prop · GY031d9 · 2010-10-12 00:00:00 — Lagen (2008:962) om valfrihetssystem (LOV) trädde i kraft och gäller i den kommunala sektorn för tjänster inom hälsovård och socialtjänst. Syftet med lagstiftningen är att underlätta för kommuner och landsting att ge den enskilde möjlighet att välja utförare inom äldreomsorgen, inom stödverksamhet för personer med funktionsnedsättning samt inom hälso- och sjukvården. Fritt val enligt LOV innebär ökade möjligheter för brukare att bestämma vem som ska utföra tjänsten. Detta leder till ökad konkurrens och underlättar för små och medelstora företag att erbjuda tjänster inom dessa områden. Med valfrihetssystem avses ett förfarande där den enskilde har rätt att välja den leverantör som ska utföra en tjänst och som en upphandlande myndighet godkänt och tecknat kontrakt med. Den upphandlande myndigheten behöver inte 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 tillämpa samma valfrihetssystem inom alla berörda områden. Lagen om valfrihetssystem bygger på principen att den upphandlande myndigheten som huvudman för verksamheten har ansvaret för att tjänsterna tillhandahålls brukaren eller invånaren i enlighet med gällande lag. Den upphandlande myndigheten tecknar ett offentligt kontrakt med ett antal leverantörer. Kontraktet innehåller ekonomiska villkor och avser tillhandahållande av en tjänst. Den enskilde brukaren eller invånaren bestämmer därefter vilken av dessa leverantörer som ska tillhandahålla tjänsten. Det finns således ett offentligt kontrakt mellan den upphandlande myndigheten och leverantören (se vidare avsnitt 7.4.2). Inom ramen för strategin har en rad projekt genomförts på nationell, regional och nivå för att förbättra förutsättningarna för öppna jämförelser. har regeringen dessutom stärkt insatserna genom att samla arbetet med öppna jämförelser i i ett strategiskt uppdrag till . Uppdraget omfattar utvecklingen av öppna jämförelser inom alla verksamhetsområden och ska genomföras i samverkan med Kommuner och Landsting. ska vidareutveckla indikatorer på kvalitet, resultat och effektivitet samt öka tillgången på data, vidareutveckla terminologin samt publicera jämförelser och analyser av resultaten på ett lättillängligt sätt. I enlighet med uppdraget har 8.4.3Kunskaps- och kvalitetsutveckling utarbetat en femårig handlingsplan för arbetet Regeringen anser att uppföljningen av spelar stor roll för att säkerställa att brukaren ges möjlighet till delaktighet och självbestämmande. En systematisk uppföljning och jämförelser av kvalitet, resultat och effektivitet är även ett kraftfullt verktyg för kvalitetsförbättring. Jämförelserna ger beslutsfattare, profession och brukare insikter i hur fungerar och kan förbättras. De synliggör bra och dåliga prestationer, vilket skapar ett förändringstryck. har haft regeringens uppdrag att utveckla öppna jämförelser inom vården och omsorgen om äldre och har presenterat öppna jämförelser av kvalitet inom kommunernas vård och omsorg om äldre i Äldreguiden och i två rapporter. Kommuner och Landsting har också publicerat tre öppna jämförelser över äldres vård och omsorg. presenterar även öppna jämförelser inom den kommunalt bedrivna missbruks- och beroendevården. fattade regeringen beslut om en samlad Nationell strategi för kvalitetsutveckling genom öppna jämförelser inom socialtjänst och hälso- och sjukvård. Syftet med strategin är att öka öppenheten om och vårdens resultat, för att underlätta fria val, styrning och för att driva på kvalitets- och effektivitetsutveckling. Strategin anger fyra utvecklingsområden. Infrastruktur för datafångst, öppna jämförelser och snabbt tillgängliggörande av insamlad data, analyser av redovisat läge liksom stöd till en aktiv med att nå målet att det ska finnas tillgängliga, aktuella, ändamålsenliga och tillförlitliga kunskapsunderlag i form av öppna jämförelser av data som stödjer fria val, nationella såsom verksamhetsnära beslut, förbättringsarbete och granskning av och hälsosjukvårdens hemsjukvård. För att öppna jämförelser ska kunna fungera som ett kraftfullt verktyg i kvalitets- och effektivitetsutvecklingen behövs enligt betänkande (SOU 2009:32) författningsförändringar. För att möjliggöra öppna jämförelser behövs också ytterligare satsningar på teknik och infrastrukturer i syfte att förbättra tillgången och aktualiteten av data. Därför har regeringen bl.a. utvecklat den nya e- hälsostrategin Nationell eHälsa. Regeringen har även stöttat huvudmännen i arbetet att bygga upp såväl kompetens som stödstrukturer för att möjliggöra verksamhetsutveckling i praktiken och har bl.a. intensifierat arbetet på området genom flera större satsningar i överenskommelser med Kommuner och Landsting (se vidare avsnitt 7.4.6). Plattform för att utveckla en evidensbaserad praktik i brukare har rätt till insatser av god kvalitet som bygger på bästa tillgängliga kunskap. För att mer effektivt stödja i att utveckla en kunskapsbaserad praktik har regeringen infört nya former för det nationella stödet. Målet är att fortlöpande kunna 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 garantera lagstiftningens krav på en god kvalitet i sett ur ett brukar- och medborgarperspektiv. har en plattform utarbetats som anger inriktningen för det fortsatta arbetet med överenskommelser mellan regeringen och Kommuner och Landsting om samordnade och långsiktiga insatser till stöd för en evidensbaserad praktik i . Syftet med arbetet är att öka effektiviteten i statens bidrag till huvudmännens arbete med kunskapsutveckling och kunskapsimplementering. I en plattformsöverenskommelse konkretiseras hur framtida överenskommelser mellan regeringen och Kommuner och Landsting ska beredas och följas upp. För detta ändamål har en nationell samrådsgrupp bildats där, förutom representanter för , och och Kommuner och Landsting, även representanter för brukar- och pensionärsorganisationer, Famna, Vårdföretagarna, universitet och högskolor samt FoU Välfärd ingår. För att stödja utvecklingen av en evidensbaserade praktik i ska framtida överenskommelser formulera långsiktiga mål, identifiera strategiska utvecklingsområden samt fastställa gemensamma åtaganden och prioriteringar mot bakgrund av den ansvarsfördelning som finns mellan stat och huvudmän. Insatserna som parterna kommer överens om i framtida avtal på socialtjänstområdet ska samordnas och ske utifrån gemensamma prioriteringar på nationell, regional respektive lokal grund. Den nationella samrådsgruppen ska bereda och kontinuerligt följa upp överenskommelserna. Överenskommelser om utvecklingsarbete inom äldreomsorg och missbruksvård Inom ramen för arbetet för en evidensbaserad praktik har regeringen och Kommuner och Landsting slutit en treårig överenskommelse om utvecklingsarbete genom Program för en god äldreomsorg. En del i det arbetet är att initialt stödja huvudmännens arbete med att bygga upp regionala strukturer för kunskapsutveckling inom äldreomsorgen. På missbruksområdet har pilotprojektet redan byggt upp regionala strukturer/nätverk för stöd till implementering av nationella riktlinjer inom missbruksvården. Enligt överenskommelsen om arbetet med att utveckla en evidensbaserad praktik bör huvudmännen samordna och utveckla de framtida regionala strukturerna med tanke på att stödja hela (se vidare avsnitt 7.6). Tillgänglig och säker information inom vården och omsorgen Nationell eHälsa strategin för tillgänglig och säker information inom vård och omsorg. Förutom regeringen och står också Kommuner och Landsting, Vårdföretagarna och FAMNA bakom strategin. Syftet med strategin är att förbättra informationshanteringen inom hälso- och sjukvården och genom att skapa förutsättningar för samverkande och användarvänliga IT-system. Strategin inriktas i huvudsak på att skapa synliga och konkreta förbättringar för såväl individen, vård- och omsorgspersonal som beslutsfattare. har regeringen avsatt inom ramen för program för en god äldreomsorg för att utveckla informationshanteringen inom . Målet är att skapa en organisation för erfarenhetsutbyte och samverkan kring IT-stöd av gemensamt intresse, som möjliggör för kommunerna oavsett storlek, att utveckla verksamheterna inom vård och omsorg genom IT-stöd. Medlen utges inom de prioriterade områdena regional samverkan, informationsstruktur och teknisk infrastruktur. Utveckling av data och indikatorer Socialtjänststatistiken är ett viktigt underlag för öppna jämförelser. pågår ett utvecklingsarbete inom för att säkerställa att socialtjänststatistiken bättre speglar förändringar i verksamheter, samt kan utgöra underlag för jämförelser av kvalitet och effektivitet. Statistiken bör även kunna svara på frågor om individers funktionstillstånd och/eller orsaker till insatser, vilka insatser som ges men även insatsers omfattning, kostnader, resultat, effektivitet och kvalitet. För att kunna kvalitetsutveckla verksamheter genom öppna jämförelser behöver personnummerbaserad statistik införas inom ett flertal områden. Det krävs också insamling av data som redovisar öppna, ej biståndsbeslutade insatser samt insamling och utveckling av data om kvalitet. Detta förutsätter en väsentlig utbyggnad av officiell statistik samt en utveckling av kommuners dokumentations- och IT-system. Därför har regeringen gett i uppdrag att inom ramen för öppna jämförelser utveckla tillgången på data. Detta förväntas också möjliggöra utvecklingen av indikatorer som beskriver såväl struktur- och processkvalitet som resultat. redovisar i Äldreguiden ett 30-tal indikatorer på kommunnivå och några av dessa på enhetsnivå. Därutöver finns tio andra indikatorer redovisade i rapporten kvalitetsindikatorer, vården och omsorgen om äldre personer, 2009 och 14 andra indikatorer redovisade i Nationella riktlinjer för vård och omsorg vid demenssjukdom. Inom barn- och ungdomsvården har definierat 21 indikatorer för att belysa kvaliteten. När det gäller personer med funktionsnedsättning har definierat tolv indikatorer för det psykosociala stödet till personer med schizofreni. Inom missbruks- och beroendevården redovisades ett antal indikatorer i och med den första öppna jämförelsen inom missbruks- och beroendevården. Barn, unga, äldre och personer med funktionsnedsättning får inte alltid den hjälp och det stöd som de har rätt till enligt socialtjänstlagen (2001:453, SoL) och lagen (1993:387)om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). Även om kommunen har beviljat en insats verkställs den ibland inte så som lagen kräver. är emellertid skyldig att anmäla till om en beviljad insats inte verkställts . Om bedömer att insatsen inte verkställts inom skälig tid har den en skyldighet att ansöka hos länsrätten om utdömande av en särskild avgift. Tillsynen av visar att kommunerna tack vare uppföljningar av beslut som inte verkställts har fått en tydligare bild av problem med långa väntetider. Uppföljningen av de beslut som inte har verkställts har bidragit till att synliggöra bristerna med långa väntetider, inte minst för kommunernas politiker. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 också se att vissa kommuner vidtagit konkreta åtgärder för att förbättra situationen. Tydligast märks förbättringsarbetet i äldreomsorgen där synliggörandet enligt har bidragit till en ökad medvetenhet om behovet av att planera för att bygga ut särskilda boendeformer. har också märkt att kommunerna försöker förbättra förutsättningarna för att kunna rekrytera kontaktpersoner och kontaktfamiljer till barn, ungdomar och personer med funktionsnedsättning (se även avsnitt 7.4.6). Enligt SoL och LSS utövas den statliga tillsynen över och av från då ansvaret för den operativa tillsynen övergick från länsstyrelserna. Tillsynen fungerar som ett av regeringens viktigaste redskap för att se till att lagar och regler efterlevs och är ett viktigt verktyg för att följa upp att insatser är av god kvalitet. Länsstyrelserna har fått i uppdrag att förstärka tillsynen inom ett antal områden. Bland annat har länsstyrelserna fått ett uppdrag om förstärkt tillsyn av verksamheter för barn och unga, äldre, personer med psykisk funktionsnedsättning, personer med missbruksproblematik men också uppdrag att granska hur kommuner använder individuella planer inom LSS-området. fick länsstyrelserna respektive extra för denna förstärkta tillsyn. Resultatet av dessa satsningar är att tillsynen blivit mer strukturerad och likartad i landet. Det har tagits fram gemensamma bedömningskriterier eller nyckeltal som legat till grund för tillsynen. Tillsynen har länsstyrelserna redovisat i gemensamma rapporter och i flera uppdrag har man samarbetat med . Tillsynen leder enligt länsstyrelserna i regel till att påtalade brister och missförhållanden åtgärdas även om det kan ta olika . Sammantaget innebär detta att den förstärkta tillsynen bedöms ha bidragit till att kvaliteten i verksamheterna förbättrats. har dock tillsynsarbetet enligt länsstyrelsernas årsredovisningar präglats av övergången av den sociala tillsynen till . I en uppföljningsskrivelse av omorganisationen framgår att många länsstyrelser klarar uppdragen helt, men att cirka en tredjedel endast 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 klarar uppdragen delvis eller inte alls. Sju länsstyrelser klarar s.k. barnuppdraget endast delvis eller inte alls det, åtta länsstyrelser klarar det s.k. psykiatriuppdraget delvis eller inte alls och fem länsstyrelser klarar det s.k. missbruksuppdraget delvis eller inte alls. De nya bestämmelserna om tillsyn, som gäller , innebär att tillsynen bättre ska samordnas med tillsynen för hälso- och sjukvården, att tillsynen får utökade sanktionsmöjligheter och ett förstärkt barnperspektiv. bemyndigande att utfärda föreskrifter till skydd för enskildas liv, personliga säkerhet eller hälsa utvidgas vidare till fler områden . 8.4.6Den sociala barn- och ungdomsvården Den sociala barn och ungdomsvården regleras av bestämmelserna i (2001:453, SoL) och lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). Utöver att bedriva förebyggande verksamhet tillsammans med andra som arbetar med barn och unga ska utreda barnets förhållanden och bedöma behovet av insatser. Vid behov ska erbjuda adekvata insatser och i vissa fall ingripa oavsett samtycke. Tabell 8.2 Antal barn och unga () med insatser under respektive år Antalet barn och unga som fått en behovsprövad öppenvårdsinsats, framför allt i form av strukturerade öppenvårdsprogram och behovsprövat personligt stöd, har ökat . Öppenvårdsinsatser erbjuds numera ofta i form av service, dvs. utan utredning och beslut om bistånd. Ett syfte med utbyggnaden av öppenvården har varit att minska behovet av placeringar på institutioner. Dock visar utvecklingen att även antal barn och unga som får heldygnsinsatser har ökat. Detta tyder på att kommunerna haft svårt att ersätta heldygnsvård med öppenvård. En förklaring till detta, särskilt när det gäller placeringar av barn och ungdomar i hem för vård och boende (HVB), kan vara att antalet ensamkommande barn och ungdomar som kommer till har ökat. Barn och ungdomar som har varit placerade i familjehems- eller institutionsvård är som unga vuxna en mycket utsatt grupp. Ett flertal studier har kunnat konstatera att barn och unga som varit i heldygnsvård, även efter insatser, på lång sikt löper stor risk att utvecklas ogynnsamt i flera avseenden. Detta gäller även de barn som placerats under tidig ålder och varit i vård . Den sociala dygnsvården av tonåringar visar också på liknande resultat. Många placeringar avbryts och en stor andel av de ungdomar som återvänder hem efter avslutad placering vårdas åter . Det saknas utvärderingsstudier men uppföljningar av utfallen av familjehems- och institutionsvården av tonåringar ifrågasätter huruvida interventionerna har en positiv inverkan på barnens utveckling (2010). Därför tillsatte bl.a. regeringen som överlämnade betänkandet Lag om stöd och skydd för barn och unga (LBU) (SOU 2009:68) . Betänkandet har remissbehandlats och bereds vidare i . trädde tillsynsreformen ikraft och av vikt för den sociala barn- och ungdomsvården är bl.a. att ska integrera ett barnrättsperspektiv i tillsynen och utveckla metoder för hur tillsyn som rör barn och unga bör genomföras. ska bl.a. genomföra en försöksverksamhet med tillsynsombud för barn och unga placerade i familjehem. Regeringen har också som en del av arbetet med att stärka barnets rättigheter och möjligheter att komma till tals inom den sociala barn- och ungdomsvården givit i uppdrag att genomföra en systematisk undersökning av barns och ungas erfarenheter av vård i familjehem och HVB. I uppdraget ingår att identifiera och pröva en lämplig metod för ändamålet. En viktig del av uppdraget är att den metod som prövas ut görs tillgänglig och sprids. präglades av relativt stora svängningar i beläggningen inom den vård som (SiS) tillhandahåller vid de särskilda ungdomshemmen. Den genomsnittliga beläggningen för året uppgick dock till vilket är på jämförbar nivå . var i genomsnitt 527 barn och unga intagna på de särskilda ungdomshemmen vilket är något färre än föregående år. Av det totala antalet barn och ungdomar som skrevs in var en tredjedel flickor. För många av barn och unga utgör vården på SiS endast en del av vårdbehovet varför samarbetet med är av stor vikt. är ofta aktivt delaktig vid placeringar och deltar också regelbundet i möten när behandling planeras. Enligt SiS bedömning fungerar samarbetet med generellt sett bra. SiS har tillsammans med Kommuner och Landsting tagit fram skriften Vårdkedja med framgång i syfte att öka medvetenheten om vikten av att tänka långsiktigt och utgå ifrån ett helhetsperspektiv vid beslut om resurser och planering av vård. Från utskrivningsintervjuer med barn och unga framkommer att de är relativt nöjda med behandlingen och en majoritet uppger att de skulle rekommendera en kamrat i liknande situation en placering på samma institution. har SiS haft i uppdrag att göra en översyn av tillämpningen av avskiljning vid de särskilda ungdomshemmen. Mot bakgrund av det som framkom vid översynen vidtog SiS ett antal åtgärder i syfte att förbättra kontrollen, rutinerna och dokumentationen. Myndigheten inkom också till regeringen med förslag till ändringar i lagstiftningen om de särskilda befogenheterna rörande avskiljning. Förslagen bereds inom . Regeringen har också givit SiS i uppdrag att utveckla redovisningen av användningen av myndighetens särskilda befogenheter. I syfte att säkerställa alla elevers rätt till en likvärdig skola av god kvalitet har SiS infört ett antal förbättringsåtgärder. Bland annat har en ny ledningsorganisation för skolverksamheten införts. Åtgärder har också vidtagits för att genom en webbaserad lärplattform bättre kunna utnyttja den lärarkompetens som finns vid institutionerna. Myndigheten har också infört ett dokumentationssystem i syfte att ge förbättrade 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 möjligheter till uppföljning av skolverksamheten. SiS har platser avsatta för sluten ungdomsvård vid sju särskilda ungdomshem. var i genomsnitt 61 ungdomar intagna för sluten ungdomsvård och antalet intagna ungdomar är relativt stabilt över . Totalt sett var 84 pojkar och en flicka inskrivna . För ungdomarna är övergången från vård vid det särskilda ungdomshemmet till livet efter frigivning en kritisk tidpunkt. SiS konstaterar att av ungdomarna hade en planering för utslussningen och att en ännu lägre andel hade planerade behandlingsinsatser efter frigivning. Dock visar uppföljningar att deltagande i vårdplaneringen har förbättrats jämfört , bl.a. har det skett förbättringar såväl när det gäller delaktighet i upprättandet av behandlingsplaner som när det gäller planering inför utslussning och för tiden efter frigivning. Att det saknas planerade behandlingsinsatser för ungefär en tredjedel av barn och unga beror bland annat på att den unge avböjt kontakt med eller att bedömt att det inte fanns behov av åtgärder. Uppföljningar har visat att relativt många ungdomar som dömts till sluten ungdomsvård återfaller i brott. I en rapport från framkommer att de som återföll i brott efter sluten ungdomsvård hade avvikit i större utsträckning jämfört med de som inte återfallit i brott samt att återfallen var relativt sett fler bland de ungdomar som inte hade tillgång till vistelse utanför de särskilda ungdomshemmen (SiS, 2009). I syfte att förbättra utslussningen av ungdomar har SiS inrättat en arbetsgrupp för att utarbeta förslag på utformning och organisation för behandlingsinsatser i slutfasen av verkställigheten. I syfte att också skapa bättre förutsättningar för utvärderings- och uppföljningsstudier av olika behandlingsinsatsers effektivitet utvecklar myndigheten kvalitetsregister för ungdoms- och missbruksvården. Förslag för att förbättra utslussningen har tagits fram i promemorian Förbättrad utslussning från sluten ungdomsvård (Ds. Promemorian har remissbehandlats och bereds inom . 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 har haft i uppdrag att se över bestämmelserna som gäller barn och unga i SoL och LVU och överväga om dessa bestämmelser ska sammanföras till en lag. Utredningen överlämnade sitt betänkande Lag om stöd och skydd för barn och unga (LBU) (SOU 2009:68). Utredningen lämnade ett förslag till en sammanslagen lag om stöd och skydd för barn och unga som innehåller såväl nya som förändrade bestämmelser. Utredningen har remissbehandlats och bereds i . konstaterar brister inom den sociala barnavården lämnades delbetänkandet Vanvård i social barnavård (SOU 2009:99). Utredningen har till uppgift att granska allvarliga övergrepp och vanvård vid institutioner och familjehem inom den sociala barnavården. Utredningen ska intervjua personer som ansett sig ha blivit vanvårdade i den sociala barnavården och dokumentera dessa erfarenheter i syfte att liknande förhållanden kan undvikas . Resultaten från de 400 första intervjuerna presenteras i delbetänkandet. En stor majoritet av de intervjuade personerna vittnar bland annat om övergrepp och försummelse de vårdats i såväl fosterhem som på institution. Sammanlagt har drygt 1 000 personer anmält sig till intervju. Uppdraget ska slutredovisas . Upprättelseprocessen för vanvårdade i den sociala barnavården utreds Mot bakgrund av delbetänkandet Vanvård i social barnavård (SOU 2009:99) har en särskild utredare fått i uppdrag att lämna förslag till hur en upprättelseprocess för enskilda som utsatts för övergrepp och vanvård i den sociala barnavården kan utformas. Syftet med uppdraget är att ta fram förslag till olika åtgärder för att ge upprättelse åt de människor som utsattes för vanvård och övergrepp när de var i samhällets vård. Utredaren ska också ta ställning till om ytterligare åtgärder behövs utöver de insatser som redan har vidtagits i syfte att stärka barnperspektivet i lagar, i t.ex. SoL och lag (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). Utredaren ska även ta ställning till hur kunskapen som in- hämtats av kan tas till vara av profession och forskning. övertog kommunerna ansvaret för boendet för ensamkommande barn (lagen [1994:137] om mottagande av asylsökande m.fl., LMA). har antalet asylsökande ensamkommande barn till ökat dramatiskt och det råder stor brist på mottagningsplatser. Antalet barn har ökat från 388 barn till 2 2009. För att engagera fler kommuner i mottagandet av de ensamkommande barnen tillsatte regeringen en särskild koordinator för ensamkommande barn. överlämnade koordinatorn en rapport (Hem, ljuva hem) som tyder på att fler kommuner kommer att sluta avtal med om att ta emot ensamkommande barn. har även öppnat fem nya ansökningsfunktioner för att avlasta de fyra stora ankomstkommunerna. Kommuner och Landsting har kartlagt mottagandet av ensamkommande barn. Kartläggningen visar bl.a. att utredningarna behöver förbättras för de barn och ungdomar som placeras i eget boende hos släktingar eller anhöriga. arbetar med att ta fram ett stöd- och vägledningsdokument som riktar sig till personal inom och syftar till att kvalitetsutveckla arbete med ensamkommande barn. Myndighetssamverkan kring ensamkommande barn är betydelsefull och det finns ett upparbetat samarbete mellan , och Kommuner och Landsting.