prop · GX03210 · 2010-04-15 00:00:00 — Endast särskilt allvarlig brottslighet samt sådan brottslighet som gör en person direkt olämplig att arbeta med hälso- och sjukvård bör omfattas av kontrollen. Ökad patientsäkerhet kommer att leda till stora samhällsekonomiska vinster. Den omedelbara vinsten för patienterna, att slippa bli skadade i onödan, är givetvis den mest betydelsefulla, men patienterna kommer även att gagnas i ett längre perspektiv eftersom ett frigörande av de resurser som används för att ta hand om konsekvenserna av vård- skador i stället kan användas för att exempelvis öka kvaliteten och till- gängligheten inom hälso- och sjukvården. Ökad patientsäkerhet får således enbart positiva effekter och de ökade kostnader som utredningens förslag innebär för staten, kommuner, landsting och privata vårdgivare finansieras redan av en marginell höjning av patientsäkerheten. Förslagen om systematiskt patientsäkerhetsarbete m.m. innebär inga nya arbetsuppgifter för landsting och kommuner. Förslaget om kontroll av registerutdrag vid anställning är däremot en ny arbetsuppgift för de flesta hälso- och sjukvårdsverksamheter som kommer att medföra ökade kostnader för såväl landstingen som kommunerna. Även förslaget om ut- vidgade arbetsuppgifter för patientnämnder medför ökade kostnader. Nämnda kostnader understiger dock totalt sett kraftigt de kvalitetsbrist- kostnader som uppstår på grund av brister i patientsäkerheten. Även kostnaderna till Patientförsäkringen bör minska väsentligt . Oav- sett huruvida minskade kostnader för kvalitetsbrister leder till bespar- ingar i reda kronor eller om vinsterna nyttogörs genom ökad kvalitet och tillgänglighet saknas skäl att föreslå finansiering. Den nya lagstiftningen bör träda i kraft . Med hänsyn till den tid som kan beräknas behövas för remissförfarande, fortsatt beredning inom och riksdagsbehandling bör bestäm- melserna kunna träda i kraft . lämnar följande förslag. Att LYHS upphävs och ersätts med en ny lag om patientsäkerhet m.m. (avsnitt 16). Att det i den föreslagna lagen införs bestämmelser om skyldighet för vårdgivare att bedriva ett systematiskt patientsäkerhetsarbete. Av be- stämmelserna ska bl.a. framgå att patientsäkerhetsarbetet ska vara proaktivt samt att tillbud eller vårdskador som inträffat ska utredas med fokus på att klarlägga varför tillbudet eller vårdskadan in- träffade och vad som kan göras för att något liknande inte ska in- träffa igen. I lagen ska anges att vårdgivare är skyldiga att vidta de åtgärder som behövs för att patienter inte ska komma till skada (avsnitt 17). Att patienter ska erbjudas möjlighet att delta i vårdgivarens patient- säkerhetsarbete (avsnitt 17). Att det införs en skyldighet för vårdgivare att informera patienter som drabbats av vårdskada. Information ska ges om att vårdskada inträffat, vilka åtgärder som vidtagits eller avses vidtas för att något liknande inte ska inträffa igen samt vilka möjligheter att kräva ekonomisk ersättning som finns. Vårdgivaren ska även informera om patientnämndernas verksamhet (avsnitt 17). Att det införs en skyldighet för vårdgivare att anmäla hos sig verk- sam eller verksam legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal som bedöms utgöra en fara för patientsäkerheten (avsnitt 17). Att tillsyn ska inriktas på en kontroll av att vård- givare bedriver ett systematiskt patientsäkerhetsarbete (avsnitt 21). Att ska vara skyldig att säkerställa att tillbud och negativa händelser som anmälts till myndigheten av vårdgivare har utretts i nödvändig omfattning. Av bestämmelserna ska framgå att ska genomföra en egen utredning när så är erforder- ligt (avsnitt 21). Att det ska framgå av den föreslagna lagen om patientsäkerhet att det primära syftet med befattning med anmälningar från vårdgivare rörande tillbud och negativa händelser är att säkerställa att händelseförloppet och påverkande faktorer har klarlagts samt att vårdgivaren har vidtagit de åtgärder som är nödvändiga för att uppnå hög patientsäkerhet. Av bestämmelserna ska även framgå att Social- styrelsen ska sprida information till andra vårdgivare om anmälda tillbud och negativa händelser samt att myndigheten i övrigt ska vidta de åtgärder som anmälan motiverar till säkerställande av hög patientsäkerhet (avsnitt 21). Att det införs en uttrycklig skyldighet för att utreda och pröva klagomål mot yrkesmässigt bedriven hälso- och sjukvård och mot hälso- och sjukvårdspersonal (avsnitt 21). Att det införs särskilda förfaranderegler beträffande handläggning av anmälningar mot hälso- och sjukvårdsverksamhet och hälso- och sjukvårdspersonal samt beträffande myndighetens egna initiativärenden. Av bestämmelserna ska bl.a. framgå att en anmälan mot hälso- och sjukvården inte behöver vara preciserad på så sätt att anmälaren måste namnge vem eller vilka som han eller hon menar bär ansvaret för det inträffade. Det ska vara tillräckligt att patienten anmäler händelsen i sig (avsnitt 21). Att det införs bestämmelser som säkerställer att både den patient eller närstående som anmält en händelse och den eller de som berörs av anmälan ges möjlighet till insyn och påverkansmöjlighet i utred- ningsarbetet, samt en kommunikationsskyldighet för i de fall myndigheten på eget initiativ har inlett utredning mot vårdgivare eller hälso- och sjukvårdspersonal (avsnitt 21). Att det i tandvårdslagen införs en bestämmelse om att det inom tandvården ska finnas någon som svarar för verksamheten en verk- samhetschef (avsnitt 18). Att nuvarande bestämmelser om disciplinansvar ersätts med utökade möjligheter att föreskriva prövotid för legitimerad personal som bedöms utgöra en fara för patientsäkerheten (avsnitt 19). Att det införs en möjlighet att kombinera föreskrift om prövotid med föreskrift om plan för prövotidens genomförande (avsnitt 19). Att det tydliggörs att även allvarlig brottslighet utanför yrkesut- övningen utgör grund för återkallelse av legitimation eller annan behörighet samt att det införs ytterligare grunder för återkallelse av legitimation för den som missköter sig under prövotid (avsnitt 19). Att reglerna beträffande interimistisk återkallelse av legitimation och annan behörighet samt förskrivningsrätt skärps (avsnitt 19). Att även fortsättningsvis ska pröva frågor om prövotid, åter- kallelse av legitimation och annan behörighet, begränsning av för- skrivningsrätt samt ansökningar om ny legitimation (avsnitt 20). Att det införs en skyldighet för hälso- och sjukvårdspersonal att rapportera iakttagna och uppfattade risker, tillbud och negativa hän- delser till vårdgivaren. I bestämmelsen anges att syftet med rappor- teringsskyldigheten är att öka patientsäkerheten (avsnitt 22). Att det införs en skyldighet för apotekspersonal att anmäla miss- tankar om överförskrivning av bl. a. narkotiska läkemedel och andra läkemedel som av har klassats som särskilda läke- medel till (avsnitt 23). Att bestämmelserna om begränsning av förskrivningsrätten ändras så att även missbruk av behörighet av förskrivna läkemedel som av har klassats som särskilda läkemedel omfattas (avsnitt 21). Att det införs en ny bestämmelse i förundersökningskungörelsen (1947:948) av vilken ska framgå att inleds förundersökning beträff- ande händelse som inträffat i hälso- och sjukvårdsverksamhet ska utredning beträffande det inträffade inhämtas från (avsnitt 21). Att , såväl vid prövningen av om legitimation ska meddelas som vid prövningen av någons lämplighet att inneha legiti- mation, ska ha tillgång till uppgifter om brott och väckta åtal i belastnings- respektive misstankeregistret (avsnitt 27). Att en ny lag om registerkontroll av personal inom hälso- och sjuk- vården införs (avsnitt 27). Att underrättelseskyldigheten för allmän domstol om vissa domar i brottmål för legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal utökas till att avse bl.a. domar genom vilka yrkesutövare med stöd av 31 kap. 2 § överlämnats till vård enligt lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall eller med stöd av 31 kap. 3 § till rättspsykiatrisk vård samt dömts för allvarliga förmögenhetsbrott och allvarlig ekonomisk brottslighet (avsnitt 27). Att tillsynsansvar inte utvidgas till att omfatta för- säkringsmedicinska respektive försäkringsodontologiska rådgivare vid samt de läkare och tandläkare som anlitas av försäkringsbolagen (avsnitt 26). Att sambandet mellan patientnämndernas verksamhet och en hög patientsäkerhet tydliggörs i lagen om patientnämndsverksamhet m.m. (avsnitt 25). Att det anges i lagen om patientnämndsverksamhet m.m. att nämnderna ska informera om patientsäkerhetsrisker som uppmärksammas i verksamheten (avsnitt 25). Att det anges i lagen om patientnämndsverksamhet m.m. att den tandvård som finansieras av landstingen, men som utförs privat om- fattas av nämndernas ansvarsområde (avsnitt 25). Att det inrättas ett nationellt patientsäkerhetscentrum, som får i upp- drag att vara pådrivande, rådgivande och stödjande resurs åt såväl riksdag och regeringen som åt myndigheter, vårdgivare samt andra aktörer med betydelse för patientsäkerheten (avsnitt 24). Att får i uppdrag att föreslå ett system för extern granskning av kompetensen hos dem som genomgår prövotid på grund av oskicklighet och överväga om den offentligt finansierade vården ska vara skyldig att tillhandahålla utbildningsplatser för dem som står under prövotid (avsnitt 19). Lagförslag i betänkandet Patientsäkerhet Vad har gjorts? Vad behöver göras? (SOU 2008:117) lag (2010:000) om patientsäkerhet m.m. Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag syftar till att främja hög patientsäkerhet inom yrkesmässigt bedriven hälso- och sjukvård och tandvård. I lagen ges bestämmelser i fråga om anmälan av verksamhet m.m. (2 kap.), vårdgivares skyldighet att bedriva ett systematiskt patient- säkerhetsarbete (3 kap.), behörighets- och legitimationsregler (4 kap.), begränsningar i rätten för andra än hälso- och sjukvårdspersonal att vidta hälso- och sjukvårdande åtgärder (5 kap.), skyldigheter för hälso- och sjukvårdspersonal (6 kap.), tillsyn (7 kap.), prövotid, återkallelse av legitimation m.m. (8 kap.), Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnds verksamhet (9 kap.), och ansvarsbestämmelser, överklaganden m.m. (10 kap.). Allmänna bestämmelser om mål och krav på hälso- och sjukvården och tandvården finns i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och tandvårdslagen (1985:125). 2 § Med hälso- och sjukvård enligt denna lag avses sådan verksamhet som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), tandvårdslagen (1985:125), lagen (2001:499) om omskärelse av pojkar samt verksamhet inom detaljhandel med läkemedel enligt lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m. Med hälso- och sjukvård avses också sådan verksamhet som (publ) bedriver enligt lagen (2007:1455) om detaljhandel med nikotinläkemedel. 3 § Med vårdgivare avses i denna lag fysisk eller juridisk person som yrkesmässigt bedriver hälso- och sjukvård. 4 § Med hälso- och sjukvårdspersonal enligt denna lag avses 1.den som har legitimation för yrke inom hälso- och sjukvården, 2.personal som är verksam vid sjukhus och andra vårdinrättningar och som medverkar i hälso- och sjukvård av patienter, 3.den som i annat fall vid hälso- och sjukvård av patienter biträder en legitimerad yrkesutövare, 4.övrig personal inom sådan detaljhandel med läkemedel som om- fattas av särskilda föreskrifter och personal som är verksam inom den särskilda giftinformationsverksamheten vid (publ) och som tillverkar eller expedierar läkemedel eller lämnar råd och upp- lysningar, 5.personal vid larmcentral och sjukvårdsrådgivning som förmedlar hjälp eller lämnar råd och upplysningar till vårdsökande, 6.andra grupper av yrkesutövare inom hälso- och sjukvården som ska omfattas av lagen enligt föreskrifter som meddelas av regeringen, eller 7.den som i annat fall enligt föreskrifter som har utfärdats med stöd av denna lag tillhandahåller tjänster inom yrket under ett tillfälligt besök i utan att ha svensk legitimation för yrket. Vid tillämpningen av första stycket 1 och 3 jämställs med legitimerad yrkesutövare den som enligt särskild föreskrift har motsvarande behörig- het. Med hälso- och sjukvårdspersonal avses dock inte personal som är verksam inom detaljhandel som avses i lagen (2007:1455) om detalj- handel med nikotinläkemedel och som bedrivs av annan än (publ). 5 § Med vårdskada avses i denna lag lidande, kroppslig eller psykisk skada, sjukdom eller död som inträffat i samband med hälso- och sjuk- vård och som inte är en oundviklig konsekvens av det tillstånd för vilket patienten sökt vård eller de åtgärder som patientens tillstånd motiverat. Sådan vårdskada som lett till att patienten fått en bestående skada som inte är ringa eller sjukdom eller medfört ett väsentligt ökat vårdbehov eller att patienten har avlidit betecknas som allvarlig. 6 § Med negativ händelse avses i denna lag händelse som medfört vård- skada. 7 § Med tillbud avses i denna lag händelse som hade kunnat medföra vårdskada. 8 § Med risk avses i denna lag att det föreligger en möjlighet att en negativ händelse ska inträffa. 9 § Med patientsäkerhet avses i denna lag skydd mot vårdskada. 10 § Med patientsäkerhetsarbete avses i denna lag åtgärder som syftar till att identifiera, analysera och så långt möjligt reducera risker samt minska antalet tillbud och negativa händelser. Anmälan av verksamhet m.m. 1 § Den som yrkesmässigt avser att bedriva hälso- och sjukvård ska anmäla detta till senast en månad innan verksamheten på- börjas. 2 § Anmälan enligt 1 § ska innehålla uppgifter om 2.var verksamheten ska bedrivas, 3.vem som är verksamhetschef och, såvitt avser sjukvårdsinrättningar och enheter som avses i 7 kap. 4 §, chefsöverläkare och säkerhetsan- svarig, 4.vem som svarar för anmälningsskyldighet enligt 3 kap. 57 §§, 5.verksamhet som avses i 7 kap. 2 § som anlitas eller avses anlitas, 6.den patientförsäkring som tecknats för verksamheten, och 7.säkerhetsanpassning och säkerhetsklassificering såvitt avser sjuk- vårdsinrättningar och enheter som avses i 7 kap. 4 §. 3 § Om verksamheten helt eller till väsentlig del förändras eller flyttas, ska detta anmälas till inom efter genomför- andet. Om verksamheten läggs ned, ska det utan dröjsmål anmälas till . 4 § ska föra ett automatiserat register över verksamheter som anmälts enligt detta kapitel. Registret får användas för tillsyn och forskning samt för framställning av statistik. ska också föra ett automatiserat register över sådana sjukvårdsinrättningar och enheter som avses i 7 kap. 4 §. Registret får användas för tillsyn, forskning, framställning av statistik och för placering av patienter. är personuppgiftsansvarig för behandlingen av person- uppgifter i registren i första och andra stycket. 5 § Registren enligt 4 § får innehålla uppgifter om 1.namn eller firma och personnummer eller organisationsnummer för den som bedriver verksamheten, 2.var verksamheten bedrivs, 5.antalet yrkesutövare och deras yrkestitlar, 6.verksamhetschefens och, såvitt avser register enligt 4 § andra stycket, chefsöverläkarens och den säkerhetsansvariges namn, adress och telefonnummer, 8.när inspektion gjorts, 9.datum för beslut angående verksamheten, 10.när anmälan enligt 3 kap 5 eller 6 § gjorts, och 11.såvitt avser register enligt 4 § andra stycket, säkerhetsanpassning och säkerhetsklassificering. Registren får inte innehålla uppgifter om enskilda patienter. 6 § Uppgifter enligt 5 § första stycket 810 som har förts in i registret ska tas bort eller då verksamheten lagts ned. som har förts in i registret ska tas bort när nya uppgifter kommer in eller då anmälan görs om att verksamheten lagts ned. 3 kap. Vårdgivares skyldighet att bedriva ett systematiskt patientsäkerhetsarbete 1 § Vårdgivaren ska bedriva ett systematiskt patientsäkerhetsarbete samt planera, leda och kontrollera verksamheten på ett sätt som leder till att kravet på god vård i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) respektive tandvårdslagen (1985:125) uppfylls. 2 § Vårdgivaren ska vidta alla åtgärder som behövs för att förebygga att patienter drabbas av vårdskada. Det innebär att risker för vårdskador ska undanröjas, eller om det inte är möjligt, hållas under kontroll. Åtgärder som inte kan vidtas ska tidplaneras. 3 § Vårdgivare ska utreda tillbud och negativa händelser som inträffat i verksamheten. Syftet med utredningen ska vara att 1.så långt som möjligt klarlägga händelseförloppet och påverkande faktorer, 2.ge underlag för beslut om åtgärder som ska syfta till att hindra att en liknande negativ händelse eller tillbud inträffar på nytt, eller att begränsa effekterna av sådana negativa händelser om de inte helt går att förhindra. 4 § Vårdgivaren ska se till att patienter ges möjlighet att delta i patient- säkerhetsarbetet. 5 § Vårdgivaren ska till anmäla tillbud och nega- tiva händelser som medfört respektive hade kunnat medföra allvarlig vårdskada. Samma anmälningsskyldighet gäller för negativa händelser och tillbud som inträffat i verksamhet som avses 7 kap. 2 §. Anmälnings- skyldigheten åvilar i det fallet den som bedriver verksamheten. Med anmälan ska bifogas den utredning som vårdgivaren enligt 3 § är skyldig att genomföra. 6 § Om någon har drabbats av eller utsatts för risk att drabbas av annan allvarlig skada till följd av brister i säkerheten vid en sjukvårdsinrättning eller enhet som avses i 7 kap. 4 §, ska vårdgivaren anmäla detta till . 7 § Vårdgivare som har skälig anledning att befara att hos sig verksam eller verksam person med legitimation för yrke inom hälso- och sjukvården kan utgöra en fara för patientsäkerheten ska anmäla detta till . Skyldighet att informera patienter om inträffad vårdskada 8 § Vårdgivaren ska se till att patient som drabbats av vårdskada får information om att det har inträffat en negativ händelse, vad vårdgivaren avser vidta för åtgärder för att en liknande händelse inte ska inträffa igen, möjligheten att begära ersättning enligt patientskadelagen (1996:799)och läkemedelsförsäkringen, samt Information enligt första stycket ska lämnas till närstående till patienten, om patienten inte själv kan ta del av informationen eller begär det. 9 § Vårdgivaren ska dokumentera hur det organisatoriska ansvaret för patientsäkerhetsarbetet fördelar sig i verksamheten. 10 § Vårdgivaren ska upprätta en patientsäker- hetsberättelse av vilken ska framgå hur patientsäkerhetsarbetet har bedrivits under föregående kalenderår, vilka förbättringar som genom- förts för att öka patientsäkerheten och vilka resultat som har uppnåtts. Patientsäkerhetsberättelsen ska hållas tillgänglig för den som önskar ta del av den. 4 kap. Behörighets- och legitimationsfrågor 1 § I detta kapitel ges bestämmelser för yrkesverksamhet inom hälso- och sjukvården vad gäller ensamrätt till yrke, kompetens som Europaläkare, och 2 § Den som i enlighet med vad som anges i nedanstående tabell har avlagt högskoleexamen eller har gått igenom utbildning och som, i före- kommande fall, fullgjort praktisk tjänstgöring ska efter ansökan få legitimation för yrket. Legitimation får inte meddelas om förhållandena är sådana att legiti- mationen skulle ha återkallats enligt bestämmelserna i 8 kap. om sökan- den hade varit legitimerad. Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, ska i de fall som anges i tabellen besluta om närmare föreskrifter om vilken utbildning och praktisk tjänstgöring som ska krävas för att få legitima- tion. En legitimerad psykoterapeut ska i samband med sin yrkesutövning ange sin grundutbildning. Bestämmelser om legitimation av yrkesutövare med utländsk utbild- ning finns i 11 §. 5. biomedicinsk analytiker 3 § Beteckningen legitimerad får användas endast av den som fått legiti- mation enligt 2 §. 4 § Behörig att utöva yrke som apotekare, barnmorska, läkare, receptarie och tandläkare är endast den som har legitimation för yrket eller som sär- skilt förordnats att utöva det. 5 § En i 2 § angiven yrkestitel (skyddad yrkestitel) får användas endast av den som enligt nämnda paragraf antingen har legitimation för yrket eller genomgår föreskriven praktisk tjänstgöring. 6 § I yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område får den som saknar behörighet att använda en skyddad yrkestitel inte använda en titel som kan förväxlas med en skyddad yrkestitel. 7 § En legitimerad läkare som har gått igenom av regeringen föreskriven praktisk utbildning ska efter ansökan få kompetens som allmän- praktiserande läkare (). En läkare får ange att han eller hon har kompetens som allmän- praktiserande läkare () endast om han eller hon har sådan kompetens (skyddad beteckning för Europaläkare). 8 § En legitimerad läkare eller tandläkare som har gått igenom av regeringen föreskriven vidareutbildning ska efter ansökan få specialist- kompetens. En läkare eller tandläkare får ange att han eller hon har specialistkom- petens inom specialiteten i sitt yrke endast om han eller hon har sådan specialistkompetens (skyddad specialistbeteckning). En sjuksköterska får använda en titel som motsvaras av en specialist- sjuksköterskeexamen i högskoleförordningen (1993:100) endast om han eller hon avlagt en sådan examen (skyddad specialistbeteckning). 9 § Frågor om meddelande av legitimation, av särskilt förordnande att utöva yrke, av kompetens som Europaläkare och som specialist prövas av . 10 § Regeringen får meddela föreskrifter om att utbildningar utöver dem som anges i 2 § ska ge rätt att få legitimation. 11 § Regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, får med- dela föreskrifter om att den som utomlands genomgått utbildning ska få legitimation eller särskilt förordnande att utöva yrke. 12 § Regeringen får till av läkare i (IPULS) överlämna att besluta om tillhandahållande och fördel- ning av platser till de specialistkompetenskurser som ingår i läkares vidareutbildning och som anordnas med statliga medel. Prövningar i särskilda fall 13 § Visar en yrkesutövare att han eller hon på annat sätt än genom utbildning eller praktisk tjänstgöring som sägs i 2 § förvärvat mot- svarande kompetens, får meddela honom eller henne legitimation. Begränsningar i rätten för andra än hälso- och sjukvårdspersonal att vidta hälso- och sjukvårdande åtgärder 1 § Bestämmelserna i detta kapitel gäller den som yrkesmässigt under- söker annans hälsotillstånd eller behandlar annan för sjukdom eller därmed jämförligt tillstånd genom att vidta eller föreskriva åtgärder i förebyggande, botande eller lindrande syfte. Bestämmelserna gäller inte den som enligt 1 kap. 4 § tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen. 2 § Den som utövar verksamhet som avses i 1 § får inte 1.behandla sådana smittsamma sjukdomar som enligt smittskydds- lagen (2004:168) är anmälningspliktiga sjukdomar, 2.behandla cancer och andra elakartade svulster, diabetes, epilepsi eller sjukliga tillstånd i samband med havandeskap eller förlossning, 3.undersöka eller behandla annan under allmän bedövning eller under lokal bedövning genom injektion av bedövningsmedel eller under hypnos, 4.behandla annan med användande av radiologiska metoder, 5.utan personlig undersökning av den som sökt honom eller henne lämna skriftliga råd eller anvisningar för behandling, eller 6.prova ut eller tillhandahålla kontaktlinser. 3 § Den som utövar verksamhet som avses i 1 § får inte undersöka eller behandla barn . Skyldigheter för hälso- och sjukvårdspersonal 1 § Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen ska utföra sitt arbete i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. En patient ska ges sakkunnig och omsorgsfull hälso- och sjukvård som uppfyller dessa krav. Vården ska så långt som möjligt utformas och genomföras i samråd med patienten. Patienten ska visas omtanke och respekt. 2 § Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen bär själv ansvaret för hur han eller hon fullgör sina arbetsuppgifter. Vad som sägs i första stycket innebär ingen inskränkning i vård- givarens ansvar enligt denna lag eller annan författning. 3 § Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen får delegera en arbetsuppgift till någon annan endast när det är förenligt med kravet på en god och säker vård.