prop · GY031d6 · 2010-10-12 00:00:00 — för att samhällets samlade resurser ska utnyttjas så effektivt som möjligt. Den ökade kapaciteten för militära strategiska transporter med C 17-flygplan som i och med SAC-samarbetet förfogar över, utgör också en resurs för civilt stöd. Exempelvis levererades den humanitära hjälp Myndigheten för samhällsskydd och beredskap bidrog med till , till största delen med dessa transportflygplan. bidrag till EU:s insats med ett sjöövervakningsflygplan för att patrullera havsområdena utanför är ett annat exempel på framgångsrik civil-militär samverkan. Rörande sjöövervakning av är det betydelsefullt att såväl civila som militära aktörer samverkar effektivt. Både Sjöbasis och Sucbas utgör positiva exempel på samverkan. träffades ansvariga ministrar för krisberedskap i de nordiska länderna och enades om den s.k. Hagadeklarationen. Deklarationen ger uttryck för en politisk viljeinriktning att fördjupa samarbetet inom krisberedskapsområdet i . Inom ramen för deklarationen har ett antal gemensamma nordiska projekt konkretiserats och bedrivs nu med det övergripande syftet att tillsammans kunna förebygga och begränsa de konsekvenser som kan bli följden av större olyckor, naturkatastrofer och andra samhällskriser. Ministermötet på följdes upp vid ett möte i och nästa ministermöte är planerat till i . I skrivelsen Samhällets krisberedskap stärkt samverkan för ökad säkerhet, redogör regeringen inriktning för arbetet med samhällets krisberedskap (skr. 2009/10:124, bet. 2009/10:FöU9, rskr. 2009/10:327). I skrivelsen framgår att resultatmål bör tas fram för samhällets krisberedskap för att förtydliga på vilken nivå vissa samhällsfunktioner bör fungera för att under en allvarlig händelse eller vid en kris kunna tillmötesgå individens grundläggande behov. Resultatmålen möjliggör också en förbättrad uppföljning av förmågan hos olika aktörer att motstå och hantera händelser. Uppföljningen bör ligga till grund för en samlad bedömning av samhällets krisberedskap och för styrningen av arbetet med att förbättra samhällets krisberedskap. Det är också viktigt att så långt som möjligt tydliggöra vad som är individens respektive samhällets ansvar. För att säkerställa att gällande lagstiftning inte utgör ett hinder eller begränsar aktörers arbete att minimera konsekvenser av en allvarlig händelse eller kris, bör relevanta delar av sektorslagstiftningarna ses över. Syftet är därmed att med ansvarsprincipen, dvs. den som har ansvaret i vardagen har också ansvaret i kris, som grund säkerställa att författningsstödet i tillräcklig omfattning är anpassat för allvarliga händelser och kriser. Beroendet av IT-system ökar samhällets sårbarhet på många olika sätt. Regeringen har beslutat om ett antal uppdrag i syfte att stärka samhällets informationssäkerhet och förmåga att förebygga och hantera IT-incidenter. Regeringen avser att fortsatt stödja och utveckla arbetet med att bättre kunna förebygga och hantera hot och risker mot samhällets kritiska informationsinfrastrukturer. Regeringen har även beslutat om ett antal åtgärder inom området för skydd mot olyckor för att öka det förebyggande arbetet samt för att uppnå en över landet rimlig säkerhets- och trygghetsnivå. Krisberedskapen i berör alla samhällsområden och kräver en samlad syn och ett tvärsektoriellt perspektiv på säkerhetsarbete. I följande avsnitt redovisas regeringens resultatanalys och bedömning samt inriktning av arbetet indelat i tre delar förebyggande och förberedande arbete, samordning och stöd inför och vid olyckor och kriser samt uppföljning, utvärdering och lärande. inträffade ett flertal händelser som fick mer eller mindre betydelsefulla samhällskonsekvenser och prövade samhällets krisberedskap. Några exempel är den nya influensan A(H1N1), omfattande IT- incidenter, stora bränder samt omfattande el- och teleavbrott. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Samhällets krisberedskap har utvecklats . Framsteg har gjorts när det gäller att institutionalisera, strukturera och organisera svensk krisberedskap på nationell, regional och lokal nivå. Planering och samverkan mellan myndigheter och aktörer inför och under allvarliga händelser har vid ett flertal tillfällen bidragit till en god hantering. Framförallt visade detta sig vid hanteringen av den nya influensan A(H1N1) då som samordningsansvarig myndighet fick stöd av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Regeringen bedömer att samverkan och samordning mellan berörda aktörer har fungerat väl och utvecklats positivt. Under det första verksamhetsåret för Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har myndighetens samordnande roll använts vid flera allvarliga händelser. kvarstår ytterligare arbete för att bl.a. utveckla samarbete samt tydliggöra roller och ansvar. Brister finns alltjämt i förmågan till sektorsövergripande samverkan, tillgänglighet till förstärkningsresurser och robusthet i de ordinarie verksamheterna. Regeringen har genomfört en uppföljning av reformen skydd mot olyckor (Ds 2009:47). Regeringens bedömning är att reformen stöder och driver på arbetet med hantering av vardagens olyckor. Reformen har bl.a. inneburit att kommunernas insatser i det förebyggande arbetet har ökat. Ökad tvärsektoriell samverkan och samordning har bidragit till ett bredare säkerhetsarbete. Arbetet med samhällets krisberedskap är en integrerad del av aktörernas verksamhet. I skrivelsen Samhällets krisberedskap stärkt samverkan för ökad säkerhet (skr. 2009/10:124, bet. 2009/10:FöU9, rskr. 2009/10:327) redogör regeringen för en övergripande inriktning för krisberedskapen och hur den bör utvecklas. Behovet av utvecklad styrning och uppföljning av samhällets krisberedskap betonas och målen för samhällets krisberedskap behöver brytas ned i resultatmål för att tydliggöra krisberedskapens uppgift. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har fått i uppdrag att föreslå resultatmål för samhällets 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 krisberedskap (Fö nr 7). Uppdraget ska genomföras i samverkan med övriga relevanta aktörer och redovisas . Den ökade globaliseringen, komplexiteten och snabbheten i samhällsutvecklingen gör att det blir allt svårare att få en helhetsbild av hot, risker och sårbarheter i samhället. Det är därför viktigt att både kort- och långsiktiga omvärldsanalyser genomförs. Även arbetet med att kartlägga och analysera kritiska beroenden mellan och inom samhällsviktiga verksamheter behöver fortsätta på nationell, regional och lokal nivå. För att uppnå ett effektivt krisberedskapsarbete mellan olika nivåer behöver samverkans- och samordningsförmågan utvecklas. Risk- och sårbarhetsanalyser tillsammans med aktörers bedömning av sin förmåga att hantera allvarliga händelser och kriser är viktiga underlag för att kunna bedöma och analysera samhällets samlade förmåga att hantera olika allvarliga händelser. De är även viktiga underlag i aktörers budgetarbete, verksamhetsplaner och för ansökan om bidrag från anslaget 2:4 Krisberedskap. Arbetet med samhällets krisberedskap är därmed en integrerad del av aktörernas verksamhetsutveckling. Det offentliga har ett övergripande ansvar för samhällets funktionalitet vid allvarliga händelser. Det är icke desto mindre viktigt att framhålla att den enskilde också har ett ansvar och därför behöver vara förberedd att kunna hantera sin egen situation och de omedelbara behov som kan uppstå. Utvecklingen av samhällets krisberedskap bygger på ett långsiktigt, strukturerat arbete där det förebyggande arbetet bidrar till att minska risker och konsekvenser av händelser. Regeringen fäster stor vikt vid ett effektivt förebyggande arbete. Regeringen har därför givit Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i uppdrag att lämna ett förslag till ett sammanhängande system för ersättningar till kommuner för förebyggande åtgärder med naturolyckor och krisberedskap m.m. som kopplas ihop med ersättningar för efterföljande åtgärder vid inträffade händelser (Fö nr 11). Uppdraget ska redovisas . För att stärka förmåga att hantera IT-incidenter bör det förebyggande arbetet ske sammanhållet och utgå från en strategi. har lång erfarenhet av att ge stöd i samband med allvarliga händelser och kriser utanför landets gränser, men erfarenheterna av att ta emot internationellt stöd är begränsade. Genom Lissabonfördraget uttrycker EU:s medlemsstater en vilja att ge och ta emot stöd under såväl allvarliga händelser i fredstid som i händelse av väpnat angrepp mot någon medlemsstat. Mot denna bakgrund är det viktigt att har en god förmåga att både ge och ta emot internationellt stöd i samband med stora kriser och allvarliga händelser. Regeringen har därför fattat beslut om att tillsätta en särskild utredare som ska kartlägga de förutsättningar och hinder som kan finnas för möjligheter att ta emot internationellt stöd vid kriser och allvarliga händelser i fredstid (dir. 2010:49). Stödet kan omfatta såväl personal som andra resurser. Uppdraget ska slutredovisas . 4.5Förebyggande och förberedande arbete Målet med den förebyggande verksamheten är att minimera antalet olyckor och kriser och effekterna av dessa genom att berörda aktörer vidtar förebyggande och sårbarhetsreducerande åtgärder. Genom den förberedande verksamheten ska de aktörer som har ansvar vid olyckor och kriser ha förmåga att begränsa konsekvenserna av händelser när de inträffar samt kunna fatta beslut inom det egna ansvarsområdet och kunna samverka med andra. 4.5.1Risk- och sårbarhetsanalyser samt samverkansområden Statliga myndigheter, kommuner och landsting ska upprätta risk- och sårbarhetsanalyser. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ska stödja och utveckla samhällets systematiska säkerhets- och krishanteringsarbete. I samverkan med berörda aktörer har Myndigheten för samhällsskydd och beredskap påbörjat arbetet med att ta fram föreskrifter om risk- och sårbarhets- analyser som riktar sig till kommuner, landsting och statliga myndigheter. Syftet är att öka kvaliteten i risk- och sårbarhetsanalyserna så att de ökar den enskilda aktörens och samhällets medvetenhet och kunskap om hot, risker och sårbarheter. Kvaliteten behöver också förbättras så att risk- och sårbarhetsanalyserna kan utgöra goda beslutsunderlag för såväl den enskilda aktörens som samhällets övergripande inriktning av arbetet inom krisberedskapsområdet. Ett enhetligt arbetssätt ska också möjliggöra jämförbarhet. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap lämnade förslag på vilka myndigheter som till ska lämna en redovisning av sin risk- och sårbarhetsanalys för (dnr Fö2009/1914/SSK). Under det svenska ordförandeskapet i EU beslutade Europeiska unionens råd om rådsslutsatser för förebyggande av naturkatastrofer. Rådsslutsatserna ger bl.a. kommissionen i uppgift att utveckla gemenskapsriktlinjer för kartläggning av hot och risker. Riktlinjerna ska färdigställas och syftar till att underlätta medlemsstaternas arbete med kartläggning, bedömning och analys av risker och till att möjliggöra en bättre jämförbarhet mellan medlemsstaterna. Regeringen bedömer att det arbete som genomförts inom området har ökat förutsättningarna för att risk- och sårbarhetsanalyser ska kunna utgöra goda underlag för uppföljning och styrning av samhällets krisberedskap. Enligt förordningen (2006:942) om krisberedskap och höjd beredskap ska vissa särskilt utpekade myndigheter bedriva gemensam planering i så kallade samverkansområden. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap deltar i och lämnar särskilt stöd till, samordning av arbetet i samverkansområdena. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap anger i sin egen risk- och sårbarhetsanalys att de har valt ut två scenarier, elavbrott och störningar i de finansiella systemen. Bedömningen är att myndighetens krishanteringsförmåga för dessa scenarier är i huvudsak god men har vissa brister. Arbetet med risk- och sårbarhetsanalyser syftar till att öka medvetenheten och 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 kunskapen hos beslutsfattare och verksamhetsansvariga om hot, risker och sårbarheter inom det egna verksamhetsområdet samt att skapa ett underlag för egen planering. Det övergripande syftet med risk- och sårbarhetsanalyserna är att minska samhällets sårbarhet och stärka förmågan att hantera kriser. Att myndigheternas, landstingens och kommunernas arbete med risk- och sårbarhetsanalyser är viktigt visades t.ex. /2010 då omfattande snömängder och kyla visade på brister i krisberedskapsförmågan i olika samhällssektorer. I syfte att stärka beredskapen för framtida svåra vinteroväder gav regeringen Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i uppdrag att ta fram ett scenario om en s.k. isstorm (Fö nr 4). Detta ska vara ett komplement till övriga framtagna scenarion i arbetet med risk- och sårbarhetsanalyser för ett antal utpekade myndigheter. Scenariot ska användas i myndigheternas bedömningar av vilken förmåga de har att kunna hantera och motstå en kris. Det är regeringens uppfattning att arbetet att utveckla och upprätthålla en god krisberedskap bör utgöra en integrerad del av verksamhetsplaneringen hos myndigheter, kommuner och landsting. Risk- och sårbarhetsanalyserna är tillsammans med förmågebedömningar från myndigheter, kommuner och landsting fortsatt de viktigaste underlagen för att kunna bedöma och analysera samhällets samlade krisberedskap. De är därför också viktiga underlag för en effektiv styrning av berörda aktörer. Arbetet med risk- och sårbarhetsanalyser bör bedrivas samordnat med riskanalyser som regleras i annan författning. Vidare ska ansökan om bidrag ur anslaget 2:4 Krisberedskap som regel kunna styrkas med identifierade brister i aktuell risk- och sårbarhetsanalys. För att möjliggöra en effektiv uppföljning, styrning och inriktning av den sammantagna krisberedskapen i samhället anser regeringen att kvaliteten på inlämnade analyser och bedömningar behöver höjas. Regeringen beslutade (Fö nr 2) om en ändring i förordningen (2006:942) om krisberedskap och höjd beredskap som innebär att endast de myndigheter som anges i krisberedskapsförordningen och de som Myndigheten för samhällsskydd och bered- 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 skap beslutar, ska lämna in en risk- och sårbarhetsanalys och förmågebedömning till och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, (se 9 § förordningen). Den föreskriftsrätt gällande risk- och sårbarhetsanalyser som Myndigheten för samhällsskydd och beredskap planerar att använda sig av kommer att underlätta detta arbete. Föreskrifterna bör åtföljas av metodstöd till aktörerna i hela den process som arbetet med risk- och sårbarhetsanalyser och förmågebedömningar innebär, dvs. från förberedelse, genomförande och analys till uppföljning och utvärdering. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap bör därför utveckla även dessa delar i arbetet att förbättra kvaliteten och användbarheten för risk- och sårbarhetsanalyserna. Regeringen anser att en samlad bedömning av samhällets krisberedskap, som inkluderar en nationell riskbedömning, bör genomföras kontinuerligt. Regeringen anser att bör ta aktiv del i det arbete som sker i EU med att utveckla gemenskapsriktlinjer för kartläggning av hot och risker. Samhällsutvecklingen karaktäriseras av en långtgående specialisering och privatisering även inom samhällsviktig verksamhet. är många verksamheter beroende av andra aktörers tjänster eller produkter för att kunna fungera, t.ex. behöver sjukvården tillgång till el och vatten för att kunna fungera på en rimlig nivå. Dessa beroenden gör det nödvändigt att upprätthålla en god samverkan och dialog för att uppnå målen för samhällets krisberedskap. finns sex samverkansområden; teknisk infrastruktur, transporter, farliga ämnen, ekonomisk säkerhet, geografiskt områdesansvar samt skydd, undsättning och vård. Samverkansområden utgör en struktur för att genom förebyggande arbete minska samhällets sårbarhet och skapa en sådan robusthet i verksamheterna att de förmår att tillgodose samhällets grundläggande behov även vid allvarliga händelser och kriser. Därför bör samverkansområden enligt regeringen ha de resultatmål som utvecklas för samhällets krisberedskap som utgångspunkt för sitt arbete. Detta innebär att arbetet i samverkansområdena förtydligas. Regeringen anser att det är väsentligt att arbetet i samverkansområdena karaktäriseras av ett helhetsperspektiv på samhällets krisberedskap och att hänsyn tas till möjliga synergier, beroenden och andra gemensamma frågor. Arbetet i samverkansområdena bygger på att ansvarsprincipen fortsatt gäller. Det finns anledning att kontinuerligt se över och analysera vilken sammansättning av samverkansområden som på ett effektivt och ändamålsenligt sätt stödjer målen för samhällets krisberedskap. Regeringen anser att det är av vikt att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap tillsammans med de myndigheter som ingår i samverkansområdena arbetar för och utvecklar former för privata aktörers deltagande i arbetet i samverkansområdena. Huvuddelen av de insatser som genomförs för att stärka samhällets krisberedskap finansieras och genomförs i den ordinarie verksamheten hos berörda aktörer enligt ansvarsprincipen. Vissa satsningar för att stärka krisberedskapen, genomförda av aktörer både inom och utom utgiftsområde 6, finansieras över anslaget 2:4 Krisberedskap. Anslaget uppgick till . Myndigheten för samhällsskydd och beredskap betalade ut i syfte att vidmakthålla och förbättra samhällets krisberedskap. Ett exempel på åtgärd är det s.k. i som slutfördes . Projektet innebar att samtliga blåljusmyndigheter samt sitter i en gemensam byggnad. Syftet är att möjliggöra ett effektivt vardagssamarbete mellan myndigheterna, ökad ledningsförmåga, samverkan och enhetlighet i bemötandet av individen vid allvarliga händelser. Myndigheten betalade också ut totalt till kommuner och till landstingen i enlighet med lagen (2006:544) om kommuners och landstings åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap. Vidare betalade Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ut till byggande av ledningsplatser på och regional nivå. Myndigheten har också betalat ut totalt till fem sjukhus för bl.a. reservkraft. har med anledning av den nya influensan A(H1N1) genomfört ett antal krisberedskapsinsatser i samverkan med andra myndigheter och organisationer på nationell, regional och lokal nivå. Ett pilotprojekt genomfördes för att utveckla ett indikatorbaserat övervakningssystem, liksom ett webbaserat frågeverktyg för att skapa en gemensam lägesbild vid landstingen. Även ett system för återrapportering av användningen av beredskapslagret för antiviraler togs i drift. Transportstyrelsen anskaffade utrustning för att utrusta ytterligare ett flygplan inom det Svenska Nationella Ambulansflyget (SNAM) samt modifierade och förbättrade tidigare anskaffad utrustning. Regeringen bedömer att de åtgärder som finansierades med anslaget 2:4 Krisberedskap var ett bidrag till att stärka aktörernas samlade krisberedskapsförmåga. För att öka möjligheten att rikta anslagets användning till de verksamheter där det gör störst nytta bör processen för tilldelande av medel från anslaget 2:4 Krisberedskap effektiviseras. Regeringen gav därför (Fö nr 15) Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i uppdrag att redovisa förslag till en sådan process. Regeringen bedömer att den process som implementeras innebär mellan det att ett behov identifieras och beslut om åtgärd. Den nya processen innebär vidare en tydligare koppling mellan föreslagna åtgärder och identifierade behov och en ökad möjlighet att rikta anslagets användning till områden som är mest prioriterade. I syfte att effektivisera användningen av anslaget 2:4 Krisberedskap angav regeringen i budgetpropositionen (prop. 2009/10:1, bet. 2009/10:FöU1, rskr. 2009/10:104) vilka finansieringsprinciper som bör gälla för anslaget . Finansieringsprinciperna innebär att anslaget huvudsakligen bör användas för åtgärder som stärker samhällets samlade krisberedskap men där finansieringsansvaret för verksamheten inte kan knytas till en myndighet utifrån ansvarsprincipen. Under vissa förutsättningar kan dock medel från anslaget beviljas under en 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 begränsad period för att förstärka samhällets samlade förmåga att hantera kriser och dess konsekvenser. Den verksamhet som finansieras över anslaget bör vidare ha påvisbara effekter på samhällets samlade krisberedskap eller på den samlade förmågan att hantera kriser och dess konsekvenser. Verksamheten bör vara förenlig med regeringens inriktning för anslaget och åtgärderna ska vara uppföljningsbara. Regeringen gjorde i budgetpropositionen vidare bedömningen att de förändrade finansieringsprinciperna kan komma att påverka vilka verksamheter som framöver skulle kunna få medel ur anslaget. Regeringen gav därför, i regleringsbrevet för , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i uppdrag att redovisa vilka verksamheter som myndigheter och affärsverk bedriver med medel ur anslag 2:4 Krisberedskap och som inte överensstämmer med de nya villkoren. Regeringens bedömning är att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap bör arbeta vidare i enlighet med dess bedömning i rapporten som redovisades (dnr Fö2010/635/SSK). Processen bör löpande följas upp. Arbetet med att renodla och effektivisera anslagets användning bör fortsätta . Inriktningen är att anslaget, efter en övergångsfas , endast ska användas för verksamheter som är förenliga med de principer som gäller för anslaget. I skrivelsen Samhällets krisberedskap stärkt samverkan för ökad säkerhet betonar regeringen vikten av samverkan i såväl förebyggande arbete som i krishantering (skr. 2009/10:124, bet. 2009/10:FöU9, rskr. 2009/10:327). bör anslagets användning därför inriktas på att stödja verksamhet som tillgodoser myndighetsgemensamma behov såsom att förbättra förmågan att leda, samverka, informera och kommunicera, verka operativt samt att utveckla metoder och verktyg för det förebyggande och förberedande krisberedskapsarbetet. Anslaget bör även användas för kunskapsuppbyggnad där bl.a. lärande från övning och utbildning utgör en viktig del. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 4.5.3Skydd mot olyckor samt barns och ungas säkerhet På uppdrag av regeringen har en uppföljning av reformen skydd mot olyckor genomförts (dnr Fö2009/921/SSK). Uppföljningen har redovisats i rapporten skydd mot olyckor en uppföljning med förslag till utveckling (Ds 2009:47). Regeringens bedömning utifrån vad utredningen redovisat är att reformen skydd mot olyckor stöder och driver på arbetet med hantering av vardagens olyckor och att reformens lagstiftning och utformning är lämplig och accepterad av berörda parter men att tillämpningen behöver utvecklas ytterligare. Olyckor innebär fortfarande en stor belastning för samhället. Efter införandet av reformen skydd mot olyckor kan konstateras en svagt nedåtgående trend i flertalet olyckstyper. Det som tydligt avviker från denna trend är dels olyckor där äldre personer drabbas, dels bränder i skolmiljö. har dock antalet dödsfall till följd av olyckor ökat . Antalet dödsfall till följd av bränder har också ökat . För att den enskilde ska känna till sitt ansvar och ha rimliga förväntningar på samhället i samband med olyckor och kriser har Myndigheten för samhällsskydd och beredskap inriktat sitt arbete bl.a. på att tillhandahålla ett skolmaterial och att arrangera temadagar för lärare. Myndigheten har vidare drivit webbplatserna och . Nya informationsvägar har också startats för att öka allmänhetens kunskaper om brandskydd bl.a. via YouTube. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har vidare tagit fram informationsskrifter och allmänna råd inom brandskyddsområdet samt arbetat med att sprida information, bl.a. erfarenheter från brandutredningar för att öka kunskapen om brandorsaker och brandförlopp. Som en följd av branden i har Myndigheten för samhällsskydd och beredskap tagit fram informationsmaterial, på olika språk, som underlättar för den enskilde att stärka sin förmåga och möjlighet att agera vid bränder i flerbostadshus.