prop · GX03102 · 2010-04-15 00:00:00 — I kommungruppen storstäder har kostnaderna sjunkit mest (). Diagram 4.5 Kostnader per invånare för ekonomiskt bistånd (fasta priser, Skr. 2009/10:102 exklusive ekonomiskt bistånd till flyktinghushåll) Övr kommuner >25 000 inv. Övr kommuner 12 500 - 25 000 inv. Övr kommuner <12 500 inv. Not: Deflator: KPI Det långvariga biståndsmottagandet ökade Andelen långvariga biståndstagare ökade . mottog 139 100 personer ekonomiskt bistånd , vilket är det högsta antalet långvariga . Antalet personer med långvarigt behov av bistånd har minskat betydligt långsammare än för övriga biståndstagare. Andelen långvariga biståndstagare har ökat med . I jämförelse med krisåren har dock andelen minskat med . Många unga vuxna var i behov av ekonomiskt bistånd En konsekvens av de ungas svårigheter att etablera sig på arbets- marknaden och därmed skaffa en egen försörjning är att en stor andel blir hänvisade till ekonomiskt bistånd. fick ca 47 600 personer i åldern och ca 20 000 i åldern ekonomiskt bistånd . Det motsvarade av befolkningen i dessa åldrar. Tabell 4.7 Andelen unga vuxna med ekonomiskt bistånd med långvarigt ek. med långvarigt ek. I förhållande till mitten av har biståndsmottagandet dock halverats för åldersgruppen . För åldersgruppen var biståndsmottagandet som högst och har därefter minskat kontinuerligt , vilket till viss del kan förklaras av utbildningsexpansionen då samtliga gymnasieskolans program blev treåriga. Andelen unga vuxna med långvarigt ekonomiskt bistånd har inte minskat i samma takt som biståndet i övrigt. Andelen unga med långvarigt ekonomiskt bistånd 2008 har i jämförelse med 1990-talets början tredubblats. Antalet barn i hushåll med ekonomiskt bistånd har minskat Antalet barn i hushåll med ekonomiskt bistånd minskade kraftigt och var 2008 knappt 124 000, vilket kan jämföras med 250 000 barn under 1990- talskrisens värsta år. var andelen barn bland personer med ekonomiskt bistånd , vilket kan jämföras med 2008. Diagram 4.6 Antal barn i hushåll med ekonomiskt bistånd Stort flyktingmottagande påverkar ekonomiskt bistånd Antalet beviljade uppehållstillstånd för flyktingar och anhöriga till tidigare invandrade utrikes födda har stor betydelse för utvecklingen av ekonomiskt bistånd, enligt (Social rapport, 2010). är ekonomiskt bistånd och introduktionsersättning de huvudsakliga försörjningskällorna för nyanlända flyktingar m.fl. uppehållstillstånd tredubblades 20062008 jämfört innan, främst till följd av den tillfälliga lag som gav vissa familjer rätt till Ökningen av flyktingar bland personer som mottar ekonomiskt bistånd har stor betydelse för hur arbetet med ekonomiskt bistånd bedrivs. Kommunerna har kommit olika långt i att anpassa introduktionsprogram för nyanlända i syfte att de ska hitta en plats på 4.6.2 Vuxna personer med missbruks- eller beroendeproblem Mål och bestämmelser Kommunernas ansvar för att en person med missbruk får den hjälp eller det stöd han eller hon behöver regleras i SoL och LVM. I SoL finns såväl generella mål (t.ex. att insatserna ska bygga på frivillighet och självbestämmande) som specifika mål avseende personer som riskerar att utveckla ett missbruk eller som redan har ett utvecklat missbruk (förebygga och motverka missbruk av alkohol och andra beroendeframkallande medel). ska också sörja för att den enskilde missbrukaren får den hjälp han eller hon behöver. I särskilda fall kan tvång tillgripas. Målet för dessa ingripanden är att verka för att motivera den intagna att frivilligt medverka till fortsatt behandling. Kommunernas socialtjänst ansvarar således för vård i både öppna och slutna former. Vården kan vara behandlingsinriktad, men även socialt stödjande. Positiv utveckling i missbruks- och beroendevården men regionala skillnader kvarstår Kännetecknande för missbruksvården under första decenniet av har varit ett omfattande utvecklingsarbete i kommunerna enligt . Denna utveckling har främjats av nationella riktlinjer för missbruks- och beroendevården, som implementeras i kommunernas och landstingens verksamhet med syfte att förbättra insatsernas kvalitet och öka förutsägbarheten i tillsynen, och statliga medel för utveckling av missbruks- och beroendevården. Dessutom har läkemedelsassisterad behandling vid såväl alkohol- och opiatmissbruk ökat och utgör etablerade vårdalternativ. Det finns enligt stora lokala och regionala skillnader över landet när det gäller missbruksvården. Detta gäller såväl individuellt behovsprövade insatser som inskrivningar som avser boende. vårdkvaliteten varierar över landet. Befolkningsmässigt mindre Skr. 2009/10:102 kommuner uppfyller kvalitetskriterier i lägre grad än befolkningsmässigt Förskrivning av läkemedel för alkohol- och opiatmissbruk varierar mellan landstingen, vilket är särskilt tydligt när det gäller läkemedelsassisterad behandling för opiatmissbruk. Även när det gäller vård med stöd av LVM finns stora skillnader över Jämfört med har nästan fler vårddygn och invånare. Skillnaderna i antalet LVM- ansökningar förklaras inte av en hög andel frivilliga insatser inom Ett skäl som framkommit till skillnaderna, och som framför allt påpekas av mindre kommuner, är att tvångsvård enligt LVM är en mycket kostsam vårdform. Andra skäl som anges är att tvångsvård inte anses som en tillräckligt kostnadseffektiv insats eller att tvångsvård inte är en framkomlig väg att motivera personer med missbruk till Kunskap till Praktik implementering av nationella riktlinjer har staten och SKL tecknat årliga överenskommelser om stöd till implementering av de nationella riktlinjerna för missbruks- och Utvecklingsarbetet har fått namnet Kunskap till Praktik. Den bärande idén är att bygga upp ett kvalificerat stöd för kommuner och landsting genom att utveckla en långsiktig struktur för kunskaps- utveckling och samverkan mellan kommuner, landsting, lokala FoU- verksamheter, universitet och högskolor. Målen är att utveckla vårdkedjan så att nödvändiga insatser är tillgängliga på lokal nivå, att tydliggöra ansvarsfördelningen mellan huvudmännen och att utveckla former för samverkan mellan socialtjänst och hälso- och sjukvård (primärvård, beroendevård och psykiatri) samt att säkerställa att personalen har kompetens för att fullgöra sina arbetsuppgifter i enlighet deltog alla landsting tillsammans med kommunal- förbund i utvecklingsarbetet. Närmare 150 kommuner hade tillsammans med hälso- och sjukvården startat, eller var på väg att starta, ett utvecklingsarbete med hjälp av det kvalificerade stöd på länsnivå som Kunskap till Praktik bygger upp. Vårdöverenskommelsen en statlig satsning i syfte att utveckla kommunerna med syfte att öka specialiseringen och integreringen, öka tillgängligheten samt stärka arbetet med individuella vårdplaner. Utvärderingen av Vårdöverenskommelsen, som genomfördes av på uppdrag av , visar att projekten i många fall anpassades till lokala förutsättningar (2009, Vårdöverenskommelsen - stimulansmedel till bättre vård och behandling av personer med tungt missbruk). Detta innebar enligt utvärderingen att regeringen i stor utsträckning förlorade kontrollen över stimulansmedlens verkan inom kommunernas missbruksvård. Knappt två tredjedelar av kommunerna hade organiserat sin Skr. 2009/10:102 verksamhet i form av specialiserade missbruksenheter 2008 och i närmare tre fjärdedelar av kommunerna fanns öppenvårdsmottagningar. Utvecklingen av såväl specialiserade enheter som öppenvårdsmot- tagningar har pågått , men har accelererat . I vad mån vårdöverenskommelsen har bidragit till denna utveckling är svårt att bedöma. konstaterar utvärderingen att projekten stärkt kompetensen och resurserna inom många kommuners missbruksvård. Ett kontrakt för livet utveckling av vårdkedjan vid LVM-vård (SiS) har bedrivit projektet kontrakt för livet 20052009 i syfte att skapa ett förbättrat samarbete mellan klienter, socialtjänst och SiS. I utbyte mot garanterade eftervårdsinsatser fick kommunerna rabatt på den vårdtid klienten prövar vård inom LVM i öppnare former. Satsningen har enligt SiS bidragit till att kommunerna skapat mer hållbara lösningar för klienterna, dels genom frivillig vård på behandlingshem, dels genom mer kvalificerad vård på hemmaplan (2008, Utvärdering av en skärskild satsning på missbruksvården). Uppföljningar av klienter visar också på positiva resultat, bl.a. att av klienterna bedömdes vara missbruksfria efter LVM-vården och bedömdes missbruka i mindre omfattning. Utvärderingar pekar också på att i jämförelse med tidigare utskrivna LVM-klienter fick nästan dubbelt så många klienter inom Ett kontrakt för livet fortsatt strukturerad vård efter LVM. Färre personer i heldygnsvård och fler i öppna insatser Antalet tvångsvårdade minskade dramatiskt för att åter öka . Ökningen av antalet LVM-vårdade vuxna kan till en del förklaras av den statliga satsningen Ett kontrakt för livet 20052007. Antalet tvångsvårdade har successivt minskat. Antalet i den frivilliga institutionsvården minskade 20042008. Om man i stället mäter hur många personer som omfattats av insatsen framkommer en mindre minskning med . Bistånd som avser boende för personer med missbruksproblem minskade 20042008. Boendeinsatserna omfattade 2008 totalt drygt 1 800 , vilket är en ökning i förhållande innan. Insatserna fördelades på drygt 18 700 inskrivningar , vilket innebär i genomsnitt per inskriven. Individuellt behovsprövade öppna insatser ökade och är den vanligaste insatsformen för personer med missbruksproblem. individuella behovsprövade öppna insatserna består av ett antal olika Skr. insatser som kan ges till en och samma person. Antal personer med insatser inom missbruks- och beroendevården (mätdatum ) Förändring (%) Bistånd som avser boende Kostnaderna för missbruks- och beroendevården har ökat Kostnaderna för kommunernas missbruks- och beroendevård ökade , i fasta priser, 20042008. Det är framför allt kostnaderna för de öppna insatserna som ökat. Kostnaderna för heldygnsvården har också ökat men i betydligt lägre grad. Tabell 4.9 Kommunernas kostnader för insatser till personer med missbruks- eller beroendeproblem (%, fasta priser) Not: Deflator: Konsumtionsindex 1991=100 för individ och familjeomsorg. har enligt SoL ett övergripande ansvar för att barn och ungdomar växer upp under trygga och goda förhållanden. I det arbetet ingår att utreda barns behov av skydd eller stöd när det kan finnas behov av åtgärder från samhällets sida. Vid behov ska efter utredning erbjuda barn, unga och familjer insatser. Socialtjänstlagen bygger på frivillighet, men i vissa situationer kan dock samhället med stöd av LVU ge barn och unga skydd även i de fall vårdnadshavaren och den unge inte samtycker till nödvändiga insatser. Den sociala barn- och ungdomsvården har således ett långtgående ansvar för barn och unga i utsatta situationer. Insatser från innebär stora ingrepp i barns och ungas samt deras familjers liv. Det måste därför ställas krav på insatsernas säkerhet och kvalitet, liksom på rättssäkerhet. Ökade förväntningar på barn och ungdomsvården Förväntningarna på barn- och ungdomsvården har enligt ökat till följd av en större uppmärksamhet på barns och ungas förhållanden och utsatthet (2010, Lägesrapport ). Antalet anmälningar enligt 14 kap 1 § Sol har stadigt ökat och fler barn och unga har fått insatser även 2008 enligt länsstyrelserna. Det kan enligt bero på en reell behovsökning, dvs. att fler barn och unga far illa, men det kan också vara en följd av en ökad medvetenhet om barns rättigheter och en ökad anmälningsbenägenhet. Även om barn- och ungdomsvården har utvecklats positivt framförs ofta kritik i samband med tillsyn och uppföljningar av den sociala barn- och ungdomsvården. Kvaliteten varierar, i vissa fall beroende på kommunstorlek med varierande tillgång till resurser. Vidare påtalas av länsstyrelserna att kompetensen, erfarenheten och kunskapsbasen för arbetet ofta är otillräcklig samt att handläggningen och uppföljningen, exempelvis av placerade barn, brister. Intensifierad samverkan kring barn och unga som far illa Samverkan mellan , polisen och hälso- och sjukvården i ärenden där det finns misstanke om brott mot barn har intensifierats. På ett 20-tal orter i landet finns s.k. barnahus med samverkan i gemensamma lokaler. Berörda myndigheter har gemensamt tagit fram riktlinjer och kriterier för barnahus. Samverkan syftar till att förbättra det psykosociala omhändertagandet av barnen och förbättrade rättsliga utredningar. I en redovisning av utredningar av sju fall där barn har avlidit till följd av brott konstaterar brister i berörda myndigheters arbete (2010, När det som inte får hända ändå inträffar - Den första rapporten om utredningar avseende barn som Skr. 2009/10:102 har avlidit i anledning av brott). Särskilt framkommer att myndigheter har försummat att uppmärksamma ett barns utsatta position i sina kontakter med vuxna klienter samt att myndigheterna inte överlämnar information till varandra om barn som behöver fortsatt stöd när familjer flyttar. Förbättrad kvalitet av utredningar av barn och unga Kvaliteten på barnutredningar har generellt sett förbättrats och de inriktas mer på barnets situation, enligt länsstyrelsernas tillsyn (Länsstyrelserna 2008, och barnen). Handläggnings- och dokumentationssystemet Barns behov i centrum (BBIC) bedöms ha bidragit till denna utveckling genom att göra arbete med utredning, planering och uppföljning mer strukturerat och enhetligt. I 265 kommuner pågår ett arbete med att införa systemet, varav det är helt genomfört i 55 kommuner. Regionala nätverk utgör ett viktigt stöd för kommunerna i form av gemensamt resursutnyttjande, kunskapsutveckling och erfarenhetsutbyte. Allt fler barn och unga berörs av insatser Antalet barn och unga som fått en behovsprövad öppenvårdsinsats, framför allt i form av strukturerade öppenvårds- program och behovsprövat personligt stöd, har ökat . Även antalet barn som får heldygnsinsatser har ökat. Ökningen av placerade barn och unga utanför det egna hemmet gäller framför allt placeringar av ungdomar i hem för vård eller boende (HVB) vilket till stor del kan förklaras av det ökande antalet ensamkommande flyktingbarn. Tabell 4.10 Antal barn och unga () med insatser under respektive år Förändring (%) Det är svårt att dra några generella slutsatser av utvecklingen under Ett av syftena med utbyggnaden av öppenvården var att påbörjades och pågår fortfarande. Bakgrunden var Skr. 2009/10:102 den kritik som riktades mot institutionsvården bl.a. av Alternativa insatser växte fram i kommunerna där barnets eller den unges familj involverades i behandlingen på ett annat sätt än vad som var vanligt i institutionsvården. Kommunerna har byggt ut öppenvårdsinsatser utifrån lokala förut- sättningar och behov. Emellertid tyder ökningen av såväl behovsprövade öppenvårdsinsatser som av heldygnsvård på att kommunerna haft svårt att ersätta heldygnsvård med öppenvård. Dessutom pågår en utveckling i kommunerna där insatser som var individuellt behovsprövade numera är tillgängliga utan utredning och beslut om bistånd, s.k. serviceinsatser. Det finns emellertid stora skillnader mellan landets kommuner beträffande omfattningen och karaktären på de öppna insatser som ges utan biståndsbeslut. Det finns kommuner där insatser utan biståndsbeslut för barn och unga utgör minst en tredjedel av alla insatser, medan andra kommuner endast undantagsvis tillämpar sådana insatser. Sammanfattningsvis kan dock konstateras att allt fler barn och unga berörs av insatser och att antalet barn som får insatser numera är betydligt större än vad den officiella statistiken anger. Kostnaderna för insatser till barn och unga ökar Kommunernas kostnader avseende insatser till barn och unga var totalt 2008. Detta är en ökning med i fasta priser 20042008. Tabell 4.11 Kommunernas kostnader för insatser avseende barn och unga (%, fasta priser) Not: Deflator: Konsumtionsindex 1991=100 för individ och familjeomsorg. Stöd till våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnar våld ändrades SoL för att tydliggöra socialnämndens skyldighet att ge brottsoffer, och då framför allt våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld, det stöd och den hjälp de behöver. Kommunernas arbete med våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld har utvecklats, men det förekommer fortfarande stora brister bl.a. när det gäller att kartlägga, dokumentera och följa upp arbetet med våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld (och länsstyrelserna 2009, Våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld - Alla kommuners ansvar. Slutrapport från en nationell tillsyn 2008-2009). Resultat från tillsynsarbetet pekar också på att en del kommuner inte uppmärksammar barn som bevittnat våld och att dessa därmed inte heller får det stöd och den hjälp de kan behöva. 5Förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg, skola och vuxenutbildning I detta avsnitt redovisas förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg, förskoleklass, grundskola, obligatorisk särskola, gymnasieskola, gymnasiesärskola, vuxenutbildning (komvux), vuxen- utbildning för utvecklingsstörda (särvux) och svenskundervisning för invandrare (sfi). Sameskolans och specialskolans verksamheter är statliga och redovisas inte i denna skrivelse. Alla uppgifter för /10 och vissa uppgifter bygger på preliminär statistik. Kostnadsuppgifterna i detta avsnitt skiljer sig något från kostnads- uppgifterna i avsnitt 2 ekonomi. Skillnaderna beror på att olika kostnadsbegrepp används, vilka utgår från delvis olika definitioner av vilka kostnads- och intäktsslag som ska ingå i redovisningen. Skollagen (1985:1100) föreskriver att kommunerna är skyldiga att tillhandahålla förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för barn i åldern i den utsträckning som behövs för att föräldrarna ska kunna förvärvsarbeta eller studera eller om barnet har ett eget behov. Kommunerna är enligt skollagen skyldiga att erbjuda plats i förskole- verksamhet och skolbarnsomsorg utan oskäligt dröjsmål, dvs. efter det att föräldrarna anmält att de efterfrågar en plats. I förskolans läroplan (Lpfö 98) formuleras värdegrund och uppdrag samt mål och riktlinjer för verksamheten. Förskolan ska lägga grunden för ett livslångt lärande i en verksamhet som är rolig, trygg och lärorik. Alla barn deltar utifrån var och ens förutsättningar. I en god pedagogisk verksamhet ska omsorg, fostran och lärande bilda en helhet. I samarbete med hemmen ska förskolan skapa bästa möjliga förutsättningar för att varje barn utvecklas rikt och mångsidigt. Den pedagogiska verksamheten ska anpassas till alla barn i förskolan i en trygg miljö som utmanar, främjar och lockar till lek, lärande och kreativitet. Förskolans läroplan gäller för alla förskolor med huvudman. För förskolor med enskild huvudman gäller inte läroplanen. Den ska dock ligga till grund för bedömningen av kvalitetskravet vid godkännandet av enskilda förskolor. För verksamheter inom pedagogisk omsorg har läroplanen en vägledande funktion. Förskolans läroplan är till sin struktur uppbyggd på i huvudsak samma sätt som övriga läroplaner. Verksamheten i fritidshem omfattas av läroplan för det obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshemmet (Lpo 94). Beredskap att erbjuda plats är större än Av landets 290 kommuner räknade 42 inte med att klara av att erbjuda plats i förskoleverksamhet , enligt Statens skolverks () rapport till förskoleverksamhet 2008/2009. Brist på lokaler, ökade födelsetal eller ökad inflyttning, liksom kommunens ekonomi var de vanligaste förklaringarna till att kommuner inte klarade av att erbjuda plats . Endast åtta kommuner menade att problemen berodde på brist på personal. En jämförelse med den undersökning som gjorde visar att kommunernas beredskap att ta emot barn i förskolan var betydligt sämre . Det var så många kommuner som inte räknade med att klara att erbjuda plats inom i lagen angiven tid jämfört med (42 kommuner jämfört med 14). En av förklaringarna är att många förskoleplatser blir lediga först när sexåringarna börjar i förskoleklass. Det är enligt uppföljningen mycket vanligt att kommunerna använder tillfälliga lösningar för att minska köerna. En vanlig åtgärd är att barn får plats i olika förskolor i väntan på en ledig plats på den förskola som föräldrarna efterfrågat. Ett annat exempel är inrättandet av särskilda förskolor eller avdelningar där barn placeras tillfälligt i väntan på plats i en ordinarie förskola. Var tredje kommun uppgav att de saknar en aktuell prognos över tillgången till och efterfrågan på platser. Kommuner som saknar en aktuell prognos har något oftare än andra kommuner problem med att klara att erbjuda plats inom i lagen angiven tid. Föräldrar är nöjda men skillnaderna i förskolors kvalitet har ökat Svenska föräldrar är mycket nöjda med sina barns förskola, enligt Svenskt Kvalitetsindex 2009 (SKI 2009). Kundnöjdheten har dessutom ökat jämfört med föregående mätningar som gjordes 2007 och 2008.8 Enligt en forskningsstudie om förskolan som miljö för lärande9 har kvalitetsskillnaderna mellan olika förskolor ökat. Enligt studien har förskolor med hög kvalitet ytterligare förfinat sitt arbete, medan det har blivit en kvalitetsförsämring i förskolor med låg kvalitet. Studiens resultat styrker enligt resultat från tidigare forskning som visar att variationen i kvalitet är betydande mellan svenska förskolor. Variationen återfinns såväl i förskolornas övergripande kvalitet som inom olika delområden och i enskilda kvalitetsaspekter. 8Indexet för kundnöjdhet kan anta värden mellan 0 och 100. Det uppmätta värdet för förskola var 2009. var motsvarande värde 75,5 respektive 74,6. En skillnad på 2 enheter är statistiskt säkerställd. 9Sheridan, S., , I. (2009) Barns tidiga lärande, en tvärsnittsstudie om förskolan som miljö för barns lärande. Barngruppernas storlek i fritidshem fortsatte att öka Skr. Gruppstorlekarna i förskolan var i genomsnitt 16,8 barn per avdelning 2009, vilket är en liten minskning jämfört med då gruppstorleken var 16,9. Något färre än hälften av förskolegrupperna i landet hade en gruppstorlek på 16 till 20 barn. Andelen småbarnsavdelningar (barn i åldern ), som hade en gruppstorlek som var högre än 17 barn per grupp, ökade med en procentenhet till . Personaltätheten i förskolan minskade något jämfört med och uppgick till 5,4 barn per årsarbetare. Det totala antalet årsarbetare i förskolan ökade . ökade antalet inskrivna barn . har gruppstorlekarna i fritidshemmen ökat . Antalet inskrivna barn per avdelning ökade från i genomsnitt 34,9 till 36,7 . Jämfört med är barngrupperna i fritidshemmen dubbelt så stora. fortsätter personaltätheten i fritidshemmen att minska. Antalet barn per årsarbetare ökade från 20,3 till 20,9. Barngruppernas storlek varierar mycket mellan kommuner och kommungrupper. I förortskommuner gick det 2009 i genomsnitt 41,1 barn per fritidsgrupp. I glesbygdskommuner var motsvarande siffra drygt 23,2. Personaltätheten var högre i glesbygdskommuner och en större andel av de anställda hade pedagogisk högskoleexamen. har i en studie (rapport nr 2009:330) undersökt de olika modeller av resursfördelningssystem som kommuner tillämpar och vilka konsekvenser dessa medför. konstaterar att det vid besparingar ofta är fritidshemmen som får vidkännas neddragningar. Andelen inskrivna barn fortsatte att öka i förskoleverksamheten Andelen inskrivna barn i förskolan har ökat successivt . Andelen barn i åldern som var inskrivna i förskolan ökade med ungefär en halv procentenhet till sammanlagt jämfört med året innan. Antalet inskrivna barn i förskolan fortsatte också att öka. gick ca 16 000 fler barn i förskolan jämfört med året innan, vilket motsvarar en ökning . Sammanlagt var drygt 446 000 barn inskrivna i förskolan. Av barnen i förskola gick i förskolor med enskild huvudman. Andelen inskrivna barn i enskild regi har ökat med . I tre fjärdedelar av landets kommuner var av 15-åringarna inskrivna i förskola. Diagram 5.1 Andel barn inskrivna i förskola >25 000 inv. 12 500-25 000 inv. <12 500 inv.