prop · GX03238 · 2010-07-14 00:00:00 — Bland de underlag som tas fram om den tätortsnära naturen kan nämnas Skogssty- relsens arbete med att identifiera skogar med höga sociala värden, vilket sker i samverkan med kommuner, markägare, föreningsliv och andra aktörer. Det nya programmet för lokala naturvårdsprojekt () som in- leddes 2010 bör vara ett bra verktyg för att gynna den tätortsnära naturen i olika avseenden, såväl när det gäller utveckling och skötsel som skydd. Planering för särskilda aktiviteter cykling och ridning Vi bedömer att avtal eller andra lösningar för samutnyttjande av annans mark för vissa typer av friluftsverksamheter är viktiga för att främja möj- ligheter till ett tätortsnära friluftsliv. Valet av cykeln vid transport till den tätortsnära naturen bör underlät- tas. Fler cykelbanor eller leder är önskvärda. De kommunala grundcykel- näten bör kunna utvecklas mer mot just intressanta målpunkter för fri- luftslivet. För att detta ska lyckas krävs ett tämligen sammanhängande cykelvägnät, där även målpunkter för friluftslivet beaktas. För den dagliga transporten i och kring våra tätorter saknas ofta upp- ställningsplatser av rimlig kvalitet och säkerhetsgrad. Effektiviteten och flexibiliteten skulle kunna öka väsentligt om cykeln under en del av resan kunde medföras på allmänna färdmedel. Häst- och ridverksamheter ökar i landet. Trycket på allemansrätten när det gäller ridning är stort. rider mer än 200 000 personer i och antalet företag som arrangerar turridning ökar. Det är en positiv ut- veckling, men risken för markskador och konflikter med markägare och besökare i grönområden ökar. Det är viktigt med tydlighet och förutsägbarhet när det gäller var häst- arna lämpligen kan vistas, men också var de kan framföras. Detta är sär- skilt angeläget i den kommunala översiktsplaneringen, inte minst för tät- ortsnära områden. Hästföretagare behöver veta i vilka områden de kan etablera sig och utveckla sina verksamheter, exempelvis var det är lämp- ligt med stall och hagar och hur lämpliga ridvägar ansluter till dessa. Kommunen kan också genom god planering bidra till att människor inte störs av hästverksamheten och att negativ påverkan på miljön undviks. Som ovan nämnts är ett annat område med behov av utvecklingsarbete metoder för en genomtänkt trafikplanering som beaktar risken för olyck- or mellan hästar och trafik. Kommuner kan även behöva samarbeta med varandra och på länsnivån. Hästar förekommer också i trafiksituationer Prop. 2009/10:238 som är direkt olämpliga både för ryttare, kuskar och andra trafikanter. Hästhållning har på många ställen medfört konflikter mellan olika in- tressenter, såsom hästägare, privata markägare, vägsamfälligheter, kom- muner och andra offentliga markägare. Avtal eller andra lösningar för samutnyttjande av annans mark för bl.a. hästverksamheter behöver ut- vecklas även inom mer tätbebyggda områden. En vidareutveckling be- höver ske av avtalsvillkor för samutnyttjande, som kan förena önskemål om nyttjande av mark med krav på att marken inte skadas. Kompetens- utveckling om bl.a. markanvändning och allemansrättens innebörd kan bidra till ett bättre fungerande system. driver ett nätverk för att diskutera och lyfta upp viktiga frågor om hästar i planeringen. Det görs framför allt för att bidra till bättre kunskapsunderlag om spridningsvägar av hästallergener och i förlängningen bättre underlag för planering av hästverksamheter. I nätverket deltar , , Folkhälsoinstitu- tet, Kommuner och Landsting, , hästnäringens organisationer och forskare inom området. 4.7Landsbygdsutveckling och hållbar regional tillväxt Regeringens bedömning: natur utgör en stor tillgång för såväl inhemska som utländska besökare. Friluftsliv och natur-, kultur- och landsbygdsturism har stor och ökande betydelse för ett livskraftigt näringsliv i hela landet, landsbygdsutveckling och regional tillväxt. Skälen för regeringens bedömning Intresset för friluftsliv och turism en resurs för landsbygden Sambanden mellan natur- och kulturmiljö, landskap, friluftsliv och hälsa har lyfts fram alltmer . Natur- och kulturlandskapet utgör en bas och grundförutsättning för friluftslivet. Landskap kopplat till hälsa handlar inte bara om fysisk hälsa utan lika mycket om psykiskt välbe- finnande. En majoritet av befolkningen bor i tätorter, men anspråken på lands- bygdslandskapet har inte minskat; de har däremot antagit nya former. Natur- och kulturmiljöer, historiska platser och landskap, och agrara, är viktiga samhällsresurser som bidrar till människors livskvalitet och ökat engagemang för den egna miljön. Attraktiva miljöer lockar människor i olika livssituationer och med olika bakgrund, ger större mångfald i befolkningssammansättningen och ökar möjligheten till möten mellan olika människor och flera kulturer. landsbygder är viktiga för hela vårt lands framtid. Genom det engagemang och den utvecklingskraft som finns på landsbygderna skapas förutsättningar för tillväxt i hela landet. Landsbygderna är rika på naturresurser och på före- tagsamma människor. Här erbjuds också goda boendemiljöer och natur- och kulturvärden som uppskattas av både svenskar och besökare från andra länder. Nytänkande och entreprenörskap, exempelvis inom natur- turism, skapar nya möjligheter för boende, företagande och utveckling av I av omställning har landsbygderna också en avgörande roll för utvecklingen av ett hållbart samhälle. Regeringen har i sitt arbete lyft fram de resurser och möjligheter som landsbygdsområden har men också de utmaningar de står inför. presenterade regeringen till En strategi för att stärka utvecklingskraften i landsbygder (skr. 2008/09:167). I strategin slår regeringen fast sin syn på landsbygder som en viktig ut- vecklingsresurs, vad gäller såväl generella frågor som olika sakområden. Dessutom summeras de konkreta åtgärder som regeringen har genomfört. Vidare redovisas ett antal förslag som lagts fram i form av utredningsdir- ektiv, myndighetsuppdrag och andra regeringsbeslut. Skrivelsen placerar också in en del befintliga åtgärder i ett strategiskt landsbygdssamman- hang. I strategin tas viktiga frågor upp som berör bl.a. naturturism. Sedan skrivelsen presenterades har regeringen fattat en rad strategiska beslut och tagit många initiativ för att ge landsbygderna bättre förutsättningar för boende och företagande. Arbetet har varit inriktat på konkreta åtgär- der inom en mängd olika områden med syfte att möjliggöra för männi- skor att leva, arbeta och starta företag i landsbygdsområden. Viktiga strategier och program för att stärka landsbygdsområden och som har inverkan på friluftsliv och natur- och kulturturism är bl.a. Sveri- ges landsbygdsprogram 20072013, strukturfondsprogrammen, program- met för Europeiska fiskefonden och de regionala utvecklingsprogrammet (RUP). landsbygdsprogram 20072013 är det viktigaste instrumentet för att stärka landsbygdernas utvecklingsförutsättningar. Under sjuårs- perioden omfattar programmet i offentliga medel. Till detta kommer i privata medel. Programmet innehåller cirka 30 åtgärder varav flera har en direkt eller indirekt betydelse för utvecklingen av friluftslivet. Till de indirekta åtgär- derna hör de som har en koppling till jord- och skogsbruket. Exempel på detta är investeringsstöd för jordbruksföretag, ersättningar för att bevara ett öppet och varierat odlingslandskap t.ex. genom, restaurering och sköt- sel av betesmarker och slåtterängar, anläggning av våtmarker etc. Till de mer direkta åtgärderna hör de som verkar för diversifiering och förbättrad livskvalitet på landsbygden. Inom detta område finns cirka 5 370 miljo- ner kronor tillgängliga för investeringar i företag och för projekt som syftar till att förbättra förutsättningarna för företa- gande och boende på landsbygden. Programmet för Europeiska fiskerifonden omfattar i offentliga medel. Programmets åtgärder syftar till att främja en hållbar miljö och naturliga fiskbestånd, en lönsam fiskerinäring som även kan gynna sysselsättning på landsbyg- den. Sammantaget har åtgärderna betydelse för landsbygdens utveckling och möjligheterna till att nyttja en viktig naturresurs, fisken, såväl i näringsverksamhet som i friluftslivet. Det regionala utvecklingsprogrammet (RUP) utgör en samlad strategi för ett eller flera läns regionala tillväxtarbete. Det syftar till att binda samman olika planeringsprocesser med betydelse för en hållbar regional utveckling och underlätta samverkan mellan län. Strukturfonderna är de främsta verktygen för Europeiska unionens sammanhållningspolitik. av offentliga och privata medel fördelas genom åtta regionala struktur- Prop. 2009/10:238 fondsprogram till projekt i alla delar av . Programmen skapar förutsättningar för att ta till vara det engagemang och den kunskap som finns lokalt och regionalt samt möjliggör gemen- samma insatser som stärker landsbygdernas utvecklingskraft. Natur- och kulturlandskapet utgör bas och grundförutsättning för natur- och kultur- turismen. De värden och resurser som finns i landskapet för turismen, såväl kulturvärden som naturvärden, kan bidra till den regionala utveck- lingen på ett bättre sätt om de behandlas med en helhetssyn än om de be- handlas som separata resurser (se vidare nedan). Turistpolitiken utgår från två perspektiv ett Sverigefrämjande och ett näringsfrämjande perspektiv. Målet är att ska ha en hög attrak- tionskraft som turistland och en långsiktig konkurrenskraftig turistnäring, som bidrar till hållbar tillväxt och ökad sysselsättning i alla delar av landet (prop. 2004/2005:56). Ansvaret för det Sverigefrämjande perspektivet har , som ägs till hälften av staten genom och till hälft- en av svensk besöksnäring genom . VisitSweden är ett kommunikationsbolag för svenska destinationer och varumärket utomlands. Hållbar utveckling är ett av bolagets strategiska områden. Bo- laget verkar för hållbar turism som attraherar besökaren och motiverar besöksnäringen att välja hållbara lösningar. VisitSweden har 150 miljo- ner kronor i anslag från staten . har regeringens uppdrag att utveckla det näringsfrämjan- de perspektivet i turistpolitiken. arbetar nationellt med sta- tistik, analys och kunskapsutveckling för att främja tillväxt inom rese- och turistnäringen. arbetar också med att integrera turist- näringen i det regionala utvecklingsarbetet men genomför också insatser med nationell inriktning inom exempelvis affärsutveckling av natur- och kulturnära turism. En attraktiv natur är en grundförutsättning för den del av turistnäringen som baseras på natur, kultur och landskapsbild, dvs. natur- och kultur- turismen. Den svenska naturen i allmänhet och de skyddade områdena i synnerhet utgör en tillgång med stora utvecklingsmöjligheter. Det är vik- tigt att fortsätta underlätta och stimulera en ökad naturturism som de skyddade områdenas natur- och kulturvärden bevaras. Naturturism omfattar människors aktiviteter när de vistas i naturområden utanför sin vanliga omgivning. Tillgänglig statistik (, 2009) visar att turismen i omsätter vilket motsvarar knappt 160 000 syssel- satta. De svenska hushållens turismkonsumtion i överstiger och totalt utgör turistnäringen av BNP. till utvecklingen ökar den utländska konsumtionen i mer än den inhemska. Några motsvarande uppgifter för natur- turismen finns inte. Däremot finns det gott om indikationer, från såväl olika organisationer som forskare, på naturturismens allt större betydelse. Internationella uppskattningar gör gällande att turism till naturområden har vuxit från av all turism till ungefär tjugo procent , och att den globala natur- turismen omsätter åtminstone . Vidare uppskattas att äventyrs- och ekoturism utgör två (av sammanlagt fem) produktområden som kommer att ha den största tillväxten under 2000- talets inledande decennier. Syftet med ekoturism är att ta hänsyn till den lokala miljön och befolk- ningen för att få en hållbar turismutveckling. I mångt och mycket betyder det att man försöker ta hänsyn till både ekologiska och ekonomiska aspekter . Det betyder inte automatiskt att det handlar om natur- turism utan kan egentligen innefatta olika slags turism som har ambitio- nen att vara ekonomiskt och ekologiskt hållbar. I de allra flesta fall för- knippas dock ekoturismen med naturupplevelser. Därför är också eko- turism en del av naturturismen och kan också vara ett exempel på kom- mersiellt organiserat friluftsliv. Ett exempel på en organisation som är tydligt inriktad mot ett kommer- siellt friluftsliv är med cirka 300 med- lemsföretag. Föreningen är en politiskt oberoende, icke-kommersiell organisation med säte i . Föreningens syfte är att främja eko- turism i och internationellt. Föreningen arbetar för att termen "ekoturism" behåller en väl avgränsad innebörd av hänsynstagande och kunskapsutvecklande kvalitetsturism, så som den framställs i dokumentet . Det vill säga varsamhet, naturskydd, lokal nytta och småskalighet. Enligt föreningen ska ekoturismen användas som verk- tyg för en hållbar utveckling såväl i som internationellt, t.ex. i glesbygder och i biståndsverksamhet. Kvalitetsmärket Naturens Bästa är ett kvalitetssäkringssystem som samlar naturresor från arrangörer av svensk ekoturism. Bakom Naturens Bästa står som huvudman i samarbete med och . Beteckningen Naturens Bästa blev den första nationella kvalitetsmärkningen av ekoturism på det norra halvklotet. Detta möjliggjordes bl.a. med stöd från det förra svenska landsbygdsutvecklingsprogrammet 20002006. Systemet sjösat- tes under FN:s internationella ekoturismår 2002. För arrangörer av upplevelseturism i svensk natur är Naturens Bästa på väg att bli en framstående marknadsföringskanal till både svenska och utländska kunder. reviderades kriterierna för märknings- perioden 20062010. Utifrån praktisk erfarenhet kompletterades, förtydligades och förbättrades kraven. Dessutom tillkom nya specialkrav för bl.a. viltskådning. finns drygt 180 produkter och arrangemang som är kvalitets- säkrade med Naturens Bästa. Upplevelse- och äventyrsturism blir allt populärare. Många köper färdiga upplevelsepaket vilket ställer stora krav på leverantören av en tjänst både företaget och guiden att leverera säkra tjänster. Enligt produkt- säkerhetslagen (2004:451) ska varor och tjänster som tillhandahålls av näringsidkare vara säkra. En tjänst är säker om den vid normal eller rim- ligt förutsebar användning inte för med sig någon eller låg risk för människors hälsa och säkerhet. Många friluftsaktiviteter medför olika former risker och konsumenten eller deltagaren har ett ansvar för sitt eget uppträdande och för att följa de instruktioner som finns samt lämna korrekt information om sina egna förutsättningar att delta i aktiviteten. är tillsynsmyndighet för produktsäkerhetslagen som alltså tillämpas på tjänster som dessa men har ingen föreskriftsrätt för säkra tjänster. De verktyg som finns till hands i förebyggande syfte är branschöverenskommelser, allmänna råd, vägledning och informations- insatser. Tillsynsarbetet utförs ofta i form av marknadskontroller. Konsu- mentverket har inlett ett arbete för att tillsammans med friluftsorganisa- tioner arbeta fram en gemensam syn för det förebyggande säkerhetsarbe- tet och utarbeta en god sed för turistbranschen. har för avsikt att samla kommersiella aktörer för ett likadant arbete. har även tagit fram information till lärare på natur- bruksgymnasier och till utbildningsanordnare av fritidsledare och även- tyrs- och fjällguider. Syftet är att de som utbildas ska få kunskaper i systematiskt säkerhetsarbete som de sedan kan använda i sin yrkesutöv- ning. För några få branscher finns standarder t.ex. för utbildning av fritids- dykare. Även för byggande, drift och underhåll av äventyrsbanor finns en standard. Inom det europeiska standardiseringsarbetet pågår också arbete för standarder inom turism. ser mycket positivt på arbetet med dels certifiering av naturguider, dels certifiering enligt fjälledarnormen. När certifieringen av dessa två typer av guideutbildningar har ackrediterats ökar möjlig- heten för att tydliggöra tolkningen av begreppet säker tjänst för vissa branscher. Dessa har två syften, dels att ta bort farliga varor och tjänster från marknaden, dels att skapa en för företagarna jäm- ställd marknad. Många landsbygder har goda tillgångar i form av kultur, kulturarv och natur- och kulturmiljöer som utgör viktiga resurser för de kulturella och kreativa näringarna. Historiska miljöer är även en tillgång för företag inom kreativa näringar som arkitektur, design, konstnärliga verksamhe- ter, utveckling och forskning inom t.ex. IT och andra områden. En hand- lingsplan för att utveckla kulturella och kreativa näringar presenterades . Till handlingsplanen knyts en satsning på för åren 20102012. Syftet med handlingsplanen är att skapa goda förutsättningar för entreprenörer och företagare inom kulturella och kreativa näringar att utveckla sina affärsidéer och företag samt förbättra lönsamheten. In- satserna i handlingsplanen ska utgå från de kulturella och kreativa entre- prenörernas behov och möjligheter. Förbättrade förutsättningar för entre- prenörer inom kulturella och kreativa näringar har potential att öka lands- bygdernas tillväxt och därigenom bidra till ökad svensk konkurrenskraft. Inom landsbygdsprogrammet finns möjligheter att stödja bevarande och uppgradering av natur- och kulturarvet. Budgeten för den i samman- hanget mest aktuella åtgärden uppgår för perioden 20072013 till Prop. 2009/10:238 119 miljoner kronor inklusive svensk offentlig medfinansiering. med har det inom åtgärden beviljats i stöd till 93 projekt. Av dessa är drygt hälften sådana som har bäring på utveckling och restaurering av natur- och kulturarvet inklusive restau- rering av kulturbyggnader. Intresset och potentialen för friluftsliv i nordligaste är stort. In- tresset för samisk turism är ansenligt men utbudet är fortfarande relativt begränsat men bedöms ha en minst lika stor utvecklingspotential som andra liknande friluftsbaserade verksamheter i . Samisk turism kan beskrivas som turism som bedrivs med ett förhållningssätt som ska skapa kunskap och förståelse för samernas kultur, näringar och livsmiljö under samisk ledning. Utgångspunkten är samiska värderingar och lev- nadssätt. Samisk turism är en delvis kontroversiell fråga inom det samiska sam- hället. Det finns en risk för konflikt mellan rennäringen och besöks- näringen och det finns även en tendens att i vissa fall exploatera den sam- iska kulturen på ett oönskat sätt. Trots den inneboende motsättningen har en tillväxt och produktutveck- ling skett . Fler unga samer ser besöksnäringen som en möjlighet, ett sätt att på samiska villkor bedriva turism, sprida informa- tion om samisk kultur och näringar och skapa sig en inkomst för att kunna leva kvar på landsbygden. Det har också visat sig att det ökade intresset för friluftsaktiviteter med samisk guidning kan öppna upp möj- ligheterna att utnyttja traditionella samiska kunskaper och sedvänjor, såsom att ta i bruk samiska vandringsleder, att levandegöra gamla sam- iska jakt- och fisketraditioner eller att tämja och klövja renar. Fritidsfiske är en av de vanligaste och mest uppskattade friluftsaktivite- terna i . De viktigaste motiven för fritidsfisket är avkoppling från vardagen, naturupplevelser, social gemenskap med familj och vänner samt fångst till det egna hushållet. Försäljning är förbjuden. har stora möjligheter till fritidsfiske och fisketurism. Mer än två- kust med öar och skärgårdar, tusentals mil av vattendrag, de , , , och samt ytterligare knappt 100 000 sjöar ger varierande möjligheter för den som vill fiska för rekreation och till husbehov. Det svenska fritidsfisket har stor betydelse för friluftsliv, rekreation och turistnäring. Omkring en miljon svenskar, av alla , fiskade . genomförde svenskarna totalt cirka 14 miljoner fiskedagar. Fritidsfiske är därför en viktig del av det svenska friluftslivet och en starkt bidragande faktor till att människor kommer ut i naturen. Sportfiskare engagerar sig också ofta i vård av fiskevatten. Cirka 100 000 sportfiskare deltar i det ideella fiske- vårdsarbetet och lägger tillsammans ner 775 000 oavlönade arbetsdagar Sportfiske är på så sätt en viktig faktor för att de miljömål som kopplar till vattenmiljöer kan uppnås. Enligt svensk fiskerilagstiftning är allt fiske som inte sker med stöd av yrkesfiskelicens eller enskild rätt att beteckna som fritidsfiske. Detta fiske kan bedrivas såväl med handred- skap som med en begränsad mängd redskap av annan typ, i första hand nät och burar. Termen sportfiske brukar användas för fisket som sker med handredskap. Enligt företagande i (Finfo 2008:2) fanns det drygt 1 300 företag med helt eller delvis fritidsfiskerelaterad verksamhet och de hade en sammanlagd om- sättning på . En uppföljningsstudie visar dock att den verkliga omfattningen troligtvis är den dubbla. Vi bedömer att fritidsfisket är av såväl samhällsekonomiskt som folk- hälsomässigt intresse. Rätt förvaltat och utfört rör det sig om ett förhållandevis skonsamt fiske vad gäller fiskbestånden. Det bidrar även till sysselsättning och utveckling av företagande i glesbygd och i kustnära samhällen. Naturupplevelsen ger förutom ökat välmående även ett ökat miljöintresse hos många utövare. Förutsättningarna för fisketurism och fritidsfisket i landsbyg- der ska tas till vara, bl.a. genom en god och ändamålsenlig fiskevård. Regeringen har i budgetpropositionen (prop. 2009/10:1 Uo23) angett att det är angeläget att utifrån en långsiktig plan fort- sätter att utveckla fritidsfiske och fisketurism. Även propositionen En sammanhållen svensk havspolitik (prop. 2008/09:170) lyfter fram dessa områden. har fått i uppdrag att i samverkan med berörda myndigheter och intresseorganisationer utveckla en långsiktig plan för fritidsfiske och fisketurism. I regeringens skrivelse Åtgärder för levande hav (skr. 2009/10:213) betonar regeringen vidare behovet av ökad data- insamling och kunskapsuppbyggnad om svenskt fritidsfiske och fritids- fiskebaserat företagande. Vi betraktar viltstammarna som en viktig resurs som ska nyttjas och för- valtas på ett långsiktigt hållbart sätt. I finns goda förutsättningar att ägna sig åt jakt. Jakten och viltvården har numera sin största betydelse som rekreationskälla och är en viktig del i naturvården. I uppgår antalet jägare till cirka 270 000 personer (14 000 kvinnor och 256 000 män). De flesta av dessa har jakten som ett fritidsintresse och ser den som en friluftsaktivitet, ett sätt att både komma ut i skog och mark och umgås socialt med andra jaktintresserade. För en del jägare bidrar jakten även till försörjningen. Jakten har traditionellt sin främsta förankring utanför större tätorts- områden. Spridningen i ålder bland dem som utövar jakt som friluftsakti- vitet är stor, vilket tyder på att denna typ av jakt är öppen för alla åldrar. Jakt är också en aktivitet som bedrivs av personer i alla inkomstnivåer. Det totala antalet jaktdagar i landet beräknas uppgå till nära sju miljo- ner . Till detta ska läggas de drygt en miljon dagar som landets jägare ägnar åt olika viltvårdsinsatser som t.ex. viltinventering och att skapa fodermiljöer. De flesta som bedriver jakt har svensk jägarexamen och betalar viltvårdsavgift genom att lösa ett jaktkort. Medlen används till bl.a. viltvård och information i jaktliga frågor. 2009/10:238 examen ger en god grundförståelse för jakten som friluftsaktivitet, jakt- bara och fredade arter, jaktlagstiftning och vett och etikett vid aktiviteter i naturen. Regeringens bedömning: Skyddade områden såsom nationalparker, naturreservat och kulturreservat är en tillgång för friluftslivet och bör göras tillgängliga för besökare där så är lämpligt. Vid sidan av skötsel för att bevara natur- och kulturvärden är skötsel och förvaltning inrik- tad mot rekreation och tillgänglighet av stor vikt. Skälen för regeringens bedömning: Naturområden kan skyddas lång- siktigt med stöd av bestämmelserna om områdesskydd i 7 kap. miljö- Exempel på viktiga former för områdesskydd är nationalparker,