prop · GX03173 · 2010-03-23 00:00:00 — 2009/10:173 meddela föreskrifter om vad som krävs för att en säkerhet ska kunna godtas enligt denna lag. 39 § Regeringen får i fråga om ansvaret vid radiologiska olyckor göra ekonomiska åtaganden för staten. Det ska göras genom att statliga garan- tier i form av återförsäkringsåtaganden ställs ut. För statens åtaganden ska anläggningshavare betala en avgift för den ekonomiska risk som staten bär för kostnader som kan uppkomma i hän- delse av radiologiska olyckor. Regeringen får meddela föreskrifter om avgiftens storlek och betal- ning. 40 § En anläggningshavare som är ersättningsansvarig enligt 1523 §§ ska till transportören lämna över ett certifikat om den eller de säkerheter som gäller för transporten. Certifikatet ska vara utställt av den eller de som har ställt säkerheterna och innehålla uppgifter om 1.anläggningshavarens namn och adress, 2.säkerheternas belopp, typ och varaktighet, och 3.vilka slag av kärnämnen eller kärnavfall och vilken transport som säkerheterna avser. Certifikatet ska vara försett med ett intyg om att anläggningshavaren är innehavare av en kärnteknisk anläggning i mening. Intyget ska vara utfärdat av den myndighet som regeringen bestämmer. 41 § Om två eller flera är ersättningsansvariga för samma skada, ska de solidariskt svara för ersättningen. Ingen av de ansvariga är dock skyldig att betala mer än vad som följer av att dennes ansvar är begränsat. Om ersättningsansvaret grundas på någon av bestämmelserna om transport eller tillfällig förvaring i 1625 §§ och transporten eller förvar- ingen avser flera partier kärnämnen eller kärnavfall i ett och samma transportmedel eller på en och samma förvaringsplats, är det sammanlag- da ersättningsansvaret begränsat till det högsta belopp som gäller för någon av de ersättningsansvariga. De ersättningsansvarigas inbördes ansvar ska bestämmas med utgångs- punkt i de olika anläggningarnas bidrag till skadans uppkomst och övriga omständigheter. 42 § Staten ska betala ersättning till en skadelidande som har rätt till er- sättning enligt denna lag, om den skadelidande visar att ersättningen inte kan fås från den ansvarige anläggningshavarens säkerhet. Statens sammanlagda ersättningsansvar enligt första stycket är för varje radiologisk olycka begränsat till plus ränta. Ansvaret gäller upp till detta belopp även om den ansvarige anläggnings- havarens ansvar är begränsat enligt 30 § 1 eller 31 §. 43 § Om en skadelidande som har rätt till ersättning enligt denna lag inte får skadan fullt ersatt från den ansvarige anläggningshavarens säker- het enligt 3032 §§ eller från staten enligt 42 §, ska staten med bidrag från andra stater enligt tilläggskonventionen betala den ytterligare ersätt- ning som behövs för att ersätta skadan. Det sammanlagda ersättningsansvar som staten har tillsammans med andra stater enligt första stycket är för varje radiologisk olycka begränsat till plus ränta. 44 § För ersättning enligt 43 § krävs att 1.den ansvarige anläggningshavarens anläggning finns i eller annan tilläggskonventionsstat och används endast för fredliga ändamål, och 2.svensk domstol enligt 58 § är behörig att pröva ersättningsanspråket. 45 § För ersättning enligt 43 § krävs också att skadan har uppkommit 1.i eller annan tilläggskonventionsstat, 2.i eller över områden utanför eller en annan tilläggs- konventionsstats territorium och a) ombord på ett fartyg som seglar under en tilläggskonventionsstats flagg eller ett luftfartyg som är registrerat i en tilläggskonventionsstat, b) på en konstgjord ö, anläggning eller konstruktion som omfattas av en tilläggskonventionsstats jurisdiktion, eller c) drabbat en medborgare i eller annan tilläggskonventionsstat, eller 3.i eller över den ekonomiska zon eller på den kontinentalsockel som hör till eller annan tilläggskonventionsstat i samband med ut- eller forskning av naturtillgångar inom den ekonomiska zonen eller på kontinentalsockeln. Det som enligt första stycket 2 c gäller i fråga om en medborgare ska också tillämpas på ett bolag, en förening eller ett annat samfund, en stift- else eller annan sådan inrättning som är hemmahörande i eller annan tilläggskonventionsstat. Detsamma gäller en person som är stadig- varande bosatt i en annan tilläggskonventionsstat och som enligt den statens lagstiftning i fråga om rätten till ersättning är jämställd med en medborgare. Ersättningens storlek och betalning 46 § Ersättning enligt denna lag ska bestämmas med tillämpning av all- männa skadeståndsrättsliga regler, om inte annat följer av lagen. 47 § Ersättning enligt denna lag får jämkas efter vad som är skäligt, om den skadelidande har medverkat till skadan uppsåtligen eller genom grov vårdslöshet. 48 § Om de medel som ska användas för betalning av ersättning enligt denna lag inte räcker till full ersättning åt alla skadelidande, ska betal- ningen fördelas proportionellt så att förhållandet mellan varje skadelidan- des fordran och den ersättning som betalas är detsamma för alla skade- lidande. 49 § Om det efter en radiologisk olycka kan befaras att de medel som ska användas för att betala ersättning enligt denna lag inte kommer att räcka till full ersättning åt alla skadelidande, ska ersättningen betalas ut i delbetalningar som fördelas proportionellt på det sätt som anges i 48 §. Den ersättningsansvarige får med stöd av första stycket inte dröja med en betalning längre än vad som är skäligt med hänsyn till olyckans om- fattning och omständigheterna i övrigt. 50 § Omräkning till svensk valuta ska göras efter den kurs som gällde den dag då den radiologiska olyckan inträffade. 51 § Rätten till ersättning enligt denna lag går förlorad om den skade- lidande inte anmäler sitt anspråk hos eller väcker talan mot den som är ersättningsansvarig efter det att den skadelidande fått känne- dom om eller rimligen borde ha fått kännedom om skadan och vem som är ansvarig för den. En talan om ersättning ska väckas senast efter den radiologiska olyckan, om anspråket avser en annan skada än person- skada, eller senast efter olyckan, om anspråket avser en person- skada. 52 § Regeringen får meddela föreskrifter om eller i det enskilda fallet besluta att en skadelidande trots 51 § ska ha kvar rätten att väcka talan när det råder tvist om vilken stats domstol som är behörig att pröva an- språket. 53 § Ersättning enligt denna lag som har betalats till en skadelidande, får inte krävas tillbaka från den skadelidande, om inte annat följer av 54 §. 54 § Den som enligt denna lag har betalat ersättning eller bidragit till en ersättning för en radiologisk skada har rätt att i sin tur kräva ersättning endast från 1.den ansvarige anläggningshavaren, 2.en fysisk person som uppsåtligen har orsakat skadan, 3.den som i ett skriftligt avtal med den ansvarige anläggningshavaren har åtagit sig att ersätta skadan, eller 4.en annan anläggningshavare, i den utsträckning som följer av 41 § tredje stycket. 55 § Den som har betalat ersättning eller bidragit till en ersättning för en radiologisk skada har i den skadelidandes ställe rätt till ersättning av den ansvarige anläggningshavaren eller staten, om betalningen avsett en skada som ger rätt till ersättning enligt 1. rådets förordning (EG) nr 2027/97 av om lufttra- Prop. 2009/10:173 fikföretags skadeståndsansvar avseende lufttransport av passagerare och 2.lagen (2010:000) om lufttransporter, 3.lagen (2003:778) om skydd mot olyckor, 4.ett internationellt fördrag, eller 5.lagstiftning i ett annat land än . Den som uppsåtligen har orsakat skadan eller i ett skriftligt avtal har åtagit sig att ersätta skadan har inte rätt till ersättning enligt första stycket för det som denne har betalat enligt 54 § 2 eller 3. 56 § Tillsyn över att denna lag och anslutande föreskrifter följs ska ut- övas av den myndighet som regeringen bestämmer. 57 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter sin skyldig- het enligt denna lag att ha en ansvarsförsäkring eller annan ekonomisk säkerhet upp till den nivå som följer av 30 eller 31 §, döms till böter eller fängelse . 58 § Talan om ersättning enligt denna lag får väckas i , om den radiologiska olyckan har inträffat 1.helt eller delvis i eller inom ekonomiska zon, eller 2.i sin helhet utanför en konventionsstats områden eller på en plats som det inte är möjligt att med säkerhet bestämma och den ansvarige an- läggningshavarens anläggning är belägen i . Talan enligt första stycket ska väckas genom ansökan om stämning vid (miljödomstolen). Ett mål om ersättning enligt denna lag ska handläggas enligt de be- stämmelser som gäller för stämningsmål enligt . 59 § Ränta och ersättning för rättegångskostnader som följer av dom- stols dom eller beslut i mål om ersättning enligt denna lag ska inte anses som ersättning enligt lagen utan ska betalas av den ersättningsskyldige utöver ersättningen enligt lagen. 60 § En dom om ersättning för radiologisk skada som har meddelats av en behörig domstol i en annan konventionsstat ska, när domen har vunnit laga kraft och får verkställas i den stat där den har meddelats, på ansökan verkställas i utan att en ny prövning sker av den sak som avgjorts genom domen. 1 EGT L 285, 17.10.1997, s. 1 (Celex 31997R2027). 61 § En ansökan om verkställighet enligt 60 § görs hos och ska innehålla 1.domen i original eller i en kopia som har bestyrkts av en myndighet, 2.en förklaring av en behörig myndighet i den stat där domen har med- delats att domen avser ersättning enligt samt att do- men har vunnit laga kraft och kan verkställas i den staten. Handlingarna ska vara försedda med bevis om utfärdarens behörighet. Beviset ska vara utställt av en svensk beskickning eller konsul eller av chefen för justitieförvaltningen i den stat där domen har meddelats. Handlingar på andra språk än svenska, danska eller norska ska ges in också i översättning till svenska. Översättningen ska vara bestyrkt av en diplomatisk eller konsulär tjänsteman eller av en svensk publi- cus. 62 § Vid handläggningen i tillämpas bestämmelserna i om överklagande av tingsrätts beslut. En ansökan om verkställighet får inte bifallas utan att motparten har fått tillfälle att yttra sig över ansökan. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till . Vid handläggningen i tillämpas bestämmelserna i rätte- gångsbalken om överklagande av hovrätts beslut. 63 § Om bifaller ansökan, verkställs domen som en svensk domstols dom som har vunnit laga kraft. Detta gäller dock inte om efter överklagande av hovrättens beslut bestämmer något annat. 1.Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Genom lagen upphävs atomansvarighetslagen (1968:45). 2.Äldre föreskrifter gäller i fråga om radiologiska olyckor som inträf- fat före ikraftträdandet. 2.2Lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 10 kap. 19 § ska ha följande lydel- se. Bestämmelserna i detta kapitel gäller inte miljöskador som 1.omfattas av 10 kap. sjölagen (1994:1009), 2.omfattas av lagen (2005:253) om ersättning från de internationella oljeskadefonderna, 3.omfattas av lagen (2010:000) om ansvar och ersättning vid 3. orsakats av en väpnad kon- flikt, en fientlighet, ett inbördes- krig, ett uppror eller en exceptio- nell och oundviklig naturhändelse som det inte varit möjligt att skyd- da sig mot, eller 4. orsakats av en verksamhet el- ler åtgärd vars enda syfte varit att skydda mot en naturkatastrof. 4. orsakats av en väpnad kon- flikt, en fientlighet, ett inbördes- krig, ett uppror eller en exceptio- nell och oundviklig naturhändelse som det inte varit möjligt att skyd- da sig mot, eller 5. orsakats av en verksamhet el- ler åtgärd vars enda syfte varit att skydda mot en naturkatastrof. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 1 Senaste lydelse 2007:660. 2.3Lag om ändring i lagen (1922:382) angående ansvarighet för skada i följd av luftfart Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1922:382) angående ansvarighet för skada i följd av luftfart ska ha följande lydelse. För skada, som i följd av luftfar- För skada, som i följd av luftfar- tygs begagnande i luftfart tillfogas tygs begagnande i luftfart tillfogas person eller egendom, som icke person eller egendom, som inte befordras med luftfartyget, befordras med luftfartyget, är luft- luftfartygets ägare ansvarig, fartygets ägare ansvarig, även om han ej är vållande till skadan. ägaren inte är vållande till skadan. Om vållande på den skadelidandes sida har medverkat till skadan, gäller 6 kap. 1 § skadeståndslagen (1972:207). Om atomskada gälla särskilda radiologisk skada finns i lagen (2010:000) om ansvar och ersätt- ning vid radiologiska olyckor. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 1 Senaste lydelse 1975:406. 2.4Lag om ändring i lagen (1937:73) om befordran med luftfartyg Härigenom föreskrivs att 41 § lagen (1937:73) om befordran med luft- fartyg ska ha följande lydelse. Om atomskada gälla särskilda be- stämmelser. Särskilda bestämmelser om radio- logisk skada finns i lagen (2010: 000) om ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 1 Senaste lydelse 1968:53. 2.5Lag om ändring i lagen (1974:610) om inrikes vägtransport Härigenom föreskrivs att 47 § lagen (1974:610) om inrikes vägtransport ska ha följande lydelse. Om atomskada gäller särskilda be- stämmelser. Särskilda bestämmelser om radio- logisk skada finns i lagen (2010: 000) om ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Trafikskadeersättning utgår inte för radiologisk skada i fall då rät- ten att göra ersättningsanspråk gäl- lande mot annan än innehavare av en kärnteknisk anläggning är in- skränkt enligt 26 § lagen (2010: 000) om ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor. 2.6Lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410) Härigenom föreskrivs att 8 § trafikskadelagen (1975:1410)1 ska ha föl- jande lydelse. För person- eller sakskada som uppkommer i följd av trafik här i landet med motordrivet fordon utgår trafikskadeersättning i fall som anges i denna lag. Trafikskadeersättning utgår i motsvarande fall också för skada som i följd av trafik utomlands med här i landet registrerat eller svenska staten tillhörigt motordrivet fordon tillfogas svensk medborgare eller den som har hemvist i . Trafikskadeersättning utgår ej för atomskada i fall då rätten att göra ersättningsanspråk gällande mot annan än innehavare av atom- anläggning är inskränkt enligt 14 § atomansvarighetslagen (1968:45). Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 1 Lagen omtryckt 1994:43. 2.7Lag om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1984:3)1 om kärnteknisk verk- samhet dels att 8 a och 25 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 14 a §, av följande lydelse. Regeringen får meddela föreskrifter om att tillstånd till en kärnteknisk verksamhet ska förenas med de villkor som behövs för att säkerställa 1. det ansvar och de skyldigheter 1. det ansvar och de skyldigheter som följer av atomansvarighets- som följer av lagen (2010:000) om lagen (1968:45), och ansvar och ersättning vid radio- logiska olyckor, och 2. tillämpningen av de krav i fråga om försörjning med , rå- material och speciella klyvbara material som följer av bestämmelserna i fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergi- gemenskapen. En försäkring som syftar till att er- sätta skada på byggnader, anlägg- ningar, system, komponenter och anordningar av betydelse för sä- kerheten i en kärnteknisk verksam- het får inte ha någon annan som förmånstagare än den som är till- ståndshavare för verksamheten en- ligt denna lag. Till böter eller fängelse i högst döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet 1.bedriver kärnteknisk verksamhet utan tillstånd enligt 5 § första stycket eller 5 a § första stycket, 2.åsidosätter sin anmälningsskyldighet enligt 7 a7 c §§, eller 1Lagen omtryckt 1992:1536. 2Senaste lydelse 1995:875. 3Senaste lydelse 2006:339. 3. åsidosätter villkor eller föreskrifter som meddelats med stöd av Prop. 2009/10:173 denna lag. Den som i övrigt med uppsåt eller av grov oaktsamhet bryter mot 10 § första stycket döms till böter eller fängelse i högst . Ansvar ska inte dömas ut enligt Ansvar ska inte dömas ut enligt denna paragraf, om ansvar för gär- denna paragraf, om ansvar för gär- ningen kan dömas ut enligt 40 § ningen kan dömas ut enligt 57 § atomansvarighetslagen (1968:45). lagen (2010:000) om ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 2.8Lag om ändring i järnvägstrafiklagen (1985:192) Härigenom föreskrivs att 1 kap. 11 § järnvägstrafiklagen (1985:192) ska ha följande lydelse. Om atomskada gäller särskilda be- stämmelser. Särskilda bestämmelser om radio- logisk skada finns i lagen (2010: 000) om ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 2.9Lag om ändring i produktansvarslagen (1992:18) Härigenom föreskrivs att 4 § produktansvarslagen (1992:18) ska ha följande lydelse. Lagen gäller inte skador som om- fattas av atomansvarighetslagen (1968:45). Lagen gäller inte skador som om- fattas av lagen (2010:000) om an- svar och ersättning vid radiolo- giska olyckor. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 3. en fordran som är underkastad en internationell konvention eller en nationell lag som reglerar eller förbjuder begränsning av ansvar för radiologisk skada, 2.10Lag om ändring i sjölagen (1994:1009) Härigenom föreskrivs att 3 kap. 36 §, 9 kap. 3 § och 11 kap. 1 § sjölagen (1994:1009) ska ha följande lydelse. Sjöpanträtt i fartyg gäller till säkerhet för en sådan fordran mot redaren som kan hänföras till fartyget och som avser 1.lön och annan gottgörelse till befälhavaren eller någon annan ombordanställd på grund av dennes anställning på fartyget, 2.hamn-, kanal- och annan vattenvägsavgift samt lotsavgift, 3.ersättning med anledning av personskada som uppkommit i omedel- bart samband med fartygets drift, 4.ersättning med anledning av sakskada som uppkommit i samband med fartygets drift, förutsatt att fordringen inte kan grundas på avtal, och 5.bärgarlön, ersättning för avlägsnande av vrak och bidrag till gemen- samt haveri. Första stycket 3 och 4 gäller inte Första stycket 3 och 4 gäller inte i fråga om en fordran på ersättning i fråga om en fordran på ersättning för radiologisk skada. Sjöpanträtt gäller även om fordringen riktar sig mot sådan fartygets ägare som inte är redare, eller mot den som i egenskap av befraktare eller i annan egenskap har hand om fartygets drift i redarens ställe. Rätt till ansvarsbegränsning föreligger inte beträffande 1. en fordran på bärgarlön, sådan särskild ersättning som avses i 16 kap. 9 §, bidrag till gemensamt haveri eller på avtal grundad ersätt- ning för åtgärder som avses i 2 § första stycket 4, 5 eller 6, 2. en fordran med anledning av oljeskada som omfattas av 10 kap. 1 § och 2 § första och andra styckena, 3. en fordran som är underkastad en internationell konvention eller en nationell lag som reglerar eller förbjuder begränsning av ansvar- ighet för atomskada, 1 Senaste lydelse 1995:1314. 4. en fordran med anledning av atomskada orsakad av atomfartyg, 4. en fordran med anledning av Prop. 2009/10:173 radiologisk skada orsakad av 5.en fordran med anledning av skada som har drabbat en lots eller den som är anställd hos någon som avses i 1 § första stycket och vars skyldigheter står i samband med fartygets drift eller med bärgningen, och 6.en fordran på ränta eller ersättning för rättegångskostnader. Om atomskada finns särskilda be- stämmelser i atomansvarighets- lagen (1968:45). Särskilda bestämmelser om radio- logisk skada finns i lagen (2010: 000) om ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 2.11Lag om ändring i lagen (2003:778) om skydd mot olyckor Härigenom föreskrivs att 9 kap. 3 § lagen (2003:778) om skydd mot olyckor ska ha följande lydelse. Staten får kräva tillbaka ersättning som betalats enligt 2 § första stycket av den som vållat skadan uppsåtligen eller genom grov vårdslöshet. För den som är att an- se som arbetstagare skall dock ansvaret vara begränsat på det sätt som sägs i 4 kap. 1 § skadestånds- lagen (1972:207). Om rätt till återkrav för ersätt- ning som har betalats för atom- skada finns särskilda bestämmel- ser i atomansvarighetslagen (1968:45). Staten får kräva tillbaka ersättning som betalats enligt 2 § första stycket av den som vållat skadan uppsåtligen eller genom grov vårdslöshet. För den som är att an- se som arbetstagare ska dock ansvaret vara begränsat på det sätt som sägs i 4 kap. 1 § skadestånds- lagen (1972:207). Särskilda bestämmelser om rätt till återkrav för ersättning som har betalats för radiologisk skada finns i lagen (2010:000) om an- svar och ersättning vid radiolo- giska olyckor. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 3 Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att tillkalla en särskild ut- redare med uppgift att göra en översyn av vissa atomansvarsfrågor med anknytning till den inom utarbetade om skade- ståndsansvar på atomenergins område och dess tilläggskonvention (dir. 2004:160). Uppdraget gavs mot bakgrund av att Paris- och tilläggskon- ventionen ändrats på flera viktiga punkter genom ändringsprotokoll som antagits . Ändringsprotokollen återges i bilagorna 1 och 2. Utredaren fick i uppdrag att ta fram ett underlag för bedömningen av om bör tillträda den reviderade Paris- och tilläggskonventio- nen och att föreslå de lagändringar som behövs för ett tillträde. I upp- draget ingick också att föreslå hur ett obegränsat ansvar för innehavare av kärntekniska anläggningar bör genomföras i atomansvarighetslagen (1968:45), föreslå till vilken nivå ansvaret ska vara täckt av försäkring eller annan finansiell säkerhet och utreda vilka typer av försäkringslös- ningar och finansiella säkerheter som finns att tillgå eller kan skapas. Till särskild utredare förordnades byråchefen . Utredningen antog namnet . överlämnade utredningen betänkandet Översyn av atomansvaret (SOU 2006:43). Utredningens lagförslag återges i bilaga 3. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstans- erna finns i bilaga 4. En sammanfattning av remissinstansernas synpunk- ter finns tillgänglig i (dnr M2006/1947/R). Med stöd av regeringens bemyndigande gav chefen för en särskild utredare i uppdrag att utreda förutsättningarna för en samordnad reglering av verksamheter på kärn- teknikens och strålskyddets område i syfte att förenkla och effektivisera bestämmelsernas struktur och uppbyggnad utan att samhällets krav på kärnsäkerhet och strålskydd eftersätts (dir. 2008:151). Till särskild utred- are förordnades f.d. chefsjuristen . Utredningen har tagit namnet Utredningen om en samordnad reglering på kärnteknik- och strål- skyddsområdet (, M 2008:05). fick i tilläggsdirektiv i uppdrag att analysera om anläggningsinnehavare bör åläggas ett obe- gränsat ansvar för radiologisk skada eller inte och att överväga och före- slå vilken omfattning som bör gälla för anläggningsinnehavares skyldig- het att finansiellt garantera ersättning till dem som drabbas av en radio- logisk olycka. överlämnade del- betänkandet Kärnkraft nya reaktorer och ökat skadeståndsansvar (SOU 2009:88). Betänkandet innehåller förslag i fråga om både generations- skifte i kärnkraften och skadeståndsansvar. författningsförslag återges i bilaga 5. Delbetänkandet har remissbehand- lats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 6. En samman- fattning av remissinstansernas synpunkter finns tillgänglig i (dnr M2009/3975/Mk). I regeringens proposition 2009/10:172 behandlas frågor om kärnkraf- Prop. 2009/10:173 ten och förutsättningar för generationsskifte. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttran- de över det lagförslag som återges i bilaga 8. Lagrådets yttrande återges i bilaga 9. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 8.1.1, 8.5 och 12.1. Rege- ringen har följt Lagrådets förslag.