prop · GX03237 · 2010-06-23 00:00:00 — Till skillnad från regleringen delgivningslag uppställs ett krav på att kontrollmeddelandet måste skickas närmast följande arbetsdag. Med arbetsdag avses vardagar med undantag för allmänna helgdagar, , eller nyårsafton (jfr lagen [1930:173] om beräkning av lagstadgad tid och lagen [1989:253] om allmänna helg- dagar, 44 § andra stycket lagen [1996:242] om domstolsärenden, 33 kap. 3 § , 44 § andra stycket förvaltningsprocesslagen [1971:291] samt 10 § andra stycket förvaltningslagen [1986:223]). Myndigheten bör dokumentera att meddelandet har skickats, t.ex. genom en anteckning i akten. Däremot är det inte nödvändigt att en kopia av kontrollmeddelandet sparas i akten (jfr prop. 1990/91:11 s. 23 f. och NJA 1999 s. 376). 23 § Vid förenklad delgivning ska handlingen och kontrollmeddelandet skickas till delgivningsmottagarens senast kända adress. Om delgivningsmottagarens senast kända adress inte kan användas får handlingen och kontrollmeddelandet skickas till delgivningsmottagarens folkbok- föringsadress om en sådan adress finns och skiljer sig från den som använts när handlingen skickades enligt första stycket. Paragrafen innehåller närmare bestämmelser om vart handlingen och kontrollmeddelandet ska skickas vid förenklad delgivning. Över- vägandena finns i avsnitt 10.5. Första stycket motsvarar 3 a § delgivningslag. Bestämmel- sen är teknikneutral och hindrar inte att handlingen eller kontrollmedde- landet skickas till delgivningsmottagaren på annat sätt än med post. Med senast kända adress avses den adress som delgivningsmottagaren har anvisat eller, om så inte har skett, den adress som har använts i målet eller ärendet. Handlingen och kontrollmeddelandet måste skickas Prop. 2009/10:237 till samma adress. Andra stycket reglerar hur myndigheten ska förfara om delgivnings- mottagarens senast kända adress inte kan användas för förenklad del- givning. Så kan vara fallet om delgivningsmottagaren inte har anmält adressändring och myndigheten därför inte kan använda den adress som har använts. I en sådan situation får myndigheten skicka hand- lingen och meddelandet till delgivningsmottagarens folkbokföringsadress om sådan adress finns och skiljer sig från den som har använts. När förenklad delgivning får användas 24 § Förenklad delgivning får användas av en myndighet vid delgivning med den som är part eller har liknande ställning i ett mål eller ärende, om denne har fått information av myndigheten om att delgivningssättet kan komma att användas i målet eller ärendet. Förenklad delgivning får inte användas vid delgivning av en handling som inleder ett förfarande. Paragrafen reglerar när förenklad delgivning får användas. Den motsva- rar i huvudsak 3 a § andra och tredje styckena delgivningslag. Övervägandena finns i avsnitten 10.2 och 10.7.1. I första stycket anges vilka förutsättningar som måste vara uppfyllda för att förenklad delgivning ska få användas. Hänvisningen till part eller den som har liknande ställning i mål eller ärende är avsedd att täcka in alla som har partsliknande ställning i ett mål eller ärende, dvs. även dem som uppträder i mål och ärenden som har initierats av den handläggande myndigheten. Vidare uppställs ett krav på att delgivningsmottagaren har fått information om att förenklad delgivning kan komma att användas i målet eller ärendet. Informationen ska innehålla uppgifter om vad förenklad delgivning innebär och att myndigheten kan komma att delge handlingar i målet eller ärendet på detta sätt. Andra stycket innehåller en bestämmelse om att förenklad delgivning inte får användas vid delgivning av handlingar som inleder ett förfarande. I många fall är användning av förenklad delgivning utesluten redan av den anledningen att den som ska delges inte har fått information om att delgivningssättet kan komma att användas i målet eller ärendet. Regeln omfattar även tilläggsstämningar och genstämningar. Det bör noteras att betydelsen av andra stycket begränsas av bestämmelser i andra författningar. De tidigare bestämmelserna i 3 b § delgivnings- lag finns numera i bl.a. och lagen (1990:746) om betal- ningsföreläggande och handräckning (se närmare författningskommen- taren till dessa lagar). Av 4 § andra stycket följer att delgivning inte får ske på ett sätt som är olämpligt med hänsyn till omständigheterna i delgivningsärendet. Prövningen ska göras med beaktande av förhållan- dena i det enskilda delgivningsärendet. Det är olämpligt att använda förenklad delgivning om delgivningsmottagaren inte kan förväntas förstå vad som krävs av honom eller henne. I vissa fall kan det vara olämpligt att använda förenklad delgivning under tid för sommarsemester och under jul- och nyårshelgerna. Lämplighetsbedömningen bör även beakta det sätt på vilket handlingen och kontrollmeddelandet skickas och när det som delgivningen avser, t.ex. ett sammanträde, äger rum (jfr NJA 1999 Prop. 2009/10:237 s. 376). I vissa fall kan parten ha bättre förutsättningar att bevaka handlingar om dessa skickas på elektronisk väg. När den person som är delgivningsmottagare är bosatt utomlands måste en särskild prövning göras om postgången i landet kan antas ske tillräckligt snabbt och tillförlitligt. Myndigheten måste även särskilt beakta den främmande statens inställning till att andra stater delger personer som befinner sig på dess territorium med post (se närmare kommentaren till 4 § och NJA 2006 s. 588). Det kan också vara olämpligt att använda förenklad delgivning om en ovanligt har förflutit sedan någon handlägg- ningsåtgärd senast vidtogs i målet eller ärendet. 25 § Information enligt 24 § första stycket ska delges genom vanlig delgivning, muntlig delgivning, särskild delgivning med juridisk person eller stämnings- mannadelgivning enligt 32 eller 38 §. Delgivning enligt första stycket behöver inte ske när någon har gett in en handling i målet eller ärendet och informationen till denne lämnas i nära anslutning till att handlingen har kommit in till myndigheten. Paragrafen behandlar hur informationen om förenklad delgivning ska Den har sin motsvarighet i 3 a § andra stycket i 1970 års Övervägandena finns i avsnitt 10.3. I första stycket anges att informationen ska delges. också vilka delgivningssätt som får användas för detta ändamål, näm- ligen vanlig delgivning, muntlig delgivning, särskild delgivning med juridisk person och vissa former av stämningsmannadelgivning (person- lig delgivning och spikning). Motsatsvis följer att övriga former av stämningsmannadelgivning, surrogatdelgivning (3437 §§) och del- givning av ett skriftlig meddelande när handlingen inte finns tillgänglig (33 §) samt kungörelsedelgivning inte får användas. Enligt andra stycket behöver informationen inte delges om en part ger in en handling till en myndighet och myndigheten därefter skickar information om förenklad delgivning med t.ex. lösbrev i nära anslutning till att handlingen har kommit in till myndigheten. Om en part har gett in ett överklagande kan informationen, liksom enligt 1970 års delgivningslag, utan krav på delgivning skickas av överinstansen när överklagandet och handlingarna i målet har lämnats över dit (jfr prop. 1990/91:11 s. 48). 26 § Förenklad delgivning har skett när har förflutit från det att handlingen skickades, om kontrollmeddelandet har skickats på föreskrivet sätt och det inte med hänsyn till omständigheterna framstår som osannolikt att hand- lingen kommit fram . Paragrafen anger när förenklad delgivning har skett. bestämmelse finns i 19 § tredje stycket delgivningslag. vägandena finns i avsnitt 10.6. Paragrafen har utformats i enlighet med Av bestämmelsen framgår att förenklad delgivning har skett när två veckor har förflutit från det att handlingen skickades. inte om det med hänsyn till omständigheterna framstår som osannolikt att Prop. 2009/10:237 handlingen har kommit fram . Det mest typiska exemplet på när förenklad delgivning inte kan anses ha skett är att delgivnings- handlingen kommer i retur med postbefordringsföretagets påskrift att adressaten är okänd på angiven adress eller har flyttat utan att begära eftersändning. Om endast kontrollmeddelandet kommer i retur så kan detta i vissa fall tala för att inte heller handlingen har kommit fram dit den skickats enligt 23 §. En annan situation är när delgivningsmottagaren hör av sig till myndigheten och uppger att kontrollmeddelandet men inte delgivningsförsändelsen har kommit fram. Om det inte finns särskild anledning att betvivla riktigheten i uppgiften, så har förenklad delgivning i ett sådant fall inte skett (jfr prop. 1990/91:11 s. 51). Ytterligare förutsättningar för att förenklad delgivning ska ha skett är att handlingen och kontrollmeddelandet har skickats på föreskrivet sätt, dvs. till rätt adress (jfr 23 §) och när det gäller kontrollmeddelandet i rätt tid. Särskild delgivning med juridisk person Hur särskild delgivning med juridisk person går till 27 § Särskild delgivning med juridisk person sker genom att handlingen som ska delges skickas till den juridiska personen och att det närmast följande arbetsdag skickas ett kontrollmeddelande om att handlingen har skickats. Paragrafen reglerar hur delgivningssättet särskild delgivning med juridisk person går till. Övervägandena finns i avsnitten 11.2 och 11.4. Delgivningssättet ersätter särskild delgivning med aktiebolag som reg- leras i 9 § tredje stycket delgivningslag (prop. 1996/97:132). Särskild delgivning med juridisk person sker genom att den handling som ska delges skickas till den juridiska personen och följs av ett kontrollmeddelande som upplyser om att handlingen har skickats. Själva delgivningsförfarandet är i princip detsamma som det som gällt för särskild delgivning med aktiebolag. Liksom i fråga om förenklad delgivning föreskrivs dock att kontrollmeddelandet alltid måste skickas närmast följande arbetsdag efter det att handlingen har skickats (jfr kommentaren till 22 §). 28 § Vid särskild delgivning med juridisk person ska handlingen och kontroll- meddelandet skickas till den postadress som är registrerad för den juridiska personen i ett sådant register som anges i 29 §. Paragrafen reglerar vart handlingen och kontrollmeddelandet ska skickas vid särskild delgivning med juridisk person. Den motsvarar 9 § tredje stycket andra meningen delgivningslag. Övervägandena finns i avsnitt 11.5. Av bestämmelsen framgår att myndigheten ska skicka handlingen och kontrollmeddelandet till den postadress som den juridiska personen har registrerat. Att den juridiska personen är skyldig att registrera en post- adress följer av tillämplig registerförfattning (se t.ex. 2 kap. 14 § första stycket 7 aktiebolagsförordningen [2005:559]). När särskild delgivning med juridisk person får användas 29 § Särskild delgivning med juridisk person får användas av en myndighet om ett försök till vanlig delgivning eller förenklad delgivning har misslyckats i samma delgivningsärende eller ett sådant delgivningsförsök bedöms som utsikts- löst vid delgivning med 1.aktiebolag som är registrerade i aktiebolagsregistret, 2.ekonomiska föreningar, bostadsrättsföreningar, kooperativa hyresrätts- föreningar och sambruksföreningar som är registrerade i föreningsregistret, 3.handelsbolag, kommanditbolag, ideella föreningar och registrerade trossam- fund som är registrerade i handelsregistret, 4.bankaktiebolag, sparbanker och medlemsbanker som är registrerade i bank- registret, 5.försäkringsaktiebolag och ömsesidiga försäkringsbolag som är registrerade i försäkringsregistret, 6.europabolag som är registrerade i europabolagsregistret, och 7.europakooperativ som är registrerade i europakooperativsregistret. Paragrafen anger under vilka förutsättningar som särskild delgivning med juridisk person får användas. Övervägandena finns i avsnitten 11.2 Av bestämmelsen framgår att det normalt måste göras ett försök till vanlig delgivning eller förenklad delgivning i samma delgivningsärende innan särskild delgivning med juridisk person får användas. svarar i huvudsak vad som gäller för särskild delgivning med aktiebolag Delgivningsförsöket måste göras på ett Om myndigheten känner till att en ställföreträdare brukar nås på en annan adress än den som har registrerats, bör delgiv- ningsförsök göras på den adressen. Däremot behöver myndigheten inte vidta några åtgärder för att efterforska adresser till den juridiska För att ett delgivningsförsök ska anses ha misslyckats krävs att företrädare för den juridiska person som ska delges har medgetts skälig tid att ta del av handlingen samt i förekommande fall vidarebefordra den till en behörig ställföreträdare. avvaktas är beroende av vilka delgivningsförsök som har gjorts och hur många ställföreträdare som handlingarna har skickats till. hållandet att paragrafen föreskriver att delgivningsförsök måste ha gjorts genom vanlig delgivning eller förenklad delgivning hindrar inte att även försök till muntlig delgivning eller stämningsmannadelgivning görs utan innebär endast att sådana delgivningsförsök inte kan ligga till grund för användning av särskild delgivning med juridisk person. sen framgår vidare att försök till vanlig delgivning eller förenklad delgiv- ning inte behöver göras om sådana försök bedöms som utsiktslösa. kan vara fallet om det inte finns någon registrerad ställföreträdare eller annan delgivningsmottagare över huvud taget eller om han eller hon inte har registrerat någon aktuell postadress. Däremot är det inte tillräckligt att försök till vanlig delgivning har misslyckats i ett annat delgivnings- ärende till följd av att handlingen visserligen inte har kommit i retur till myndigheten, men mottagandet av handlingen inte har bekräftats av Av regleringen i 4 § andra stycket följer att särskild delgivning med juridisk person inte får användas om det är olämpligt med hänsyn till omständigheterna i delgivningsärendet. t.ex. vara fallet om myndigheten känner till att den registrerade post- adressen inte är användbar för delgivning. I sådant fall kan myndigheten, Prop. 2009/10:237 om övriga förutsättningar är uppfyllda, i stället använda kungörelse- delgivning (se kommentaren till 50 §). I vissa situationer kan det vara olämpligt att i semestertider använda särskild delgivning med juridisk person. Bedömningen får göras utifrån vad som är känt om t.ex. den juridiska personens storlek, organisation och typ av verksamhet. Bestämmelsen innehåller vidare en uppräkning av de juridiska personer som kan delges genom särskild delgivning med juridisk person. Punkten 1 avser aktiebolag som är registrerade i aktiebolagsregistret. Samtliga svenska aktiebolag är skyldiga att registrera sig där. Närmare bestämmelser om registrering finns i 2 kap. 22 § samt 8 kap. 43 och 44 §§ aktiebolagslagen. Även kreditmarknadsbolag omfattas av denna punkt (13 kap. 1 § andra stycket lagen [2004:297] om bank- och finansie- ringsrörelse). För bankaktiebolag gäller däremot punkten 4 (se närmare kommentaren till den punkten). Punkten 2 omfattar sådana juridiska personer som är registrerade i föreningsregistret. Det gäller ekonomiska föreningar, bostadsrättsföre- ningar, kooperativa hyresrättsföreningar och sambruksföreningar. Även s.k. bostadsföreningar kan vara registrerade i föreningsregistret. Eftersom sådana föreningar utgör ekonomiska föreningar har det inte ansetts nöd- vändigt att nämna dessa särskilt. Närmare bestämmelser om registrering finns i 1 kap. 2 §, 2 kap. 3 § och 15 kap. 1 § lagen (1987:667) om eko- nomiska föreningar, 9 kap. 2 och 3 §§ bostadsrättslagen (1991:614), 2 kap. 1 och 2 §§ lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt samt 5 § lagen (1975:417) om sambruksföreningar. Även kreditmarknadsföreningar om- fattas av denna punkt (13 kap. 1 § andra stycket lagen [2004:297] om bank- och finansieringsrörelse). Enligt punkten 3 gäller bestämmelserna också i förhållande till ett antal juridiska personer som är registrerade i handelsregistret. Registrerings- plikten gäller handelsbolag och kommanditbolag samt ideella föreningar och registrerade trossamfund som är skyldiga att upprätta årsredovisning enligt 6 kap. 1 § bokföringslagen (1999:1078). Även andra ideella före- ningar och trossamfund som utövar eller avser att utöva näringsverksam- het får registreras i handelsregistret. Punkterna 4 och 5 täcker ett antal finansiella företagsformer som registreras i bank- respektive försäkringsregistret. Som exempel kan nämnas bankaktiebolag och försäkringsaktiebolag, som registreras i dessa register och inte i aktiebolagsregistret. Punkterna 6 och 7 omfattar europabolag och europakooperativ som är registrerade i . För att paragrafen ska vara tillämplig krävs att den juridiska personen i fråga faktiskt är registrerad i registret. Samtliga de register som nämns i paragrafen förs av . 30 § Särskild delgivning med juridisk person har skett när har förflutit från det att handlingen skickades, om kontrollmeddelandet har skickats på före- skrivet sätt och det inte med hänsyn till omständigheterna framstår som osanno- likt att handlingen kommit fram . Paragrafen anger när särskild delgivning med juridisk person har skett. 2009/10:237 Övervägandena finns i avsnitt 11.6. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Särskild delgivning med juridisk person har skett när har förflutit från det att handlingen skickades, om kontrollmeddelandet skickats i rätt tid och det inte med hänsyn till omständigheterna framstår som osannolikt att handlingen före den angivna tidens utgång har kommit fram till den juridiska personens postadress. Liksom vid förenk- lad delgivning är det mest typiska exemplet på när särskild delgivning med juridisk person inte har skett att delgivningshandlingen kommer i retur med postbefordringsföretagets påskrift om att adressaten är okänd på angiven adress eller har flyttat utan att begära eftersändning. Om endast kontrollmeddelandet kommer i retur så kan detta i vissa fall tala för att inte heller handlingen har kommit fram (jfr prop. 1996/97:132 s. 24, se även kommentaren till 26 §). Hur stämningsmannadelgivning går till 31 § Stämningsmannadelgivning sker genom att en person som enligt 40 § har behörighet att utföra sådan delgivning lämnar handlingen som ska delges på något av de sätt som anges i 3238 §§ och dokumenterar åtgärden. Paragrafen innehåller en övergripande bestämmelse om hur stämnings- mannadelgivning går till. Den saknar direkt motsvarighet delgivningslag. Övervägandena finns i avsnitt 12.1. Kännetecknande för stämningsmannadelgivning är bl.a. att den som utför delgivningen normalt upprättar ett särskilt intyg över vad som före- varit. Till skillnad från delgivningslag tillerkänns ett intyg om stämningsmannadelgivning inte längre legal bevisverkan. Regleringen i 4 § första stycket innebär att det delgivningssätt som väljs ska vara ändamålsenligt med hänsyn till handlingens innehåll och omfattning och medföra så lite kostnader och besvär som möjligt. Den bestämmelsen innebär i fråga om stämningsmannadelgivning att sådan delgivning inte ska användas i onödan med hänsyn till bl.a. delgivningsmottagarens integritet och kostnaderna för myndigheterna. Som exempel på när stämningsmannadelgivning inte bör användas kan nämnas den situationen att bestämmelserna om särskild delgivning med juridisk person är tillämpliga och det inte finns några särskilda omständigheter som motiverar att stämningsmannadelgivning ändå används för att lämna handlingarna till en suppleant för en behörig ställföreträdare. Stämningsmannadelgivning när delgivningsmottagaren påträffas 32 § Vid stämningsmannadelgivning ska handlingen lämnas till delgivnings- mottagaren om han eller hon påträffas. Vägrar delgivningsmottagaren att ta emot handlingen ska den lämnas kvar på platsen, om det inte är olämpligt med hänsyn till omständigheterna. Paragrafen behandlar, tillsammans med närmast följande paragraf, stämningsmannadelgivning när den person som är delgivningsmottagare Den saknar direkt motsvarighet delgivningslag. 2009/10:237 Övervägandena finns i avsnitt 12.5. Enligt huvudregeln i första stycket ska handlingen lämnas till delgiv- ningsmottagaren personligen om han eller hon påträffas. I andra stycket behandlas den situationen att delgivningsmottagaren vägrar att ta emot handlingen. En vägran kan uttryckas muntligen eller genom personens faktiska agerande såsom att personen i fråga stänger dörren eller lämnar platsen. Handlingen ska i sådana fall lämnas kvar på platsen om det inte är olämpligt med hänsyn till omständigheterna. Bedömningen ska göras utifrån vilka möjligheter som delgivnings- mottagaren har att senare få del av handlingen och vilka risker som finns för att andra personer får del av den. i en bostad, sin egen eller någon annans, kan det ofta vara ändamålsenligt att lämna handlingen i brevinkastet eller brevlådan. ningsmottagaren på sin arbetsplats kan handlingen lämnas Däremot är det i stort sett alltid olämpligt att lämna kvar handlingen på allmän plats. 33 § Om den handling som ska delges inte finns tillgänglig när en delgivnings- mottagare påträffas, får vid stämningsmannadelgivning i stället ett skriftligt meddelande med uppgifterna i handlingen delges. Handlingen ska skickas eller lämnas till delgivningsmottagaren om det kan ske och inte bedöms obehövligt. Paragrafen behandlar i vilka fall stämningsmannadelgivning kan ske av ett skriftligt meddelande i stället för själva handlingen. 4 § delgivningslag (jämförd med 10 § delgivnings- Övervägandena finns i avsnitt 12.6. I första stycket anges att ett skriftligt meddelande med uppgifterna i handlingen får överlämnas i stället för handlingen om denna inte finns tillgänglig vid delgivningstillfället. Meddelandet måste innehålla samt- liga uppgifter av betydelse för delgivningen. I andra stycket anges att myndigheten ska skicka eller lämna handlingen till delgivningsmottagaren efter att meddelandet har lämnats. Handlingen ska skickas eller lämnas om det kan ske och inte bedöms Bestämmelsen motsvarar vad som gäller vid muntlig delgivning (se kommentaren till 19 § andra stycket). Stämningsmannadelgivning genom att handlingen lämnas till en annan person än 34 § Vid stämningsmannadelgivning får handlingen i fall som anges i 35 och 36 §§ lämnas till en annan person än den som är delgivningsmottagare. lingen får lämnas endast till en person som samtycker till det och som inte är motpart i samma mål eller ärende till den som ska delges. En underrättelse om att delgivning enligt första stycket har skett och vem handlingen har lämnats till ska skickas till delgivningsmottagaren. Paragrafen behandlar stämningsmannadelgivning genom att handlingen lämnas till annan än den som är delgivningsmottagare (surrogatdelgiv- Den motsvarar delvis 12 § tredje stycket och 18 § i 1970 års Övervägandena finns i avsnitt 12.7. I första stycket anges att delgivning i vissa fall kan ske genom att hand- Prop. 2009/10:237 lingen lämnas till en annan person än den som är delgivningsmottagare. Liksom enligt delgivningslag kan surrogatdelgivning endast tillämpas när en person frivilligt tar emot handlingen. Det framgår uttryckligen av andra meningen. Handlingen får inte lämnas till en person som är motpart i samma mål eller ärende till den som ska delges. Bestämmelsen hindrar inte att en person som inte är behörig att utföra stämningsmannadelgivning lämnar handlingen till en annan person än delgivningsmottagaren som sedan vidarebefordrar handlingen till den person som är delgivningsmottagare. Delgivning anses emellertid i sådana fall ha skett först när handlingen bevisligen har kommit delgivningsmottagaren till handa. Det är i ett sådant fall fråga om vanlig delgivning (1618 §§). I vissa fall kan det med hänsyn främst till person- liga förhållanden hos den person som tar emot handlingen vara olämpligt att använda surrogatdelgivning (jfr 4 § andra stycket). Det kan inte komma i fråga att lämna handlingen till en person om det finns särskild anledning att anta att han eller hon inte kommer att vidarebefordra handlingen till delgivningsmottagaren.