prop · GX03150 · 2010-03-31 00:00:00 — För att med förbättrat internationellt samarbete kunna bekämpa terrorism och dess finansiering antog rådet för allmänna frågor och yttre förbindelser ett mandat för förhandlingar mellan och om ett avtal om informationsutbyte, det s.k. . Avtalet förhandlades framgångsrikt fram av det svenska ordförandeskapet och kunde antas av rådet för rättsliga och inrikes frågor . Detta tillfälliga avtal syftade till att förbättra samarbetet mellan och på området samt till att ta omhand integritetsfrågor på ett bra sätt. har löpande informerats, bl.a. vid sammanträde med . Som ett led i terrorismbekämpningen antog EU en handlingsplan för att förbättra sprängämnessäkerheten inom EU. Handlingsplanen innehåller drygt 40 åtgärdsförslag. organiserade en konferens i om hur det går med genomförandet av den planen. I enlighet med planen har även presenterats information om möjligheterna till att störa eller blockera trådlösa signaler för att förhindra att sprängämnen utlöses med hjälp av sådana signaler. Som ett ytterligare led i terrorismbekämpningen har fokuserats på att försöka höja förmågan inom EU för att förebygga, upptäcka och hantera terroristattacker med kemiska, biologiska, radiologiska och nukleära ämnen. Med utgångspunkt från förslag från kommissionen har en handlingsplan tagits fram under det svenska ordförandeskapet. Terrorism är ett gränsöverskridande fenomen som kräver internationell Skr. 2009/10:150 samverkan i breda former. Mot den bakgrunden omfattar EU-insatser också konkreta stödåtgärder i särskilt utsatta länder och områden, se vidare avsnitt 8.11. I kampen mot gränsöverskridande narkotikabrottslighet är kriminal- underrättelser, bl.a. kriminalteknisk profilering av narkotika, ett redskap för att identifiera grupper som är inblandade i organiserad brottslighet. presenterade ett förslag till rådsslutsatser om ett europeiskt system för forensisk profilering av narkotika. Genom att analysera narkotika genom s.k. profilering går det att ta fram information om preparat kommer från samma tillverkare. Denna information kan användas för att länka ihop narkotikaspår i olika länder. Ett gemensamt profileringssystem kan vara av stort värde som underlag till strategiska analyser av narkotikabeslag och därmed ge förbättrade underlag för såväl politiska som operativa beslut. Slutsatserna uppmanar medlemsstaterna att säkerställa att relevanta narkotikaspår profileras och används i brottsbekämpningen. Europol inbjuds att inrätta en särskild databas och kommissionen inbjuds att tillhandahålla finansiering. Rådet godkände slutsatserna . En omfattande del kokain som kommer in i smugglas från via . Rådet har tidigare beslutat att olaglig narkotikahandel, särskilt rutterna via Väst- och , ska prioriteras i kampen mot organiserad brottslighet. Rådet har under det svenska ordförandeskapet antagit slutsatser om att förstärka kampen mot narkotikahandel i . Bland annat rekommenderas medlems- staterna att upprätta regionala plattformar för utbyte av underrättelser och samordning av gemensamma insatser. Ett förslag om att upprätta en central samordningsstruktur ska också utformas i samverkan med Europol och kommissionen. På det operativa planet samarbetar medlemsstaterna bl.a. genom ett europeiskt rättsligt nätverk (EJN), vilket inrättades 1998 och består av företrädare för nationella myndigheter som arbetar med internationellt straffrättsligt samarbete. Kontaktpunkterna i EJN har till uppgift att underlätta det rättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna när det gäller bekämpandet av framför allt grov brottslighet. Kontaktpunkterna har dagliga kontakter sinsemellan i konkreta brottsutredningar. Vidare träffas kontaktpunkterna ett antal gånger för att utbyta erfarenheter och diskutera praktiska och rättsliga problem samt inte minst för att nätverket ska förstärkas och utvecklas. Bland annat arrangerar varje ordförande- skapsland ett möte för kontaktpunkterna i ordförandeskapslandet. höll ett möte i . ett möte för nätverket. Mötets innehåll var inriktat på kontaktpunkternas roll och praktiskt internationellt straffrättsligt samarbete. En del av mötet arrangerades som workshops, bl.a. om människohandel och den europeiska arresteringsordern. 19.2.2Avtal mellan och angående ömsesidig rättslig hjälp i brottmål Vid rådet för rättsliga och inrikes frågor antogs en politisk överenskommelse om ett mandat vilket gav ordförandeskapet, biträtt av kommissionen, i uppgift att för EU:s räkning inleda förhandlingar med om ett avtal angående ömsesidig rättslig hjälp i brottmål. Förhandlingarna fördes mycket intensivt under ordförandeskap och vid rådet för rättsliga och inrikes frågor presenterades ett avtal som antogs vid mötet. Förhandlingarna får anses ha varit framgångsrika för EU-sidan och det avtal som har undertecknats innebär sammantaget ett reellt mervärde. Här bör främst framhållas den uttryckliga bestämmelsen om dödsstraff som innebär att rättslig hjälp inte behöver lämnas till om det brott som utreds där kan straffas med döden. Detta sänder en stark politisk signal och som kan förväntas innebära ett viktigt prejudikat inför EU:s framtida förhandlingar med andra tredjeländer som tillämpar dödsstraff. Avtalet kommer inte att kräva några svenska lagändringar. 19.2.3Utbyte av uppgifter ur kriminalregister antog rådet ett rambeslut (2009/315/RIF) om organisationen av medlemsstaternas utbyte av uppgifter ur kriminal- registret och uppgifternas innehåll. Rambeslutet är en del av det arbete som pågår inom Europeiska unionen för att förbättra informationsutbytet mellan medlemsstaterna. Huvudtanken är att varje medlemsstat ska ha information om alla de domar som har meddelats inom EU mot de egna medborgarna. Vidare syftar rambeslutet till att påskynda och förenkla förfarandet när uppgifter ur kriminalregister begärs i ett enskilt ärende. Det lägger även grunden för ett datoriserat system för utbyte av uppgifter om fällande domar. Regeringen avser att senare återkomma till med förslag till lagändringar i syfte att genomföra rambeslutet. Genom rådets beslut (2009/316/RIF) om inrättandet av ett europeiskt informationssystem för utbyte av uppgifter ur kriminalregister (Ecris) inrättas nämnda datoriserade system. Informationssystemet ska vara decentraliserat och baseras på medlemsstaternas . Det kommer inte att skapas någon EU-gemensam data- bas där uppgifter lagras centralt och medlemsstaterna kommer inte att ha direkt åtkomst till andra medlemsstaters kriminalregister. Såväl ram- beslutet som rådsbeslutet ger medlemsstaterna för genomförande. Rådet antog , inom ramen för den fjärde utvärderingsrundan, en slutrapport om tillämpningen av den europeiska arresteringsordern. Slut- rapporten är en sammanfattning av vad som kommit fram vid ut- värderingar i varje medlemsstat och presenterar 21 rekommendationer, riktade till medlemsstaterna och/eller EU:s institutioner. Syftet med rekommendationerna är att samarbetet i enlighet med arresteringsordern ytterligare ska effektiviseras och förbättras. ska medlems- staterna redovisa hur de följt upp rekommendationerna i slutrapporten samt de rekommendationer de fått vid den nationella utvärderingen. Vid ett expertmöte inleddes diskussionerna om uppföljningen av de rekommendationer som riktar sig till EU:s institutioner. träffades en politisk överenskommelse om ett rambeslut om förebyggande och lösning av tvister om utövande av jurisdiktion i straffrättsliga förfaranden (se faktapromemoria 2008/09:FPM87) och antog rådet rambeslutet. Rambeslutet skapar ett ramverk för hur brottsutredande myndigheter inom EU ska samarbeta i syfte att undvika att flera stater dömer en person för samma gärning. Vid antagandet av rambeslutet avgav rådet ett uttalande där medlemsstaterna uppmuntrades att tillämpa förfarandet även när det rör sig om olika gärningar som har samband med varandra samt när flera personer utreds för samma eller relaterade gärningar i flera olika stater. Om det visar sig att det finns behov av det kommer rådet att vidta ytterligare åtgärder för att utvidga samarbetet till dessa situationer. Några lagändringar för att genomföra rambeslutet i bedöms inte vara behövliga. presenterade tillsammans med 15 andra medlemsstater ett förslag till rambeslut om överförande av lagföring i straffrättsliga förfaranden, bl.a. mot bakgrund av att samarbetet på detta område är Med överförande av lagföring avses när en pågående brottsutredning flyttas från en stat till en annan för fortsatt utredning och Utgångspunkten är att lagföring bör ske i det land som är bäst lämpat för det. Frågan är nära sammankopplad med rambeslutet om att förebygga och lösa jurisdiktionskonflikter, som förhandlades under våren och antogs . Rambeslutet reglerar endast informations- utbyte och samråd mellan de brottsutredande myndigheterna när flera medlemsstater är behöriga att lagföra samma person för samma gärning. tillämpas olika regelverk mellan medlemsstaterna, vilket motverkar EU:s mål om ett gemensamt område för frihet, säkerhet och rättvisa. gemensamt regelverk ökar förutsebarheten och rättssäkerheten samt förbättrar rättsskipningen och effektiviserar gränsöverskridande brotts- Förslaget till rambeslut förhandlades intensivt , vilket har att det i stort sett finns enighet kring utformningen av ett instrument för överförande av lagföring. Denna enighet bekräftades av Skr. 2009/10:150 rådet . Den återstående frågan att lösa är bestämmelsen om tillskapande av jurisdiktion. Den innebär att den medlemsstat som ska ta över lagföringen också får behörighet att döma över gärningen i domstol om en sådan behörighet inte finns . En majoritet av medlemsstaterna kan acceptera bestämmelsen, men ett antal medlems- stater motsätter sig den p.g.a. grundlags- respektive principiella problem. När Lissabonfördraget trädde i kraft föll den rättsliga grunden för rambeslut. Förslaget måste därför formellt läggas på nytt. Resultatet av förhandlingarna om rambeslutet kan dock användas i utformningen av det nya instrumentet. Eurojust inrättades för att underlätta och förbättra det rättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna, särskilt när det gäller kampen mot den grova, ofta organiserade och gränsöverskridande brottsligheten. representeras i Eurojust av en nationell medlem och en biträdande nationell medlem. Eurojust har sedan inrättandet utvecklats på ett positivt sätt med ett ständigt ökande antal ärenden som hänvisas till Eurojust från medlemsstaterna. Även antalet samordningsmöten som arrangeras av Eurojust ökar och Eurojust deltar i allt fler komplicerade utredningar. De ärendetyper som hänvisas till Eurojust är främst allvarliga narkotikabrott, olika typer av bedrägerier (bl.a. investeringsbedrägerier, momsbedrägerier och kreditkortsbedrägerier) samt människohandel och människosmuggling. Eurojusts samarbete med Europol har förstärkts och vidareutvecklats . Ett reviderat samarbetsavtal har undertecknats mellan parterna som markant förstärker förutsättningarna för samarbete och kraven på utbyte av information dem emellan. Eurojust har tidigare tecknat samarbetsavtal med , , , och . förhandlades ett samarbetsavtal fram med f.d. jugoslaviska republiken som ska godkännas av . En överenskommelse om genomförande av samarbete har träffats mellan Eurojust och (Europeiska byrån för bedrägeribekämpning). erfarenheter från samarbetet vid Eurojust visar att det finns utrymme för och behov av att effektivisera Eurojust. I syfte att vidareutveckla och effektivisera samarbetet initierade och 13 andra medlemsstater ett utkast till ett rådsbeslut om ett reviderat Eurojustbeslut (se faktapromemoria 2007/08:FPM68). Förslagen innebär bl.a. en förstärkning av de nationella medlemmarnas behörighet, tillskapandet av en joursamordning samt en informations- skyldighet för medlemsstaterna gentemot Eurojust rörande nationella utredningar om grov gränsöverskridande brottslighet. Det nya Eurojust- beslutet antogs av rådet . Beslutet trädde i kraft och ska vara genomfört i medlemsstaternas lagstiftning senast efter ikraftträdandet. Tredje statspartskonferensen för FN:s konvention mot korruption (UNCAC) Som EU-ordförande ansvarade för EU-samordningen i förhållande till FN:s arbete på det kriminalpolitiska området. Särskilt viktig under det svenska ordförandeskapet var samordningen inför och under den tredje sessionen av partkonferensen för FN:s konvention mot korruption (UNCAC) så att huvudsyftet med sessionen skulle kunna nås, nämligen beslut om en effektiv mekanism för översyn av och stöd till nationell implementering av konventionen. ansvarar för partskonferenserna under UNCAC i nära samarbete med och ambassaden i . Inför statsparts- konferensen utarbetades en gemensamma ståndpunkt samt en ståndpunkt om tekniskt bistånd som antogs vid rådet för rättsliga och inrikes frågors . Under svensk ledning spelade EU en viktig roll i förhandlingarna fram till och under sessionen i som hölls . Vid mötet lyckades parterna enas om att inrätta en peer-review-mekanism för att se över hur konventionen tillämpas. Ett system har etablerats där med- lemmarna i konventionen ska granska varandra på expertnivå, och där det civila samhället också ges möjlighet att delta. En mellanstatlig grupp bildas under partskonferensen för att hantera översynsprocesserna och kommer den att besluta om operativa styrdokument så att verksamheten kan inledas . Beslutet är unikt i så måtto att det är första gången en sådan mekanism etableras inom ramen för FN- systemet. och EU förväntar sig att en mycket stor andel av med- lemmarna i konventionen kommer att utnyttja de möjligheter som ges att mer aktivt arbeta med åtgärder mot korruption med stöd av andra länder. Vid statspartskonferensen antogs också resolutioner om återställande av tillgångar, tekniskt bistånd och om förebyggande åtgärder. Vidare beslutades att den fjärde sessionen av partskonferensen ska äga rum i och den femte i . Det straffrättsliga samarbetet inom EU omfattar även tillnärmning av materiell straffrätt. Rådet har haft att, på initiativ från en medlemsstat eller kommissionen, anta rambeslut eller i vissa fall direktiv om till- närmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar på vissa om- råden genom att fastställa minimiregler för brottsrekvisit och påföljder. Efter Lissabonfördragets ikraftträdande ska detta ske i direktivform. 19.3.1Straffrättsliga sanktioner mot fartygsföroreningar Kommissionen presenterade ett förslag till direktiv om ändring av direktiv /35/EG om föroreningar förorsakade av fartyg och införandet av sanktioner för överträdelser (se faktapromemoria 2007/08:FPM107). Bakgrunden till förslaget var en dom 2007 genom vilken ogiltigförklarade rådets rambeslut Skr. 2009/10:150 2005/667/RIF om förstärkning av det straffrättsliga regelverket för bekämpande av föroreningar förorsakade av fartyg. Rambeslutet kompletterade ovan nämnda direktiv. I sitt avgörande fann domstolen att rambeslutets bestämmelser rätteligen skulle ha antagits i direktivform inom ramen för första pelaren. Syftet med förslaget till ändring i fartygsföroreningsdirektivet var därför att fylla ut det rättsliga tomrum som uppstod i och med att rambeslutet ogiltigförklarades. Detta genom att merparten av det ogiltigförklarade rambeslutets bestämmelser om sanktioner skulle införlivas i fartygsföroreningsdirektivet. Direktivet antogs vid rådet för allmänna frågor och yttre förbindelser. 19.3.2Straffrättsliga sanktioner mot människohandel Kommissionen lade fram ett förslag till nytt rambeslut om förebyggande och bekämpande av människohandel samt skyddande av offer (se faktapromemoria 2008/09:FPM113). Förslaget syftade till att skapa ett mer integrerat och holistiskt synsätt i kampen mot människohandel för att i ökad utsträckning förebygga och lagföra människohandelsbrott och skydda brottsoffren. Förslaget innehöll bestämmelser om bl.a. en utvidgad kriminalisering av människohandel och anstiftan, medhjälp och försök till sådant brott, skärpta lägsta maximistraff och försvårande omständigheter, ansvar och sanktioner för juridiska personer och att inte åtala eller straffa människohandelsoffer i vissa fall. Vidare föreslogs regler om utredning och lagföring inklusive preskription, utvidgad jurisdiktion, undantag från kravet på dubbel straffbarhet, skydd av och stöd till brottsoffer, krav på övervägande av kriminalisering av att använda tjänster från människohandelsoffer samt inrättande av nationella rapportörer. Förhandlingarna inleddes under det tjeckiska ordförandeskapet och prioriterades högt under det svenska ordförandeskapet. Till följd av Lissabonfördragets ikraftträdande försvann den rättsliga grunden för att anta rambeslut. Rådet för rättsliga och inrikes frågor kunde därför inte träffa en politisk överenskommelse om instrumentet, men bekräftade att det rådde en bred samsyn om de bestämmelser som förhandlats fram. Detta i syfte att förhandlingsresultatet skulle ligga till grund för kommande förhandlingar om ett direktiv under det nya fördraget. 19.3.3Bekämpande av sexuellt utnyttjande av barn m.m. Kommissionen presenterade ett förslag till nytt rambeslut om bekämpande av sexuella övergrepp mot barn, sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi (se faktapromemoria 2008/09:FPM114). Förslaget syftade till att skapa ett mer heltäckande regelverk för att i ökad utsträckning förebygga och bekämpa denna typ av brottslighet och Förslaget innehöll bestämmelser om bl.a. en utvidgad kriminalisering av sexuella övergrepp mot barn, sexuellt Skr. 2009/10:150 utnyttjande av barn och i viss mån även beträffande barnpornografi. Vidare föreslogs skärpta lägsta maximistraff, diskvalificering i vissa fall av personer dömda för brott som omfattas av rambeslutet att utöva aktiviteter som innefattar regelbunden kontakt med barn, särskilda preskriptionsregler, utvidgad jurisdiktion, skydd av och stöd till brottsoffer, interventionsprogram och blockering av tillgång till webbsidor som innehåller barnpornografi. Förhandlingarna inleddes under det tjeckiska ordförandeskapet och under det svenska ordförandeskapet förhandlades instrumentet med hög ambitionsnivå. Enighet nåddes dock inte innan Lissabonfördraget trädde i kraft och den rättsliga grunden för att anta rambeslut försvann. Rådet noterade dock förhandlingsläget i syfte att detta skulle utgöra ett underlag och en utgångspunkt för kommande förhandlingar om ett direktiv under det nya fördraget. 19.3.4Principer och modellbestämmelser för straffrätt presenterade tillsammans med ett förslag till rådsslutsatser om riktlinjer för framtida straffrätt inom EU- lagstiftningen. Förslaget innehöll principer att beakta vid överväganden om att införa nya straffrättsliga regleringar inom EU och modeller för utformningen av regelbundet återkommande straffrättsliga bestämmelser. Syftet med förslaget var att principerna och modellbestämmelserna skulle tjäna som utgångspunkt för rådets arbete med utformning av straffrätten inom EU. Slutsatserna förhandlades intensivt under det svenska ordförandeskapet och vid rådet för rättsliga och inrikes frågor antogs slutsatserna under titeln om modellbestämmelser som vägledning för rådets överläggningar på det straffrättsliga området. 19.3.5Processuella rättigheter i brottmål lade kommissionen fram ett förslag till rambeslut om vissa processuella rättigheter i brottmål i Europeiska unionen (KOM(2004)328 slutlig), se även faktapromemoria 2004/05:FPM24. Förhandlingar in- leddes och pågick till och med . Vid konstaterades att det inte gick att nå politisk överenskommelse om ett rambeslut om processuella rättigheter. Förhandlingarna lades därför på is. Det svenska ordförandeskapet har återupptagit arbetet med processuella rättigheter och drivit det som en prioriterad fråga. Det är viktigt att det vidtas åtgärder på EU-nivå för att stärka misstänktas och tilltalades rättigheter i brottmålsprocessen, både för att öka det ömsesidiga förtroendet mellan medlemsstaterna och därmed förbättra tillämpningen av principen om ömsesidigt erkännande av domar och beslut på det straffrättsliga området och för att stärka medborgarnas förtroende för EU. För att komma vidare i frågan presenterade ett Skr. 2009/10:150 förslag till en färdplan för arbetet med processuella rättigheter i brottmål. Färdplanen innehåller dels en långsiktig överenskommelse om att vidta åtgärder på EU-nivå för att stärka misstänktas och tilltalades processuella rättigheter, dels en strategi för detta arbete. Vidare identifieras i färdplanen ett antal processuella rättigheter som prioriterade, bl.a. rätt till tolkning och översättning, rätt till information och rätt till försvar. Som ett första steg i arbetet enligt färdplanen lade kommissionen fram ett förslag till rambeslut om tolkning och översättning (KOM(2009) 338). Det svenska ordförandeskapet lade fram ett förslag till resolution med praktiska åtgärder om tolkning och översättning som ett komplement till rambeslutet (12116/09 DROIPEN 66 COPEN 139). En politisk överenskommelse om allmän inriktning uppnåddes om dessa rättsakter vid . Färdplanen antogs formellt vid (Rådets resolution av om en färdplan för att stärka misstänktas och tilltalades processuella rättigheter i straffrättsliga förfaranden, EUT C 295, 4.12.2009, s.1). Med anledning av ikraftträdandet av Lissabonfördraget blev det nödvändigt att omvandla rambeslutet om tolkning och översättning till ett direktiv. , tillsammans med tolv andra medlemsstater, lade därför fram ett förslag till direktiv om tolkning och översättning på basis av den text som överenskoms . Direktivförslaget har därefter överlämnats till för ställningstagande. in the EU from the Citizens anordnades konferensen in the EU from the Citizens Perspective i . Konferensen handlade om enskildas tillgång till rättvisa i EU och deltagarna var bl.a. praktiserande jurister (t.ex. domare), tjänstemän från EU:s institutioner och medlemsstaternas justitieministerier samt företrädare för olika nätverk och organisationer. Tullsamarbetet på EU-nivå inom politikområdet för frihet, säkerhet och rättvisa (RIF-området) har styrts av rådsresolution om en strategi för tullsamarbetet, ett mer preciserat och levande strategi- dokument samt en handlingsplan för det praktiska genomförandet av Handlingsplanen utarbetas av rådsarbetsgruppen för tull- samarbete och genomförs i projektgrupper. har deltagit aktivt i genomförandet av den nuvarande handlingsplanen. handlingsplaner har lett till ett förbättrat samarbete mellan EU:s tullmyndigheter och mellan tullmyndigheterna och andra behöriga myndigheter och bidrar till kampen mot den gränsöverskridande brottsligheten och till området för frihet, säkerhet och rättvisa. Under det svenska ordförandeskapet lades fram ett förslag till en ny rådsresolution om tullsamarbete, som återspeglar de omvärlds- förändringar som ägt rum sedan 2003 års rådsresolution antogs. Förslaget mottogs väl och antogs av . I resolutionen betonas bl.a. betydelsen av samarbete mellan EU:s tullmyndigheter och mellan dessa och andra brottsbekämpande myndigheter för att bekämpa den gränsöverskridande brottsligheten. Även arbetet med ett nytt strategidokument har gått bra, en ny text godkändes . Också en ny handlingsplan har förhandlats och godkänts under det svenska ordförandeskapet. kommer att delta aktivt också i genomförandet av den nya handlings- planen. Ett viktigt instrument för tullsamarbetet är utbyte av information mellan EU:s tullmyndigheter. När det gäller brottsbekämpning regleras detta utbyte bl.a. i konventionen om användning av informations- teknologi för tulländamål, . Denna konvention, som undertecknades 1995, är i behov av modernisering. Ett förslag, som inne- bär att konventionen omvandlas till ett rådsbeslut och dessutom medför vissa ändringar i sak, lades fram av det franska ordförande- skapet. Yttrande har inhämtats från . Förhandlingarna i rådet avslutades . Rådsbeslutet om användning av informationsteknik för tulländamål kunde antas av . Rådsbeslutet ska tillämpas fr.o.m. .