prop · GX03220 · 2010-05-06 00:00:00 — ska då utfärda ett föreläggande att vidta åtgärder för att komma till rätta med situationen eller att upphöra med verksamheten. Om en registrerad betaltjänstleverantör inte längre uppfyller kriterierna för att undantas från tillståndskravet och inte ansöker om tillstånd , ska förelägga denne att inkomma med ansökan. Om den som driver verksamheten inte rättar sig efter föreläggandet, ska förelägga denne att upphöra med verksamheten. får också förelägga den person som driver en viss verksamhet att lämna de upplysningar om verksamheten som krävs för att kunna bedöma om tillståndsplikt för verksamheten föreligger. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran, frånsett vissa språkliga synpunkter. Skälen för regeringens förslag: I promemorian föreslås en bestämmelse som ger möjlighet att ingripa mot I promemorian noteras att bestämmelsen om ingripande mot registrerade betaltjänstleverantörer skiljer sig från andra sanktionsbestämmelser, avseende såväl betalningsinstitut som andra finansiella företag, eftersom registrerade betaltjänstleverantörer inte har något tillstånd som kan återkallas. kan ingripa genom att förelägga en registrerad betaltjänstleverantör att vidta åtgärder för att rätta till eventuella problem eller att upphöra med verksamheten. Om en registrerad betaltjänst- leverantör inte längre uppfyller villkoren för att vara undantagen från Prop. 2009/10:220 kravet på tillståndsplikt kan förelägga denne att inkomma med ansökan eller upphöra med verksamheten. Dessutom kan förelägga en person som är ansvarig för viss verksamhet att lämna de upplysningar om verksamheten som behövs för att kunna bedöma om verksamheten i fråga är tillståndspliktig eller inte. I detta sammanhang bör särskilt noteras att en registrerad betaltjänst- leverantör ska inkomma med en ansökan om tillstånd att bedriva verksamhet som betalningsinstitut från den tidpunkt då den ansvariga ledningen för betaltjänstverksamheten insett eller borde ha insett att villkoren för att bedriva verksamhet som registrerad betaltjänstleverantör inte var uppfyllda. Detta innebär exempelvis att ansökan ska inkomma från den tidpunkt då den ansvariga ledningen för betaltjänstverksamheten fick kännedom om att en fysisk person med ansvar för ledning eller drift av betaltjänstverksamhet dömts för ett brott som rör ekonomisk brottslighet eller penningtvätt eller finansiering av terrorism. På samma sätt inträder skyldigheten att ansöka om tillstånd för verksamheten när den ansvariga ledningen för betaltjänstverksamheten får kännedom om att genomsnittet av de totala betalningstransaktionerna som genomförts av den registrerade betaltjänstleverantören uppgår till eller överstiger motsvarande . En bestämmelse som i sak motsvarar promemorians förslag, men även avser den eller de som ansvarar för betalningssystem, bör föras in i den nu föreslagna lagen om betaltjänster. Ett föreläggande enligt bestämmelsen kan riktas mot den som ensamt eller gemensamt ansvarar för betalningssystem. 12.2.8 Ingripanden vid överträdelser av bestämmelser i förordningen om gränsöverskridande betalningar Regeringens förslag: ska ha möjligheter att ingripa vid överträdelser av bestämmelser i om gräns- överskridande betalningar som myndigheten har vid överträdelser av bestämmelser i lagen om betaltjänster. Promemorians förslag: Ingripanden vid överträdelser av för- ordningens regler tas inte upp i promemoria. Remissinstanserna: Eftersom promemorian inte omfattar denna fråga har remissinstanserna inte kunnat anföra några synpunkter i denna del. Skälen för regeringens förslag: Reglerna i förordningen (EG) nr 924/2009 har tagits upp i avsnitt 5.3. Förordningen är bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater, men innehåller också bestämmelser som innebär att medlemsstaterna ska utse behöriga myndigheter och inrätta förfaranden för klagomål och tvistelösning. förordningen att medlemsstaterna ska se till att det finns bestämmelser om sanktioner vid överträdelser av förordningens regler. För att genomföra förordningens artikel 13 i bör det införas bestämmelser i svensk lag om sanktioner vid överträdelse av Förordningen uppställer vissa uttryckliga förpliktelser för betaltjänstleverantörer och i mindre utsträckning Prop. 2009/10:220 betaltjänstanvändare i samband med tillhandahållande av betaltjänster. Det framstår därför som lämpligt att de ingripandemöjligheter som fastställs i den nu föreslagna lagen om betaltjänster också görs tillämpliga i fråga om överträdelser av förordningens regler. Det bör därför i lagen om betaltjänster anges att de ingripandemöjligheter som framgår av lagens 8 kap. även omfattar efterlevnaden av reglerna i förordningen om gränsöverskridande betalningar. 12.2.9 Ingripanden mot den som saknar tillstånd och inte är registrerad betaltjänstleverantör Regeringens förslag: Om någon driver sådan verksamhet som omfattas av lagen utan att vara berättigad till det, ska förelägga denne att upphöra med verksamheten. får också förelägga den som driver en viss verksamhet att lämna de upplysningar om verksamheten som krävs för att kunna bedöma om verksamheten omfattas av lagen. Ett föreläggande som avser ett utländskt företag får riktas både mot företaget och mot den som är verksam i för dess räkning. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Skälen för regeringens förslag: I promemorian föreslås en bestämmelse om ingripanden mot den som saknar tillstånd och inte är registrerad betaltjänstleverantör. Liknande bestämmelser finns i 15 kap. 18 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse och 25 kap. 17 § lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. Det framstår som lämpligt att i lagen om betaltjänster införa en bestämmelse som motsvarar vad som föreskrivs i annan lagstiftning som rör ingripanden mot finansiella företag. Dessutom bör det noteras att det av direktivets artikel 29 framgår att medlemsstaterna ska förbjuda fysiska och juridiska personer som varken är betaltjänstleverantörer eller uttryckligen undantagna från direktivets tillämpningsområde från att tillhandahålla de betaltjänster som omfattas av direktivet. Den nu aktuella bestämmelsen gör det möjligt för att vidta åtgärder mot sådana personer så att de inte längre tillhandahåller sådana betaltjänster som omfattas av lagen om betaltjänster. Regeringens förslag: Ett föreläggande eller förbud enligt lagen om betaltjänster får förenas med vite. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Skälen för regeringens förslag: I promemorian föreslås en bestämmelse enligt vilken ett föreläggande eller förbud enligt lagen får förenas med vite. I promemorians författningskommentar sägs att får förena ett föreläggande eller förbud enligt lagen Prop. 2009/10:220 med vite. Dock framhålls att inte har rätt att döma ut ett förelagt vite utan enligt allmänna regler får ansöka vid länsrätt om att vitet ska dömas ut. Dessutom ges en hänvisning till bestämmelserna om vite i lagen (1985:206) om vite. Motsvarande bestämmelser finns bl.a. i 15 kap. 20 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse och 25 kap. 29 § lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. I båda dessa bestämmelser framgår till skillnad från i den i promemorian föreslagna bestämmelsen att det är som får förelägga vite när myndigheten meddelar ett föreläggande eller förbud. Det framstår som lämpligt att även den nu aktuella bestämmelsen utformas så att det tydligt framgår av dess lydelse att det är som får förelägga vite. Regeringens förslag: beslut enligt lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Ett beslut att förelägga någon att lämna upplysningar för att kunna bedöma om viss verksamhet är tillståndspliktig eller omfattas av lagen får dock inte överklagas. Ett beslut att meddela föreskrifter får heller inte överklagas. får bestämma att ett beslut om förbud, föreläggande eller återkallelse ska gälla . Promemorians förslag innebär, till skillnad från regeringens förslag, att beslut om meddelande av föreskrifter som avses i 8 kap. regeringsformen kan överklagas. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Skälen för regeringens förslag: I promemorian föreslås en bestämmelse om överklagande av sådana beslut som fattar enligt den nu aktuella lagstiftningen. Av bestämmelsen framgår att de flesta av de beslut som fattar kan överklagas i allmän förvaltningsdomstol. Detta gäller dock, enligt promemorians förslag, inte beslut att förelägga någon att lämna upplysningar om viss verksamhet för att ska kunna bedöma om verksamheten i fråga är tillståndspliktig eller omfattas av lagstiftningen rörande tillhandahållande av betaltjänster. Dessutom anges i bestämmelsen att får bestämma att ett beslut om förbud, föreläggande eller återkallelse ska gälla . I dessa delar motsvarar den föreslagna bestämmelsen 17 kap. 1 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse och 26 kap. 1 § lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. Av dessa två bestämmelser framgår dock även att ett beslut om meddelande av föreskrifter som avses i 8 kap. regeringsformen inte kan överklagas. Det framstår som lämpligt att överklagandebestämmelserna i den nu föreslagna lagen om betaltjänster utformas på samma sätt som överklagandebestämmelser i andra lagar som rör finansiell verksamhet. Det bör därför av bestämmelsen framgå att beslut om meddelande av Prop. 2009/10:220 föreskrifter som avses i 8 kap. regeringsformen inte kan överklagas. Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka upplysningar som ett betalningsinstitut, en registrerad betaltjänstleverantör eller den eller de som har ansvar för ett betalningssystem ska lämna till för dess tillsynsverksamhet samt om avgifter för att bekosta verksamhet. Promemorians förslag avviker från regeringens förslag eftersom det inte omfattar registrerade betaltjänstleverantörer. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. anmärker att bemyndigandet att meddela föreskrifter även bör avse registrerade betaltjänstleverantörers upplysningsplikt och avgiftsskyldighet. Enligt krävs detta för att kunna få in information om vilka belopp som betaltjänstleverantörerna förmedlar och rapportera detta till kommissionen i enlighet med direktivets artikel 27. Skälen för regeringens förslag: I promemorian föreslås att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bemyndigas att meddela föreskrifter om vilka upplysningar som ett betalningsinstitut ska lämna till myndigheten och när upplysningarna ska lämnas samt om avgifter för tillsyn. De i promemorian föreslagna bemyndigandena bör tas in i en bestämmelse i den nu föreslagna lagen om betaltjänster, dock att bemyndigandet avseende avgifter till bör utformas så att det även omfattar avgifter som rör inspektionens prövning av ärenden. Dessutom bör bemyndigandet utsträckas till att avse även registrerade betaltjänstleverantörer och den eller de som har ansvar för ett betalningssystem. Bemyndigandet bör utformas på det sätt som Lagrådet föreslagit i sitt yttrande. 13 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Betaltjänstdirektivets artikel 88 behandlar övergångsbestämmelser med anledning av införandet av direktivet. I artikel 88.1 anges att medlemsstaterna ska tillåta juridiska personer som före har inlett verksamhet som betalningsinstitut i enlighet med gällande nationell lagstiftning att fortsätta verksamheten inom den berörda medlemsstaten fram t.o.m. . De institut som omfattas av övergångsregeln behöver inte ha fått tillstånd som betalningsinstitut förrän vid detta datum. Artikel 88.2 anger att vissa institut ska undantas från tillståndskraven i direktivet. Det rör sig om sådana institut som bedriver verksamhet av den typ som anges i punkt 4 i bilaga I till direktiv /48/EG (kreditinstitutsdirektivet) och, före , uppfyllde villkoren i artikel 24.1 första stycket e) i kreditinstitutsdirektivet. De institut som omfattas av denna undantagsbestämmelse är sådana institut som ägnar sig åt betalningsförmedling (punkt 4 i bilaga till kreditinstitutsdirektivet) och som står under gruppbaserad tillsyn. En förutsättning för att de ska kunna undantas från tillståndskravet är dock att de underrättar den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten om verksamheten och visar att de har uppfyllt flera av de krav som gäller för betalningsinstitut enligt betaltjänstdirektivets artikel 5. När den behöriga tillsynsmyndigheten har förvissat sig om att dessa krav är uppfyllda ska institutet tas in i registret över betalningsinstitut och registrerade betaltjänstleverantörer. Dessutom anges i artikel 88.2 att medlemsstaterna får tillåta att de behöriga myndigheterna undantar dessa institut från kraven i artikel 5. Ytterligare övergångsbestämmelser som medlemsstaterna kan välja att tillämpa om de så önskar finns i artikel 88.3 och 88.4. I artikel 88.3 anges att de juridiska personer som före har inlett verksamhet som betalningsinstitut i enlighet med gällande nationell lagstiftning och alltså inte behöver tillstånd förrän , enligt artikel 88.1 kan ges tillstånd automatiskt om de behöriga myndigheterna redan har bevis för att kraven i direktivets artikel 5 och artikel 10 är uppfyllda. Av artikel 88.4 framgår att sådana fysiska och juridiska personer som, före , har inlett verksamhet som betalningsinstitut i enlighet med gällande nationell lagstiftning och dessutom uppfyller villkoren för undantag enligt artikel 26 avseende betaltjänstverksamhet av mindre omfattning får fortsätta denna verksamhet inom den berörda medlemsstaten utan att vare sig beviljas undantag enligt artikel 26 eller upptas i registret över registrerade betaltjänstleverantörer under högst . Bestämmelser om genomförande av direktivet finns i dess artikel 94.1 där det anges att direktivet ska vara genomfört i medlemsstaterna . 13.2 Ikraftträdande Prop. Som nämnt ovan ska direktivet, enligt dess artikel 94.1, vara genomfört i medlemsstaterna före . Det har dock inte varit möjligt att ta fram ett förslag på svensk lagstiftning som genomför direktivets regler inom denna tidsram. Regeringens förslag: Lagen om betaltjänster samt de följdändringar i annan lagstiftning som syftar till att i svensk rätt genomföra betaltjänstdirektivet och införa bestämmelser som kompletterar förordning (EG) nr 924/09 om gränsöverskridande betalningar ska träda i Promemorians förslag: I promemorian föreslås att lagstiftningen ska träda i kraft . Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. framhåller vikten av att direktivets regler genomförs i samtliga berörda länder. Skälen för regeringens förslag: Betaltjänstdirektivet ska enligt dess artikel 94.1 genomföras i medlemsstaterna före . Samtliga lagar och andra författningar som behövs för att genomföra direktivet ska ha trätt i kraft . Det är angeläget att genomförandet av betaltjänstdirektivets regler kan Det nu uppkomna dröjsmålet innebär att bryter mot sina förpliktelser enligt direktivet och om genomförandet av direktivet blir alltför försenat kan detta medföra kostnader för staten i form av skadestånd. Dessutom innebär förseningen att möjligheterna för företagen att driva gränsöverskridande verksamhet försvåras. föreslagna lagen om betaltjänster bör därför träda i kraft . Detsamma gäller de följdändringar i andra lagar och övriga författningar som krävs för att genomföra direktivet. I artikel 9 i förordningen (EG) nr 924/09 anges att medlemsstaterna ska utse behöriga myndigheter och underrätta kommissionen om dessa myndigheter senast efter det att förordningen trätt i kraft. Artikel 11 i förordningen föreskriver att medlemsstaterna ska inrätta eller utse lämpliga och effektiva förfaranden för klagomål och tvistlösning utanför domstol och underrätta kommissionen om vilka tvistlösnings- organ som inrättats eller utsetts senast efter det att förordningen trätt i kraft. Dessutom anges i förordningens artikel 13 att medlemsstaterna ska fastställa bestämmelser om sanktioner vid överträdelse av förordningens regler och meddela kommissionen om dessa bestämmelser senast efter det att förordningen trätt i kraft. Av förordningens artikel 17 framgår att den träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Som framhållits i avsnitt 5.4 ovan bör även kompletterande Prop. 2009/10:220 bestämmelser till förordning (EG) nr 924/09 införas i lagen om Detta innebär att dessa kompletteringar kommer att kunna träda i kraft inom den tidsfrist som anges i respektive bestämmelse i förordningen. Som framgått i avsnitt 14.1 ovan innehåller betaltjänstdirektivets artikel 88 bestämmelser om övergångregler, varav vissa är helt eller delvis obligatoriska (artikel 88.1 och 88.2), medan andra kan utnyttjas om medlemsstaterna så önskar (artikel 88.3 och 88.4). Utformningen av övergångsregler som i tillämpliga delar genomför direktivets artikel 88 tas upp nedan. Inom ramen för nationell genomförandelagstiftning har flera medlemsstater också infört övergångsregler i fråga om sådana delar av direktivets bestämmelser där uttryckliga övergångsregler inte anges i direktivet. I detta avsnitt behandlas också vissa nationella övergångsbestämmelser avseende villkorsändringar i befintliga ramavtal som inte framgår av direktivet. 13.3.2 Övergångsbestämmelser med undantag från krav på tillstånd i vissa fall Regeringens förslag: Juridiska personer som inlett verksamhet med betaltjänster före får fortsätta med verksamheten till utgången av utan krav på att ha tillstånd enligt lagen om betaltjänster. Om redan har tillräckligt med information om dessa personer för att kunna konstatera att de uppfyller tillståndskraven, får ge dem tillstånd att verka som betalningsinstitut även utan föregående ansökan. som inlett verksamhet med betaltjänster före , och är dotterföretag till ett moderföretag som omfattas av gruppbaserad tillsyn enligt 9 kap. lagen (2006:1371) om kapitaltäckning och stora exponeringar, får bedriva betaltjänstverksamhet utan att ansöka om tillstånd för denna enligt lagen om betaltjänster. En förutsättning är att institutet underrättar om verksamheten . Fysiska och juridiska personer som uppfyller kraven för att bli registrerade betaltjänstleverantörer får fortsätta med sin verksamhet utan att ha beviljats något undantag t.o.m. . Fram till utgången av får kreditering av en betalnings- mottagares betaltjänstleverantörs konto ske inom högst från det att en betalningsorder har mottagits i enlighet med lagens bestämmelser. Promemorians förslag: I promemorian föreslås inga övergångsregler Prop. 2009/10:220 för personer som är skyldiga att ansöka om undantag från tillståndskravet. Det föreslås heller inte att vissa institut ska kunna få tillstånd automatiskt. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. anser att direktivets möjligheter till övergångsregler bör utnyttjas fullt ut för att underlätta övergången för svenska företag och undvika att de får konkurrensmässiga Skälen för regeringens förslag Övergångsregler för företag som tillhandahållit betaltjänster redan före lagens ikraftträdande införs Direktivets artikel 88 innehåller vissa övergångsbestämmelser som medlemsstaterna är skyldiga att tillämpa och vissa övergångsregler som medlemsstaterna kan välja att utnyttja om de så önskar. Särskilda övergångsregler ska bl.a. gälla för sådana juridiska personer som före inlett verksamhet som skulle ha krävt tillstånd som betalningsinstitut. Om enbart den obligatoriska övergångsbestämmelsen i artikel 88.1 tillämpas, får dessa företag fortsätta verksamheten fram t.o.m. utan att behöva tillstånd. Om även övergångs- bestämmelsen i artikel 88.3 används ska dessa företag automatiskt beviljas tillstånd, om behörig myndighet redan har underlag som visar att de uppfyller lagstiftningens krav. De berörda företagen ska inkomma med ansökan så att de kan få tillstånd vid utgången av april månad 2011. Övergångsbestämmelsen i artikel 88.3 innebär att behörig myndighet i automatiskt ska ge dem tillstånd förutsatt att myndigheten redan har underlag av vilket det framgår att företagen i fråga uppfyller kraven för att få tillstånd. Här ska pröva om tillstånd ska ges redan på grundval av den information om företaget som finns hos . I detta sammanhang kan noteras att vissa av de företag som kan komma att vilja bedriva betaltjänstverksamhet som betalningsinstitut är finansiella institut och sysslar med penningöverföring. är anmälningspliktiga enligt 2 § lagen (1996:1006) om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet. De finansiella institut som sysslar med penningöverföring och som avser att ansöka om tillstånd som betalningsinstitut har i samband med sin anmälan inkommit med viss information till . Av 9 § lagen (1996:1006) om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet framgår också att ska kontrollera att vissa krav på finansiella instituts ägare och ledning är uppfyllda. När det gäller de finansiella institut som har sysslat med penningöverföring före har alltså Finansinspek- tionen viss information om dessa. Om instituten skulle åläggas att dessutom inkomma med samtliga de uppgifter som ska lämnas till behörig myndighet i samband med en ansökan om att bli betalningsinstitut, skulle detta sannolikt innebära att vissa uppgifter Prop. 2009/10:220 lämnas igen trots att de redan finns hos sedan Att de berörda instituten på detta sätt får lämna samma uppgifter igen framstår inte som ändamålsenligt. Den övergångsregel som anges i direktivets artikel 88.3 bör därför införas. I detta sammanhang bör understrykas att den föreslagna övergångsbestämmelsen innebär att ska bevilja ett företag tillstånd, men under förutsättning att myndigheten har tillräcklig information om företaget för att kunna bedöma att kraven är uppfyllda. Om finner att förutsättningarna är uppfyllda, ska myndigheten informera berörda företag innan tillstånd meddelas. De företag som omfattas av övergångsbestämmelserna ska ansöka om tillstånd, men kan alltså också få besked från att de kan beviljas tillstånd på grundval av befintliga uppgifter. Det åligger dock varje berört företag att se till att nödvändiga tillstånd för verksamheten finns och att, om det är nödvändigt, inkomma med ansökan till i sådan tid att ett eventuellt beslut om att meddela tillstånd kan tas inom den i lagen angivna tidsfristen. Lagen om betaltjänster föreslås träda i kraft . De fysiska eller juridiska personer som driver verksamhet som är tillståndspliktig enligt den nya lagen, och påbörjat denna verksamhet , eller senare ska enligt den föreslagna lagen ansöka om tillstånd eller om undantag från tillståndsplikt. De som driver tillståndspliktig verksamhet utan att ha beviljats tillstånd eller undantag från tillståndsplikt kan bli föremål för ingripanden från . De fysiska eller juridiska personer som inte tidigare omfattats av krav på tillstånd eller undantag från tillståndsplikt bör dock kunna fortsätta att driva tillståndspliktig verksamhet då en ansökan om tillstånd eller undantag från tillståndsplikt prövas, fram till . omfattas inte av tillståndskrav, om de anmäler sin verksamhet De institut som ägnar sig åt betalningsförmedling (punkt 4 i bilaga till kreditinstitutsdirektivet) och som står under gruppbaserad tillsyn ska enligt artikel 88.2 undantas från kravet på tillstånd. En förutsättning för detta är dock att de underrättar den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten om verksamheten och visar att de har uppfyllt flera av de krav som gäller för betalningsinstitut enligt betaltjänstdirektivets artikel 5.