prop · GX03238 · 2010-07-14 00:00:00 — naturreservat och kulturreservat. I propositionen Hållbart skydd av natur- områden (prop. 2008/09:214) utvecklar regeringen sin syn på hela bred- den av frågor om områdesskydd, också frågor som har bäring på frilufts- livet i de skyddade naturområdena. Eftersom frågorna om områdesskydd och friluftsliv behandlas utförligt i den propositionen tas frågorna upp förhållandevis översiktligt i denna proposition. Områdesskydd kan bildas med flera olika skyddsmotiv. kan enligt 7 kap. 5 § bildas med syftet att tillgodose behovet av områden för friluftslivet. Även när huvudsyftet med ett skyddat områ- de är att tillgodose natur- eller kulturmiljövärden, har områdena ofta stor betydelse för friluftslivet. Värdefulla natur- och kulturmiljöer har samtid- igt stora upplevelsevärden. Därmed är också nationalparker och kultur- reservat värdefulla för friluftslivet. Skyddade områden kan utgöras av vitt skilda typer av natur, allt från tätortsnära friluftsområden till vid- Områdena har därför olika förutsättningar för fri- luftsliv och vilka typer av aktiviteter som är möjliga eller lämpliga. Inom skyddade naturområden kan staten eller en kommun vidta sär- skilda åtgärder för att öka tillgängligheten för besökare. Det kan röra sig om fysiska åtgärder som exempelvis vandringsleder och parkerings- platser, men också information och vägledning till besökare. I vissa fall står bevarandet av naturvärden i konflikt med främjandet av friluftslivet, t.ex. i ett fågelskyddsområde med tillträdesförbud inom delar av året eller i ett område med känsliga naturtyper som inte tål slitage. flertalet fall går sådana intressekonflikter att hantera genom en bra plane- ring som kan innefatta kanalisering av besökare till vissa mindre känsliga Det kan också innefatta åtgärder som spänger eller anlagda I de allra flesta fall kan friluftsliv bedrivas så att naturvärdena inte Skötseln av skyddade områden bör där det är lämpligt med hänsyn till syfte och skyddsbehov uppmärksamma friluftslivets frågor. för skötseln sker i skötselplanen, som ska finnas för varje nationalpark, naturreservat och kulturreservat. Skötselplanen tar således upp åtgärder för att bevara naturvärden, t.ex. betesdrift, ängsslåtter och röjningar. skötselplanen behandlas också åtgärder för att göra de skyddade område- na tillgängliga för besökare genom exempelvis information om områdena och deras natur- och kulturvärden, iordningställande av leder, parkerings- platser, toaletter, rastplatser samt skyltning och gränsmarkering. Regeringen har i regleringsbrevet gett länsstyrelserna i upp- drag att ta fram regionala Värna-vårda-visa-program. har tidigare tagit fram ett sådant program på nationell nivå. Programmen bör behandla länens övergripande strategier och mål för skötselfrågorna i ett brett perspektiv. När det gäller friluftslivet kan programmen bl.a. om- fatta frågor om tillgänglighet för besökare oavsett funktionsnedsättning, information, naturvägledning och marknadsföring, gynnande av natur- och kulturturism, insatser för särskilda grupper samt lokal delaktighet. Vi vill framhålla att nationalparker och naturreservat kan bidra till landsbygdsutvecklingen i såväl glesbygd som tätortsnära landsbygder. Naturvården kan gynna det lokala näringslivet och värdefulla och in- tressanta natur- och kulturmiljöer är attraktioner för turism och besöks- näring. I många nationalparker har beslutat om föreskrifter med reglering av kommersiell verksamhet i parkerna. Ett skäl för sådana föreskrifter kan vara att undvika en oplanerad etablering av olika typer av försäljningsverksamhet och liknande som kan störa naturupplevelsen i nationalparkerna. Vi bedömer att syftet med reglerna är motiverade men att bestämmelserna har fått effekten att de försvårar all näringsverksam- het inom nationalparkerna, oavsett om verksamheten påverkar miljön och upplevelsevärdena eller inte. Vi avser därför ge i upp- drag att göra en översyn av nationalparksföreskrifterna så att de inte missgynnar t.ex. naturturismföretag. Allemansrätten utgör grunden för allas vistelse i naturen. Allemans- rätten gäller också i skyddade naturområden, men är vanligtvis reglerad med ordningsföreskrifter enligt 7 kap. 30 § . Vi anser att det är viktigt att allemansrätten värnas också inom naturskyddade områden. Det är därför angeläget att berörda myndigheter inte i onödan beslutar om regler som påverkar allemansrätten eller hindrar friluftslivet. In- skränkningar i allemansrätten bör vara väl motiverade utifrån syftet med områdesskyddet. i skyddade områden kan ibland vara omotiverat ingripande. Det finns ingen samlad bild i dessa frågor. Vi överväger därför att ge i uppdrag att göra en genomgång av ordningsföreskrifter i skyddade områden och lämna för- slag till eventuella åtgärder. Naturum, en typ av informationscentrum där besökaren får information om det lokala områdets natur och kultur, finns på 27 plat- ser runt om i landet. Naturum är viktiga besökscentrum för information om angränsande naturområden, vanligtvis nationalparker eller naturreser- vat. I naturum finns utställningar och annan information om djur, växter, geologi och kulturhistoria. Förutom utställningar har många naturum också guidningar, temakvällar och naturstigar. Man kan också få tips om utflyktsmål och vandringar. besöks landets naturum av omkring en miljon besökare. Vi anser att verksamheten vid naturum är viktig för att sprida information om naturen, naturvården och de skyddade om- rådena. Naturum är en tillgång för skolundervisning och besöksnäring. Många naturum är belägna på landsbygden och utgör tillsammans med angränsande naturområden viktiga turistmål. I många skyddade områden bedrivs naturvägledning genom bl.a. Prop. 2009/10:238 guideverksamhet, inte minst i anslutning till naturum. behandlas vidare i avsnitt 4.9. Information om skyddade områden är spridd hos många aktörer. Infor- mation om vilka områden som finns, vad besökare kan se, hur man hittar till ett område etc. har stor betydelse för en god tillgänglighet till naturen. Eftersom skyddade områden är särskilt iordningsställda för besökare som de ofta har höga besöksvärden är det särskilt angeläget att människor lätt kan hitta information om områdena. Vi avser att ge Natur- vårdsverket i uppdrag att i samråd med berörda aktörer såsom Skogs- styrelsen, länsstyrelserna, kommunerna och naturvårdsstiftelserna skapa en användarvänlig webbportal om skyddade natur riktad till besökare. Avsikten är att förbättra tillgängligheten till information om skyddad natur och därigenom få fler människor att besöka skyddade naturområden. En samlad webbportal bör kunna vara en gemensam platt- form där många aktörer aktivt kan medverka. En sådan webbportal skulle underlätta för alla kategorier av besökare och bör vara en tillgång för naturvården, friluftslivet och turismen. Skolans betydelse för friluftslivet Regeringens bedömning: Barn och ungdomar bör inom förskolan och skolan ges goda möjligheter att vistas utomhus så att de får natur- upplevelser och kunskap om naturen och värdet av att utöva friluftsliv. Förskolan och skolan kan ha stor betydelse för att öka intresset för och kunskapen kring friluftsliv och natur. Skälen för regeringens bedömning Regeringen har fastställt läroplaner för förskolan (Lpfö 98), det obliga- toriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshemmet (Lpo 94) och de frivilliga skolformerna (Lpf 94). Kommunerna eller andra huvudmän ansvarar för att verksamheten genomförs inom de ramar som riksdag och regering lagt fast. Varje kommun ska fastställa en skolplan och ansvarar för att varje skola upprättar en arbetsplan. I Lpo 94 anges följande. pande arbete och lek är väsentliga delar i det aktiva lärandet. sträva efter att erbjuda alla elever daglig fysisk aktivitet inom ramen för I skolarbetet ska de intellektuella såväl som de praktiska, sinnliga och estetiska aspekterna uppmärksammas. Även hälso- och livs- stilsfrågor ska uppmärksammas. I Läroplanen för de frivilliga skolfor- merna (Lpf 94) anges att skolan ska utveckla elevernas kommunikativa och sociala kompetens samt uppmärksamma hälso- och livsstilsfrågor. Skolan ska även sträva efter att ge gymnasieeleverna förutsättningar att regelbundet bedriva fysiska aktiviteter. Vi bedömer att förskola och skola utgör viktiga plattformar för att locka till friluftsliv och naturupplevelser. Flertalet barn i går i förskola eller kommer i kontakt med förskolans arbete genom den öppna Förskolan och skolan är oerhört viktiga för att ge morgondagens vuxna goda vanor. Ett positivt förhållningssätt till fysisk vardagsaktivitet under unga år har stora förutsättningar att finnas kvar även i vuxen ålder. Skolorna och skolornas huvudmän har därför ett stort ansvar att främja den fysiska aktiviteten under skoldagen. I en mål- och resultatstyrd skola, som är rådande i , avgörs om- fattningen av hur friluftsliv används som pedagogiskt hjälpmedel på lokal nivå. I grundskoleförordningen (1994:1194) fastslås att rektor ska bestämma omfattningen av den friluftsverksamhet som bedrivs under en lärares ledning. Insatser för att främja friluftslivet i skolan måste därför i första hand riktas till skolledare och lärare. Flera högskolor erbjuder fördjupningskurser för utbildning av förskolelärare och lärare i utomhus- pedagogik. Kunskaper i utomhuspedagogik kan förbättra lärarnas förut- sättningar att skapa en djupare förståelse för naturen och upplevelser i det fria och också öka intresset för friluftsliv och naturupplevelser. Vid inrättades 2004 Nationellt centrum för främjan- de av fysisk aktivitet hos barn och ungdom. Uppdraget utökades till att även gälla arbete för god kosthållning och andra hälsofrämjande verk- samheter hos barn och ungdom (SFS 2006:187) och fick då namnet för främjande av god hälsa hos barn och ungdom. Centrumet har till uppgift att brett stödja skolornas hälsofrämjande arbe- te. Det ska sprida erfarenheter om lärande exempel, forsknings- och ut- vecklingsprojekt samt verka för ökad samverkan mellan universitet och högskolor, kommuner, andra skolhuvudmän och myndigheter, intresse- organisationer och lokala organisationer. Flera högskolor erbjuder kurser för utbildning av förskolelärare och lärare i utomhuspedagogik. Det är viktigt att skolan organiseras så att de lärare som genomgått utbildning i utomhuspedagogik kan ges möjlighet att tillämpa dessa kunskaper. Movium centrum för stadens utemiljö vid lantbruksuniver- sitet har nationellt samordningsansvar för att utveckla och sprida kunskap om utvecklande utemiljöer för barn och unga. Inom ramen för sitt sam- ordningsansvar samarbetar Movium med ett antal aktörer som är engage- rade i planering, byggande, skötsel och användning av barns och ungas utemiljöer. Movium arbetar specifikt med att utveckla platser och former för utomhusbaserat lärande i staden. Movium samarbetar bl.a. med Lin- universitet och Utenavet (nationellt nätverk för främjande av utomhuspedagogik). I samordningsansvaret ligger bl.a. att öka förståel- sen för att utemiljön är en viktig del och en bas för lärande samt ett kom- plement till klassrums- och textbaserat lärande (närmiljö som lärmiljö). Movium gör utredningar, tar fram inspirationsmaterial och arrangerar kurser och konferenser som fokuserar utomhuspedagogikens möjligheter. Movium har även bidragit till att utveckla de kurser i skolträdgårdsverk- samhet och utomhuspedagogik som ges vid lantbruksuniversi- tet. Av läroplanen för förskolan, Lpfö 98, framgår att barnen ska komma i kontakt med naturen och att förskolan ska sträva efter att varje barn utvecklar förståelse för sin egen delaktighet i naturens kretslopp och för enkla naturvetenskapliga fenomen, liksom sitt kunnande om växter och djur. Vidare anges att arbetslaget ska ge barn möjlighet att lära känna sin närmiljö och de funktioner som har betydelse för det dagliga livet samt få bekanta sig med det lokala kulturlivet. Utevistelse är en viktig del i alla förskolors verksamhet. Vissa förskolor har också särskilt byggt upp sin verksamhet kring utomhuspedagogik och utevistelse. Som ett exempel kan nämnas Ur- och skur-förskolor. Grundidén i denna pedagogik är att barns behov av kunskap, rörelse och gemenskap tillfredsställs genom vistelse i natur. Målet är att ge bättre kunskap om naturen och förståelse för sambanden i naturen. Man förmedlar kunskap till barnen genom lek och undersökande arbetssätt med hjälp av naturen året om. Genom ett sådant arbetssätt ska förskolans personal stimulera till gemenskap i barngruppen och aktivt medverka till att varje enskilt barn utvecklar sin motorik. Personalen ut- nyttjar naturens mångfald utifrån varje barns förutsättningar för att ge en god grund för ett livslångt lärande. En del fristående förskolor använder sig av utomhuspedagogik i sin verksamhet. De fristående förskolorna har därmed en viktig roll i utvecklingen av utomhuspedagogiken. Också andra former av utomhuspedagogik har prövats inte minst i samband med satsningen på lokal och naturvård () som inleddes , där flera kommuner startat projekt under namn som Friluftsdagis, Nära till naturen i förskolorna och liknande. Alla syftar till att bedriva stora delar av verksamheten utomhus och ge barnen möjlighet till att utforska närmiljön. Av skolans styrdokument framgår att friluftsverksamhet är ett viktigt om- råde i verksamhet. Som mål att uppnå i anges bl.a. att skolan ansvarar för att varje elev efter genomgången grundskola ska känna till förutsättningarna för en god miljö och förstår grundläggande ekologiska sammanhang, att eleverna har grundläggande kunskaper om förutsättningarna för en god hälsa samt har förståelse för den egna livsstilens betydelse för hälsan och miljön. I kursplanen för ämnet Idrott och hälsa anges särskilt att ämnet ska bidra till att väcka engagemang för och skapa medvetenhet om natur- och miljöfrågor. Genom vistelse i naturen och genom friluftsverksamhet får eleverna upplevelser, kunskaper och erfarenheter som kan stimulera intresset för friluftsliv, natur och miljöfrågor. Skolan ska i sin undervis- ning i idrott och hälsa sträva mot att eleverna får inblick i friluftslivets historia. Efter att ha genomgått det femte skolåret ska eleverna ha grund- läggande kunskaper om friluftsliv samt känna till principerna för alle- mansrätten. Efter att ha genomgått det nionde skolåret ska eleverna kun- na planera och genomföra vistelse i naturen under olika årstider. Inom ramen för forskningsprogrammet i förändring har studier gjorts som pekar på att ungdomar ägnar åt stillasittan- de inneaktiviteter och allt mindre tid åt utevistelse och friluftsliv. Andra studier visar att minskad utevistelse och fysisk aktivitet kan medföra koncentrationssvårigheter och minskad mental ork utöver infektionsrela- terade åkommor. genomförde 2003 en nationell utvärdering av grund- skolan. Av utvärderingen framgår att friluftsliv får lite utrymme inom ramen för undervisningen i ämnet idrott och hälsa. Ungefär en tredjedel av eleverna uppgav att de inte fick någon undervisning om friluftsliv trots att området betonas i styrdokumenten. Variationen mellan skolor Prop. 2009/10:238 och lärare är dock stor. Förändring av skolans styrdokument beslutade om nya läroplaner för skolan i enlighet med regeringens proposition Tydligare mål och kunskapskrav nya läro- planer för skolan (prop. 2008/09:87). I propositionen föreslår regeringen riktlinjer för utformningen av läroplaner för , den obligato- riska särskolan, specialskolan och sameskolan. Var och en av dessa skol- former ska ha en egen samlad läroplan. fick i uppdrag att utarbeta nya kurs- planer för , specialskolan, sameskolan och den obligatoriska De nya kursplanerna av- ses träda i kraft /12. Enligt förslagen förtydligas den del av kursplanen som rör friluftsliv och utevistelse. Enligt läroplanen för de frivilliga skolformerna (Lpf 94) ska gymnasie- skolan, med den obligatoriska skolan som grund, fördjupa och utveckla elevernas kunskaper som förberedelse för yrkesverksamhet och studier och som förberedelse för vuxenlivet som samhällsmedborgare och ansva- riga för sina egna liv. Huvuduppgiften för de frivilliga skolformerna är att förmedla kunskaper och skapa förutsättningar för att eleverna ska till- ägna sig och utveckla kunskaper. Det är styrelsen för utbildningen som bestämmer hur många dagar som ska användas för idrott och frilufts- verksamhet, utöver tid för idrott och hälsa. Ämnet idrott och hälsa är ett kärnämne i gymnasieskolan och ingår därmed i alla nationella program. ämnets kursplan anges att skolan i sin undervisning ska sträva efter att eleven fördjupar sina kunskaper om bl.a. friluftsliv och lär sig att ta an- svar för och utnyttja naturen för rekreation och friluftsliv. kursplanen väsentligt att ämnet idrott och hälsa anknyter till de starka kulturella traditioner som finns i när det gäller att vistas i natu- Ämnet bidrar på så sätt till att väcka engagemang för frågor som handlar om människans relation till naturen. har beslutat om en reformerad gymnasieskola i enlighet med regeringens proposition Högre krav och kvalitet i den nya gymna- sieskolan (prop. 2008/09:199). Enligt beslutet ska ämnet idrott och hälsa även i den reformerade gymnasieskolan vara ett ämne som ingår i samt- liga nationella program. I finns cirka 70 naturskolor. Skolorna har ett arbetssätt som inne- bär att läraren använder utemiljön, naturen, som bas i undervisningen. Elever och lärare vid närliggande skolor erbjuds att förlägga sin under- visning någon eller per termin vid en naturskola. egna upplevelser och sinnesintryck i naturen är grunden till ett aktivt lä- rande om naturen och miljöfrågor. Positiva upplevelser i naturen är grun- den för att förklara ekologiska samband och förstå miljöfrågorna. utveckla sin känsla för naturen sker bäst i naturen. pedagogiskt rum medför att den fysiska aktiviteten hos elev- Prop. 2009/10:238 erna ökar. Naturskolornas verksamhet utgör ett värdefullt och nödvändigt komplement till den ordinarie skolan när det gäller möjligheter till läran- de ute och lustfyllda upplevelser i naturen. Naturvägledning handlar om att förmedla kunskap om och väcka känsla för naturen och kulturlandskapet. redovisade en definition av begreppet 1990: Med naturvägledning menas förmedling av känsla för och kunskaper om naturen. Naturvägledning syftar till att öka förståelsen för de grundläggande ekologiska och kulturella samband- en och för människans roll i naturen. Därigenom förbättras möjligheterna till positiva upplevelser i naturen och till ökad miljömedvetenhet hos den enskilde och i samhället. Ordet naturvägledning infördes i , men började användas först . Ett avtal ingicks 2007 mellan och lantbruks- universitet om inrättande av ett centrum för naturvägledning, CNV. CNV har i uppdrag att samordna, initiera och vid behov genomföra utbild- ningsinsatser nationellt. Naturvägledare arbetar som allt från museipeda- goger, naturvårdare och naturskolelärare till närnaturguider, naturums- personal och ekoturismarrangörer. Naturvägledning kan medverka till att uppmuntra till ett enkelt friluftsliv på naturens egna villkor i enlighet med de nordiska traditionerna, motverka störningar i och skador på känslig natur, öka förståelsen för nödvändigheten av olika former av miljövård och naturskydd, medverka till ömsesidig förståelse mellan de yrkesmässiga bru- karna av naturen och allmänheten samt mellan olika utövare av friluftsliv, öka förståelsen för hur människan använt sig av och påverkat naturen i ett kulturhistoriskt perspektiv, sprida kunskap om hur människans aktivitet påverkar det ekolo- giska samspelet, och främja en samhällsutveckling i större harmoni med naturen och Genom att arbetsfältet är så brett blir målgruppen mycket heterogen. Vi bedömer att naturvägledning och naturvägledare, vid sidan om skolan och de ideella organisationernas verksamhet, fyller en viktig funktion för att främja friluftsliv och kunskap om natur- och kulturlandskapet i . 4.10Fysisk aktivitet och folkhälsa Regeringens bedömning: Friluftslivet bidrar till såväl fysisk aktivitet som upplevelser och återhämtning och är därmed av stor betydelse för människors hälsa och välbefinnande. Friluftslivets positiva hälsoeffek- ter har stor betydelse för såväl den enskilda människan som samhället i stort. Skälen för regeringens bedömning Friluftsliv är en viktig faktor för att förbättra folkhälsan. Möjlighet till fy- sisk aktivitet, annan rekreation och återhämtning i exempelvis natur- och grönområden påverkar människors förmåga att återhämta sig från stress och bidrar till att öka hälsan i befolkningen. Som regeringen konstaterar i propositionen En förnyad folkhälsopolitik (prop. 2007/08:110) bidrar ut- vecklingen mot mer inaktiva livsstilar starkt till välfärdssjukdomar och ohälsa, som regelbunden fysisk aktivitet främjar hälsa och väl- befinnande samt har en sjukdomsförebyggande effekt. har an- tagit elva målområden för folkhälsoarbetet, av vilka ett av målområdena rör fysisk aktivitet. Friluftsliv har betydelse inte bara för vårt fysiska välbefinnande utan också för vår mentala hälsa. Vistelse i naturen skänker avkoppling och bidrar till att förebygga stress och utbrändhet. Naturområden är således viktiga för folkhälsan genom att vara platser där människor kan vistas, röra på sig och koppla av. kopplas folkhälsopolitiken allt tydligare till miljöpolitiken och därmed också till friluftslivet. Den forskning som bedrivits och olika utred- ningar och handlingsprogram visar tydligt på naturens och friluftslivets betydelse för folkhälsan. Det påvisas bl.a. att friluftsliv ger ett rikare liv. Fysisk aktivitet kan förebygga, behandla och bota specifika sjukdomar och skador. Friluftslivet har en ökad betydelse för hälsan hos flera be- folkningsgrupper, t.ex. barn, ungdom, äldre eller vissa speciellt utsatta riskgrupper. Friluftsliv ger förutom den fysiska stimulansen även psykisk och social stimulans som tillsammans har stor betydelse för egenvård, förebyggande hälsovård och folkhälsan i stort. Det finns stora ekonomis- ka vinster att göra för den enskilde och för samhället genom att investera i goda matvanor och ökad fysisk aktivitet. De direkta kostnaderna för sjukvård på grund av fysisk inaktivitet uppgår till och kostnaden för produktionsbortfall till , tillsam- mans (Fysisk inaktivitet produktionsbortfall och sjukvårdskostnader, B. och K. , 2006). Till de direkta kostnaderna hör kostnaden för slutenvård, öppenvård och läkemedel. Till de indirekta räknas kostnader som uppstår då sjukdom förhindrar att arbete utförs, alltså värdet av de varor och tjänster som inte produceras på grund av att personer varit sjuka eller avlidit på grund av sjuk- dom. Samhället bör prioritera förebyggande hälsovård, då det leder till minskade kostnader för sjukvården på lång sikt. Målet för de samlade insatserna inom detta område är att samhället utfor- mas så att det ger förutsättningar för en ökad fysisk aktivitet för hela be- folkningen, mer fysisk aktivitet i förskola, skola och i anslutning till ar- betet, mer fysisk aktivitet , och att äldre, långtidssjukskriv- na och personer med funktionsnedsättning aktivt erbjuds möjligheter till motion eller träning på sina egna villkor. har en central roll inom målområdet, dels som nationellt för metoder och strategier, dels som ansvarig myndighet för uppföljning. Inom målområdet fysisk aktivitet finns flera viktiga aktörer såsom kommuner, landsting, länsstyrelser, myndigheter, näringslivet och frivilligsektorn. Fysisk aktivitet hos barn och ungdomar Mycket tyder på att den fysiska aktiviteten hos barn har minskat och stillasittande aktiviteter har ökat generellt sett. Detta riskerar att leda till en ökning av kroniska sjukdomar , exempelvis typ 2-diabetes, benskörhet, övervikt och depression. Barns rörelsefrihet och möjligheter att på egen hand röra sig i närmiljön har begränsats de senaste årtionde- na, mycket till följd av olika samhällshinder. Exempel på hinder är den kraftiga ökningen av biltrafiken, höga hastigheter på motorfordon och de