket. Den som har serveringstillstånd får sälja enstaka varor som omfattas av detta till partihandlare som har rätt att handla med motsvarande varor. får meddela tillstånd till inköp av starköl, vin eller spritdrycker som används i teknisk, industriell, medicinsk, veten- skaplig eller liknande verksamhet. Den som har inköpstillstånd får köpa in varorna hos partihandlare. Vad som sägs om tillverkningstillstånd m.m. i 2 kap. 1 § andra stycket, 3 och 4, 9 och 10 §§ gäller även för inköp enligt denna bestämmelse. Partihandlare får sälja varorna endast till det i 5 kap. angivna detaljhan- delsbolaget, till annan partihandlare som har rätt att handla med motsva- rande varor och till den som har meddelats serveringstillstånd för sådana varor i enlighet med reglerna i 7 kap. Detta gäller dock inte tillfälliga tillstånd till servering i slutet sällskap. Partihandlare får också exportera varorna eller sälja dem till den som har inköpstillstånd enligt 2 §. För- säljning får också ske till den som har tillstånd enligt lagen (1999:446) om proviantering av fartyg och luftfartyg. Endast partihandlare får, med undantag av vad som sägs i 7 kap. 17 §, förpacka om och buteljera varorna. utövar tillsyn över efterlevnaden av denna bestämmelse. Överlåts rörelse där det ingår verksamhet som är tillståndspliktig enligt denna lag eller partihandel får överlåtaren sälja sitt lager av starköl, vin eller spritdrycker till sin efterträdare om denne har beviljats tillstånd som gäller för verksamheten eller bedriver partihandel med stöd av 1 § första Ett konkursbo eller dödsbo eller, i fråga om utmätt egendom, Krono- fogdemyndigheten får utan hinder av bestämmelserna i denna lag sälja starköl, vin eller spritdrycker till partihandlare eller till detaljhandels- Motsvarande gäller då en verksamhet måste avvecklas till följd av att tillstånd återkallats eller att det finns andra tvingande skäl. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller i tillämpliga delar även i fråga om öl. Vid partihandel med starköl, vin eller spritdrycker är säljaren skyldig att förvissa sig om att köparen har rätt att återförsälja eller köpa in varan. Starköl, vin och spritdrycker får föras in i landet endast av partihandlare samt av detaljhandelsbolaget för att bolaget ska kunna fullgöra den skyl- dighet som anges i 5 kap. 4 §. Utöver vad som anges i första stycket får starköl, vin och spritdrycker 1.av den som har rätt till tullfrihet enligt 4 § lagen (1994:1547) om tullfrihet m.m., 2.av en enskild person som har fyllt och som har förvärvat varorna och själv transporterar dem till eller som utför arbete på transportmedel om varorna är avsedda för den enskildes eller dennes familjs personliga bruk eller som gåva till närstående för dennes eller dennes familjs personliga bruk, 3.som proviant på fartyg eller luftfartyg enligt särskilda bestämmelser, 4.av en enskild person eller i yrkesmässig befordran för en enskild person som har fyllt och som flyttat till , om dryckerna är avsedda för dennes eller dennes familjs personliga bruk, 5.av en enskild person eller i yrkesmässig befordran för en enskild person som har fyllt och som har förvärvat dryckerna genom arv eller testamente, om dryckerna är avsedda för dennes eller dennes familjs personliga bruk, 6.som enstaka gåvoförsändelse under yrkesmässig befordran från en enskild person i ett annat land till en enskild person i som har fyllt om dryckerna är avsedda för dennes eller dennes familjs per- sonliga bruk, och 7.av en enskild person som har fyllt genom yrkesmässig beford- ran eller annan oberoende mellanhand, om införseln sker från ett land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och dryckerna är av- sedda för den enskilde eller dennes familjs personliga bruk. Starköl, vin och spritdrycker som medförs som proviant på järnvägståg i internationell trafik får föras in i den utsträckning som krävs för ser- vering av passagerare under tågets färd inom landet. Detaljhandel med starköl, vin och spritdrycker För detaljhandel med starköl, vin och spritdrycker ska det finnas ett sär- skilt för ändamålet bildat aktiebolag (detaljhandelsbolaget). Bolaget ska ägas av staten. Detaljhandelsbolaget får inte exportera eller tillverka sådana drycker som anges i första stycket. Bolaget får importera sådana drycker endast för att kunna fullgöra den skyldighet som anges i 4 §. Detaljhandelsbolaget får inte bedriva annan partihandel än försäljning till dem som har serveringstillstånd. Vad nu sagts gäller dock inte för- säljning av enstaka partier av varor till partihandlare. Bestämmelser om detaljhandelsbolagets verksamhet och drift samt om särskild kontroll från statens sida ska finnas i ett avtal mellan staten och bolaget. Detaljhandel med starköl, vin och spritdrycker får bedrivas endast av detaljhandelsbolaget. Detaljhandelsbolaget beslutar om försäljningsställenas förläggning enligt riktlinjer i avtalet mellan staten och bolaget. Försäljning får ske för avhämtning eller genom rekvisition. Försäljning får även ske vid auktion av starköl, vin eller spritrycker för någon annans räkning enligt riktlinjer i avtalet mellan staten och bolaget. Detaljhandelsbolaget får utan hinder av bestämmelsen i 7 kap. 1 § första stycket bedriva provning av alkoholdrycker enligt riktlinjer i avta- let mellan staten och bolaget. Starköl, vin och spritdrycker som inte hålls i lager av detaljhandelsbola- get ska anskaffas på begäran. Detaljhandel med öl är, med de inskränkningar som föreskrivs i denna lag, tillåten under villkor att verksamheten bedrivs i sådana lokaler eller andra utrymmen i byggnader eller transportmedel