prop · GY031d9 · 2010-10-12 00:00:00 — I 18 § framgår att en kommun i ett förvaltningsområde ska erbjuda den som begär det möjlighet att få hela eller delar av den service och omvårdnad som erbjuds inom ramen för äldreomsorgen av personal som behärskar finska, meänkieli respektive samiska. Detsamma gäller kommuner utanför ett förvaltningsområde, om kommunen har tillgång till personal som är kunnig i språket. Hälso- och sjukvård för äldre Akutsjukvården vårdar till stor del äldre personer. De äldre uppgick till av befolkningen men konsumerade nästan hälften av alla vårdtillfällen och mer än hälften av alla vårddagar inom den slutna sjukhusvården . minskade äldre personers andel av den totala vårdtiden i akutsjukvården utom för de allra äldsta i befolkningen. De yngre äldre () tar en hög andel vårdtillfällen i anspråk som deras medianvårdtid minskar. Personer upptar en ökande andel av akutsjukvårdens resurser. Nära 186 000 äldre personer fick olika kommunala hälso- och sjukvårdsinsatser. Minskad användning av läkemedel Användningen av många olika läkemedel är en viktig riskfaktor för läkemedelsbiverkningar och läkemedelsinteraktioner. ökade andelen personer som använde tio eller fler läkemedel, tre eller fler typer av psykofarmaka eller hade riskfyllda läkemedelskombinationer. Förskrivningen av psykofarmaka minskade både bland befolkningen och bland personer med insatser i ordinärt och särskilt boende. Jämfört med andra äldre använder personer i särskilt boende mer psykofarmaka och kvinnorna mer än männen. Stimulansbidraget till kommuner och landsting för läkemedelsgenomgångar har resulterat i flera positiva effekter. ger i sin redovisning av stimulansbidraget flera exempel från landet, t.ex. att patienter och brukare mår bättre eller har fått högre livskvalitet, att läkemedelskostnaderna har sänkts, att antalet läkemedelsrelaterade problem har minskat, att patientsäkerheten har utvecklats samt att personalens kunskapsnivå har höjts. Psykisk ohälsa bland äldre Psykisk ohälsa bland äldre personer är vanligt förekommande och är ett eftersatt område. Personer har fyra gånger högre risk att drabbas av depression. Gruppen äldre är den grupp som har flest antal självmord i . Äldre personer utgör av befolkningen men begår av självmorden (Äldres psykiska ohälsa, 2008). nya bestämmelser i 5 kap. 8 a § socialtjänstlagen (2001:453) och i 8 a § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) om att kommuner och landsting ska ingå överenskommelse om ett samarbete i fråga om personer med psykisk funktionsnedsättning. har i uppdrag att utarbeta en vägledning om vad överenskommelsen bör innehålla samt att ta fram och ansvara för en webbaserad kunskapsportal på psykiatriområdet (S2006/9394/HS). har även regeringens uppdrag att ta fram och ansvara för en webbaserad kunskapsportal för personal på alla nivåer som arbetar med vård och omsorg om äldre personer samt utreda portalens utvecklingsmöjligheter (S2009/9450/ST). Regeringen har även gett i uppdrag att ta fram vägledning för ökat stöd till äldre personer med psykisk ohälsa, sjukdom eller funktionsnedsättning (S2010/2666/ST). Regeringen tillsatte 2009 en särskild utredare som ska klargöra och analysera förutsättningarna för att inom hälso- och sjukvårdens och område utveckla och förbättra händelseanalyser av inträffade självmord (dir. 2009:79). Utredaren lämnade betänkandet Händelseanalys vid självmord inom hälso- och sjukvården och (SOU 2010:45). Regeringen beslutade med anledning av betänkandets förslag att ge Nationell prevention av suicid och psykisk ohälsa (NASP) vid i uppdrag att genomföra en pilotstudie för att förebygga självmord. Projektet syftar till att öka kunskapen om, och förståelsen för, självmordsprocessen, bedöma hjälpbehov och förmedla redskap att kunna bemöta en självmordsnära person och bidra till att han eller hon söker professionell hjälp. Regeringen anslår till detta. Projektet ska redovisas . Betänkandets övriga delar bereds vidare inom . publicerade Nationella riktlinjer för vård och omsorg vid demenssjukdom 2010. Riktlinjerna har förankrats och diskuterats med företrädare för kommunerna, landsting och regioner vid regionala seminarier. Omkring 3 000 personer över hela landet som politiker, tjänstemän, verksamhetschefer, socialchefer, medicinskt an- 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 svariga sjuksköterskor samt företrädare för professionen har deltagit i förankringsarbetet. Även uppdaterade riktlinjer för stroke publicerades . Det pågående arbetet med riktlinjer om levnadsvanor, alkohol, tobak, matvanor och fysisk aktivitet, kan också väntas få betydelse även för äldreområdet. Länsstyrelsernas iakttagelser har redovisats i rapporten tillsyn (2010). var äldreomsorgen i 266 kommuner föremål för verksamhetstillsyn. Individtillsyn efter enskildas klagomål genomfördes i 169 kommuner och uppföljning av gynnande beslut och domar gjordes i 186 kommuner. I i tillsyn av verksamheter och i av tillsyn av individuella ärenden har länsstyrelserna meddelat kritik eller påtalat brister. har antalet ärenden som avser uppföljning av ej verkställda domar och beslut stadigt sjunkit. Rapporteringsskyldigheten har medfört förbättringar i kommunernas handläggning, utredning, dokumentation och bevakning av verkställigheten samt förbättrad planering och, i vissa kommuner, en utbyggnad av nya särskilda boenden. Det är vanligt att lokala riktlinjer och kommunens eget utbud av insatser är mer styrande för vilket biståndsbeslut som fattas än enskilda äldres individuella behov. Vissa kommuner bryter mot lagstiftningen genom att återkalla gynnande beslut om insatser, trots att behovet kvarstår. Inom hemtjänstområdet noterar flera länsstyrelser en utveckling från detaljerade biståndsbeslut till s.k. rambeslut. Tanken bakom rambesluten är att ge större möjlighet för den enskilde att påverka innehållet i beviljad hjälp. I praktiken är det dock ofta anställda som bestämmer vilka insatser som ska ges och rättssäkerheten påverkas eftersom rambesluten inte medger samma möjlighet till överklagande som ett detaljerat biståndsbeslut. Brister har uppmärksammats vid upprättandet av genomförandeplaner. Den äldre är inte alltid med i det arbetet och ges inte heller möjlighet att vara med i planeringen på andra sätt. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 mellan biståndsbeslut och genomförandeplan saknas också ofta. Nästan alla länsstyrelser har uppmärksammat att det finns brister i personalens förutsättningar att klara sitt uppdrag. Kompetensen har höjts, men har personalen fått ansvar för allt fler uppgifter. Det brister även i tillgången till kompetent arbetsledning liksom att arbetsledande personal inte alltid är tillgänglig. Flera länsstyrelser har uppmärksammat att enskilda utsätts för otillåtna begränsningsåtgärder framförallt i demensboenden. Det är inte ovanligt att chefer, omsorgspersonal och anhöriga antingen ifrågasätter bestämmelserna om förbud mot inlåsning eller saknar kunskap om vad som gäller. I många verksamheter saknas fortfarande rutiner för hantering av fel och brister. Rutiner saknas bland annat för att kontrollera att det finns den bemanning som behövs för att kunna utföra uppdraget. De flesta vårdgivare saknar antingen ett övergripande ledningssystem för kvalitet och patientsäkerhet eller har ett system som inte är förankrat i verksamheten. Det har framkommit av den nationella tillsynen av hur vårdgivarna följer föreskrifterna i SOSFS 2005:12 om ledningssystem för kvalitet och patientsäkerhet. (årsredovisning 2009). Ledningarnas direktiv till de verksamhetsansvariga är otillräckliga, och styrningen och uppföljningen av patientsäkerhetsarbetet är bristfällig. System för hantering av avvikelser finns men erfarenheterna av inträffade avvikelser används inte i tillräcklig utsträckning för att förbättra vårdens kvalitet och säkerhet. Kunskaperna om patientsäkerhetsfrågor är överlag svaga. träder en ny lag med bestämmelser om att vårdgivare ska bedriva ett systematiskt patientsäkerhetsarbete i kraft. Lagen föreslogs i regeringens proposition Patientsäkerhet och tillsyn (prop. 2009/10:210). Vårdgivare åläggs bl.a. att utreda händelser i verksamheten som medfört eller hade kunnat medföra en vårdskada, att ge patienter och närstående information om och möjligheter att bidra till patientsäkerhetsarbetet samt att till rapportera legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal som bedöms utgöra en fara för patientsäkerheten. Granskningar av läkemedelshanteringen inom äldrevården visar att förväxling av patienters läkemedel, feldosering av insulin och bristfällig identifiering av patienter är vanliga riskhändelser inom äldreomsorg och hemsjukvård. Orsaken är ofta att vård- och omsorgspersonal med delegering för att överlämna läkemedel inte har fått adekvata instruktioner eller saknat tillräcklig kompetens. Ansvarsfrågan när det gäller de äldres läkemedel är ofta oklar, och det är långt ifrån alltid som någon läkare har helhetsansvar för medicineringen. Där vårdgivarna infört en rutin med regelbundna uppföljningar av varje vårdtagares läkemedelsbehandling har kvaliteten och säkerheten förbättrats. konstaterar att enskilda vårdtagare inom äldrevården kan möta hälso- och sjukvårdspersonal och omsorgspersonal från ett stort antal vårdgivare och verksamheter . Det leder till oklara ansvarsförhållanden, bristande informationsöverföring, en ofta fragmentarisk dokumentation fördelad i olika journalsystem vilket medför risker för den enskilde. På många särskilda boenden för äldre är rutinerna för när läkare ska tillkallas otillräckliga och sjuksköterskor arbetar enligt en konsultativ modell. Det leder i praktiken till att viktiga bedömningar av vårdtagarnas sjukvårdsbehov lämnas till omsorgspersonalen, som inte har kompetens för sådana bedömningar. Det systematiska omvårdnadsarbetet, exempelvis för att förebygga fall och trycksår och följa vätske- och näringsintag blir också bristfälligt, vilket fått allvarliga konsekvenser för enskilda patienter. Kunskapen om hälso- och sjukvård är ofta begränsad även i verksamheternas ledningar. På äldreområdet har krävt åtgärder av kommunerna på följande områden : -Egenkontrollen och uppföljningen av rutinerna för läkemedelshantering måste förbättras, och helhetsansvaret för läkemedelbehandlingen av äldre måste tydliggöras. -Rutinerna för informationsöverföring och dokumentation måste bli säkrare. -Kommunerna måste säkerställa att det finns tillräcklig hälso- och sjukvårdskompetens i äldrevården. Den s.k. lex Sarah-bestämmelsen i socialtjänstlagen gäller inom omsorger för äldre och personer med funktionsnedsättning samt enligt LSS (stöd och service till vissa funktionshindrade). Personal m.fl. har en skyldighet att anmäla allvarliga missförhållanden till socialnämnden eller till den som ansvarar för en enskild verksamhet. Allvarliga missförhållanden som inte kan åtgärdas utan dröjsmål ska anmälas till som är tillsynsmyndighet. publicerade en handbok som stöd för tillämpningen av lex . Antalet lex Sarah-anmälningar varierar stort mellan kommuner och län. Det saknas exakt uppgift om antalet på nationell nivå. noterades totalt 739 anmälningar i 15 län. En betydande brist på kunskap och nationell överblick över de faktorer som skapar allvarliga missförhållanden uppstår därmed. Anmälningsskyldigheten inom och (lex ) kommer att utvidgas till att avse hela inklusive den personal som fullgör uppgifter vid . Anmälningsskyldigheten för personalen kommer att ersättas med en rapporteringsskyldighet. Alla missförhållanden eller påtagliga risker för missförhållanden ska rapporteras. Ett allvarligt missförhållande, eller en påtaglig risk för ett allvarligt missförhållande, ska också anmälas till . Syftet är att höja kvalitén i verksamheterna och lex bedöms därför på ett tydligare sätt bli en del av systematiska kvalitetsarbete. Bestämmelserna träder i kraft (prop. 2009/10:131 lex och förslag om vissa förändringar). Stöd till utveckling av kunskap, ledarskap och kompetens Regeringen har genom ett flertal initiativ inlett ett arbete med att stödja utvecklingen av strukturer som ska stärka kompetensen inom äldreomsorgen. har fått flera uppdrag. Man ska utveckla dels en nationell chefsutbildning för chefer inom äldreomsorgen, dels särskilda utbildningar i värdegrundsarbete t.ex. för arbetsledare och biståndshandläggare. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 ska lämna förslag på hur ökad geriatrisk och gerontologisk kompetens inom hälso- och sjukvård och äldreomsorgen kan uppnås. ska ta fram ett vägledande underlag i vilket det preciseras vilka kunskaper som enligt 3 kap. 3 § socialtjänstlagen (2001:453) kan behövas dels för grundläggande arbete, dels för specialiserade uppgifter inom äldreomsorgen. I överenskommelsen med Kommuner och Landsting om Program för god äldreomsorg ingår dessutom satsningar på utveckling av ledarskap. har på regeringens uppdrag utsett två nationella kompetenscentra. De ska samla in, strukturera och sprida kunskap samt stimulera utvecklingsarbete i kommunerna. Nationellt Anhöriga, NkA är en samarbetsresurs för att utveckla framtidens anhörigstöd. Centrumet som ligger i ägs gemensamt av , FoU , , , , Länssamordnarna i samt Fokus län. Arbetet har bedrivits med fyra inriktningar: lättillgängliga kunskapskällor, kunskapsspridning och information, lärande nätverk samt internationella kontakter. Svenskt Demenscentrum, SDC, som ligger i ägs gemensamt av Stiftelsen och som gemensam huvudman. Nationella nätverk har etablerats, webbportal har skapats och som haft 17 500 besökare. SDC har genomfört nationella enkätstudier för att inventera behov av kunskapsstöd. Kunskaps- och utvecklingsstöd organiseras med fyra olika inriktningar: FoU, vård och omsorg, utbildning samt anhöriga och volontärer. Regeringen satsar 2010 sammanlagt till dessa två nationella kompetenscentra. Stöd till forskning och utveckling Regeringens anslag på till äldreforskning fördelas av för arbetsliv och social vetenskap (FAS). Enligt FAS förstärker satsningen i betydande grad infra- 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 strukturen för svensk forskning om äldre och åldrande. FAS lämnade därutöver av sitt forskningsanslag i stöd till forskning om äldre och åldrande. Andra finansiärer som FAS följer inom ramen för sitt samordningsansvar satsade ytterligare så att det sammanlagda stödet till forskning om äldre och åldrande uppgick till . Den nationella studien , the study on Ageing and Care delfinansieras med statliga medel om . administrerar, stödjer och följer upp inrättandet av FoU-centrum på äldreområdet. För fördelades som stimulansbidrag till 23 regionala FoU-centrum. utvecklar i samverkan med Kommuner och Landsting ett nationellt system för öppna jämförelser av kvalitet, resultat och effektivitet i vården av och omsorgen om äldre. Öppna jämförelser underlättar uppföljning av vård och omsorg både lokalt och på nationell nivå. Syftet är att stimulera utvecklingen av en effektiv äldreomsorg med god kvalitet. Öppna jämförelser är ett bra instrument för att skapa tryck i verksamheternas eget förbättringsarbete. Kvalitetsjämförelser underlättar för äldre och närstående att göra initierade val av utförare. För att brukare, närstående och invånare i allmänhet på ett enkelt sätt ska kunna få information om äldreomsorgens kvalitet presenteras öppna jämförelser av äldreomsorgen i Äldreguiden på webbplats. Kvaliteten beskrivs för samtliga kommuner och uppgifter finns även på enhetsnivå för äldreboende, korttidsboende, hemtjänst och dagverksamhet. En utvärdering som genomförts i några kommuner visar att äldre som beviljats särskilt boende sällan använder Äldreguiden. Personal och ledning i kommunerna känner dock i hög grad till Äldreguiden, använder den och ger den ofta positiva omdömen. Inom ramen för arbetet med öppna jämförelser har utvecklat en modell för att beskriva äldres behov och insatser med ett nationellt fastställt fackspråk. Modellen möjliggör verksamhetsuppföljning som är jämförbar på lokal och nationell nivå. fortsätter arbetet med att pröva och implementera de kvalitetsindikatorer som har tagits fram för vården och omsorgen om äldre. Myndigheten kan dock ännu inte hämta in information om indikatorerna. Vidare arbetar myndigheten med att utveckla nyckeltal som kan användas för att följa upp kostnader, effektivitet och kostnadseffektivitet. För att beskriva effektivitet och produktivitet behövs kostnadsdata på enhetsnivå samt mer specificerade kostnader som korresponderar med uppgifter om insatser. Det krävs också mer uppgifter om äldres behov och vårdens och omsorgens effekter, enligt . (Öppna jämförelser av vård och omsorg om äldre 20072009, Slutrapport från ett treårigt regeringsuppdrag). har på regeringens uppdrag utarbetat en femårig handlingsplan för det fortsatta arbetet med att utveckla öppna jämförelser av äldreomsorg och hemsjukvård. ägnades särskild kraft åt att få genomslag för de svenska målsättningarna under EU-ordförandeskapet. De viktigaste av dessa var att fastare förankra äldrefrågorna på EU:s dagordning och att få till ett bättre och närmare samarbete mellan den sociala och hälsosektorn. En konferens på temat hälsosamt och värdigt åldrande arrangerades och särskilda rådsslutsatser med de svenska prioriteringarna antogs av Rådet för sysselsättning och socialpolitik, hälso- och sjukvård samt konsumentfrågor, . I budgetpropositionen (prop. 2009/10:1) redogör regeringen för de åtgärder som vidtagits för att hantera de synpunkter som framfört i sin granskning av om staten har skapat förutsättningar för god kvalitet och insyn i privat bedriven äldreomsorg (RiR 2008:21). Bland annat nämns att regeringen tagit fram en departementspromemoria (Ds 2009:33) för frågan om ändrade regler för skyldigheten att anmäla allvarliga missförhållanden. Departementspromemorian utgjorde sedan underlag till Proposition 2009/10:131 och förslag om vissa förändringar som beslutade om . Syftet är att lagen ska bli ett mer ändamålsenligt och heltäckande verktyg för att komma till rätta med brister i verksamheten, att utveckla denna och att förhindra att liknande missförhållanden uppkommer igen. Därmed är slutbehandlad. Målinriktade satsningar för att möta den demografiska utmaningen Delaktighet, välbefinnande och valfrihet är ledord i äldrepolitikens utveckling framöver. Den statliga äldrepolitiken har genom regeringens satsningar tillförts större resurser än . Stimulansmedlen för att förbättra vården och omsorgen om äldre i kommunerna och landstingen ska framöver framförallt kopplas till prestationsbaserade mål. Livsvillkoren för befolkning har genom ekonomisk och hälsomässig utveckling förbättrats kraftigt . Den genomsnittliga livslängden har ökat och förväntas öka även som kommer. Genom att vi lever allt längre så ökar också andelen äldre i befolkningen. förväntas andelen i befolkningen öka från dagens till . En betydande del av den ökningen väntas inträffa . Antalet personer förväntas öka de kommande 20 åren och förväntas ha fördubblats till 2050. Denna mycket positiva utveckling innebär en utmaning för välfärdssystemet. Personer som är står för en stor del av behovet av vård och omsorg. När antalet personer i denna åldersgrupp ökar medför det sannolikt ett större behov av vård och omsorg. Regeringen menar att det är möjligt att rusta välfärdssystemen så att vård och omsorg fortsatt kan tillförsäkras medborgarna utan stora inskränkningar i det offentliga åtagandet, stora skattehöjningar eller kraftigt höjda avgifter. behöver förbättrings- och effek- 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Målinriktade satsningar måste göras för att undvika ohälsa och skador bland äldre personer, underlätta för fler att leva ett självständigt liv i det ordinära boendet och utveckla boendeformer bättre anpassade till den åldrande befolkningens behov. För äldre som är i behov av vård och omsorg måste inflytande, självbestämmande och valmöjligheter fortsatt stärkas. Samverkan mellan olika huvudmän är ett angeläget förbättringsområde för att stödja en effektiv resursanvändning. För att kunna effektivisera och kvalitetssäkra vården och omsorgen behövs noggrannare mätningar och uppföljningar av verksamhetens resultat genom öppna jämförelser, brukarundersökningar, tillsyn och oberoende granskning. Fortsatta strategiska satsningar på forskning och utveckling är en förutsättning för att kunna motverka ohälsa och därigenom också begränsa behov av vård och omsorg t.ex. att allt fler personer kommer att drabbas av olika demenssjukdomar. För att kunna erbjuda en värdig och effektiv vård och omsorg med hög kvalitet krävs kompetent och engagerad personal. Det gäller för såväl chefer och biståndsbedömare som undersköterskor och biträden. Om kommuner och landsting i samarbete med staten kraftsamlar på alla relevanta områden är den demografiska utmaningen möjlig att möta. Ett värdigt liv i äldreomsorgen Regeringen anser att det behövs ett perspektivskifte i synen på äldre personer och på åldrandet. Åldrandet är ett naturligt skede i livet och äldreomsorgens uppgift är att stödja äldre personer till att kunna leva sitt liv utifrån den person hon eller han är. Det är viktigt för alla människor att uppleva en känsla av sammanhang och mening genom hela livet. När krafterna avtar och leder till ökande behov av service och omsorg måste samhällets stöd utformas så att ångest och oro minimeras och så att ett socialt liv kan upprätthållas. Individen måste få fortsätta bestämma över sitt eget liv i största möjliga utsträckning, även efter en flytt till ett särskilt boende. Det sociala innehållet i det särskilda boendet behöver utvecklas för att bidra till fortsatt sammanhang och mening också i livet. Därför föreslog regeringen ett antal reformer i prop. 2009/10:116 Värdigt liv i äldreomsorgen. Regeringen föreslår att 80 miljoner 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 avser regeringen avsätta under förutsättning att anvisar nödvändiga medel för att genomföra den nationella värdegrunden för äldreomsorgen. Den nationella värdegrunden för äldreomsorgen träder i kraft genom en bestämmelse i socialtjänstlagen (2001:453). Den handlar om att äldre personer ska så långt det är möjligt, kunna leva utifrån sin identitet och personlighet, dvs. få leva tills man dör, och att vardagen ska vara begriplig, hanterbar och meningsfull. Den nationella värdegrunden handlar om att tydliggöra etiska värden och att äldreomsorgen ska säkerställa att äldre personer ska kunna ha ett meningsfullt liv och känna sammanhang. Regeringen menar att en mer individuellt inriktad äldreomsorg bidrar till att den enskilda äldre personen får ett värdigt liv och har möjlighet att känna välbefinnande. Förutsättningarna för att äldre personer som är i behov av insatser från äldreomsorgen ska kunna leva ett värdigt liv kommer därmed att öka. äldre ska kunna lita på att äldreomsorgens insatser är av god kvalitet. Ett sätt för kommunerna att tydliggöra kvalitet och trygghet i omsorgen är att utforma lokala värdighetsgarantier som innehåller en tydlig beskrivning av vad äldre personer, deras anhöriga och övriga kommuninvånare kan förvänta sig av de tjänster som kommunen erbjuder inom äldreomsorgen. Ett antal kommuner i landet har redan infört olika former av värdighets- eller tjänstegarantier inom äldreomsorgen. Regeringen avser att genomföra en satsning som uppmuntrar fler kommuner att införa lokala värdighetsgarantier. Satsningen är ett viktigt steg i arbetet med att stärka äldres rättigheter i äldreomsorgen. Regeringen föreslår en satsning på 2011. Under förutsättning att anvisar medel i respektive års budget avser regeringen att satsa , dvs. sammanlagt under den kommande mandatperioden. Ett frivilligt system för värdegrundsmärkning av äldreomsorg kan stimulera utförarnas förändrings- och förbättringsarbete. En värdegrundsmärkning ska både ge information till äldre personer, närstående och övriga invånare och driva på kvalitetsförbättringar hos utförarna. Det kan även förbättra den enskildes valmöjligheter i vardagens omsorg.