prop · GX03135 · 2010-03-17 00:00:00 — Som vistelse utanför anstalt anses inte att en intagen, genom Kriminalvårdens försorg, transporteras utanför en anstalt med anledning av att ett beslut enligt lagen ska verkställas. Vid vistelse utanför anstalt enligt 11 kap. 1 § första stycket 24 gäller inte 210 kap. 3 § Bestämmelser om när ett fängelsestraff får verkställas och hur tiden för verkställigheten ska beräknas finns i lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. Verkställighetens mål och utformning 4 § Varje intagen ska bemötas med respekt för sitt människovärde och med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med frihets- berövandet. 5 § Verkställigheten ska utformas så att den intagnes anpassning i sam- hället underlättas och så att negativa följder av frihetsberövandet mot- verkas. Verkställigheten ska, i den utsträckning det är möjligt utan att kravet på samhällsskydd eftersätts, särskilt inriktas på åtgärder som är ägnade att förebygga återfall i brott. För varje intagen ska det upprättas en individuellt utformad verkställighetsplan. Verkställigheten ska planeras och utformas i samråd med den intagne och i samverkan med berörda myndigheter. 6 § Verkställigheten får inte innebära andra begränsningar i den intagnes frihet än som följer av denna lag eller som är nödvändiga för att ord- ningen eller säkerheten ska kunna upprätthållas. En kontroll- eller tvångsåtgärd får endast användas om den står i rimlig proportion till syftet med åtgärden. Om en mindre ingripande åtgärd är tillräcklig ska den användas. Särskilda villkor för långtidsdömda 7 § För en intagen som avtjänar fängelse i lägst ska det, om det inte är uppenbart obehövligt, beslutas om de särskilda villkor som av säkerhetsskäl är nödvändiga när det gäller 1.placering i anstalt, 2.vistelse utanför anstalt enligt 10 kap. 1 och 2 §§, och 3.särskilda utslussningsåtgärder enligt 11 kap. 1 §. Om det finns särskilda skäl ska villkor enligt första stycket också beslutas för en intagen som har dömts till fängelse i lägst . 8 § Prövning av vilka särskilda villkor som ska gälla för verkställigheten enligt 7 § ska ske så snart verkställigheten påbörjas eller annars när det finns behov av det. Villkoren ska omprövas när det finns anledning till det. Ett beslut som strider mot de särskilda villkoren får inte meddelas. 1 § En intagen får inte placeras så att han eller hon underkastas mer ingripande övervakning och kontroll än som är nödvändigt för att ordningen eller säkerheten ska kunna upprätthållas. Vid beslut om placering ska, i den utsträckning det är möjligt, hänsyn tas till den intagnes behov av sysselsättning, omvårdnad och en lämplig frigivningsplanering. 2 § En intagen får inte placeras så att han eller hon vistas tillsammans med intagna av motsatt kön. En intagen får dock medges att vistas med intagna av motsatt kön om det är lämpligt och de intagna samtycker till det. 3 § En intagen som är får inte placeras så att han eller hon vistas tillsammans med intagna , om det inte kan anses vara till hans eller hennes bästa. 4 § En intagen får placeras på en avdelning med särskild hög grad av övervakning och kontroll (säkerhetsavdelning) om 1.det finns en varaktig risk för att den intagne rymmer eller fritas och det kan antas att han eller hon är särskilt benägen att fortsätta allvarlig brottslig verksamhet, eller 2.det finns särskild anledning att anta att det behövs för att hindra den intagne från allvarlig brottslig verksamhet under vistelsen i anstalt. Ett beslut om placering på en säkerhetsavdelning ska omprövas så ofta det finns anledning till det, dock minst en gång . Tillstånd att ha spädbarn hos sig 5 § En intagen får medges att ha sitt spädbarn hos sig, om det kan anses vara till barnets bästa. Den intagnes rätt till sysselsättning 1 § En intagen ska ges möjlighet till sysselsättning i form av arbete, utbildning, brotts- och missbruksrelaterad programverksamhet eller annan strukturerad verksamhet. 2 § En intagen är skyldig att utföra eller delta i den sysselsättning som anvisas honom eller henne. En intagen som uppbär ålderspension enligt socialförsäkringsbalken får inte åläggas någon sysselsättning. En intagen som har beviljats sjuk- ersättning eller aktivitetsersättning enligt samma balk får åläggas syssel- sättning bara av den art och den omfattning som kan anses lämplig för honom eller henne. En intagen får inte åläggas sysselsättning som innebär att han eller hon underkastas behandling av medicinsk karaktär. 3 § En intagen har rätt till ersättning från Kriminalvården om 1.han eller hon har utfört eller deltagit i anvisad sysselsättning, och 2.ersättning för sysselsättningen inte betalas ut av någon annan. 4 § Kriminalvården ska, för permissions- och frigivningsändamål, hålla inne en tiondel av den ersättning som avses i 3 §. Kriminalvården får i särskilda fall medge att den ersättning som hålls inne används för annat ändamål. Ersättning som hålls inne ska betalas ut till den intagne senast i samband med att han eller hon inte längre ska vara berövad friheten. I fråga om den som är dömd till utvisning får ersättning som hålls inne enligt första stycket användas för betalning av en sådan resa som avses i 19 kap. 1 § utlänningslagen (2005:716). 5 § Om en intagen uppsåtligen har skadat egendom som tillhör eller har upplåtits till Kriminalvården, får Kriminalvården av den ersättning som avses i 3 § ta ut ett belopp som motsvarar kostnaderna för att ersätta eller på annat sätt återställa egendomen. 6 § Ersättning som avses i 3 § får inte utmätas. 1 § En intagen ska ges möjlighet att vistas utomhus , om det inte finns synnerliga skäl mot det. 2 § En intagen ska ges möjlighet att på lämpligt sätt ägna sig åt fysisk aktivitet och annan fritidssysselsättning. 3 § En intagen ska ges möjlighet att på lämpligt sätt följa vad som händer i omvärlden. 4 § En intagen ska ges möjlighet att på lämpligt sätt utöva sin religion. 5 § En intagen ska ges möjlighet att på lämpligt sätt sammanträda med andra intagna för överläggning i frågor som är av gemensamt intresse för de intagna (förtroenderåd). Ett förtroenderåd ska ges möjlighet att på lämpligt sätt överlägga med ledningen för anstalten. 5 kap. Personliga tillhörigheter 1 § En intagen får ta emot och inneha böcker, tidskrifter och tidningar, dock inte sådana som kan 1.äventyra ordningen eller säkerheten, eller 2.antas motverka den behandling som han eller hon genomgår. I övrigt får en intagen ta emot och inneha de personliga tillhörigheter som är motiverade med hänsyn till att verkställigheten ska kunna genom- föras på ett ändamålsenligt sätt. 2 § Tillhörigheter som en intagen inte får ta emot och inneha får omhändertas och förvaras för den intagnes räkning. Tillhörigheter som omhändertagits ska lämnas ut till den intagne senast i samband med att han eller hon inte längre ska vara berövad friheten. En intagen får inte utan särskilt medgivande disponera pass och pengar som omhändertagits enligt första stycket. 3 § Tillhörigheter som omhändertagits får på den intagnes bekostnad sändas till den adress där han eller hon är folkbokförd eller till annan adress som han eller hon anger. 4 § Lämnar en intagen kvar tillhörigheter i en anstalt ska tillhörigheterna förvaras där från det att frihetsberövandet upphört. Om till- hörigheterna inte har hämtas ut , får de genom Kriminal- vårdens försorg säljas eller, om det inte är möjligt, förstöras. Om Kriminalvården har sålt en intagens tillhörigheter, har han eller hon rätt till skälig ersättning. Sådan ersättning får inte betalas ut med ett högre belopp än som har influtit vid försäljningen. Vistelse i gemensamhet och avskildhet 1 § En intagen ska då han eller hon är skyldig att utföra eller delta i sysselsättning vistas tillsammans med andra intagna (gemen- samhet), om inte annat anges i denna lag eller följer av sysselsättningens särskilda beskaffenhet. 2 § En intagen ska ges möjlighet att på sin fritid vistas i gemensamhet, om inte annat anges i denna lag. 3 § Intagna får hållas avskilda från varandra i anslutning till dygnsvilan. Avskildhet på egen begäran 4 § En intagen får, om det är lämpligt, medges att på egen begäran hållas avskild från andra intagna. Ett medgivande till avskildhet enligt första stycket ska omprövas så ofta det finns anledning till det, dock minst en gång . Avskildhet av ordnings- och säkerhetsskäl 5 § Intagna får tillfälligt hållas avskilda från varandra, om det är nöd- vändigt för att ordningen eller säkerheten ska kunna upprätthållas. 6 § En intagen får tillfälligt hållas avskild från andra intagna, om det är nödvändigt på grund av att den intagne är våldsam eller berusad. Om ett avskiljande enligt första stycket inte kan verkställas i anstalt, får den intagne placeras i häkte i högst . 7 § En intagen får hållas avskild från andra intagna om det är nödvändigt 1.med hänsyn till rikets säkerhet, 2.med hänsyn till att det finns en risk för den intagnes eller någon annans säkerhet till liv eller hälsa eller för allvarlig skadegörelse på egendom som tillhör eller har upplåtits till Kriminalvården, 3.med hänsyn till att det finns en risk att den intagne rymmer eller fritas och det kan antas att han eller hon är särskilt benägen att fortsätta allvarlig brottslig verksamhet, 4.för att hindra att den intagne påverkar någon annan intagen att allvarligt störa ordningen i anstalten, 5.för att hindra att den intagne medverkar till att någon annan intagen får tillgång till alkohol, narkotika, något annat berusningsmedel, något sådant medel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller någon sådan vara som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor, eller 6.för att hindra att den intagne allvarligt ofredar någon annan intagen. Ett beslut om avskildhet enligt första stycket ska omprövas så ofta det finns anledning till det, dock minst . Avskildhet vid utredning av misskötsamhet 8 § Under utredning av frågor enligt 12 kap. 1 § denna lag eller enligt 26 kap. 6 och 7 §§ får en intagen tillfälligt hållas avskild från andra intagna i den utsträckning det är absolut nödvändigt för att syftet med utredningen inte ska äventyras. Den intagne får inte hållas avskild än . En intagen som hålls avskild från andra intagna enligt första stycket får vägras kontakt med andra personer genom besök, elektronisk kommunik- ation eller försändelser, om det är absolut nödvändigt för att syftet med utredningen inte ska äventyras. Om ett avskiljande enligt första stycket inte kan verkställas i anstalt, får den intagne placeras i häkte. 9 § En intagen får hållas avskild från andra intagna om det är nödvändigt för att genomföra en kroppsbesiktning. 10 § En intagen som hålls avskild från andra intagna på grund av att han eller hon uppträder våldsamt eller är farlig för sin egen säkerhet till liv eller hälsa ska undersökas av läkare . En intagen som av andra skäl hålls avskild från andra intagna ska undersökas av läkare om det behövs med hänsyn till den intagnes hälsotillstånd, dock minst en gång . Besök och andra kontakter 1 § En intagen får ta emot besök i den utsträckning det lämpligen kan ske, om inte besöket 1.kan äventyra säkerheten, 2.kan motverka den intagnes anpassning i samhället, eller 3.på annat sätt kan vara till skada för den intagne eller någon annan. 2 § Ett besök får, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl, kontrolleras genom att 1.personal övervakar besöket, eller 2.besöket äger rum i ett besöksrum som är så utformat att det omöjlig- gör att föremål överlämnas. Ett besök av en advokat som biträder den intagne i en rättslig ange- lägenhet får kontrolleras endast om advokaten eller den intagne begär det. 3 § Ett besök får, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl, villkoras av att besökaren underkastar sig kroppsvisitation eller ytlig kroppsbesiktning. 4 § En intagen får stå i förbindelse med en annan person genom elektronisk kommunikation i den utsträckning det lämpligen kan ske, om inte kommunikationen 1.kan äventyra säkerheten, 2.kan motverka den intagnes anpassning i samhället, eller 3.på annat sätt kan vara till skada för den intagne eller någon annan. 5 § Elektronisk kommunikation mellan en intagen och en annan person får avlyssnas om det är nödvändigt av säkerhetsskäl. De som ska kom- municera med varandra ska i förväg informeras om kontrollen. Elektronisk kommunikation mellan en intagen och en advokat som biträder den intagne i en rättslig angelägenhet får inte avlyssnas. 6 § En försändelse mellan en intagen och en advokat, en svensk myndig- het eller ett internationellt organ som har av erkänd behörighet att ta emot klagomål från enskilda ska vidarebefordras utan granskning. Om det finns anledning att anta att uppgiften om avsändare av en sådan försändelse till en intagen är oriktig, får försändelsen granskas i syfte att utreda vem avsändaren är. 7 § I andra fall än som avses i 6 § får en försändelse till eller från en intagen i anstalt granskas, om det är nödvändigt med hänsyn till ord- ningen eller säkerheten. Granskningen ska syfta till att undersöka om försändelsen 1.innehåller något otillåtet föremål, 2.är ett led i en pågående eller planerad brottslig verksamhet, eller 3.är ett led i ett planerat avvikande eller något liknande förfarande. 8 § En försändelse som har granskats ska, om inte särskilda skäl talar mot det, lämnas ut till den intagne och senast när han eller hon inte längre ska vara berövad friheten. 9 § Bestämmelserna i 68 §§ gäller även en försändelse till eller från en sammanslutning av intagna. 10 § Om det behövs för att kunna bedöma om besök eller elektronisk kommunikation kan tillåtas enligt 1 eller 4 § eller ska kontrolleras enligt 2 eller 5 §, ska det i förväg undersökas om den som kontakten ska äga rum med är dömd eller misstänkt för brott eller för att utöva brottslig verksamhet. I den utsträckning det behövs får upplysningar också inhämtas om hans eller hennes personliga förhållanden i övrigt. 11 § Regeringen får när det gäller en viss intagen besluta om undantag från bestämmelserna i detta kapitel, om det behövs med hänsyn till rikets säkerhet eller risken för att den intagne under verkställigheten i anstalt medverkar till terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. 12 § Bestämmelser om att en intagen får vägras kontakt med andra personer genom besök, elektronisk kommunikation och försändelser finns också i 6 kap. 8 § andra stycket. Särskilda kontroll- och tvångsåtgärder 1 § För att underlätta identifieringen av en intagen får fotografi tas av honom eller henne. 2 § En intagens bostadsrum och hans eller hennes tillhörigheter får kontrolleras i den utsträckning det är nödvändigt för att ordningen eller säkerheten ska kunna upprätthållas. Första stycket gäller även andra slutna förvaringsställen som den intagne disponerar. 3 § Den som ska tas in i en anstalt ska kroppsvisiteras eller kropps- besiktigas för eftersökande av otillåtna föremål när han eller hon kommer till anstalten, om det inte är uppenbart obehövligt. 4 § En intagen får kroppsvisiteras eller kroppsbesiktigas för eftersökande av otillåtna föremål om 1.det finns anledning att anta att ett sådant föremål kommer att anträffas på honom eller henne, 2.han eller hon återkommer efter en vistelse utanför anstalt, 3.han eller hon ska ha eller har haft ett besök utan sådan kontroll som avses i 7 kap. 2 §, eller 4.det sker i en stickprovskontroll eller i anslutning till en större under- sökning som av säkerhetsskäl görs av ett utrymme inom anstalten och den intagne har eller har haft särskild anknytning till utrymmet. 5 § En intagen får även i andra fall än som avses i 3 och 4 §§ kropps- visiteras för eftersökande av vapen och andra farliga föremål, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl. 6 § En intagen är, om inte annat motiveras av medicinska eller liknande skäl, skyldig att på begäran lämna urin-, utandnings-, saliv-, svett-, blod- eller hårprov för kontroll av att han eller hon inte är påverkad av alkohol, narkotika, något annat berusningsmedel, något sådant medel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller någon sådan vara som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälso- farliga varor. 7 § Kroppsvisitation eller kroppsbesiktning får inte utföras eller bevittnas av någon av motsatt kön som inte är läkare eller legitimerad sjuksköter- ska. Detta gäller dock inte 1.en kroppsvisitation som avses i 5 §, 2.en kroppsvisitation som enbart innebär att föremål som en person bär med sig undersöks, 3.en kroppsvisitation med metalldetektor eller liknande teknisk anord- ning, eller 4.en kroppsbesiktning som enbart innebär att andra prov än urinprov tas enligt 6 §. Om det är nödvändigt får en kroppsvisitation eller en kroppsbesiktning av en man utföras eller bevittnas av en kvinna även i andra fall än som avses i första stycket. Omhändertagande av otillåtna föremål 8 § Alkohol, narkotika, andra berusningsmedel, sådana medel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller sådana varor som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor får omhändertas och förstöras 1.om de medförs av någon som ska tas in i en anstalt, 2.om de påträffas hos en intagen, 3.om en intagen får dem sig tillsända, eller 4.om de på annat sätt påträffas inom en anstalt och det inte finns någon känd ägare till dem. Bestämmelserna i första stycket gäller även injektionssprutor, kanyler och andra föremål som är särskilt ägnade att användas för missbruk av eller annan befattning med narkotika. 9 § Ett föremål som påträffas i en anstalt får i andra fall än som avses i 8 § och 5 kap. 2 § omhändertas, om det kan antas att föremålet kommer att tas i beslag. Omhändertagandet ska anmälas till den som får besluta om beslag. 10 § En intagen får beläggas med fängsel 1.vid förflyttning inom anstalt och vid transport eller annan vistelse utanför anstalt, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl, eller 2.om han eller hon uppträder våldsamt och det är absolut nödvändigt med hänsyn till den intagnes egen eller någon annans säkerhet till liv eller hälsa. En läkare ska undersöka en intagen som belagts med fängsel enligt första stycket 2. 11 § Om det är nödvändigt för att säkerheten ska kunna upprätthållas vid en anstalt får Kriminalvården besluta att alla personer som passerar in i anstalten ska kroppsvisiteras (allmän inpasseringskontroll). Syftet med allmän inpasseringskontroll ska vara att söka efter otillåtna föremål. Skriftliga meddelanden får inte granskas. Ett beslut om allmän inpasseringskontroll får gälla . Kriminalvården får i enskilda fall medge undantag från allmän inpass- eringskontroll, om det finns särskilda skäl. 12 § Om det är nödvändigt för att säkerheten ska kunna upprätthållas vid en anstalt får ett fordon kontrolleras i anslutning till att fordonet passerar in i eller ut ur anstalten. Syftet ska vara att söka efter otillåtna föremål eller personer som utan tillåtelse avser att ta sig in i eller ut ur anstalten. Skriftliga meddelanden får inte granskas. Befogenheter mot obehöriga personer 13 § En tjänsteman inom kriminalvården får avvisa eller avlägsna den som obehörigen försöker ta sig in i eller vägrar att lämna en anstalt. Den som ska avlägsnas får i anslutning till ingripandet 1.kroppsvisiteras enligt 5 §, eller 2.beläggas med fängsel enligt 10 § första stycket 2. Ett ingripande enligt första eller andra styckena ska dokumenteras. 1 § En intagen som behöver hälso- och sjukvård ska vårdas enligt de anvisningar som ges av läkare. Om den intagne inte kan undersökas eller behandlas på ett lämpligt sätt i anstalten, ska den allmänna sjukvården anlitas. Om det behövs, ska den intagne föras över till sjukhus. Ett tillstånd till vistelse utanför anstalt enligt första stycket ska förenas med de villkor som behövs. Om det är nödvändigt av säkerhetsskäl, ska den intagne stå under bevakning. 2 § Bestämmelser om psykiatrisk tvångsvård för den som är intagen finns i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Bestämmelserna i 1824 §§ lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångs- vård samt bestämmelserna i 8 § andra och tredje styckena lagen om rättspsykiatrisk vård om befogenhet för Kriminalvården och regeringen att besluta om särskilda restriktioner för en viss intagen ska tillämpas på en intagen som för frivillig psykiatrisk vård har förts över till en sådan sjukvårdsinrättning som avses i 6 § första stycket lagen om rättspsyk- iatrisk vård. 3 § Om en transport kan befaras skada den intagnes hälsa, ska läkares medgivande till transporten inhämtas. Permission och annan tillfällig vistelse utanför anstalt 1 § En intagen får, för att underlätta hans eller hennes anpassning i samhället, beviljas tillstånd att vistas utanför anstalt (per- mission) om 1.minst en fjärdedel av strafftiden, dock , har avtjänats, och 2.det inte finns en påtaglig risk för att den intagne kommer att begå brott, undandra sig straffets fullgörande eller på annat sätt missköta sig. För en intagen som avtjänar ett livstidsstraff ska tiden enligt första stycket 1 bestämmas som om strafftiden är . Om det finns särskilda skäl får permission beviljas trots att den tid som avses i första stycket 1 inte förflutit. 2 § En intagen får, om det finns särskilt ömmande skäl, beviljas tillstånd att vistas utanför anstalt (särskild permission) om 1.hans eller hennes behov av vistelse utanför anstalt inte kan tillgodo- ses genom permission enligt 1 §, och 2.vistelsen utanför anstalt kan beviljas med hänsyn till den risk som finns för att den intagne kommer att begå brott, undandra sig straffets fullgörande eller på annat sätt missköta sig. Inställelse vid domstol eller annan myndighet 3 § En intagen får tillfälligt vistas utanför anstalt om en myndighet begär att han eller hon ska inställa sig vid myndigheten. Sådan inställelse ska alltid ske om det är en domstol eller en övervakningsnämnd som begär att en intagen ska inställas. 4 § En intagen som ska genomgå en utredning om risk för återfall i brottslighet enligt 10 § lagen (2006:45) om omvandling av fängelse på livstid, får vistas utanför anstalt i den utsträckning som den myndighet som ansvarar för utredningen bedömer är nödvändig för att utredningen ska kunna genomföras. 5 § Ett tillstånd till vistelse utanför anstalt enligt 14 §§ ska förenas med de villkor som behövs. Om det är nödvändigt av säkerhetsskäl, ska den intagne stå under bevakning. Vid vistelse utanför anstalt enligt 1 och 2 §§ får elektroniska hjälp- medel användas för att kontrollera meddelade villkor. 6 § I anslutning till vistelse utanför anstalt enligt 24 §§ och 9 kap. 1 § denna lag samt 4 kap. 29 och 31 §§ lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål får en intagen tillfälligt placeras i häkte, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl eller med hänsyn till transportförhållandena. Former av särskilda utslussningsåtgärder 1 § En intagen får, för att minska risken för att han eller hon återfaller i brott eller för att på annat sätt underlätta hans eller hennes anpassning i samhället, beviljas tillstånd till vistelse utanför anstalt genom följande utslussningsåtgärder: 1. frigång enligt 2 §, 2. vårdvistelse enligt 3 §, 3. vistelse i halvvägshus enligt 4 §, och 4. utökad frigång enligt 5 §. Vistelse utanför anstalt enligt första stycket 24 ska planeras så att den kan pågå fram till tidpunkten för villkorlig frigivning. 2 § Frigång innebär att en intagen utanför anstalt utför arbete, får behandling eller deltar i utbildning eller särskilt anordnad Frigång får beviljas en intagen som har behov av introduktion i arbets- livet eller i annan verksamhet som kan främja en stabil tillvaro efter frigivningen, om det inte finns någon beaktansvärd risk för att han eller hon kommer att begå brott, undandra sig straffets fullgörande eller på annat sätt allvarligt missköta sig. 3 § Vårdvistelse innebär att en intagen är placerad i ett sådant hem som avses i 6 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453). Vårdvistelse får beviljas en intagen som har behov av vård eller