prop · GX03226 · 2010-05-28 00:00:00 — Redan i skrivelsen Regelförenklingsarbetet (skr. 2008/09:206) pekade regeringen på att den regionala och lokala nivån är betydelsefull i arbetet med regelförenkling och att regeringen avsåg att ta initiativ till insatser som stimulerar arbetet med regelförenkling på regional och lokal nivå. har främst vidtagits på myndighetsnivå och varit inriktade på att kartlägga förutsättningar och identifiera goda exempel. har genomfört en utredning av de problem som företagen möter i sina kontakter med myndigheter på lokal och regional nivå när det gäller regler och lagstiftning. Rapporten, Regelförenkling på lokal och regional nivå en probleminventering, presenterades och har varit grund för diskussioner vid ett flertal seminarier och konferenser under temat företagsklimat. Slutsatserna i probleminventeringen är bland annat att myndigheter på lokal och regional nivå ibland brister i förståelse för företagens villkor och vad som är viktigt för företagen vid handläggningen av enskilda ärenden. Företagen upplever också att skillnader mellan olika länsstyrelsers och kommuners regeltillämpning är ett stort problem. Det finns stor potential för märkbar förändring i företagens vardag genom samordning och översyn av regler, procedurer och tillämpningen av dessa. Som en viktig del i inriktningen på det fortsatta förenklingsarbetet vill regeringen ta initiativ till att ett program tas fram som kan utgöra en del av en plattform för regelförenkling på regional och lokal nivå i syfte att initiera förändringar som märkbart förenklar företagens vardag. Målet med programmet är att det, liksom det övriga regelförenklingsarbetet, ska bidra till målet att skapa en märkbart positiv förändring i företagens vardag. Regeringen avser att ge i i uppdrag att i samverkan med övriga länsstyrelser utarbeta ett förslag om hur länsstyrelsernas arbete med regelförenkling bör utformas. Förslaget bör främst vara inriktat på genomförande av regelförenkling inom länsstyrelsernas egna verksamhetsområden innefattande länsstyrelsernas tillämpning av regelverk såsom exempelvis ansökningsförfaranden, prövning och tillsyn. Uppdraget ska utöver detta också belysa samband och behov av samordning i relation till , andra statliga myndigheter på nationell nivå samt kommuner i den utsträckning det är av betydelse för det samlade regelförenklingsarbetet på lokal och regional nivå. Vidare avser regeringen att ge i uppdrag att utarbeta ett förslag om hur regelförenklingsarbetet kan bedrivas på lokal nivå och lämna förslag på statliga insatser. 5Regeringens handlingsplan för regelförenklingsarbetet 20092010 Regeringens handlingsplan för regelförenklingsarbetet 20092010 baseras på underlag från tolv departement och 39 myndigheter.41 Arbetet med handlingsplanen har varit aktivt och pågått under hela mandatperioden. Efter att departement och myndigheter har rapporterat i enlighet med de årliga förenklingsuppdragen har handlingsplanen uppdaterats . För en beskrivning av arbetsprocessen kring framtagandet av underlag till handlingsplanen hänvisas till avsnitt 2.3.7. Detta avsnitt innehåller en redogörelse för det regelförenklingsarbete som bedrivits på departement och myndigheter för att uppnå regeringens mål på regelförenklingsområdet. I avsnitt 5.2 beskrivs hur arbetet har bedrivits på departement och myndigheter . I avsnitt 5.3 redovisas de förenklingsåtgärder som genomförts, planeras eller är pågående vid denna skrivelses överlämnande till . På grund av den stora mängden åtgärder innehåller både avsnitt 5.2 och 5.3 enbart ett begränsat urval av de åtgärder som genomförts, planeras eller som är pågående. Samtliga åtgärder och förslag till ytterligare regelförenkling i handlingsplanen offentliggörs på regeringens webbplats i samband med att denna skrivelse överlämnas till . 5.2Departementens och myndigheternas regelförenklingsarbete har samtliga departement omfattats av regelförenklingsarbetet. Det är stor variation på hur stor andel av regelområdet inom de olika departementens ansvarsområden som riktar sig till företag. De departement vars regelområden har minst påverkan på företag är och , medan regelområden påverkar många företag. Detta förhållande har av naturliga skäl i regel återspeglats i det förenklingsarbete som har bedrivits inom departementen. Antalet myndigheter som haft ett formellt förenklingsuppdrag har som framgår av avsnitt 2.3.7 varierat mellan 53 och 39. har det tillkommit nya myndigheter som vissa myndigheter inte längre omfattas av arbetet. Myndigheternas förenklingsarbete är generellt av central betydelse för att nå mål och resultat. Det är myndigheterna som är närmast företagens 41 I bilaga 3 finns en förteckning över vilka myndigheter som omfattats av förenklingsuppdraget 2009-2010. vardag, har den löpande kontakten med dem och därför kan identifiera Skr. 2009/10:226 konkreta förenklingsmöjligheter. På vissa regelområden, t.ex. jordbruks-, livsmedels- och statistikområdet, är regelverket utformat på ett sådant sätt att mycket av förenklingsarbetet måste ske på myndighetsnivå, medan det inom andra regelområden, t.ex. associationsrätt, istället sker på departementsnivå. Detta speglas också i den följande redovisningen. Flera av myndigheterna, bl.a. , , och , har haft en tradition av regelförenkling och inarbetade rutiner för hur ett sådant arbete ska bedrivas. Arbetet med en rullande handlingsplan har lett till att regelförenkling är en integrerad del av flera myndigheters verksamheter. De årliga granskningar som har gjorts av myndigheternas årliga förenklingsrapporter visar på en kontinuerlig nivåhöjning i myndigheternas regelförenklingsarbete . Flera av myndigheterna använder sig systematiskt av mätningarna av de administrativa kostnaderna som ett verktyg i regelförenklingsarbetet. Mätningarna behöver dock användas i ännu större utsträckning. Majoriteten av myndigheterna har haft ett omfattande samråd med näringslivet som varit inriktat på regelförenkling eller där regelförenkling varit en av frågorna som legat till grund för samrådet. Myndigheterna är överlag också duktiga på att ta ställning till näringslivsförslagen, men behöver bli bättre på att återkoppla förslagen till näringslivet. Det ska dock nämnas att några myndigheter, bl.a. och , har upprättat omfattande sammanställningar över förenklingsförslagen inkomna från näringslivet. Förutom de myndigheter som nämns ovan är det flera andra av de berörda myndigheterna som bedriver ett ambitiöst regel- förenklingsarbete, bl.a. , , , och . I detta avsnitt ges en beskrivning av det regelförenklingsarbete som har bedrivits på departement och berörda myndigheter 2010. För varje departements ansvarsområde redogörs för inriktning, prioriteringar och viktigare insatser . Redovisningen nedan speglar endast en ytterst liten del av det omfattande arbete som lagts ner på departement och myndigheter. I beskrivningen finns av utrymmesskäl endast vissa myndigheter omnämnda och beskrivningen gör därför inte alla berörda myndigheters arbete rättvisa. Myndigheternas fullständiga förenklingsrapporter är dock offentliga och finns att tillgå hos samt hos respektive myndighet. har regelförenkling varit ett framträdande inslag i arbete. Inom departementet har strävan varit att identifiera förenklingsmöjligheter även i projekt som i grunden har motiverats av andra skäl. Underlag för prioriteringar har inhämtats bl.a. genom samråd med företagarorganisationer och andra intressenter. De åtgärder som har valts har som regel varit de som har bedömts ha den största förenklingspotentialen. vikt har lagts vid att på ett tidigt stadium lagstiftningsprocessen skaffa sig underlag för att bedöma regelförenklingarnas effekter för företagen. Detta har skett bl.a. genom att departementet gett ett tydligt uppdrag till de utredningar som tillsatts att beräkna förslagens effekter på företagens administrativa bördor. Målsättningen har varit att lagstiftningen ska utformas på ett enkelt och tydligt sätt samt att reglerna ska vara sakligt motiverade utan att vara Utformningen av nationella regler har ofta sin grund i direktiv eller I förhandlingsarbetet, såväl inom EU som i andra internationella sammanhang, har departementet verkat för att det inte ska införas onödiga regler och att reglerna ska vara utformade på ett Under hela mandatperioden har den största potentialen för regelförenkling bedömts ligga inom det civilrättsliga området, särskilt inom den associationsrättsliga lagstiftningen samt lagstiftningen för redovisning och revision. På just dessa områden har arbetet under mandatperioden i allt högre utsträckning kommit att fokusera på förenklingsarbete och de möjligheter till undantag och lättnader som EU- Här kan särskilt nämnas avskaffandet av revisionsplikten för små aktiebolag och förenklingar i redovisningsreglerna för små och regelförenklingsarbete har även koncentrerats på frågor som rör förhållandet mellan enskilda och myndigheter, t.ex. när det gäller krav som ställs i samband med att registreringsansökningar och andra handlingar ges in till myndigheter. har varit att de regler som styr ansökningsförfarandet och andra handläggningsåtgärder ska vara utformade så att en sökande inte ska behöva ge in fler uppgifter och handlingar än nödvändigt och att handläggningstiderna vid myndigheter och domstolar ska förkortas. Även när det gäller arbetet med den processrättsliga lagstiftningen har inriktningen varit att modernisera och förenkla förfarandet, t.ex. genom åtgärder som förkortar handläggningstiderna eller som kan underlätta kontakterna med Denna målsättning har gynnat såväl enskilda som Inom ansvarsområde är det i första hand handelsfrämjandet, handelspolitiken och krigsmaterielfrågorna som berörs av arbetet med regelförenkling. inom ramen för regeringens handlingsplan har bedrivits på myndighetsnivå. Departementet arbetar aktivt i olika sammanhang med att förbättra och förenkla regelverken för handeln inom EU:s inre marknad och den internationella handeln. En av de viktigaste åtgärderna inom departementets ansvarsområde, införandet av tjänstedirektivet, har sitt ursprung i gemensamt beslutade regler på EU-nivå. 2009 och förväntas förenkla för företagen att såväl exportera som sina tjänster samt att underlätta tjänsteinvesteringar Genom direktivet har förbundit att vidta konkreta Skr. åtgärder för att ta bort onödiga administrativa hinder för Det är viktigt att sådana åtgärder får en central plats i det fortsatta svenska regelförenklingsarbetet. Som en stödåtgärd för medlemsstaterna inrättat ett elektroniskt system för informationsutbyte, (), som gör det möjligt för handläggare vid myndigheter inom EU/EES att kommunicera snabbt och enkelt med en annan behörig myndighet. Inom ramen för tjänstedirektivet används systemet för tillståndsgivning och tillsyn. Enligt direktivet ska medlemsstaterna inrätta s.k. kontaktpunkter som ska underlätta för tjänsteleverantörer att söka tillstånd samt tillhandahålla information både till tjänsteleverantörer och tjänstemottagare. Departementet har aktivt deltagit i förhandlingarna om det s.k. varupaketet som antagits av och rådet. Varupaketet innehåller horisontella bestämmelser om ackreditering, marknadskontroll och ömsesidigt erkännande av varor. Detta innebär tydligare, enhetliga och förenklade bestämmelser för den fria rörligheten för varor inom EU. Departementet har vidare ett horisontellt ansvar för standardisering. En rationell standardisering bidrar till att de tekniskt bästa lösningarna får företräde, vilket i sig utgör ett regelförenklingsverktyg. Frivilliga standarder kan i många fall kan ersätta tvingande regler och standardisering kan således innebära effektivitetsvinster. De utgör ett verktyg för att öka handeln och få kunskap om andra marknader. Regeringen har bl.a. mot den bakgrunden beslutat om ett samarbetsprojekt med Standardiseringsråd. En koordinator ska tillsättas för att ytterligare förstärka samordningen i av det standardiseringsrelaterade arbetet. I förhandlingar på handelsområdet försöker departementet verka för att förtydliga regler och göra dem förutsägbara, så att företagen lättare ska kunna tolka dem. I detta sammanhang kan särskilt framhållas förhandlingarna om handelsprocedurer och icke-tariffära handelshinder som rör transiteringsfrihet, marknadstillträde, import- och exportprocedurer samt reducering av handelshinder genom t.ex. harmonisering av internationella regelverk. driver vidare bl.a. frågor som förenklade ursprungsregler, generösare tullpreferenssystem, icke-diskriminerande offentlig upphandling, regler till skydd för investeringar i andra länder samt att så långt möjligt begränsa användningen av och förenkla proceduren kring handelspolitiska skyddsinstrument. Av myndigheter är det framför allt Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll, men i viss utsträckning även som varit involverade i arbetet med regeringens handlingsplan. har i olika avseenden arbetat aktivt med frågor med anknytning till regelförenkling, t.ex. har myndigheten tillsammans med departementet viktiga roller som horisontellt ansvariga för det s.k. transparensdirektivet42 (98/34/EG) och Skr. 2009/10:226 den förfogar över olika instrument som syftar till att underlätta handeln. Sammantaget kan sägas att och dess myndigheters del i det totala regelförenklingsarbetet är relativt sett liten, men de genomförda åtgärderna har varit värdefulla bidrag till helheten i arbetet med att skapa en märkbara förändring i företagens vardag. De regler inom Försvarsdepartementets ansvarsområde som riktar sig till företag förekommer i huvudsak inom området samhällsskydd och beredskap. Regelförenklingsarbetet behöver vägas mot ett av de övergripande målen för samhällsskydd och beredskap, som är att minska risken för och konsekvenserna av allvarliga störningar, kriser och olyckor. har () inledningsvis varit den myndighet under Försvarsdepartementet som haft i uppgift att inom sitt område bistå i arbetet med regelförenkling. SRV har upphört och från har verksamheten övergått till den nybildade Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB). Regleringen inom det aktuella området är sådan att MSB står för merparten av förenklingsarbetet inom departementets ansvarsområde. I arbetet med regelförenkling har påverkan på och genomförande av EU-direktiv haft hög prioritet både för Försvarsdepartementet och dess myndigheter. Regelförenklingsarbetet vid SRV och MSB har omfattat åtgärder inom följande fem områden: regelstruktur, utbildning, samråd, språkgranskning och uppföljning. MSB har, och kommer att fortsätta, fokusera på åtgärder som långsiktigt leder till funktionella och effektiva regler. En betydelsefull åtgärd som MSB vidtagit i detta avseende är en intern utbildning i föreskriftsutformning. Regeringen överlämnade propositionen Ny lag om brandfarliga och explosiva varor (prop. 2009/10:203) till . Propositionen innehåller förslag till en ny lag om brandfarliga och explosiva varor som ska ersätta den nu gällande. Förslaget utgör en förenkling och modernisering av de befintliga reglerna på området. Lagen föreslås träda i kraft . I avvaktan på den nya lagstiftningen pågår inom MSB en översyn av kravet på tillstånd för hantering av brandfarliga varor för att bl.a. överväga om vissa verksamheter kan undantas från krav på tillstånd samt om tillstånd kan ersättas med en anmälan. Bland insatser som genomförts kan nämnas att MSB:s allmänna råd (SÄIFS 1997:8) om hur föreskrifterna om hantering av brandfarliga gaser och vätskor bör tillämpas vid bensinstationer har upphävts och ersatts med en handbok. , som publiceras elektroniskt, har tagits fram efter samråd med Svenska . Åtgärden har inneburit en minskning av företagens administrativa kostnader med för 42 och rådets direktiv /34/EG av om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster. Även MSB: s föreskrifter och allmänna råd (SÄIFS Skr. 2009/10:226 2001:2) om brandfarliga gaser och vätskor i , husbilar, manskapsvagnar m.m. har upphävts. Genom detta har en viss dubbelreglering i förhållande till regler undvikits. Denna åtgärd bedöms medföra en minskning av företagens administrativa kostnader med . MSB och tidigare SRV har i allmänna råd försökt stödja både företag och tillsynsmyndigheter med att nationellt ensa tolkningar av vissa bestämmelser i lagar, förordningar och myndighetsföreskrifter då företag uttryckt irritation över olika tolkningar av bestämmelser vid tillsyn. SRV och MSB har även finansierat ett forskningsuppdrag om myndighetstext för ett säkrare samhälle i brukarperspektiv. Den aktuella forskningen ska bl.a. resultera i en vägledning om språkets betydelse för ändamålsenliga myndighetsregler. Syftet är att myndighetens regler lättare ska förstås av mottagarna. Sammantaget har det regelförenklingsarbete som bedrivits inom Försvarsdepartementets område , framförallt inom SRV och MSB, bidragit till regeringens mål att skapa en märkbar förändring i företagens vardag. Inom ansvarsområde återfinns reglering på i huvudsak följande områden: hälso- och sjukvård, läkemedel, alkohol, tobak, narkotika, hälsofarliga varor, socialförsäkring och socialtjänst. De myndigheter under som varit involverade i regelförenklingsarbetet är , , och . Regleringen om läkemedel, medicinteknik och kosmetika är till stora delar harmoniserad och regleras av EU-rätt. Övriga sakområden inom departementets ansvarsområde består till största delen av nationella regler. Inom ansvarsområde återfinns regelverk som har karaktär av skyddslagstiftning. Många regler på området har tillkommit särskilt i syfte att värna väsentliga värden för utsatta personer, men även för att värna intressen för medborgarna överlag, som t.ex. rättssäkerhet och personlig integritet. När fråga uppkommer om att införa eller ändra regler i skyddslagstiftning måste hänsyn alltid tas till ändamålen med lagstiftningen. Sådan hänsyn behöver ibland balanseras mot arbetet med regelförenkling och vad som ska prioriteras får bedömas från fall till fall. regelförenklingsarbete har när det gäller arbetssätt och organisation inte förändrats t.o.m. . Departementets målsättning har under dessa år varit att regelförenklingsarbetet ska utgöra en integrerad del av det löpande arbetet. Normalrutinen för att inhämta synpunkter på olika regelförslag har därför varit att remittera förslagen. Synpunkter har i vissa fall även fortlöpande hämtats in från berörda företag och organisationer vid utarbetande av utredningsdirektiv, departementspromemorior och andra författningsförslag. Regeringens insatser inom områden har fokuserat på individers valfrihet, tillgängligt stöd och på att den solidariskt finansierade verksamheten ska vara av hög kvalitet. De regler som tagit fram avser till stor del förslag som anknyter till sådana insatser. Ansvaret för olika skattefinansierade system och verksamheter innebär också ett ansvar för att dessa system och verksamheter är effektiva. Kontrollbehov måste exempelvis vägas mot de administrativa kostnader som kontrollen medför. I vissa situationer innebär behovet av kontroll därför en ökad administrativ belastning för företagen. Utöver vad som ovan sagts har regelförenklingsarbete omfattat förenklingar och förtydliganden av olika regelverk. Detta arbete bedöms i viss mån ha bidragit till minskade administrativa kostnader för företagen. En översyn av departementets regelförenklingsarbete kommer att påbörjas . har regelförenklingsarbetet inom ansvarsområde varit inriktat på förenkling av de regelområden som har störst betydelse för företagen. Arbetet har därför koncentrerats kring skatte-, tull-, finansmarknads- och statistikområdena samt offentlig upphandling. En stor del av arbetet har bedrivits på myndighetsnivå, där flera av myndigheterna, bl.a. , och Skatteverket¸ bedrivit ett ambitiöst förenklingsarbete. Flera av departementets regelområden har antingen varit föremål för stora förändringar eller fått förändrade förutsättningar . Som exempel kan nämnas att det på skatteområdet efter regeringsskiftet har genomförts flera förändringar som påverkat företagen. Finanskrisen och lågkonjunkturen som varit har också påverkat framför allt finansområdet, där behovet av finansiell reglering och tillsyn omprövas på olika nivåer. regelområden är i hög grad styrda av EU. Av de uppmätta administrativa kostnaderna på skatte-, finansmarknads- och statistikområdet är 45, hänförliga till . En viktig del i inriktningen av arbetet har därför också varit att medverka i och motverka över- och detaljreglering i EU-reglering samt att vara återhållsam med svensk särreglering. En stor del av informationskraven inom ansvarsområde återfinns inom skatteområdet. En viktig åtgärd som vidtagits i syfte att minska företagens administrativa kostnader har därför varit möjligheten för mindre och medelstora företag att redovisa mervärdesskatt kvartalsvis. har prioriterat arbetet med att utveckla befintliga och nya e-tjänster inom det skatteadministrativa området för att förenkla uppgiftslämnandet. På upphandlingsområdet har ett omfattande arbete pågått med att genomföra ett EU-direktiv, vilket har skett genom propositionen Nya rättsmedel på upphandlingsområdet (prop. 2009/10:180). I samband med detta har en översyn gjorts i syfte att genomföra förenklingar inom Kammarkollegiet har haft i uppdrag att ge praktisk Skr. 2009/10:226 vägledning till bl.a. leverantörer och upphandlande enheter och har upprättat ett nationellt webbaserat upphandlingsstöd för ändamålet. På statistikområdet har bedrivit ett aktivt förenklingsarbete, bl.a. har en prövning genomförts av förenklingsmöjligheterna i samtliga statistikprodukter där insamlingen sker direkt från företag i fråga om innehåll, omfattning och frekvens. Den åtgärd som ger den största förändringen på statistikområdet är förenklingen av uppgifterna om varuhandel inom EU, Instrastat. Ett flertal åtgärder har genomförts främst på myndighetsnivå som har bidragit till regeringens övergripande mål om en märkbar förändring i företagens vardag. Flera av myndigheterna ligger i framkant när det gäller utvecklingen av olika tjänster som underlättar för företagen. I detta ligger fortlöpande utveckling av e-tjänster, förbättrad service och tillgänglighet. Sammantaget har regelförenklingsarbetet inom departementets ansvarsområde vid överväganden kring näringslivsförslag, genomförda mätningar och övriga förenklingsmöjligheter i hög grad präglats av avvägningar mot andra politiska mål och prioriteringar såsom t.ex. statsfinansiella mål, kampen mot fusk, svartarbete och penningtvätt, stabilitet på finansmarknaderna, kvalitet i statistiken m.m. Regelgivningen gentemot företag inom område handlar främst om bestämmelser som berör huvudmän för fristående skolor och förskolor, s.k. kompletterande utbildningar på gymnasial eller eftergymnasial nivå samt vissa enskilda utbildningsanordnare inom Myndigheten för . De fristående skolorna regleras i skollagen (1985:1100) och i förordningen (1996:1206) om fristående skolor och viss enskild verksamhet inom skolområdet och de kompletterande utbildningarna i förordningen (2000:521) om statligt stöd till kompletterande utbildningar. De regelverk som gäller inom skolans område riktar sig främst till det offentliga skolväsendet. En del av dessa bestämmelser gäller dock även de fristående skolorna. Det rör sig då huvudsakligen om regler som styr undervisningen i skolorna. Det bör i sammanhanget beaktas att, även om huvudmännen för de fristående skolorna är enskilda företag, bekostas deras verksamhet i allt väsentligt av allmänna medel. Regelgivningen på utbildningsområdet syftar till att bl.a. säkerställa elevernas rättssäkerhet och alla elevers rätt till en likvärdig utbildning. Utgångspunkten för inriktningen och arten av regelförenklingsarbetet är och har varit att arbetet ska bedrivas inom ramen för detta syfte.