prop · GX0385 · 2010-01-08 00:00:00 — Bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) om sekretess mellan myndigheter, liksom bestämmelser i andra författningar som bryter sekretess, ska således be- aktas på vanligt sätt. I kommentaren till 1618 §§ behandlas de särskilda sekretessbrytande bestämmelserna i denna lag. Enligt första stycket punkten 1 får personuppgifter som behandlas med stöd av 3 § behandlas för att tillhandahålla information som behövs i brottsbekämpande verksamhet hos de uppräknade myndigheterna. Med stöd av bestämmelsen kan uppgifter även tillhandahållas Säkerhetspoli- sen, som utgör en del av (jfr kommentaren till 2 kap. 8 § i den nya polisdatalagen). Punkten 2 ger möjlighet att behandla personuppgifter som behandlas enligt 3 § för att tillhandahålla en utländsk myndighet eller mellanfolklig organisation den information som behövs i dess brottsbekämpande verk- samhet. De utländska myndigheter som avses i punkten 2 är främst polis- och åklagarmyndigheter. Möjligheten att behandla uppgifterna genom att lämna ut dem kan begränsas inte bara av sekretess utan även av reglerna i 3335 §§ personuppgiftslagen (1998:204), som inskränker möjligheten att överföra uppgifter till tredjeland. Enligt punkten 3 får personuppgifter som behandlas med stöd av 3 § även behandlas om det är nödvändigt för att tillhandahålla information som behövs när polisen bistår andra myndigheter med handräcknings- uppdrag. Punkten 4 tar sikte på behandling av personuppgifter för att tillhanda- hålla uppgifter till sådan polisiär verksamhet som inte är brottsbekäm- pande och som inte heller avser handräckningsuppdrag. För sådant utlämnande krävs det särskilda skäl. För den närmare innebörden hänvi- sas till kommentaren till 2 kap. 8 § första stycket 4 i den nya polisdatala- gen. Enligt andra stycket får personuppgifter behandlas om det är nödvän- digt för att tillhandahålla information till eller regeringen, samt, i den utsträckning skyldighet att lämna uppgifter följer av lag eller förordning, till annan. För att behandling för andra ändamål än de som anges i lagen ska vara tillåten krävs det att behandlingen inte kan anses oförenlig med insamlingsändamålet. Detta tydliggörs genom en hänvis- ning till 9 § första stycket d och andra stycket personuppgiftslagen. 5 § I registret får uppgifter om en person behandlas, om 1.den som uppgiften avser kan misstänkas för ett brott som inte har enbart böter i straffskalan, och 2.behandlingen är av särskild betydelse för polisens spaningsverksamhet. Bakgrunden till paragrafen har behandlats i avsnitt 19.4.1. Paragrafen reglerar, tillsammans med 6 och 7 §§, vad som krävs för att uppgifter om en viss fysisk eller juridisk person, eller ett transportmedel eller ett föremål, ska få införas i registret. Det närmare innehållet i registret regleras i 8 och 9 §§. För att uppgifter om en viss person ska få föras in i registret krävs det enligt huvudregeln att personen misstänks för att ha begått brott. Det är tillräckligt med en misstanke på låg nivå, vilket markeras genom ut- trycket kan misstänkas. Uppgifter om personer som enbart misstänks för att utöva eller komma att utöva brottslig verksamhet i någon form får däremot inte föras in i registret. I stället för att som i tillståndet till det nuvarande spaningsregistret räkna upp vilka brott som får läggas till grund för registrering har valts en generell lösning som bygger på brottets straffskala. Misstanken ska avse brott som inte har enbart böter i straffskalan. Det är emellertid inget som hindrar att inom den ramen närmare anger vilka typer av brott som får ligga till grund för registrering. Förutom misstanke om ett visst konkret brott krävs det också att be- handlingen i registret är av särskild betydelse för polisens spaningsverk- samhet. Detta rekvisit motsvarar i princip vad som gäller enligt tillståndet för det allmänna spaningsregistret. Att en uppgift ska ha särskild bety- delse för polisens spaningsverksamhet innebär att uppgiften måste vara värdefull antingen i strävandena att förebygga, förhindra eller upptäcka brott eller i verksamheten att utreda brott. Det får med andra ord inte vara en uppgift som polisen både kan ha och mista eller en uppgift av mindre betydelse. Om de krav som ställs i paragrafen är uppfyllda, får uppgifter om personen behandlas. 6 § I registret får uppgifter om en person som inte kan misstänkas för brott be- handlas, om 1.uppgiften har samband med en person som har registrerats enligt 5 §, och 2.behandlingen är av särskild betydelse för polisens spaningsverksamhet. I paragrafen regleras i vilken utsträckning uppgifter om andra personer än misstänkta får behandlas i registret. Frågan har tagits upp i avsnitt 19.4.1. För att registrering ska vara tillåten krävs det dels att uppgiften har samband med en misstänkt som registrerats enligt 5 §, dels att behand- lingen har särskild betydelse för polisens spaningsverksamhet. Alla typer av personuppgifter som på något sätt har anknytning till den misstänkta personen kan behandlas. Det kan t.ex. vara uppgifter om hans eller hen- nes anhöriga, såsom uppgifter om deras innehav av bostad eller trans- portmedel. Vidare kan uppgifter om andra personer som står den miss- tänkte nära, eller som den misstänkte tillbringar en stor del av sin tid hos, behandlas. Uppgifter om en person som har funnits i den misstänktes omedelbara närhet när han eller hon har ertappats med att begå brott eller en person hos vilken brottet har begåtts eller mot vilken brott har begåtts kan också falla in under bestämmelsen. Detsamma gäller uppgifter om personer som har setts i den misstänktes sällskap under omständigheter som innebär att personen får anses ha samband med denne. Även uppgif- ter om någon som har straffats för brott med direkt anknytning till den misstänktes brottslighet, t.ex. namnet på en hälare som en viss in- Prop. 2009/10:85 brottstjuv ofta vänder sig till, kan falla under bestämmelsen. Förutom att det krävs att uppgiften ska ha samband med en misstänkt person som är registrerad i det allmänna spaningsregistret krävs det också att behandlingen ska ha särskild betydelse för spaningsverksam- heten (jfr 5 § 2). Innebörden av detta är för det första att uppgiften som sådan måste ha relevans för spaningsverksamheten. Det kan uppgiften ha t.ex. om den underlättar eftersökning av den misstänkte, bidrar till upp- täckten av brott som han eller hon har begått eller leder till att han eller hon kan knytas som gärningsman till ett visst brott. Uppgifter som ute- slutande har betydelse för utredningen av ett brott faller därmed utanför tillämpningsområdet, t.ex. att samla in bevisning mot en viss misstänkt för att styrka ett kommande åtal mot denne. Det räcker emellertid inte med att en uppgift har relevans för polisens spaningsverksamhet; det krävs också att behandlingen är av särskild be- tydelse för denna verksamhet. För att exempelvis en uppgift om att två personer sammanträffar med varandra eller att en misstänkt använder en annan persons bil ska anses ha särskild betydelse för spaningsverksam- heten krävs det att uppgiften belyser något som i ett kortare eller längre perspektiv kan vara till nytta antingen vid ett ingripande mot den miss- tänkta personen eller vid spaning avseende brott som han eller hon miss- tänks för. Särskilda bestämmelser om behandling av uppgifter om personer som inte är misstänkta finns också i 11 och 15 §§. 7 § Utöver de uppgifter som får behandlas enligt 5 och 6 §§, får uppgifter be- handlas om en juridisk person eller ett transportmedel eller annat föremål som kan hänföras till en fysisk person, om 1.uppgiften kan antas ha samband med ett brott som inte har enbart böter i straffskalan, och 2.behandlingen är av särskild betydelse för polisens spaningsverksamhet. I paragrafen regleras behandling av uppgifter som kan hänföras till en person och som har samband med ett brott, men där det inte finns någon person som är misstänkt för brottet. Bakgrunden till paragrafen har teck- nats i avsnitt 19.4.1. Bestämmelsen gör det möjligt att bl.a. registrera uppgifter om juridiska personer och vilken verksamhet de bedriver. Andra exempel på vad som får behandlas är uppgifter om bilar och andra registreringspliktiga for- don. Uppgifter om båtar och fartyg som kan hänföras till en viss person genom fartygsregister eller liknande får också behandlas och likaså upp- gifter om flygplan. Ett namn på en båt som är registrerad på en viss per- son utgör således en sådan personuppgift som får behandlas. Paragrafen täcker också behandling av uppgifter om andra typer av föremål, om dessa kan knytas till en person på sådant sätt att de utgör personuppgifter. Det kan vara fråga om föremål som det krävs tillstånd att inneha och som kan identifieras genom bl.a. tillverkningsnummer, exempelvis skjutvapen. I paragrafen ställs det upp två krav som ska vara uppfyllda för att den juridiska personen, transportmedlet eller föremålet ska få registreras. ena kravet är att uppgiften kan antas ha samband med ett brott som inte har enbart böter i straffskalan. Uttrycket kan antas ha samband med Prop. 2009/10:85 täcker givetvis även fall där det finns ett påvisat samband. uppgifter som kan behandlas enligt paragrafen om förutsättningarna i övrigt är uppfyllda är uppgifter om att det förekommer t.ex. omlastning av smuggelgods, tillverkning av narkotika eller förvaring av stöldgods i en lokal som ägs eller disponeras av en juridisk person. Ett annat exem- pel är en vittnesuppgift som knyter ett visst fordon till en brottsplats. Ytterligare ett exempel är en uppgift om ett fordon som sätts i samband med ett brott därför att fordonet har iakttagits efter brottet på en väg som kan vara en naturlig flyktväg. Det andra kravet för registrering är att behandlingen är av särskild be- tydelse för polisens spaningsverksamhet. Det är samma krav som ställs i 5 § första stycket 2 för registrering av en misstänkt person och i 6 § för- sta stycket 2 för behandling av uppgifter om icke misstänkta personer. I fråga om innebörden av begreppet hänvisas till kommentaren till dessa paragrafer. 8 § Registret ska innehålla uppgifter om 1.grunden för att en person registreras som misstänkt enligt 5 § eller att upp- gifter om en juridisk person, ett transportmedel eller föremål enligt 7 § förs in i registret och omständigheterna som ger anledning till registreringen, 2.de omständigheter och händelser som ger upphov till att andra uppgifter än sådana som avses i 1 tillförs registret, och 3.uppgiftslämnarens trovärdighet och uppgifternas riktighet i sak. En upplysning enligt första stycket 3 behöver inte lämnas om det på grund av särskilda omständigheter är onödigt. I paragrafens första stycke slås i tre punkter fast vilka uppgifter som är obligatoriska när det allmänna spaningsregistret tillförs nya uppgifter. Frågan har berörts i avsnitt 19.4.2. Bestämmelserna är tillämpliga både när en fysisk eller juridisk person eller ett transportmedel eller annat föremål registreras första gången och varje gång det tillförs nya uppgifter om personen i fråga eller om transportmedlet eller föremålet. första punkterna, som föreskriver att motivet bakom att uppgifter tillförs registret ska dokumenteras, är alternativa. En av dessa måste alltid tillämpas tillsammans med punkten 3. Punkten 1 är avsedd att användas när uppgifter om en fysisk person registreras på grund av misstanke om brott, dvs. enligt 5 §. oavsett om det är fråga om den första registreringen eller att registret tillförs uppgift om en ny brottsmisstanke. Då ska dels grunden för att uppgifterna registreras anges, dels de närmare omständigheterna. innebär normalt att det ska anges vilket brott misstanken avser och om- ständigheterna kring brottet, exempelvis tidpunkten, eventuella medgär- ningsmän, uppgifter som har betydelse för spaningen etc. Om det uppstår en ny brottsmisstanke ska motsvarande uppgifter anges. När uppgifter om en juridisk person, ett transportmedel eller annat föremål registreras med stöd av 7 § ska det på motsvarande sätt framgå vilket brott som uppgiften i fråga kan antas ha samband med, skälen för registreringen samt andra uppgifter som är viktiga från spaningssyn- Punkten 2 reglerar vilka uppgifter som är obligatoriska när man tillför nya uppgifter till de befintliga uppgifterna om en registrerad person, eller uppgifterna om en juridisk person, ett transportmedel eller ett föremål som anges i 7 §. Då ska anges vilka omständigheter eller vilken händelse som gett upphov till att nya uppgifter tillförs. Om en ny uppgift består i exempelvis en iakttagelse av personen på en viss plats eller i visst säll- skap, eller en notering om att en registrerad person disponerar ett fordon som ägs av någon annan, ska således detta antecknas. Punkten reglerar även sådan registrering som sker med stöd av 6 §, som ju alltid förutsät- ter att det redan finns uppgifter registrerade om en misstänkt person. Slutligen ska enligt punkten 3 uppgiftslämnarens trovärdighet och upp- gifternas riktighet i sak anges. En motsvarande bestämmelse finns i 3 kap. 4 § andra stycket i den nya polisdatalagen. Uppgifter ska normalt kunna härledas till en person vars trovärdighet ska värderas. Uppgifter får värderas med utgångspunkt i vad man känner till om personen. I fråga om uppgifter som lämnas av polismän krävs som regel ingen värdering. En bedömning av riktigheten i sak ska alltid göras eftersom en iaktta- gelse eller bedömning kan vara osäker oberoende av vem den härrör från. När det gäller uppgifternas riktighet i sak får det avgöras av omständig- heterna vilka uppgifter som ska anges. Om det är fråga om uppgifter i andra eller tredje hand kan det behövas en mera ingående analys av om uppgifterna har något värde. Det viktiga är att den som får del av upp- giften har möjlighet att med utgångspunkt i upplysningen kunna bedöma hur tillförlitlig uppgiften är. Enligt andra stycket behöver någon upplysning inte lämnas om detta på grund av särskilda omständigheter är onödigt. En motsvarande be- stämmelse finns i 3 kap. 4 § andra stycket i den nya polisdatalagen. I fråga om innebörden av bestämmelsen hänvisas till kommentaren till den paragrafen. 9 § Registret får, utöver vad som anges i 8 §, innehålla följande uppgifter om en person som har registrerats enligt 5 §: 1.uppgift som är ägnad att identifiera personen, dock inte DNA-profil eller fingeravtryck, 2.uppgift om vistelseadress, 3.uppgift om verkställighet av påföljd för brott, 4.uppgift om att personen är eftersökt i samband med brott, 5.uppgift om att personen har varit beväpnad, våldsam eller flyktbe- nägen, 6.uppgift om att personen är föremål för sådan övervakning som avses i 3 kap. 2 § första stycket 2 polisdatalagen (2010:000), 7.uppgift om anknytning till juridisk person, 8.uppgift om anknytning till andra personer som har registrerats enligt 5 § och som kan antas tillhöra samma gruppering som den registrerade, 9.uppgift om att personen har använt något speciellt tillvägagångssätt, och Paragrafen innehåller bestämmelser om vilka uppgifter som får behand- las beträffande den som har antecknats i registret såsom misstänkt. Den tar enbart sikte på uppgifter som rör den registrerade själv. Den allmänna utgångspunkten är att uppgifterna i fråga ska ha särskild betydelse för spaningsverksamheten, eftersom det är det grundläggande ändamålet med behandlingen. Frågan har behandlats i avsnitt 19.4.2. Enligt punkten 1 får uppgifter som är ägnade att identifiera personen antecknas. Med detta avses bl.a. uppgifter om namn, födelsetid, person- nummer eller annat liknande identitetsnummer, adress, arbetsplats, ök- namn, nationalitet, signalementsuppgifter och särskilda fysiska känne- tecken samt andra uppgifter som kan bidra till att underlätta identifie- ringen. Det är dock inte tillåtet att registrera fingeravtryck eller DNA- profiler. Med punkten 2, vistelseadress, avses inte den adress där en person är skriven utan andra adresser där han eller hon vistas. Det kan röra sig om en adress till en anhörig, t.ex. föräldrar, make/maka eller sambo. Det kan också vara fråga om adressen till en eller flera flickvänner eller pojk- vänner. Om någon regelbundet besöker eller övernattar i en mc-klubbs lokaler kan detta också anses vara en vistelseadress. En adress där den misstänkte vistas enbart tillfälligt, t.ex. om denne vid något enstaka till- fälle övernattar hos en bekant, kan däremot inte anses utgöra en vistelse- adress. Det krävs således en fastare anknytning till adressen i fråga. Upp- gifter av det här slaget kan snabbt bli inaktuella och kräver därför sär- skild vaksamhet. En vistelseadress kan även avse en plats som saknar formell adress, t.ex. en sommarstuga eller jaktstuga. Enligt punkten 3 får uppgifter om verkställighet av påföljd antecknas i registret. Sådana uppgifter kan t.ex. vara att den misstänkte avtjänar fängelsestraff och på vilken kriminalvårdsanstalt denne är intagen. Upp- gifter av det slaget har betydelse vid spaningen bl.a. på det sättet att det snabbt går att kontrollera var den misstänkte har befunnit sig vid ett visst tillfälle. Punkten 4 tar sikte på uppgifter om att personen är eftersökt i samband brott. Det kan t.ex. vara fråga om ett hämtningsbeslut som inte har verk- ställts eller att personen ska delges stämning eller kallelse till domstol. Om uppgifterna finns i ett annat register, exempelvis efterlysningsre- gistret, finns det normalt inget behov av att föra in samma uppgifter i det allmänna spaningsregistret, jfr kommentaren till 2 §. Uppgifter om att en person har agerat på sådant sätt att man bör närma sig honom eller henne med försiktighet regleras i punkten 5. Enligt den punkten får registret innehålla uppgifter om att personen vid tidigare ingripanden varit beväpnad, våldsam eller visat flyktbenägenhet. Uppgifter av det slaget kan ha stor betydelse för planeringen av polisiära ingripanden. Registret får enligt punkten 6 också innehålla uppgift om att en person är föremål för övervakning med stöd av 3 kap. 2 § första stycket 2 i den nya polisdatalagen. Det möjliggör för polisen att fånga upp iakttagelser om den övervakade personen som görs av andra polismän än dem som hanterar övervakningen. Vidare får enligt punkten 7 uppgifter om den misstänktes anknytning till en juridisk person behandlas. Det kan t.ex. vara fråga om organisa- tionsnumret till en juridisk person som han eller hon äger eller företräder. Det kan också vara fråga om namnet på ett aktie- eller handelsbolag som den misstänkte driver verksamhet i eller någon annan liknande uppgift. Det kan även röra sig om juridiska personer i vilka den misstänkte an- vänder bulvaner. Punkten 8 tar sikte på uppgifter om särskilda grupperingar. Det kan exempelvis vara fråga om vissa ligor eller andra grupper som speciali- serar sig på en särskild brottstyp och begår brott tillsammans i olika kon- Prop. 2009/10:85 stellationer. Ett annat exempel är grupper av brottsbelastade personer som tar sig särskilda namn för att markera gemenskap och som utnyttjar tillhörigheten till gruppen för att skrämma eller hota andra. Bland sådana grupperingar kan nämnas kriminella mc-gäng. Vid behandling av upp- gifter av nu aktuellt slag måste bestämmelserna i 12 §, som reglerar be- handling av känsliga personuppgifter, beaktas. Enligt punkten 9 får uppgifter om en misstänkts tillvägagångssätt också behandlas. Det kan t.ex. röra sig om en misstänkts sätt att maskera sig, att närma sig ett brottsoffer, att använda en viss typ av tillhygge eller vapen eller att använda visst brännbart material vid mordbränder. Uppgifter av det slaget kan användas bl.a. för att kontrollera om samma person kan ha gjort sig skyldig till andra brott än de som han eller hon misstänks för. Sådana uppgifter kan också användas för att knyta samman flera brott med okänd gärningsman. Slutligen får enligt punkten 10 registret innehålla uppgifter om nummer på det eller de ärenden där det finns uppgifter om den misstänkta perso- nen. Det kan t.ex. vara fråga om diarienummer, referensnummer till underrättelseprojekt eller liknande. 10 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar när- mare föreskrifter om de uppgifter som får behandlas i registret och om förfaran- det vid registreringen. Tillstånden till det nuvarande registret innehåller detaljerade bestämmel- ser i olika frågor, bl.a. om förfarandet vid registreringen. Vissa av dessa bestämmelser bör gälla även när registret lagregleras. Eftersom detalj- regler av det slaget bör meddelas i förordning eller genom föreskrifter på lägre nivå informerar paragrafen om att närmare föreskrifter kan med- delas av regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer. Frågan har behandlats i avsnitt 19.4.2. 11 § Vid behandling av uppgifter som direkt kan hänföras till en person som inte är misstänkt för brott ska det genom en särskild upplysning eller på något annat sätt framgå att personen inte är misstänkt. I paragrafen, som har behandlats i avsnitt 19.6, uppställs ett krav på att personuppgifter som direkt kan hänföras till en person som inte själv är misstänkt för brott ska förses med en särskild upplysning om detta för- hållande. Detta gäller dock bara i de fall där det inte finns någon miss- tanke alls. Upplysning behöver inte lämnas om det ändå framgår av om- ständigheterna att personen i fråga inte är misstänkt. Så är exempelvis fallet om personuppgiften rör ett brottsoffer. Bestämmelsen motsvarar i denna del 3 kap. 4 § i den nya polisdatalagen. I fråga om den närmare innebörden hänvisas till kommentaren till den paragrafen. Behandling av känsliga personuppgifter 12 § Uppgifter om en person får inte behandlas enbart på grund av vad som är känt om personens ras eller etniska ursprung, politiska åsikter, religiösa eller filosofiska övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa eller sexualliv. Om uppgifter om en person behandlas på annan grund, får de kompletteras med sådana uppgifter som avses i första stycket när det är absolut nödvändigt för syftet med behandlingen. Uppgifter som beskriver en persons utseende ska utformas på ett objektivt sätt med respekt för människovärdet. Paragrafen anger i vilken utsträckning känsliga personuppgifter får be- handlas. Frågan har behandlats i avsnitt 19.5. Bestämmelsen motsvarar i allt väsentligt 2 kap. 10 § i den nya polisdatalagen. För den närmare innebörden hänvisas till kommentaren till den bestämmelsen. 13 § Tillgången till personuppgifter i registret ska begränsas till vad varje tjäns- teman behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. I paragrafen föreskrivs att tillgången till personuppgifter i registret alltid ska begränsas till vad varje tjänsteman behöver för att fullgöra sina arbetsuppgifter. Frågan har behandlats i avsnitt 19.6. En motsvarande bestämmelse finns i 2 kap. 11 § i den nya polisdatalagen. För den när- mare innebörden hänvisas till kommentaren till den paragrafen. 14 § Vid sökning i registret får uppgifter som avslöjar ras, etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse, medlemskap i fackförening eller som rör hälsa eller sexualliv inte användas som sökbegrepp. Första stycket hindrar inte att brottsrubriceringar eller uppgifter som beskriver en persons utseende används som sökbegrepp. Paragrafen innehåller i första stycket ett förbud mot att använda känsliga personuppgifter som sökbegrepp i det allmänna spaningsregistret. I andra stycket förtydligas att detta inte hindrar att brottsrubriceringar eller uppgifter som beskriver en persons utseende får användas som sök- begrepp. Begränsningar av samma slag finns i 3 kap. 5 § i den nya polis- datalagen. I fråga om den närmare innebörden hänvisas till kommentaren till den paragrafen. Frågan har behandlats i avsnitt 19.6. 15 § Uppgifter i registret som direkt kan hänföras till en person som inte är misstänkt för brott får inte vara sökbara. Sådana uppgifter som direkt kan hänföras till en person, som inte miss- tänks för brott, får enligt paragrafen inte vara sökbara.