prop · GX03160 · 2010-03-23 00:00:00 — Genom att utbildningen av soldater görs oberoende av bestämmelserna om tjänstgöringsplikt kan den enskildes vilja till tjänstgöring ges större genomslag. Det blir upp till Försvarsmakten och den enskilde att be- stämma hur ett fortsatt engagemang efter genomförd grundutbildning bör se ut. Den frivilliga grundutbildningen bör möjliggöra för den enskilde att fortsätta utbilda sig till anställd eller kontrakterad soldat, engagera sig inom hemvärnet eller utbilda sig till yrkes- eller reservofficer. Om den enskilde efter avslutad frivillig grundutbildning vill fortsätta som soldat eller skriver han eller hon avtal med Försvarsmakten och befattnings- och förbandsutbildningen sker sedan inom det förband som personen ska tjänstgöra vid. Detta ger Försvarsmakten stor hand- lingsfrihet i utformningen av anställningsvillkor och vidareutbildning. En frivillig grundutbildning ger såväl den enskil- de som Försvarsmakten tid att avgöra vilken tjänst personen passar för. En person behöver inte långt i förväg tas ut till en viss befattning. Typ av befattning och fortsatt utbildning kan i stället bestämmas utifrån För- svarsmaktens behov vid tillfället och utifrån den enskildes önskemål och kvalifikationer. En person kan naturligtvis redan före den frivilliga grundutbildningen ha önskemål om vilken tjänst hon eller han vill ha. Försvarsmaktens verksamhet, som ytterst syftar till att kunna utöva väp- nad strid, kräver emellertid särskilda egenskaper hos den enskilde. Alla passar inte till samtliga tjänster och vissa personer passar överhuvudtaget inte in i Försvarsmaktens verksamhet. Slutgiltigt ställningstagande till om och på vilket sätt en person ska fortsätta inom Försvarsmakten bör därför göras först i slutet av den frivilliga grundutbildningen. anser därför också att den enskilde under den frivilliga grundutbildningen måste garanteras ett skydd för sin civila anställning. Vilka förmåner och villkor i övrigt som bör gälla under en frivillig mi- litär grundutbildningen avser kommittén att återkomma till i sitt huvud- betänkande. En viktig fråga är vilken arbetsrättslig status den enskilde ska ha under utbildningen. Andra viktiga aspekter att ta ställning till är vilka disciplinbestämmelser som bör gälla under utbildningen, hur medinflytandet ska säkerställas och vilka möjligheter som ska finnas att avbryta utbildningen. Kommittén ska enligt direktiven lämna förslag till hur rekryterings- verksamheten bör vara utformad . Till denna fråga avser kommittén att återkomma i sitt huvudbetänkande. Kommittén vill dock redan i delbetänkandet peka på ett antal viktiga faktorer vad gäller rekry- teringsverksamheten. I sitt arbete har kommittén kunnat konstatera att den samlade kunska- pen inom Försvarsmakten och vad gäller personalfrågor är stor. Rekryteringsverksamheten är emellertid allt för splittrad för att fullt ut kunna stödja ett sådant system som kommittén föreslår. Kunskaperna inom rekryteringsområdet bör därför koncentreras på ett tydligare sätt. Försvarsmaktens möjlighet att rekrytera personal till sin verksamhet är avhängig ett antal faktorer. Undersökningar visar på att svenska folkets bild av Försvarsmaktens verksamhet överlag är positiv. Intresset för att tjänstgöra inom Försvarsmakten är bland unga människor också relativt stort. Försvarsmaktens förmåga att fånga upp detta intresse är avgörande för möjligheterna att rekrytera personal. För att långsiktigt klara detta måste Försvarsmakten uppfattas som en seriös arbetsgivare som erbjuder stora möjligheter att utvecklas inom verksamheten. Engagemang inom Försvarsmakten måste vara öppen för alla samhällsgrupper. Det är viktigt att civil kompetens tas till vara och att Försvarsmakten uppfattas som en intressant arbetsgivare av folk ur olika åldersgrupper. Kvinnor måste ses som en lika naturlig rekryteringsgrupp som män. Ett system som tar sin grund i frivillighet gör det möjligt för Försvars- makten att rikta rekryteringsverksamhet mot större grupper än sam- tidigt som mer riktade åtgärder kan göras mot bristkategorier. De frivilli- ga försvarsorganisationerna kommer även att utgöra naturlig del i rekryteringsverksamheten. Utbildningens och tjänstgöringens kvalité är exempel på väsentliga fak- torer för att Försvarsmakten ska lyckas i sitt rekryteringsarbete. De som har genomgått en bra utbildning och som har erfarenheter av Försvars- makten som en bra arbetsgivare förmedlar sina intryck till andra. Det omvända stämmer också. Stora marknadsföringsinsatser kan omintetgö- ras om de grundläggande utbildningsdelarna inte motsvarar förväntning- arna hos den enskilde eller inte håller hög kvalitet. upplevs grund- utbildningen av många värnpliktiga som bristfällig. Kommitténs förslag gör det möjligt att råda bot på flera av de problem som är orsaker till denna uppfattning. Behovet av att samöva personal i två olika förbands- strukturer skulle försvinna, ledtiderna skulle kortas och utbildningsverk- samheten skulle kunna optimeras för att säkerställa att all personal på samtliga nivåer fick ändamålsenlig utbildning. Förteckning över remissinstanserna (SOU 2008:98) ombudsmän (), Justitiekanslern (), , , , , Krisbe- redskapsmyndigheten, , Styrelsen för psykologiskt försvar, , , , , , , , , , Försvars- högskolan, Luftfartsstyrelsen, , Jämställdhetsombuds- mannen, Arbetsförmedlingen, , , Kommuner och Landsting, (), i (LO), Akademikers (), , , Svenskt näringsliv, , , Svenska röda korset, , , , Försvarsut- bildarna, för Ungdomsorganisationer (LSU) och kyrkostyrelse. Sammanfattning av betänkandet Totalförsvarsplikt och frivillighet (SOU 2009:63) Kommittén har haft till uppdrag att överväga vilka författningsändringar och övriga åtgärder som är nödvändiga för att möjliggöra frivillig rekry- tering och utbildning av sådan personal som tjänstgör enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt. Kommittén ska även ta ställning till under vilka förhållanden frivillig rekrytering och utbildning bör tilläm- pas. I direktiven framhålls att det är det militära och civila försvarets uppgifter under höjd beredskap som ytterst ska vara avgörande för per- sonalförsörjningens och lagstiftningens utformning. En allmän totalför- svarsplikt i någon form bör därför finnas kvar även . Kommit- tén ska ta ställning till under vilka omständigheter pliktsystemet ska tas i anspråk. Kommittén ska vidare överväga om skyldigheten att fullgöra värnplikt och civilplikt med lång grundutbildning även bör omfatta kvinnor. I uppdraget har även ingått att ta ställning till hur ett nytt soldatförsörj- ningssystem bör införas i enlighet med målsättningen att reformeringen av soldatförsörjningen tar sin början . Särskilda förslag ska lämnas för vad som bör gälla för enskilda som direkt berörs av re- formen inför och vid införandet. Konsekvenserna för För- svarsmaktens förmåga inför, under och närmast efter införandet ska bely- sas. Regeringen fattade beslut om de första direktiven till kommittén . Därefter har regeringen beslutat om tilläggsdirektiv och . Kommittén har tagit namnet Utred- ningen om totalförsvarsplikten. Kommittén har bestått av en ordförande och ledamöter från samtliga riksdagspartier, sakkunniga och experter. Kommittén har i sitt arbete biträtts av ett sekretariat. I arbetsgrupper bestående av representanter för myndigheter och intresseorganisationer har sekretariatet berett specifika sakfrågor. I flera frågor har samverkan även skett med berörda enheter vid Försvarsmakten samt från andra myndigheter. Studiebesök har ge- nomförts i och i syfte att studera de militära personalförsörjningssystemen i respektive stater. Ett flertal studiebesök har genomförts vid Försvarsmaktens utbildningsplattformar. Under arbe- tets gång har två externa konsulter bistått med stöd i kommitténs arbete. Totalförsvarsplikten omfattar värnplikt, civilplikt och allmän tjänsteplikt. Värnplikt och civilplikt innefattar grundutbildning, repetitionsutbildning, beredskapstjänstgöring och krigstjänstgöring. reglerades värn- plikt, civilplikt och allmän tjänsteplikt genom skilda lagar. omfattas emellertid alla tre formerna av plikt av lagen om totalförsvars- Genom lagen om totalförsvarsplikt åläggs den enskilde att medverka vid föreskriven utredning om sina personliga förhållanden, att tjänstgöra inom totalförsvaret i den omfattning som hans eller hennes kroppskrafter och hälsotillstånd tillåter samt att iaktta de föreskrifter i övrigt som med- delas i lagen om totalförsvarsplikt. För att medverka vid föreskriven utredning om sina personliga förhållanden är svenska män skyldiga att genomgå mönstring. Ingen är skyldig att fullgöra värnplikt eller civilplikt utan att först ha skrivits in för det. Den allmänna värnplikten infördes . har systemet ge- nomgått ett stort antal genomgripande förändringar. Värnpliktens syfte har emellertid varit det samma: att säkerställa Försvarsmaktens tillgång på personal. Med värnplikten som grund har personer kunnat tas ut till grund- och repetitionsutbildning för att sedan krigsplaceras och vid behov kunna kallas in till beredskaps- eller krigstjänstgöring. Enligt den gällande lagen om totalförsvarsplikt är alla svenska män värnpliktiga från det år de fyller till det år de fyller . Kvinnor kan ansöka om att få fullgöra värnplikt. För att skrivas in för värnplikt måste en man först ha mönstrat och en kvinna först ha genomgått frivillig antagnings- prövning. tillkom civilplikt som ett komplement till värnplikten. Civilpliktens syfte har varit att säkerställa tillgången på personal inom det civila försvaret. Till sin utformning motsvarar civilplikt värnplikt genom att den möjliggör att totalförsvarspliktiga grundutbildas och krigsplaceras i fredstid för att därefter vid behov kunna kallas in till krigs- eller beredskapstjänstgöring. Civilplikt behöver dock inte inledas med grundutbildning. Vad gäller civilplikt med grundutbildning görs enligt lagen om totalförsvarsplikt skillnad på civilplikt med grundutbild- ning som är längre respektive kortare än . För att skrivas in till civilplikt med längre grundutbildning än krävs att personen har genomgått mönstring eller särskild antagningsprövning. Inskrivning till civilplikt med kortare grundutbildning än kan göras även efter annan form av utredning. Det samma gäller för inskrivning till civilplikt utan grundutbildning. Den allmänna tjänsteplikten skiljer sig från värnplikt och civilplikt ge- nom att den bara är tillämplig vid höjd beredskap. Någon grundutbild- ning sker inte heller inom ramen för allmän tjänsteplikt. Den omfattande grundutbildningen av värnpliktig och civilpliktig per- sonal har förutsatt ett väl utbyggt mönstrings- och personalredovisnings- system. Dessa verksamheter säkerställs av (härefter benämnt ). I syfte att deras förutsättningar att fullgö- ra värnplikt eller civilplikt ska kunna bedömas är alla totalförsvarsplikti- ga skyldiga att medverka vid föreskriven utredning om sina personliga förhållanden. Sådan utredning kan vara mönstring eller annan utredning. Skyldigheten att genomgå mönstring gäller bara för svenska män. Mönst- ring sker vid . föregås mönstring av en lämplig- hetsundersökning som skickas ut till samtliga svenska ungdomar det år de fyller . För kvinnor finns det ingen skyldighet att svara på frå- gorna i lämplighetsundersökningen. Baserat på svaren i lämplighetsun- dersökningen kallar därefter de mest lämpade männen till mönstring. Antalet personer som skrivs in till värnplikt eller civilplikt bestäms mot bakgrund av de personalbehov som de beman- ningsansvariga myndigheterna har anmält till . Enligt lagen om totalförsvarsplikt ska det antal personer skrivas in till värnplikt och civilplikt som i krig behövs i Försvarsmakten och i det civila försvaret samt för Försvarsmaktens fredstida beredskap. förekommer ingen inskrivning till civilplikt med längre grundutbildning än . Kvinnor kan ansöka om att få genomgå särskild antagningsprövning vilken till förfarandet motsvarar mönstring. Efter att ha genomgått sär- skild antagningsprövning kan kvinnor, om de samtycker till det, skrivas in till värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning än . Sedan lagen om totalförsvarsplikt tillkom 1995 har tillämpningen av den genomgått flera förändringar. Antalet personer som skrivs in till värnplikt eller civilplikt med lång grundutbildning har sjunkit från 32 547 till 4 834 . Utbildning av civilpliktiga med lång grundutbildning har upphört helt. Vidare har andelen män som kallas till mönstring genomgått en kraftig minskning under 20072008. Anledningen är den webbbaserade lämplighetsundersök- ningen som föregår kallelse till mönstring. Denna har gjort att en- dast 16 803 män behövde kallas till mönstring 2007 jämfört med 41 720 under föregående år. Även antalet personer som lagförs för brott mot totalförsvarsplikten har minskat från 156 personer till 88 . Analys av dagens system Totalförsvarsplikten, som den tillämpas , räcker väl till för att förse krigsförbanden med personal. Genom att antalet förband har minskat kraftigt kan personalen i krigsförbanden också omsättas relativt fort. till Försvarsmaktens samtliga uppgifter och till dess sammanlagda behov av personal uppvisar emellertid dagens system ett antal brister. Förband som bemannas av krigsplacerade värnpliktiga kan inte användas fullt ut med mindre än att personalen kallas in till bered- skaps- eller krigstjänstgöring. Förbandens omedelbara tillgänglighet är därför låg. Krigsplacerade värnpliktiga kan inte heller med totalförsvars- plikten som grund användas i Försvarsmaktens internationella verksam- het. Detta har lett till att två parallella förbandsstrukturer har utvecklats inom Försvarsmakten. Värnpliktiga tas ut, utbildas och samövas för att krigsplaceras i krigsförband. Förbanden i utlandsstyrkan och Försvars- maktens beredskapsförband består däremot av soldater som har rekryte- rats på frivillig väg. De värnpliktiga som efter genomförd grundutbild- ning gör internationell tjänst har därför först samövats i ett krigsförband och sedan i ett förband för internationella insatser. Att ha två parallella förbandssystem försvårar Försvarsmaktens möj- lighet till en effektiv personalplanering. Svårigheterna förstärks av att grundutbildningen av värnpliktiga görs nästan uteslutande mot krigsför- bandens behov. Planeringen av utlandsstyrkans och beredskapsförban- dens verksamhet måste göras med detta som utgångspunkt. De två olika förbandsstrukturerna måste i realiteten också ofta dela på materiel och utbildningsresurser. Detta resulterar i stora belastningar för utbildnings- organisationen. Vid vissa förband måste resurser tas från värnpliktsut- bildningen för att den internationella verksamhetens behov ska kunna Detta leder inte bara till bristande övning för krigsförbanden utan även till negativa attityder bland de värnpliktiga som drabbas. Till ovan nämnda svårigheter kommer det allmänna problemet med att ha samma person placerad i två olika förband. Används det ena förbandet kan personalen inte verka i det andra. Dagens system lider också av problem med alltför långa ledtider. Värnpliktiga skrivs av in till relativt specificerade be- fattningar inom Försvarsmakten. Det går mellan mel- lan inskrivning och påbörjad grundutbildning. kan För- svarsmaktens personalbehov ha förändrats. Den befattning som soldaten rycker in till måste då ändras vilket försvårar utbildningsplaneringen och leder till missnöje bland de värnpliktiga som drabbas. Värnpliktiga som har fullgjort grundutbildning utgör den huvudsakliga rekryteringsbasen för Försvarsmaktens internationella verksamhet, för officersyrket och för hemvärnet. Antalet värnpliktiga måste därför vara stort nog för att kunna utgöra en tillräcklig rekryteringsbas till dessa verksamheter. De värnpliktiga som genomgår grundutbildning måste också i tillräcklig utsträckning välja att fortsätta inom Försvarsmakten. Antalet värnpliktiga som tas ut till grundutbildning är relativt li- tet. Hur många som tas ut är knutet till krigsförbandens behov och kan inte styras mot bakgrund av det totala rekryteringsbehovet som finns inom Försvarsmakten. Antalet värnpliktiga som fullgör grundutbildning kan därför fortsätta att sjunka även om ambitionen vad gäller exempelvis internationella insatser eller antalet kontrakterade soldater skulle öka. Viljan bland dagens värnpliktiga att fortsätta inom Försvarsmakten är efter avslutad grundutbildning relativt låg. Till detta finns antagligen flera anledningar. Den enskildes inställning till tjänstgöring ges i dagens system inte fullt genomslag, trots att , enligt kommitténs bedömning, låter den enskildes inställning få så stort genomslag som är möjligt inom ramen för dagens lagstiftning. Den relativt långa tiden mel- lan inskrivning och grundutbildningens början gör också att ett antal personer hinner ändra inställning till engagemang inom Försvarsmakten. Vidare påverkar utbildningens kvalitet den enskildes syn på Försvars- makten som arbetsgivare och även viljan till fortsatt engagemang. Änd- rade befattningar, långa ledtider och brister i utbildningen till följd av en överbelastad utbildningsorganisation är här viktiga påverkansfaktorer. Vissa grupper av värnpliktiga, särskilt bevakningsvärnpliktiga, har också på grund av brister i grundutbildningen visat sig vara speciellt svåra att rekrytera till fortsatt engagemang inom Försvarsmakten. Kommittén kan vidare konstatera att dagens system inte klarar av att rekrytera ett tillräckligt antal kvinnor till Försvarsmakten. och regeringen har framhållit vikten av att andelen kvinnor inom Försvarsmakten ökar. Detta gäller värnpliktiga, officerare, andelen kvinnor i utlandsstyrkan och i hemvärnet. Av de cirka 5 250 personer som skrevs in till värnplikt eller civilplikt med längre grund- utbildning än var ungefär 400 kvinnor. Andelen yrkesofficerare som är kvinnor är . Av hemvärnets personal är kvinnor. Andelen kvinnor i utlandsstyrkan och i beredskapsför- banden är alltjämt låg. Det finns antagligen flera skäl till att Försvarsmakten inte lyckas rekry- tera fler kvinnor. Det främsta skälet är dock enligt kommittén att dagens system gör skillnad mellan män och kvinnor. Så länge denna skillnad består är det svårt att fullt ut uppnå de målsättningar som finns om ett ökat antal kvinnor i Försvarsmakten. Eftersom värnpliktiga som har fullgjort grundutbildning utgör den främsta rekryteringsbasen till offi- cersyrket, för hemvärnet och för personalen i utlandsstyrkan och bered- skapsförbanden får den låga andelen kvinnor som fullgör värnplikt även effekter i dessa delar av organisationen. Dagens system lyckas inte heller ta till vara intresset hos de kvinnor som vill fullgöra värnplikt. Av de drygt 1 500 kvinnor som 2007 ansökte om särskild antagningsprövning, var det bara 365 som slutligen ryckte in till grundutbildning. Av de analyser som har gjorts, drar kommittén slutsatsen att totalför- svarsplikten såsom den är utformad och tillämpas , riskerar att visa sig otillräcklig som rekryteringsbas för soldater till Försvarsmaktens samtliga uppgifter, till hemvärn och till officersyrket. Systemet dras även med inneboende effektivitetsbrister och förekomsten av två separata förbandssystem hämmar personalplaneringen. Kommittén anser också att det kan ifrågasättas om det är rimligt att under hot om straffansvar kalla in unga människor till tjänstgöring när det nationella försvarets behov av soldater är så pass begränsat. Den framtida skyldigheten att fullgöra värnplikt och civilplikt Kommittén föreslår att skyldigheten för totalförsvarspliktiga att fullgöra värnplikt och civilplikt görs beroende av att regeringen med hänsyn till försvarsberedskapen föreskriver om det. Försvarsmaktens soldatförsörj- ning görs då, så länge försvarsberedskapen tillåter det, oberoende av bestämmelserna om värnplikt. Lagen om totalförsvarsplikt bibehålls dock och kan vid behov tillämpas fullt ut. Regeringen ges också ett stort utrymme i sin bedömning av när detta är nödvändigt. Det krävs inga formella omständigheter, såsom exempelvis höjd beredskap, för att skyl- digheten att fullgöra värnplikt och civilplikt åter ska kunna tillämpas. Det går enligt kommittén inte att förutse under vilka omständigheter pliktsystemet åter kan komma att behöva tas i bruk. Hur personalbehovet i en sådan situation kan se ut går inte heller att förutse. Att kön skulle vara en avgörande faktor är emellertid enligt kommittén en helt orealis- tisk tanke. Om pliktsystemet åter måste tillämpas måste ansvariga myn- digheter ha största möjliga handlingsfrihet vad gäller att ta ut de bäst lämpade personerna till tjänstgöring. Kommittén föreslår därför att skyl- digheten att fullgöra värnplikt och civilplikt med längre grundutbildning, när den tilllämpas, även ska omfatta kvinnor. Kommittén föreslår vidare att militär personal som har rekryterats och utbildats på frivillig grund vid behov ska kunna tas i anspråk med plikt. Detta är nödvändigt för att kunna trygga totalförsvarets behov av personal vid exempelvis en förändring i det säkerhetspolitiska läget. Även fortsättningsvis ska dock gälla att ingen ska kunna åläggas att full- göra värnplikt utan att först ha skrivits in för detta. För att fullgöra bered- skapstjänstgöring och krigstjänstgöring måste en totalförsvarspliktig också ha krigsplacerats. Kommittén föreslår därför att en totalförsvars- pliktig som har fullgjort annan militär utbildning eller tjänstgöring än vad som anges i lagen om totalförsvarsplikt ska kunna skrivas in för värn- plikt, att värnplikt för denna grupp inte ska behöva inledas med grundut- bildning och att den som genom frivillig militär utbildning eller tjänstgö- ring har erhållit tillräckliga kunskaper och färdigheter för en krigsuppgift ska kunna krigsplaceras i en befattning eller i en viss verksamhet. mittén förslår också att inskrivning för värnplikt utan grundutbildning ska kunna ske utan att den enskilde först behöver genomgå mönstring. Ett tillräckligt bedömningsunderlag för inskrivning kommer att finnas från den enskildes tjänstgöring inom Försvarsmakten. Den framtida skyldigheten att medverka vid föreskriven utredning om sina personliga förhållanden Kommittén föreslår att skyldigheten för totalförsvarspliktiga att genomgå mönstring liksom skyldigheten att fullgöra värnplikt och civilplikt görs beroende av att regeringen med hänsyn till försvarsberedskapen föreskriver om det. När den tillämpas ska skyldigheten att genomgå mönstring omfatta både kvinnor och män. Bestämmelserna om skyldighet att medverka till annan utredning bör enligt kommittén vara tillämpliga . bestämmelserna om annan utredning bör, i samband med att det övriga pliktsystemet inte används, ta sin utgångspunkt i den webbenkät som i dag föregår mönstring och föreslås administreras av . övriga delar av pliktsystemet åter ska tas i bruk kan detta komma att behöva göras snabbt. Genom att ålägga totalförsvarspliktiga en ständig uppgiftsskyldighet finns alltid ett tillräckligt informationsunderlag om vilka totalförsvarspliktiga som vid behov är bäst lämpade att kalla till Detta garanterar att pliktsystemet vid behov kan tas i bruk med kort varsel. Eftersom insamlandet inte kräver någon personlig instäl- lelse innebär det minsta möjliga inskränkning för den enskilde. Ansvarig myndighet för rekrytering, tester och uttag av personal på Kommittén föreslår att Försvarsmakten ska vara huvudman för rekryte- ring av de soldater och sjömän som ska tjänstgöra på frivillig grund. Huvudmannaskapet innefattar ansvar för marknadsföring, urval och Försvarsmakten ska även besluta om vilka tester som ska föregå en frivillig militär utbildning. Förslaget innebär att ansvaret för det militära försvarets personalförsörjning, till skillnad från när det är uppdelat mellan Försvarsmakten och , kommer att fokuse- ras till en myndighet. bör Försvarsmakten åläggas att från köpa sådana tester som måste föregå urval av personer som ska antas till en grundläggande militär utbildning. bör utvärderas efterhand. En frivillig militär utbildning