prop · GX03230 · 2010-06-09 00:00:00 — Vid en bedömning av skyldigheten enligt första stycket ska särskilt den omedelbara risken för skador beaktas. Detsamma gäller nyttan av skyddsåtgärder jämfört med kostnaderna för sådana åtgärder samt om risken för skador kan minskas genom andra åtgärder. 10 § Väghållaren ska upprätta rapporter över trafikolyckor som medfört att någon omkommit. 11 § Den myndighet som regeringen bestämmer ska utöva tillsyn över efterlevnaden av denna lag och de föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen. 12 § har rätt att få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. får meddela de förelägganden och villkor som behövs för att denna lag och de föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen ska efterlevas. Ett föreläggande får förenas med vite. 13 § beslut enligt denna lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 14 § Om en myndighet överklagar tillsynsmyndighetens beslut, ska tillsynsmyndigheten vara klagandens motpart sedan handlingarna i målet överlämnats till domstolen. 15 § Ett beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen gäller , om inte något annat anges i beslutet. 16 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.upprättande av och innehållet i en trafiksäkerhetsanalys, 2.genomförande av trafiksäkerhetsgranskning och upprättande av granskningsrapporter, 3.utbildning av trafiksäkerhetsgranskare, 4.godkännande och behörighetsbevis avseende trafiksäkerhets- granskare, 5.trafiksäkerhetsgranskarnas verksamhet och uppgifter, 6.förfarandet vid säkerhetsinspektioner, 7.rapportering av trafikolyckor, 10.avgifter för tillsyn och ärendehandläggning enligt denna lag och enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Denna lag träder i kraft . Bestämmelserna i 4 och 5 §§ gäller endast vägprojekt som påbörjats efter lagens ikraftträdande. Första stycket gäller inte om en motsvarande analys ingår i en översikts- eller detaljplan enligt (2010:00).2. i fråga om gata som inte är allmän väg, den som enligt (2010:00) ansvarar för gatuhållningen, Förslag till lag om ändring i lagen (2010:00) om åtgärder för vägars säkerhet Härigenom föreskrivs att 3 och 4 §§ lagen (2010:00) om åtgärder för vägars säkerhet ska ha följande lydelse. Lydelse enligt lagförslag 2.1 I denna lag betyder TEN-T-vägnätet: det vägnät som definieras i bilaga 1, avsnitt 2 till och rådets beslut nr 1692/96/EG av om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet och som illustreras med hjälp av kartor eller beskrivs i bilaga 2 till beslutet, 1. i fråga om allmän väg, den som enligt väglagen (1971:948) ansvarar för väghållningen, 2. i fråga om gata som inte är allmän väg, den som enligt (1987:10) ansvarar för gatuhållningen, 3.i fråga om väg som är gemensamhetsanläggning enligt anlägg- ningslagen (1973:1149), samfälligheten, och 4.i fråga om annan väg, vägens ägare, vägprojekt: ett projekt som omfattarbyggande av ny nyanläggning av väg eller betydande förändring av befintlig väg som påverkar trafikflödet. För varje vägprojekt ska väghållaren göra en trafiksäkerhetsanalys. Analysen ska innehålla en beskrivning av de överväganden som gjorts i fråga om trafiksäkerheten. Första stycket gäller inte om en motsvarande analys ingår i en översikts- eller detaljplan enligt (1987:10). Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet , regeringsrådet och justitierådet . Åtgärder för vägars säkerhet Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om åtgärder för vägars säkerhet, 2.lag om ändring i lagen (2010:00) om åtgärder för vägars säkerhet. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: I lagrådsremissen föreslås en lag om åtgärder för vägars säkerhet. Lagen ska gälla de vägar som ingår i det transeuropeiska transportnätet (TEN- T). Genom lagen genomförs och rådets direktiv /96/EG av om förvaltning av vägars säkerhet. Förslaget till lag om åtgärder för vägars säkerhet Enligt Lagrådets mening kan författningsnamnet Lag om åtgärder för vägars säkerhet läsas som om det gäller att skydda vägarna mot angrepp. Lagrådet föreslår i stället en mera upplysande och slagkraftig rubrik, nämligen Vägsäkerhetslag. 2 och 3 §§ Lagrådet noterar att begreppen väghållare och TEN-T-vägnätet före- kommer i 1 § respektive 2 § men definieras först i 3 §. I vart fall begreppet TEN-T-vägnätet är så speciellt att definitionen bör föregå bruket. Lagrådet föreslår därför att 3 § placeras under den ändrade rubriken efter 1 § och numreras 2 §. Paragrafen 2 § i det remitterade förslaget måste då numreras om till 3 §. 2 § (3 § i remissen) I förevarande paragraf definieras bl.a. väghållare. Det har vid föredragningen upplysts att avsikten är att detta begrepp ska motsvara direktivets behörigt organ (artikel 2.2). Direktivets definition av behörigt organ synes omfatta mera än vad den föreslagna definitionen av väghållare gör. Å andra sidan är tillämpningsområdet för lagen smalt eftersom det avser endast TEN-T-vägar i . Det innebär att endast tre organ kan bli aktuella som väghållare (avsnitt 6.1.2). Lagrådet anser därför att den föreslagna definitionen av väghållare kan godtas. Vad gäller definitionen av begreppet vägprojekt noterar Lagrådet att den definition som anges i lagtexten innebär att varje nyanläggning av väg är att se som ett vägprojekt, medan en betydande förändring av befintlig väg utgör ett vägprojekt endast om ändringen påverkar trafik- flödet. Lagtexten avviker i detta hänseende från den svenska över- sättningen av direktivet. En jämförelse mellan olika språkversioner ger dock vid handen att den föreslagna definitionen är den som är direktiv- trogen. Lagrådet har därför ingen erinran mot lagtexten. I lagen finns två begrepp som framstår som centrala, nämligen trafik- säkerhetsanalys (4 §), som i direktivet benämns trafiksäkerhetsmässig konsekvensanalys (artikel 3) och trafiksäkerhetsgranskning (5 §), som i direktivet benämns trafiksäkerhetsrevision (artikel 4). Begreppen har i direktivet getts särskilda definitioner i artikel 2. Lagrådet anser att det skulle vara en fördel om även den föreslagna lagen innehåller motsvarande definitioner. Lagrådet föreslår därför att förevarande paragraf kompletteras enligt följande: trafiksäkerhetsanalys: en strategisk, jämförande analys av de effekter en ny väg eller en betydande förändring av det befintliga vägnätet har på vägnätets säkerhet, trafiksäkerhetsgranskning: en oberoende, ingående, systematisk och teknisk säkerhetskontroll av utformningen av ett vägprojekt. 3 § (2 § i remissen) I förevarande paragraf anges att lagen gäller vägar som ingår i TEN-T- vägnätet. Definitionen av detta begrepp består av en hänvisning till en definition som finns i ett angivet beslut . Denna hän- visningsteknik leder till att lagen kommer att gälla för detta vägnät även i de delar som ligger utanför svenskt territorium. Det kan emellertid inte vara avsett. Lagen bör dessutom gälla vägar som befinner sig i planeringsstadiet men som avses ingå i TEN-T-vägnätet. Lagrådet föreslår därför att paragrafen får följande lydelse: Denna lag gäller vägar eller vägprojekt som ingår i TEN-T-vägnätet i . Lagen gäller dock inte vägtunnlar som omfattas av lagen (2006:418) om säkerhet i vägtunnlar. Ett alternativ till en sådan ändrad lydelse av förevarande paragraf är att definitionen av TEN-T-vägnätet inskränks till att avse vägar inom landet. Detta kan göras exempelvis genom att definitionen avslutas med orden och som ligger på svenskt territorium. Den föreslagna paragrafen avser att genomföra artikel 3 i direktivet om trafiksäkerhetsmässig konsekvensanalys, som föreslås benämnas Enligt artikel 3.3 ska analysen innehålla de över- väganden avseende trafiksäkerheten som bidragit till att det föreslagna alternativet valts och alla uppgifter som behövs för en kostnads-nytto- analys av de analyserade alternativen. Av paragrafen framgår emellertid inte att det ska vara fråga om en jämförande analys. Om Lagrådets förslag att begreppet definieras i lagen godtas ligger dock detta i själva definitionen. Annars bör förevarande paragraf kompletteras såvitt gäller analysens innehåll. 6 och 7 §§ I 7 § 1 föreslås att godkännandet får återkallas, om en trafiksäkerhets- granskare inte uppfyller de skyldigheter som följer av 6 § och av före- skrifter som meddelats med stöd av 16 §. I 6 § talas det emellertid inte om några skyldigheter. Av författningskommentaren till 6 § framgår att trafiksäkerhetsgranskare ska vara skyldiga att fortbilda sig och att det är denna skyldighet som avses i 7 § 1. Detta bör framgå av lagtexten. Lagrådet förelår därför att paragraferna ges följande lydelse: 6 § En trafiksäkerhetsgranskare ska vara godkänd av tillsynsmyndig- heten. Ett godkännande som trafiksäkerhetsgranskare får meddelas den som har genomgått särskild grundutbildning samt i övrigt är lämplig för uppgifterna. En godkänd trafiksäkerhetsgranskare är skyldig att genomgå en sådan fortbildning som föreskrivs med stöd av 16 §. 7 § får återkalla ett godkännande som trafik- säkerhetsgranskare om 1.denne inte genomgår en sådan fortbildning som avses i 6 §, 2.denne själv begär det, eller 3.det annars finns någon särskild anledning att återkalla god- kännandet. Lagrådet föreslår att lagtexten förtydligas genom att orden som bör vidtas för att öka säkerheten på vägarna förs in sist i meningen efter åtgärder. I paragrafens första stycke anges att väghållaren har en skyldighet att systematiskt och fortlöpande vidta de åtgärder som behövs för att före- bygga allvarliga personskador till följd av användningen av vägen. Skyldigheten begränsas dock av att åtgärderna ska vidtas endast i skälig utsträckning. I andra stycket skalas skyldigheten ner ytterligare genom att det där anges att det är den omedelbara risken för skador som ska beaktas när skyldigheten prövas. Vid denna bedömning ska dessutom nyttan av skyddsåtgärder jämfört med kostnaderna för åtgärderna beaktas. Väghållaren har dessutom möjlighet att fullgöra sin skyldighet genom andra åtgärder, oklart vilka. Lagtexten har alltså fått en utformning som de facto gör det möjligt för väghållaren att bedöma att han inte har någon skyldighet att vidta åtgärder, antingen därför att han finner att åtgärderna överskrider skälig utsträckning (första stycket) eller därför att nyttan av åtgärderna inte motsvarar kostnaden (andra stycket). Det anges i författningskommentaren att paragrafen ska genomföra artikel 5.3 i direktivet. Enligt Lagrådets mening innebär den artikeln jämförd med artiklarna 5.1 och 5.2 att väghållaren har en längre gående skyldighet än vad förevarande paragraf ger uttryck för. Såvitt Lagrådet finner innebär nämligen berörda artiklar att ska rangordna bl.a. vägsträckor med hög olyckstäthet (art. 5.1) och sedan se till att rangordnade sträckor bedöms av experter (art. 5.2) och slutligen att åtgärderna koncentreras till de vägsträckor som således rangordnats. Motsvarande ska gälla för rangordning av vägnätets säkerhet. Artiklarna 5.1 och 5.2 avser åtgärder på riksnivå, men det sagda leder till slutsatsen att varje väghållares skyldighet avser alla sålunda rangordnade vägsträckor och vägnät som denne har ansvar för, men att de som ligger främst i rangordningen ska åtgärdas först. Förevarande paragraf bör utformas så att den bättre ansluter till den direktivtext den avser att genomföra. Lagrådet föreslår därför att para- grafen erhåller följande lydelse: Väghållaren ska systematiskt och fortlöpande vidta de åtgärder beträffande vägen som behövs för att förebygga allvarliga person- skador i vägtrafiken. Åtgärder för att avhjälpa den omedelbara risken för sådana skador bör vidtas först. Därefter bör väghållaren vidta sådana skyddsåtgärder vilkas nytta överstiger kostnaderna för åtgärderna. Väghållaren bör dessutom alltid pröva om risken för skador kan minskas genom andra åtgärder än sådana som avser själva vägen. Förevarande paragraf sägs genomföra artikel 7.1. Enligt Lagrådets mening bör lagtexten tydligare ansluta till artikeln och föreslår att paragrafen får följande lydelse: Väghållaren ska upprätta en olycksrapport för varje dödsolycka som inträffat på en väg inom TEN-T-vägnätet. Det anges i den allmänna motiveringen att sannolikheten för att efter- levnaden av lagen skulle brista hos den dominerande väghållaren är mycket liten. Likväl föreslås att tillsynsmyndigheten ska ha möjlighet att förelägga vite. Det har inte förebringats övertygande skäl för att i den situationen införa en vitesmöjlighet. Men om en sådan möjlighet ändå införs bör beaktas att rättsläget är osäkert när det gäller frågan om staten som väghållare kan vara adressat i ett föreläggande som staten som tillsynsmyndighet utfärdar (jfr i Karnov /10 s. 331). Om möjligheten till vitessanktion införs bör frågan om effektiviteten av ett sådant föreläggande som staten riktar till sig själv beröras. Lagrådet har i ett annat sammanhang haft anledning att uppehålla sig vid motsvarande fråga när det gäller den nya sanktionen upphandlingsskade- avgift, där tillsynsmyndigheten kan ansöka om att en annan statlig myndighet ska åläggas att betala en sådan avgift. Lagrådet hänvisar till det resonemang som förs i proposition 2009/10:180 del 1, s. 200 och del 2, s. 516 och anser att denna fråga bör uppmärksammas i det fortsatta lagstiftningsarbetet. Av författningskommentaren framgår att avsikten bakom förevarande paragraf är att säkerställa att det uppkommer en tvåpartsprocess vid ett överklagande till domstol. I de fall en enskild överklagar säkerställs detta genom 7 a § förvaltningsprocesslagen (1971:291). Någon motsvarande bestämmelse finns dock inte för fallet att någon annan än enskild över- klagar. I förevarande sammanhang är det väghållaren som skulle kunna överklaga tillsynsmyndighetens beslut. En väghållare enligt definitionen i 2 § kan vara en kommun, varför den avsedda effekten inte uppnås genom den föreslagna lydelsen. Lagrådet anser att paragrafen bör omformuleras för att bättre tillgodose det avsedda syftet och föreslår att den ges följande lydelse: Om en väghållare som inte är en enskild överklagar tillsynsmyndig- hetens beslut, ska tillsynsmyndigheten vara klagandens motpart sedan handlingarna i ärendet överlämnats till domstolen. Förslaget till lag om ändring i lagen (2010:00) om åtgärder för vägars säkerhet Godtas Lagrådets förslag ovan om paragrafnumreringen måste 3 § numreras om. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , Husmark , , , , , , , , , Sabuni, Adelsohn , , , , . Föredragande: Statsrådet . Regeringen beslutar proposition 2009/10:230 Vägsäkerhetslag. inför, ändrar, upp-