prop · GX03166 · 2010-04-08 00:00:00 — Utredaren avrapporterade uppdraget med två betänkanden . Regeringen har för avsikt att besluta om lagrådsremiss om ny kollektivtrafiklag. I lagrådsremissen lämnas förslag till lagändringar för att modernisera lagen och anpassa den till på området. beslutade om transportpolitikens målstruktur och fast- slog de två översta nivåerna. Regeringen har under funktionsmålet för tillgänglighet beslutat att en precisering bör vara att transportsystemet utformas så att det är användbart för personer med funktionsnedsättning. I denna precisering ingår kollektivtrafiken som en delmängd. 2.3.3Tillgängligheten inom lokal och regional kollektivtrafik Trots luckor i uppföljningen inom transportområdet kan regeringen konstatera att utvecklingen gått framåt och att andelen tillgängliga transporter ökar. Exempelvis har andelen tillgängliga bussar, spårvagnar och tåg inom lokal och regional kollektivtrafik vilket är ett ansvar för trafikhuvudmannen i varje län. Av den Internetbaserade databasen som utvecklats av och framgår att andelen fordon med låggolv i trafikhuvudmännens trafik ökat från 2009. Andelen fordon som har ramp eller lift ökade från till . hade av busshållplatserna på kommunens vägnät inventerats med avseende på tillgänglighet. I var tionde kommun ligger ansvaret för detta på trafikhuvudmannen. Av dessa hade mer än hälften inventerat i stort sett alla hållplatser. Av de kommuner som åtgärdat hållplatser hade åtgärdat mindre än en fjärdedel av hållplatserna och 18 pro- cent hade åtgärdat mer än tre fjärdedelar av hållplatserna. Trots att det går att se en positiv utveckling inom vissa delar av transportområdet finns mycket kvar att göra inom kollektivtrafiken. Svensk Kollektivtrafik genomför regelbundet en kvalitets- och attityd- Skr. 2009/10:166 undersökning, Kollektivtrafikbarometern. Undersökningen visar att an- delen personer som anser att de sett förbättringar i kollektivtrafiken för personer med funktionsnedsättning har varit . Andelen som inte har uppmärksammat några förbättringar har legat på . Många personer med funktionsnedsättning använder färdtjänst och är beroende av att den fungerar. Allteftersom kollektivtrafiken blir mer till- gänglig kan antalet personer som är beroende av färdtjänst antas minska. Enligt en undersökning som utredningsinstitutet genomförde 2005 anser fyra av fem personer som använder färdtjänst att de kan resa på det sätt och i den utsträckning de önskar. Av dem som beviljats färdtjänst uppger dock att de inte har råd att använda färdtjänst i den utsträckning de önskar. 2.4Bostäder och fysisk miljö I handlingsplanen aviserades mål om förbättrad tillgänglighet i lokaler dit allmänheten har tillträde och på allmänna platser. Det konstaterades att många av de fysiska hinder som finns i samhället är enkelt avhjälpta. Därmed sattes målet att dessa hinder skulle undanröjas för handlingsplanen. Arbetet med att avhjälpa hindren har gått i en positiv riktning, men utvecklingen har dessvärre gått långsammare än förväntat. har i sin rapport bestämmelser om enkelt avhjälpta hinder lyft fram att kunskapen om reglerna måste öka hos de aktörer som är ansvariga för att åtgärda hindren. Regeringen har uppmärksammat att arbetet bör intensifieras och har gjort stora satsningar för att öka takten. 2.4.1 Enkelt avhjälpta hinder Efter förslag från regeringen beslutade om ett tillägg i 17 kap. 21 a § (1987:10; PBL). Där regleras att enkelt avhjälpta hinder mot tillgänglighet och användbarhet för personer med nedsatt rörelse- och orienteringsförmåga ska undanröjas i byggnader som innehåller lokaler dit allmänheten har tillträde och på allmänna platser 2000/01:48). Regeringen införde även ett bemyndigande i 17 kap. 22 § PBL och 5 § plan- och byggförordningen (1987:383) i syfte att ge möjlighet att precisera bestämmelserna om enkelt avhjälpta hinder i föreskrifter och allmänna råd. Föreskrifterna om enkelt avhjälpta hinder trädde i kraft . har på regeringens uppdrag 2005 och 2007 redovisat en utvärdering och uppföljning av tillämpningen av föreskrifterna om enkelt slutsats i rapporterna var att lagstiftningen och föreskrifterna underlättar och påskyndar arbetet med att göra miljön tillgänglig, men att det fortfarande saknas kunskap och kännedom om menade att de informationsinsatser som har gjorts är rätt riktade men att den totala informationsmängden till fastighetsägarna Regeringen aviserade därför sammanlagt till en Skr. 2009/10:166 informationskampanj om enkelt avhjälpta hinder. drag att tillsammans med Kommuner och Landsting, förkortas SKL, och i samråd med länsstyrelserna bedriva en uppsökande informationsverksamhet om enkelt avhjälpta hinder, riktat till kommuner och fastighetsägare. På uppdrag av regeringen genomför även under 20082010, tillsammans med SKL och länsstyrelserna, en satsning på en allmänt bättre kompetens för plan- och bygglagens tillämpning med seminarier, workshop och en särskild webbplats för deltagarna (). Frågan gäller hur olika nationella mål och strategier förs vidare till länsstyrelserna och hur statens intentioner förs vidare till den kommunala nivån. har ett stort antal utredningar, däribland PBL- kommitténs betänkande Får jag lov? Om planering och byggande (SOU 2005:77), betänkande Bygg helt enkelt (SOU 2008:68) och bestämmelser om enkelt av- hjälpta hinder, lagts på plan- och byggområdet. På grund av en om- fattande omstrukturering av lagen tillsammans med ett stort antal nya förslag i håller en ny plan- och bygglag på att tas fram inom . De förslag som har bäring på till- gängligheten är bland annat att förslag om att kravet på tillgänglighet ska bedömas redan i bygglovet och att en allmän skrivning om tillgänglighet införts i kapitlet om allmänna och enskilda intressen. Skrivningen innebär att tillgänglighetsaspekten alltid ska beaktas vid all planläggning. Reglerna kring enkelt avhjälpta hinder har förtydligats och föreslås skärpas både vad gäller kriterierna för bedömningen om ett hinder ska anses vara enkelt avhjälpt och för tidpunkten för avhjälpandet. Propo- sitionen beräknas läggas . Sammantaget kommer de förslag som berör tillgängligheten tillsammans med skärpta tillsynsregler att leda till att tillgänglighetsfrågorna får större tyngd i lagstiftningen. har fortlöpande arbetat med översyn av byggregler (BBR). Avsnitt 3 om Tillgänglighet, bostadsutformning, rumshöjd och driftutrymmen har reviderats och nya regler trädde i kraft . I arbetet har en mängd representanter för olika intressenter, brukar- grupper, fastighetsägare, projektörer, tillverkare, kommuner och läns- styrelser medverkat som referensgrupper, expertgrupper och remiss- instanser. För tillgänglighet till byggnad gäller numera att huvudentré ska kunna användas av alla, och att tunga dörrar ska kunna öppnas av alla och bör därför ha automatiska dörröppnare. Större samlingslokaler ska vara tillgängliga inklusive podier och scener och receptioner ska utrustas med teleslinga eller annan teknisk lösning för hörbarhet. För att tillgänglighetsfrågorna ska beaktas i planeringsprocessen krävs agerande både från kommun och från länsstyrelse. Allt fler kommuner arbetar med att beakta tillgänglighetsfrågorna vid framtagande av detalj- plan, fördjupad översiktsplan och översiktsplan. granskar genomförandet i samband med samråd och utställning. I syfte att höja kunskaperna hos kommuner och andra aktörer på området har flera länsstyrelser i samverkan med berörda myndigheter och organisationer genomfört seminarium om tillgänglighet i byggnader och den fysiska miljön. Regeringen gav 2005 länsstyrelserna i uppdrag att till redovisa sina erfarenheter från tillämpningen av regelverket på bygg- området, hur tillsynen av kommunerna bedrivits och vilka insatser som gjorts för att utveckla samarbetet med kommunerna. Av de 20 läns- styrelser som redovisade uppdraget till , hade 18 särskilt inriktat sin redovisning på kommunernas tillsyn av kraven om undanröjande av enkelt avhjälpta hinder. Av länsstyrelsernas redovisningar framgår att kommunerna fått få anmälningar om enkelt avhjälpta hinder och att ingen kommun har ingripit enligt mot ägare som underlåtit att undanröja enkelt avhjälpta hinder. Antalet anmälningar har ökat efter att kommunerna har genomfört informationsinsatser. Många länsstyrelser menar dock att informationsinsatser lett till att kännedomen och kunskapen om kraven ökat. Länsstyrelserna fick , i uppgift att redovisa hur myndigheten inom ramen för det ordinarie arbetet kan medverka till att samhället blir mer tillgängligt. Av redovisningarna framkom att läns- styrelserna i allt större utsträckning arbetar med tillgänglighet. Flertalet länsstyrelser har samarbetat med avseende enkelt avhjälpta hinder. har sektorsansvar för handikappfrågor inom sitt verksamhets- område. Inom ramen för sitt sektorsansvar redovisade 2002 förslag till etappmål. Målen reviderades 2004. etappmål omfattar bl.a. information och kommunikation om tillgänglighet, stöd till kommunerna i arbetet med att ta fram tillgänglighetsanalyser, fungerande hantering av bostadsanpassningsbidraget och ökad dialog med utbild- ningar som har betydelse för den byggda miljön. har arbetat mot etappmålen utifrån en handlingsplan. konstaterar i flera rapporter att frågor om tillgänglighet har kommit att uppmärksammas allt mer för handlingsplanen och att de allt oftare ingår som en naturlig del i processer och genomföranden. har arbetet med enkelt avhjälpta hinder gått långsammare än målsättningen i handlings- planen. Ansvaret för förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg, skola och vuxen- utbildning vilar i stor utsträckning på kommuner och enskilda huvudmän. Regeringen har tagit initiativ till flera reformer för att generellt höja kvaliteten och se till att alla barn och elever får det stöd de behöver. Utvecklingen har för handlingsplanen varit positiv, även om det återstår problem med t.ex. tillgänglighet och möjlig- heten till särskilt stöd. har antalet studenter med funktionsnedsättning ökat kraftigt inom svensk högre utbildning. Till stor del kan ökningen till- skrivas en kraftig expansion av sektorn, men även de ökade resurser som avsatts för att tillgodose de behov som finns för att personer med funktionsnedsättning ska kunna påbörja och klara en högre utbildning. Dessutom har lagar antagits som tryggar möjligheter för personer med funktionsnedsättning att antas till och genomföra högre utbildning. har utsetts till sektorsmyndighet för förverkligandet av de handikappolitiska målen inom sitt verksamhetsområde; förskoleverk- samhet, skolbarnsomsorg, skola och vuxenutbildning. Myndighetsstruk- turen inom sektorn har förändrats för implementeringen av handlingsplanen. är även fortsättningsvis sektorsmyndighet. samverkar med och Specialpedagogiska skolmyndigheten för att nå de handikappolitiska målen. I stället för etappmål har arbetet inom sektorn styrts av en hand- lingsplan med en åtgärd och nio insatser som togs fram av och fastställdes av regeringen. Åtgärden gällde och innebar att införa krav på redovisning av situationen för barn, unga och vuxna med funktionsnedsättning i kommunernas kvalitetsredovisningar. 2.5.2Förändringar inom förskola, skola och vuxenutbildning Den nuvarande skollagen (1985:1100) trädde i kraft . Eftersom området genomgått flera genomgripande förändringar , finns nu behov av en modernisering av lagen. Regeringen beslutade att remittera ett förslag till ny skollag till lagrådet. Regeringen avser lämna en proposition till . I förslaget till ny skollag finns bl.a. tydligare skrivningar om skolans ansvar vid åtgärdsprogram för barn i behov av särskilt stöd. har dessutom beslutat om regeringens förslag till tydligare mål och kunskapskrav i med motsvarande skolformer (prop. 2008/09:87) samt reformering av gymnasieskolan och gymnasial vuxen- utbildning (prop. 2008/09:199). I propositionen Nya skolmyndigheter (prop. 2007/08:50) konstaterade regeringen att det fanns gränsdragningsproblem mellan skolmyndig- heterna i arbetet med utbildning för elever med funktionsnedsättning. Inrättandet av en gemensam myndighet skulle enligt regeringen ses som Skr. 2009/10:166 ett sätt att öka tydligheten för elever, vårdnadshavare, skolor och kom- muner i statens specialpedagogiska stöd. inrättades där- för Specialpedagogiska skolmyndigheten, förkortas SPSM. SPSM erbjuder råd och stöd till kommuner och andra huvudmän, betalar ut statsbidrag, samt stöder produktion och anpassning av läro- medel för elever med funktionsnedsättning. Myndigheten är även huvud- man för den statliga specialskolan. infördes barn- och elevskyddslagen, en lag om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever i förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg, grund- och gymnasieskolan samt den kommunala vuxenutbildningen. fördes bestämmelserna om diskriminering i barn- och elevskyddslagen över till den nya diskrimineringslagstiftningen. I den nya lagstiftningen omfattar diskrimineringsförbudet alla utbildningsanordnare. inrättades Barn och elevombudet för likabehandling inom . Ombudet skulle utföra de uppgifter som enligt barn- och elevskyddslagen skulle ombesörjas av när det gällde att tillvarata barns och elevers enskilda rätt. I samband med inrättandet av , inrättades ombudet inom denna myndighet och bytte namn till Barn- och elevombudet. 2.5.3Bättre möjlighet till stöd i skolan har andelen elever som är nöjda med möjligheterna till extra hjälp och stöd ökat betydligt. En majoritet av eleverna i de högre års- kurserna i och gymnasiet, åtta av tio, var enligt senaste attitydundersökning 2006, mycket eller ganska nöjda med möjligheterna till extra hjälp och stöd. Bland elever i årskurs 79 svarade nästan fem av tio att möjligheten var mycket bra. Av gymnasieeleverna svarade fyra av tio detsamma. Andelen lärare som ansåg att elevernas möjlighet att få extra stöd är dålig har minskat . ansåg en av tre lärare att elevers möjlighet att få extra stöd är dålig. Hälften av lärarna ansåg att elevernas möjlighet att vid behov få extra stöd fungerar bra. I attitydundersökningen som genomfördes har lärarna gett sin bild av skolans tillgång till speciallärare och specialpedagoger. Hälften av lärarna ansåg att tillgången är mycket eller ganska bra medan tre av tio svarade att den är ganska eller mycket dålig. Åtta av tio lärare ansåg att de har tillräcklig kunskap och kompetens för att upptäcka elever i behov av särskilt stöd. Andelen lärare som ansåg att de har tillräcklig kunskap och kompetens för att upptäcka elever i behov av särskilt stöd har legat på samma andel 2003 och 2006. De lärare som huvudsakligen undervisar i ansåg i högre grad än lärare som arbetar i gymnasieskolan att den egna kunskapen är tillräcklig för att upptäcka elever i särskilt behov av stöd (). Knappt sex av tio ansåg dock att de har tillräcklig kompetens för att stödja dessa elever. Andelen lärare som ansåg att de har kompetens att stödja eleverna hade ökat sedan föregående under- sökning 2003. Andelen som ansåg att de lyckas mycket eller ganska bra med att utgå från varje enskild elevs behov i lärandet hade ökat från 2006. Knappt en av tio svarade att de lyckas mycket eller ganska dåligt med detsamma 2006. Resultaten visar på skillnader avseende skolform och årskurser. Ju yngre elever lärarna undervisar desto större andel av lärarna ansåg att de lyckas utgå från varje enskild elevs behov. Av lärarna som har sin huvudsakliga undervisning i årskurs 13 var det som ansåg att de lyckas mycket eller ganska bra med att utgå från varje enskild elevs behov. Av lärarna som huvudsakligen undervisar i årskurs 46 ansåg att de lyckas bra med detta. Motsvarande andel bland lärare i årskurs 79 och i gymnasieskolan var . 2.5.4Tillgänglighet i grund- och gymnasieskolor har på regeringens uppdrag inventerat den fysiska tillgäng- ligheten till grund- och gymnasieskolors lokaler. I rapporten konstateras att det i många skolor förekommer brister som kan försämra förut- sättningarna, eller i vissa fall omöjliggöra skolgång, för vissa elever med funktionsnedsättning. pågår en positiv utveckling av skolors fysiska tillgänglighet. I rapporten konstateras också att kunskapen om tillgänglighet är otillräcklig på flera nivåer i skolsystemet och att vissa av de brister som enkätstudien visar på torde vara enkla att åtgärda. Många skolor rapporterade att de skulle behöva vidta åtgärder för att bli tillgängliga för personer som använder rullstol. Nästan hälften av grundskolorna och fyra av tio gymnasieskolor uppgav att de skulle behöva installera antingen toalett som uppfyller krav på tillgänglighet, hiss eller både och. Sex av tio grundskolor hade grundläggande förutsättningar för att bedriva klassrumsundervisning för elever som använder rullstol. Den vanligaste bristen var att det saknas automatiska dörröppnare. Gransk- ningen på plats visade att de dörröppnare som finns kan vara felplacerade och utom räckhåll för personer som använder rullstol. Omarkerade nivåskillnader var en av de mest förekommande bristerna. Ytterligare en begränsning var att en ganska låg andel av skolorna redovisar att de regelbundet genomför allergirond. Skolor byggda redovisade väsentligt fler brister än skolor byggda . Men även skolor uppförda redo- visade begränsningar i tillgängligheten, såsom att det saknas dörröppnare och markeringar av nivåskillnader. Några av de senast byggda skolorna angav också att de behöver installera hiss eller toalett som uppfyller krav på tillgänglighet. Resultaten visar att personer som använder rullstol inte är innefattade i utrymningsplanen i alla skolor som tagit emot elever som använder rullstol. Fristående skolor redovisade i något större utsträckning brister i rullstolstillgänglighet än kommunala skolor. När det gäller rapporterade brister i ljud- och ljusmiljön redovisade kommunala skolor fler brister än fristående skolor. Som ett resultat av undersökning gav regeringen hösten Skr. 2009/10:166 2009 Specialpedagogiska skolmyndigheten i uppdrag att informera om arbetet för att öka tillgängligheten för barn, unga och vuxna med funk- tionsnedsättning. Uppdraget ska redovisas . för handlingsplanen har specialskolan genomgått stora förändringar. genomfördes förändringar som innebar att special- skolan som skolform endast bibehölls för döva, hörselskadade eller dövblindfödda barn och ungdomar. Den fasta skoldelen vid respektive avvecklades successivt. Från skrevs inga ytterligare elever in i . föreslog dock regeringen att skollagen skulle ändras så att målgruppen för den statliga specialskolan skulle utvidgas och återigen omfatta elever med synskada och ytterligare funktionsnedsättning samt elever med grav språkstörning. Vidare föreslogs att elever som tillhör målgruppen skulle tas emot i specialskolan om de på grund av sin funktionsnedsättning eller av andra särskilda skäl inte kan gå i grund- skolan eller särskolan. återetablerades och som statliga specialskolor. 2.5.6Antalet elever i särskolan och särvux har ökat över hela perioden för genomförandet av handlingsplanen har antalet elever i särskolan ökat. /04 har antalet elever i obliga- toriska särskolan minskat, medan antalet elever i gymnasiesärskolan ökat. Andelen elever i särskolan jämfört med övriga skolformer ligger fortsatt kring . Andelen elever i särskolan varierar också kraftigt mellan kommunerna. En studie som beställdes av visar att kommunerna har bristfällig kompetens att bedöma elever med utländsk bakgrund. I lagrådsremissen om ny skollag föreslår regeringen tydligare krav på utredning före mottagande i särskolan. Dessutom föreslås att den för- söksverksamhet med ökat föräldrainflytande över mottagande i särskolan görs permanent. Det innebär att vårdnadshavare föreslås ha rätt att tacka nej till en erbjuden plats i särskolan om det inte finns synnerliga skäl med hänsyn till barnets bästa. har i sin lägesbedömning 2007 (rapport 303, 2007) påpekat att särvux kännetecknas till innehållet mer av omsorg och mindre av undervisning. har även rapporterat att kommunernas rekry- teringsarbete till särvux inte alltid är aktivt och att några kommuner inte har några deltagare inom särvux, vare sig i egen verksamhet eller genom kommunsamverkan. Specialpedagogiska skolmyndigheten ska ge specialpedagogiskt stöd för vuxna till huvudmännen för det offentliga skolväsendet. pedagogiska institutet, som föregick Specialpedagogiska skolmyndig- Skr. 2009/10:166 heten, 2002 tillfördes medel för stöd avseende vuxenstuderande har insatserna för vuxna kontinuerligt ökat. Regeringen förstärkte bidraget som lämnas för kortare studier om funktionshinder, kortare studier på grundskole- eller gymnasienivå som är särskilt anpassade för personer med funktionsnedsättning, och studier inom särvux med . Förordningen (1994:895) om svenskundervisning för invandrare har ändrats för att möjliggöra för personer med funktions- nedsättning att erhålla godkänt betyg även om de inte kan uppfylla alla betygskriterier. Om det finns särskilda skäl får läraren bortse från enstaka betygskriterier eller från enstaka delar av betygskriterier. Med särskilda skäl avses t.ex. en funktionsnedsättning som inte är av tillfällig natur och som utgör ett direkt hinder för eleven att uppfylla kraven för ett visst kriterium. Det särskilda utbildningsstöd i form av assistens som bl.a. erbjuds personer med nedsatt rörelseförmåga som studerar vid folkhögskolor, enligt förordningen (2005:1074) om statligt bidrag till särskilt utbild- ningsstöd, har utvidgats till att omfatta även studerande med andra funktionsnedsättningar. En del av statsbidraget till folkbildningen för- delas av i form av s.k. förstärkningsbidrag till de folkhögskolor och studieförbund som har pedagogiska merkostnader för verksamhet för deltagare med funktionsnedsättning. avsattes av statsbidraget till folkbildningen för pedagogiska merkostnader, t.ex. i form av extra lärarstöd. Det motsvarar av anslaget. Deltagare med funktionsnedsättning utgjorde totalt av deltagarna på folkhögskolans långa kurser respektive på de korta kurserna. Specialpedagogiska skol- myndigheten fördelar också statsbidrag till folkhögskolorna för andra typer av merkostnader, t.ex. tolk, anpassning av teknik och material samt assistans. genomfördes en enkätundersökning av Statistiska central- byrån, förkortas SCB, som bearbetades och sammanställdes av då- varande utbildningsstöd. Av personerna med funktionsnedsättning fullföljde sin utbildning i förhållande till av samtliga enkätdeltagare. efter studier på folkhögskola angavs arbete som den vanligaste sysselsättningen för personer med funktionsnedsättning () och deltog i någon form av arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Andelen arbetslösa var medan motsvarande siffra för den övriga gruppen som besvarade enkäten var . Motsvarande andel i befolkningen var enligt SCB:s arbetskraftsundersökning. 2.5.9Fler studenter med funktionsnedsättning på universitet och högskola I handlingsplanen lyfts behovet av ökade ansträngningar för att under- lätta för personer med funktionsnedsättning att studera vid universitet och högskolor fram. har antalet studenter med funktionsnedsättning ökat kraftigt inom svensk högre utbildning. Skälen till detta är flera. Till stor del kan ökningen tillskrivas en kraftig expansion av sektorn, men även de ökade resurser som avsatts för att tillgodose de behov som finns för att personer med funktionsnedsättning ska kunna påbörja och klara en högre utbildning. Dessutom har lagar antagits som tryggar möjligheter för personer med funktionsnedsättning att antas till och genomföra högre utbildning. Lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan trädde i kraft och ersattes i sin helhet av diskrimineringslagen (2008:567) /09. Diskrimineringslagen omfattar inne- hållet i den tidigare lagen men diskrimineringsgrunderna har utökats. Diskrimineringslagen ska främja lika rättigheter för studenter och sökande till högre utbildning oavsett kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder, sexuell läggning eller ålder.