prop · GY0339 · 2010-11-30 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2010/11:39 redogörelse för tillämpningen av lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redogör regeringen för tillämpningen av lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll till och med och för utvecklingen av den internationella terrorismen . Regeringen har inte fattat något beslut med stöd av lagen. Lagen om särskild utlänningskontroll.............................................. Den parlamentariska kontrollen ....................................................... Tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll .................. Utvecklingen av den internationella terrorismen ............................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .. I samband med införandet av lagen (1991:572) om särskild utlännings- kontroll ansågs det att den parlamentariska kontrollen av hur regeringen tillämpar terroristbestämmelserna och reglerna om tvångsåtgärder skulle ske genom att regeringen lämnar en skrivelse till (prop. 1990/91:118 s. 72, bet. 1990/91:JuU29 s. 32, rskr. 1990/91:298). Den senaste redogörelsen lämnades i reger- ingens skrivelse 2009/10:62. Regeringen lämnar nu en motsvarande redogörelse för tiden till och med . Säkerhetspolisen har som underlag för redogörelsen till regeringen redogjort för tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll , dnr Ju2010/5633/L4. 2 Lagen om särskild utlänningskontroll Särskilda bestämmelser som syftar till att bekämpa terrorism infördes i svensk lagstiftning genom lagen (1973:162) om särskilda åtgärder till förebyggande av vissa våldsdåd med internationell bakgrund. Reglerna syftade till att göra det möjligt att hindra presumtiva terrorister från att komma in eller stanna kvar i och att skapa utrymme för kontroll i de fall då dessa personer av asylrättsliga skäl ändå måste beredas en fri- stad här i landet. Bestämmelserna har ändrats . återfinns de i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Vid lagens tillkomst konstaterades det att särskilda bestämmelser alltjämt behövs som ger utrymme för att utvisa sådana utlänningar som bedöms som farliga med hänsyn till risken för terroristhandlingar (prop. 1990/91:118 s. 30). Enligt lagen ska en utlänning kunna utvisas om det är särskilt påkallat av hänsyn till rikets säkerhet, eller om det med hänsyn till vad som är känt om personens tidigare verksamhet och övriga omständigheter kan befaras att personen kommer att begå eller medverka till terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott eller försök, förbe- redelse eller stämpling till sådant brott. Det krävs inte att personen i fråga tillhör en viss organisation för att lagen om särskild utlänningskontroll ska kunna tillämpas. Lagen kan tillämpas även vid brottslig gärning i en främmande stat. Om ett utvisningsbeslut inte kan verkställas på grund av att det t.ex. finns risk för dödsstraff eller tortyr i det land som personen ska utvisas till, ska den beslutande myndigheten, efter ett beslut om utvisning enligt lagen, förordna att verkställigheten ska skjutas upp (inhibition) eller bevilja personen ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Myndigheten kan i sådant fall besluta om skyldighet för personen att på vissa tider anmäla sig hos en polismyndighet (anmälningsplikt). Efter ett beslut om utvisning får den beslutande myndigheten även förordna att vissa särskilda bestäm- melser om tvångsmedel i spaningssyfte får tillämpas, t.ex. husrannsakan och hemlig teleavlyssning. Beslut om tvångsmedel i det enskilda fallet Skr. 2010/11:39 fattas av domstol. Ett beslut om anmälningsplikt eller ett förordnande om befogenhet att tillämpa tvångsmedelbestämmelserna är giltigt i högst . Under vissa förutsättningar kan domstol efter treårsfristens utgång besluta om fortsatt anmälningsplikt och förordna om fortsatt befogenhet att använda tvångsmedel. 3 Den parlamentariska kontrollen Terroristbestämmelserna och reglerna om särskilda tvångsåtgärder fick vid sin tillkomst en begränsad giltighetstid, vilket innebar en möjlighet att kontrollera regeringens och myndigheternas handlande. När terrorist- bestämmelserna permanentades beslutades det att regeringen skulle lämna en skrivelse till med redovisning av bestämmelsernas tillämpning (prop. 1975/76:18 s. 161). En motsvarande redovisning görs när det gäller bestämmelserna i 27 kap. rättegångsbal- ken om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning. I samband med att lagen om särskild utlännings- kontroll infördes ansågs det att den parlamentariska kontrollen av hur regeringen tillämpar bestämmelserna och reglerna om tvångsåtgärder även i fortsättningen bör göras genom att regeringen lämnar en skrivelse till (prop. 1990/91:118 s. 72). antog propositionen Genomförande av skyddsgrundsdirektivet och asylprocedurdirektivet (prop. 2009/10:31, 2009/10:SfU8, rskr. 2009/10:133). Lagändringarna, som trädde i kraft , innebär bl.a. att flertalet ärenden med säkerhets- aspekter ska kunna prövas av domstol på motsvarande sätt som andra Dessa säkerhetsärenden handläggs enligt utlännings- Särskilt kvalificerade ärenden handläggs däremot enligt lagen om Detta gäller även om ärendena innefattar frågor om uppehållstillstånd, statusförklaring eller resedokument. tionsverkets beslut i dessa ärenden överklagas till regeringen. Ändringarna innebär bl.a. en skärpning i kraven för att någon ska kunna utvisas med stöd av lagen om särskild utlänningskontroll som lagen är subsidiär i förhållande till utlänningslagen. Någon ökning av det totala antalet ärenden med säkerhetsaspekter har Mot bakgrund av att även kvalificerade ärenden enligt den tidigare ordningen i första hand skulle prövas enligt utlänningslagen skulle det kunna antas att en något större andel än tidigare av det totala antalet ärenden med säkerhetsaspekter kan komma att prövas enligt lagen om Det är dock för tidigt att bedöma om så faktiskt Förutom ändringar i lagen om särskild utlänningskontroll har även en ändring gjorts i lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. som trädde i kraft , innebär att straffmaximum för det tids- Skr. 2010/11:39 bestämda straffet höjts från tio till fängelse. numera till fängelse , lägst fyra och högst , eller på livstid. Är brottet mindre grovt döms även fortsättningsvis till fängelse i lägst två och högst . 5Tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll Regeringen har inte fattat något beslut med stöd av lagen under tids- perioden till och med . Tillämpning av lagen åren 19912009 Nedan redovisas antalet fall då lagen om särskild utlänningskontroll tidi- gare har tillämpats. I redovisningen ingår både nya utvisningsärenden enligt lagen om särskild utlänningskontroll, ärenden där omprövning har begärts av tidigare meddelade utvisningsbeslut samt omprövning av andra beslut som regeringen fattat med stöd av lagen, t.ex. beslut i fråga om begränsad anmälningsplikt. Det stora flertalet av de redovisade fallen gäller ärenden där omprövning har begärts av tidigare meddelade utvis- ningsbeslut. I redovisningen anges de tidsperioder som regeringen har redogjort för i tidigare skrivelser till . Varje skrivelse avser en tidsperiod ett visst år till och med året därpå. 1991/1992 lagen tillämpades 1992/1993 lagen tillämpades 1993/1994 lagen tillämpades inte 1994/1995 lagen tillämpades vid fem tillfällen 1995/1996 lagen tillämpades vid fyra tillfällen 1996/1997 lagen tillämpades inte 1997/1998 lagen tillämpades 1998/1999 lagen tillämpades inte 1999/2000 lagen tillämpades 2000/2001 lagen tillämpades vid fyra tillfällen 2001/2002 lagen tillämpades inte 2002/2003 lagen tillämpades vid fem tillfällen 2003/2004 lagen tillämpades 2004/2005 lagen tillämpades 2005/2006 lagen tillämpades 2006/2007 lagen tillämpades 2007/2008 lagen tillämpades inte 2008/2009 lagen tillämpades Utvecklingen av den internationella Ett flertal attentatsförsök har genomförts internationellt , bl.a. mot och mot . Islamistiskt motiverade terror- grupper fortsätter generellt att sträva efter att genomföra attentat med ett stort antal civila dödsoffer. Det finns dock ett antal exempel på attentat eller attentatsförsök som indikerar att dessa aktörer även tillämpar små- skaliga attentat utförda av enskilda attentatsmän. Bland våldsbejakande islamister globalt finns en grundläggande ideo- logi att bekämpa västländer som uppfattas vara fiender till islam, t.ex. på grund av militärt engagemang i internationella konflikter såsom i och i eller på grund av upplevda kränkningar av islam. Det finns även aktörer som genom hot om terrorattentat har sett möjligheter att kunna påverka den politiska debatten i . Ett ökat fokus mot som legitim måltavla från islamistiskt motiverade terrororganisa- tioner har noterats . Bilden av inom dessa miljöer utomlands bedöms också ha förändrats i negativ riktning. kan framöver i högre utsträckning komma att förknippas med den schablonbild av kränkande länder som finns för ett flertal europeiska länder, bl.a. och . Detta kan komma att innebära fler hotfulla uttalanden mot och svenska intressen bland olika aktörer. Våldsbejakande individer och nätverk i knyts i första hand till verksamhet som rör finansiellt och logistiskt stöd till aktörer i utlandet, exempelvis i och i . Det primära motivet för den stödjande verksamheten är att befria eller skydda muslimska länder från vad som uppfattas vara ockupation. Det finns indikationer på att olika nätverk av individer samarbetar i större utsträckning. I fortsätter etnonationalistiska eller separatistiska organisa- tioner, huvudsakligen i och , att stå för en övervägande del av genomförda terroristattentat. Individer i som kan kopplas till etnonationalistiska eller separatistiska terrororganisationer fortsätter att prioritera finansiellt och annat logistiskt stöd till aktörer i utlandet. Det sammantagna terrorhotet mot har reviderats från lågt till förhöjt, dvs. från två till tre på en femgradig skala. Den förändrade hotnivån baseras på underrättelseinformation om förändrad aktivitet inom vissa miljöer i , aktiviteter som bedöms vara riktade mot . medverkan i det internationella arbetet mot terrorism agerande inom ramen för kampen mot terrorism bygger på vikten av respekt för folkrätten och de mänskliga rättigheterna. Detta lyfts fram i både regeringsförklaringen och i Utrikesdeklarationen som centrala element generellt för det svenska agerandet internationellt. Terrorismen är ett globalt hot som kräver internationellt samarbete baserat på multilaterala ramverk och En bred strategi är nödvändig och traditionella insatser från Skr. 2010/11:39 polis och rättsväsende måste kombineras med långsiktiga förebyggande antog en konvention om förebyggande av terrorism. Vidare antogs inom EU ett rambeslut om ändring av rambeslutet om bekämpande av terrorism. Såväl konventionen som ram- beslutet innebär att offentlig uppmaning, rekrytering respektive utbild- ning avseende terroristbrott ska vara straffbart. Regeringen lämnade i propositionen Straffrättsliga åtgärder till före- byggande av terrorism förslag till den lagstiftning som krävs för att genom- föra konventionen och rambeslutet i svensk rätt. godkände propositionen (prop. 2009/10:78, bet. 2009/10:JuU22, rskr. 2009/10:234). Den nya lagen om straff för offentlig uppmaning, rek- rytering och utbildning avseende terroristbrott och annan särskilt allvarlig brottslighet träder i kraft . har ratificerat konventionen som i förhållande till träder i kraft . antog en övergripande FN- strategi mot terrorism. Antagandet av strategin är en viktig manifestation av att FN står bakom en global respons mot terrorismen och lägger grunden för en mer samlad FN-ansats på området. Strategin är det centrala dokument i det globala arbetet mot terrorism och fokus ligger nu på genomförandet. Översyn av strategin ska äga rum . har aktivt bidragit till genomförandet av FN-strategin genom att bl.a. verka för kapacitetshöjande insatser inom rättsvårdande myndig- heter med fokus på rättssäkerhet i terroristbrottmål. Detta har skett i form av bilaterala projekt och projekt med EU samt genom stöd till UNODC- TPB (United Nations Office on Drugs and Crime Terrorism Prevention Branch). Direkt stöd har getts till den samordnande institutionen (Task Force) och till som arbetar för stärkandet av mänskliga rättigheter i antiterrorismarbetet. är den största bidragsgivaren till denna arbetsgrupp. Arbetsgruppen leds av OHCHR (FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter) och samverkar tätt med UNODC-TPB. EU-samarbetet mot terrorism baseras främst på för att motverka terrorism . Strategin bekräftades under det svenska ordförandeskapet när Stockholmsprogrammet antogs . Genomförandet av strategin står nu i fokus, och under ordförandeskapet agerade för att styra arbetet i denna riktning. På det nationella planet har Säkerhetspolisens kontraterrorismarbete utvecklats . Under föregående mandatperiod tillförde regeringen totalt till Säkerhetspolisen, i första hand i syfte att utveckla såväl det nationella som det internationella arbetet mot terrorism. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , Adelsohn , , , , , Attefall, , , , Hatt. Regeringen beslutar skrivelse 2010/11:39 redogörelse för tillämpningen av lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll