prop · GX0395 · 2010-02-08 00:00:00 — I fråga om skadeståndsansvaret för arbetstagare gäller 4 kap. 1 § skadeståndslagen (1972:207). 10 kap. , bärgning, undersökning av luftfartsolyckor och rapportering av händelser 1 § Bestämmelser om flygräddningstjänst finns också i lagen (2003:778) om skydd mot olyckor. Ett luftfartygs ägare eller brukare och de som tjänstgör på luftfartyg eller vid flygplatser eller andra anläggningar för luftfarten är skyldiga att delta i flygräddningstjänsten. Regeringen meddelar föreskrifter om ersättning av allmänna medel för deltagandet. I fråga om ersättning vid 1 EUT L 138, 30.4.2004, s. 1 (Celex 32004R0785). personskador gäller lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd och lagen (1977:266) om statlig ersättning vid ideell skada m.m. 2 § Den som bärgar ett luftfartyg som har förolyckats eller befinner sig i nöd och alla som medverkar vid bärgningen har rätt till bärgarlön. Det- samma gäller vid bärgning av gods ombord på ett sådant fartyg eller av något som hör till fartyget eller godset. I fråga om bärgarlönen tillämpas bestämmelserna i 16 kap. 3 § tredje och fjärde styckena, 5 § första stycket andra och tredje meningarna, 6 § och 10 § tredje stycket sjölagen (1994:1009). Den som i en sådan nödsituation räddar människor från fartyget eller medverkar vid deras räddning har också rätt till en del av bärgarlönen. De särskilda kostnader som någon i övrigt har haft för bevarandet av ett luftfartyg eller av gods ska också ersättas, om kost- naderna har varit nödvändiga. Den som deltar i en bärgning trots ett uttryckligt och befogat förbud av fartygets befälhavare, ägare eller, om fartyget inte används av ägaren, den som brukar det i ägarens ställe har inte rätt till bärgarlön. Detsamma gäller i fråga om ersättning för kostnader för bevarande av fartyg och gods. Bestämmelserna om bärgning i denna paragraf tillämpas inte på sådan bärgning som avses i 16 kap. 1 § 1 sjölagen. 3 § Den som har en fordran på bärgarlön eller ersättning för kostnader enligt 2 § har luftpanträtt i fartyget eller godset med förmånsrätt enligt 4 § 1 förmånsrättslagen (1970:979), om bärgarlönen eller ersättningen avser åtgärder som har avslutats i . En yngre fordran har företräde framför en äldre. Fordringar som har uppkommit på grund av samma händelse har lika rätt till betalning. För att ett luftfartyg ska få lämna den plats där åtgärderna för bärg- ningen eller bevarandet avslutades, eller för att ägaren ska få ta godset i besittning, krävs att borgenärerna medger det. Detta gäller dock inte, om borgenärerna har fått betalt för sina fordringar eller säkerhet har ställts. 4 § Luftpanträtt omfattar inte ersättning som på grund av försäkring eller av någon annan anledning betalas för skada på luftfartyg eller gods. 5 § Säljs luftfartyget eller godset exekutivt, upphör luftpanträtten sedan försäljningen har vunnit laga kraft och köpesumma betalats. Borge- närerna har rätt till betalning ur köpesumman enligt bestämmelserna i utsökningsbalken. Luftpanträtten i godset upphör, om det genom lossning ställs till avsändarens eller mottagarens förfogande. Om godset lämnas ut utan borgenärens tillstånd, svarar den som tar emot godset för fordringen, om han eller hon kände till denna. Han eller hon svarar dock inte för mera än det värde som godset hade vid lossningen. 6 § Luftpanträtten i ett luftfartyg som är registrerat i upphör från den dag åtgärderna för bärgningen eller bevarandet av fartyget avslutades. Detta gäller dock inte, om borgenärens anspråk på panträtt har anmälts till inskrivningsmyndigheten för anteckning i inskrivningsregistret för luftfartyg och dessutom överens- kommelse har träffats om panträttens belopp eller talan om panträtten har väckts i laga ordning. Bestämmelserna i första stycket gäller också om fartyget är registrerat i ett annat land som har biträtt . på panträtt ska i sådant fall anmälas hos den myndighet som för inskriv- ningsboken för fartyget. Om fartyget inte är registrerat eller om det är registrerat i ett annat land än som anges i andra stycket, upphör luftpanträtten från den dag åtgärderna för bärgningen eller bevarandet av fartyget avslutades. Detta gäller dock inte, om överenskommelse har träffats om panträttens belopp eller talan om panträtten har väckts i laga ordning. Undersökning av luftfartsolyckor och tillbud 7 § Bestämmelser om undersökning från säkerhetssynpunkt av luft- fartsolyckor och tillbud till sådana olyckor finns i lagen (1990:712) om undersökning av olyckor. Rapportering av händelser m.m. 8 § I syfte att förbättra flygsäkerheten ska händelser inom civil luftfart rapporteras till behörig myndighet. Med händelse inom civil luftfart avses i denna lag driftsavbrott, defekt, fel eller annan onormal omständighet som har inverkat eller kan inverka på flygsäkerheten, men som inte lett till sådana luftfartsolyckor eller tillbud som avses i lagen (1990:712) om undersökning av olyckor. 9 § Regeringen får meddela föreskrifter om vilka personer inom civil luftfart som ska vara skyldiga att rapportera händelser enligt 8 §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om rapportering av händelser. 10 § En arbetsgivare får inte utsätta en arbetstagare för repressalier på grund av att arbetstagaren har rapporterat en händelse enligt denna lag. Om en arbetstagare utsätts för repressalier, ska arbetsgivaren betala skadestånd till arbetstagaren för den förlust som uppkommer och för den kränkning som repressalierna innebär. 1 § Transportstyrelsen eller den som styrelsen utser får förbjuda en flygning och hindra ett luftfartyg från att avgå om det, när flygningen ska påbörjas, kan antas att luftfartyget inte uppfyller de villkor som anges i denna lag eller som har fastställts med stöd av lagen. när andra villkor som fastställts för flygningen inte är uppfyllda. någon annan än Transportstyrelsen har meddelat beslutet, ska beslutet genast anmälas till Transportstyrelsen och prövas av denna. 2 § Innehavaren av en flygplats får hindra ett luftfartyg från att avgå om avgifter för användningen av flygplatsen och tjänsterna för luftfarten, som avser fartygets senaste ankomst, uppehåll och avgång, inte har betalats och säkerhet inte har ställts. 3 § I lagen (1939:6) om frihet från kvarstad för vissa luftfartyg finns bestämmelser om att kvarstad inte får läggas på vissa luftfartyg. Avgifter och andra ersättningar för förrättningar 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter och andra ersättningar för förrättningar och tillstånd enligt denna lag och föreskrifter som meddelats med stöd av lagen samt enligt EG-förordningar på den civila luftfartens område. Beslut om kostnad som är förfallen till betalning får verkställas enligt 5 § I lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation finns särskilda bestämmelser om användning av radioanläggningar ombord på luftfartyg och inom markorganisationen. Tillsyn, överklagande m.m. 1 § Den myndighet som regeringen bestämmer utövar tillsyn över att bestämmelserna i 18, 10 och 11 kap. och de föreskrifter som meddelats med stöd av dessa bestämmelser följs. Regeringen får meddela föreskrifter om att den myndighet som avses i första stycket får anlita någon annan vid tillsynen. I den utsträckning det behövs för tillsyn enligt första stycket ska där avsedd myndighet och annan som myndigheten anlitar för tillsynen ges tillträde till luftfartyg, flygplatser, anläggningar, lokaler och Denna rätt omfattar inte bostäder. Tillsynsåtgärder får vidtas stickprovsvis om det sker på ett icke- 2 § Den myndighet som regeringen bestämmer utövar tillsyn över att den som har skyldigheter enligt artiklarna 511 i och rådets förordning (EG) nr 1107/2006 om rättigheter i samband med flyg- resor för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlig- het1 följer dessa bestämmelser. 1 EUT L 204, 26.7.2006, s. 1 (Celex 32006R1107). enligt första stycket får meddela de före- lägganden som behövs för att bestämmelserna ska följas. 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att den som står under tillsyn enligt denna lag ska lämna de uppgifter som tillsynsmyndigheten behöver för att kunna 4 § Transportstyrelsens beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen överklagas i frågor som rör trafik- tillstånd hos regeringen. och Transportstyrelsens övriga beslut vid myndighets- utövning mot enskild enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut som avses i denna paragraf gäller , om inte annat 5 § Transportstyrelsens beslut om tillstånd att inrätta och driva flyg- platser får överklagas av en sådan ideell förening som avses i 16 kap. 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får, i de avseenden som behandlas i denna lag, meddela ytterligare föreskrifter som gäller skydd för liv, personlig säkerhet eller hälsa eller trafik. Regeringen får meddela föreskrifter om att den myndighet som avses i första stycket får överlämna förvaltningsuppgift som ansluter till före- skrifterna till någon annan, även om uppgiften innefattar myndighets- 7 § Är i krig eller krigsfara får regeringen, i den utsträckning rådande förhållanden kräver det, meddela föreskrifter om, eller i ett enskilt fall besluta om undantag från bestämmelserna i denna lag, från föreskrifter som har meddelats med stöd av denna lag och från andra lagar och författningar som avser luftfarten. Regeringen får då meddela de föreskrifter som behövs. Detsamma gäller, om det råder sådana utomordentliga förhållanden som är föranledda av krig eller av krigsfara som har befunnit sig Om regeringen i andra fall än då är i krig har meddelat före- skrifter enligt denna paragraf, ska föreskrifterna underställas prövning inom efter de har beslutats. Om någon sådan under- ställning inte sker eller om föreskrifterna inte godkänns av från underställningen, upphör föreskrifterna att gälla. 8 § Vid tillämpningen av denna lag och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen avses med Chicagokonventionen den konvention angående internationell civil luftfart som avslutades i , och den konvention rörande internationellt erkännande av rätt till luftfartyg som avslutades i . 13 kap. Ansvarsbestämmelser m.m. Ansvarsbestämmelser 1 § Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet manövrerar ett luft- fartyg på ett sådant sätt att andras liv eller egendom utsätts för fara döms för vårdslöshet i flygtrafik till böter eller till fängelse . Är brottet grovt döms till fängelse i högst . 2 § Den som tjänstgör ombord på ett luftfartyg efter att ha förtärt alkoholhaltiga drycker i så stor mängd att alkoholkoncentrationen under eller efter tjänstgöringen uppgår till i blodet eller per liter i utandningsluften döms för flygfylleri till böter eller fängelse . Detsamma gäller den som utövar tjänst som anges i 6 kap. 18 §. För flygfylleri enligt första stycket döms också den som tjänstgör ombord på ett luftfartyg eller som utövar tjänst som anges i 6 kap. 18 § efter att ha intagit narkotika som avses i 8 § narkotikastrafflagen (1968:64) i så stor mängd att det under eller efter tjänstgöringen finns något narkotiskt ämne kvar i blodet. Detta gäller dock inte om narkotikan intagits i enlighet med läkares eller annan behörig receptutfärdares ordination. För flygfylleri enligt första stycket döms också den som tjänstgör ombord på ett luftfartyg eller som utövar tjänst som anges i 6 kap. 18 § och då är så påverkad av alkoholhaltiga drycker eller något annat medel att det kan antas att han eller hon inte kan fullgöra sina uppgifter på ett betryggande sätt. 3 § Är ett brott som avses i 2 § att anse som grovt döms för grovt flyg- fylleri till fängelse i högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningsmannen 1.har haft en alkoholkoncentration som uppgått till iblodet eller per liter i utandningsluften, 2.annars har varit avsevärt påverkad av alkohol eller något annat medel, eller 3.fullgjort sin uppgift på ett sätt som inneburit påtaglig fara för flyg- säkerheten. 4 § Till böter eller fängelse döms den som upp- 1. bryter förbud som regeringen har meddelat med stöd av 1 kap. 6 § 2.bryter mot 1 kap. 7 § första stycket eller mot villkor som har meddelats av regeringen enligt 1 kap. 7 § andra stycket, 3.bryter mot förbud eller föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av 1 kap. 8 §, 4.lämnar oriktiga uppgifter vid ansökan eller anmälan enligt 2 kap., 5.framför ett luftfartyg som inte är märkt enligt 2 kap. 13 § eller enligt föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd därav, 6.bryter mot 3 kap. 1 § första stycket första meningen, 7.tillverkar luftfartyg eller tillverkar tillbehör eller reservdelar till dem, utför underhålls-, reparations- och ändringsarbeten på fartyg, tillbehör och reservdelar utan föreskrivet tillstånd, 8.bryter mot 4 kap. 1, 2, 3, 4 eller 5 § eller mot föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd därav, 9.vid tjänstgöring ombord på luftfartyg inte följer befälhavarens order, 10.som passagerare inte åtlyder vad befälhavaren bestämmer om ordningen ombord, 11.bryter mot 5 kap. 8 §, 12.bryter mot 6 kap. 4 eller 7 §, 13.bryter mot föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av 6 kap. 10 §, 14.bryter mot 6 kap. 17 § första stycket, 15.utövar luftfart utan föreskrivet tillstånd enligt 7 kap. 1 eller 6 §§, 7 § första stycket eller 8 § första stycket, 16.utövar luftfart utan tillstånd som regeringen har föreskrivit med stöd av 7 kap. 8 § andra stycket eller 10 §, 17.vid utövande av luftfart åsidosätter de villkor som har meddelats av regeringen med stöd av 7 kap. 4 § första stycket, 6 § andra stycket, 7 § fjärde stycket eller 9 § andra stycket, 18.inte landar enligt det som sägs i 8 kap. 3 §, 19.använder ett luftfartyg vid luftfart utan föreskriven försäkring eller säkerhet enligt 9 kap. 3 §. Till böter eller fängelse döms även den som av oaktsamhet begår gärning som avses i första stycket 18 och 1020. 5 § Till böter eller fängelse döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot och rådets förordning (EG) nr 1008/2008 av om gemensamma regler för tillhandahållande av lufttrafik i gemenskapen1 genom att 1.utföra lufttransport utan nödvändig operativ licens, 2.inte inhämta ett förhandsgodkännande enligt artikel 13 i förordningen, eller 3.utföra lufttransport på en flyglinje för vilken allmän trafikplikt gäller och annan meddelats tillstånd med ensamrätt enligt artikel 16 i förordningen. 1 EUT L 293, 31.10.2008, s. 3 (Celex 32008R1008). 6 § Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. lämnar oriktiga uppgifter i ett ärende som rör innehav av certifikat eller behörighetsbevis eller frågan om annan behörighet, eller vid prov, kontroller eller annan tillsyn över behörigheten, 2.bryter mot 5 kap. 2 §, 3.bryter mot föreskrifter som har meddelats med stöd av 6 kap. 17 § andra stycket första meningen. Till böter döms också den som i andra fall än som anges i 14 §§ uppsåtligen försummar någon skyldighet enligt 1, 2, 3, 4, 5, 6 eller 8 kap. 7 § Om en gärning har begåtts av ringa oaktsamhet, döms inte till ansvar enligt denna lag. 8 § Bestämmelser om ansvar för den som bryter mot tystnadsplikten i 6 kap. 12 § första stycket finns i 20 kap. 3 § . 9 § Till ansvar enligt denna lag döms inte om gärningen är belagd med samma eller strängare straff i , eller om gärningen utgör överträdelse av ett föreläggande eller förbud som förenats med vite. 10 § Om ägaren eller någon som är i ägarens ställe uppsåtligen begår eller medverkar till en sådan gärning som anges i 4 § första stycket 1, 2 eller 3, får luftfartyget förklaras förverkat, om det behövs för att före- bygga brott eller om det i övrigt finns särskilda skäl. Detta gäller dock inte, om förverkande är uppenbart oskäligt. Om fartyget inte finns i behåll, får värdet förklaras förverkat. Första stycket gäller inte mot den som i god tro har förvärvat luft- fartyget eller någon särskild rätt till det. 11 § Ett föreläggande eller ett förbud som myndighet meddelar enligt denna lag, eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av denna lag, får förenas med vite. 1 § För luftfart med svenska militära luftfartyg och i fråga om den militära markorganisationen gäller endast bestämmelserna i 1.5 kap. 9 §, 2.6 kap. 11 och 17 §§, 3.9 kap. 6 §, samt 4.10 kap. 2 § första och tredje styckena och 7 §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar i övrigt föreskrifter för den militära luftfarten och markorganisationen i de ämnen som anges i denna lag och som inte gäller förhållandet mellan enskilda eller annars måste meddelas i lag. 2 § För annan svensk statsluftfart än som anges i 1 §, gäller bestämmel- serna i denna lag utom 10 kap. 36 §§. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får för sådan luftfart meddela föreskrifter om eller i ett enskilt fall besluta om undantag från bestämmelserna i 18 kap. samt i övrigt meddela de särskilda föreskrifter som behövs. 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter i fråga om tillträde till svenskt område för utländska militära luftfartyg och andra utländska luftfartyg som används endast för statsändamål och inte för affärsdrift. 1.Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs luftfartslagen (1957:297). 2.Certifikat, tillstånd och godkännanden som har meddelats enligt luft- fartslagen (1957:297) och med stöd av den meddelade föreskrifter, ska fortsätta att gälla enligt sitt innehåll. Frågor om förnyelse av ett äldre certifikat, tillstånd eller godkännande ska dock prövas enligt den nya lagen, liksom återkallelse av ett certifikat, tillstånd eller godkännande eller vägran att godkänna ett tillstånd om den händelse som ligger till grund för ingripandet har ägt rum sedan lagen har trätt i kraft. Förslag till lag om ändring i lagen (2004:669) om ändring i luftfartslagen (1957:297) Härigenom föreskrivs att lagen (2004:669) om ändring i luftfartslagen (1957:297) ska utgå. I den omfattning som följer av bilaga IV till den reviderade inter- nationella Eurocontrolkonven- tionen ska Europeiska organisa- tionen för säkrare flygtrafiktjänst (Eurocontrol) meddela föreskrifter om, påföra och driva in under- vägsavgifter. Förslag till lag om ändring i luftfartslagen (2009:000) Härigenom föreskrivs att 6 kap. 16 § luftfartslagen (2009:000) ska ha Lydelse enligt lagförslag 2.1 Den som driver en flygplats och den som tillhandahåller tjänster för luftfarten får ta ut avgifter för användningen av flygplatsen och tjänsterna. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om enligt vilka allmänna principer sådana avgifter får tas ut. I den omfattning som följer av multilaterala överens- kommelse om undervägsavgifter ska Europeiska organisationen för säkrare flygtrafiktjänst (Euro- control) meddela föreskrifter om, påföra och driva in undervägs- avgifter. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Förslag till lag om lufttransporter Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om lufttransporter. 2 § Bestämmelser om ansvaret för skador som uppkommer genom luftfart finns i lagen (1922:382) angående ansvarighet för skada i följd av luftfart och luftfartslagen (2009:000). 3 § Bestämmelser om lufttransporter finns i 1.rådets förordning (EG) nr 2027/97 av om luft- trafikföretags skadeståndsansvar avseende lufttransport av passagerare och deras bagage1, 2.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004 av om fastställande av gemensamma regler om kompensa- tion och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/912, 3.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 785/2004 av den om försäkringskrav för lufttrafikföretag och luftfartygs- operatörer3, 4.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2111/2005 av om upprättande av en gemenskapsförteckning över alla lufttrafikföretag som förbjudits att bedriva verksamhet inom gemen- skapen och om information till flygpassagerare om vilket lufttrafik- företag som utför en viss flygning, samt om upphävande av artikel 9 i direktiv /36/EG4, 5.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2006 av den om rättigheter i samband med flygresor för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet5, 6.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1008/2008 av den om gemensamma regler för tillhandahållande av lufttrafik i gemenskapen (omarbetning)6. I den utsträckning en fråga regleras av dessa förordningar, tillämpas inte svensk lag. Bestämmelser som kompletterar förordningarna i första stycket 26 finns i 1217 §§. 1EGT L 285, 17.10.1997, s. 1 (Celex 31997R2027), ändrad genom och rådets förordning (EG) nr 889/2002, EGT L 140, 30.5.2002, s. 2 (Celex 32002R0889). 2EUT L 46, , s. 1 (Celex 32004R0261). 3EUT L 138, 30.4.2004, s. 1 (Celex 32004R0785). 4EUT L 344, 27.12.2005, s. 15 (Celex 32005R2111). 5EUT L 204, 26.7.2006, s. 1 (Celex 32006R1107). 6EUT L 293, 31.10.2008, s. 3 (Celex 32008R1008). Lufttransporter som omfattas av Montrealkonventionen 4 § Artiklarna 122, artikel 23.1 första, andra och tredje meningarna, artiklarna , artiklarna samt artiklarna 51 och 52 i konven- tionen om vissa enhetliga regler för internationella lufttransporter (Montrealkonventionen) ska gälla som lag här i landet. De engelska, franska, arabiska, kinesiska, ryska och spanska texterna av Montrealkonventionen har lika giltighet. De engelska och franska texterna av konventionen samt en över- sättning av den till svenska finns intagna som en bilaga till denna lag. Lufttransporter som inte omfattas av Montrealkonventionen 5 § För lufttransporter mot ersättning inom ett land utan mellan- landning utanför landet och för andra lufttransporter mot ersättning som inte omfattas av Montrealkonventionen ska konventionens bestämmelser ändå tillämpas så som det anges i 4 §. Detta gäller även när sådana luft- transporter utförs av ett lufttrafikföretag utan ersättning. I fråga om jämkning av skadestånd för personskada ska 6 kap. 1 § skadeståndslagen (1972:207) tillämpas i stället för artikel 20 i konven- tionen. I fråga om begränsning av transportörens ansvar vid transport av bagage eller gods ska bestämmelsen i artikel 22.2 i konventionen tillämpas som om den enbart avser incheckat bagage och bestämmelsen i artikel 22.5 som om den avser punkterna 13. 6 § Om de beloppsgränser som gäller enligt artiklarna 21 och 22 i Montrealkonventionen ändras med tillämpning av artikel 24, ska de nya beloppsgränserna vid tillämpning av 4 eller 5 § tillämpas på transport- avtal som ingås tidigast den dag då ändringen träder i kraft enligt konventionen. Regeringen ska i ge till känna sådana ändringar av beloppsgränserna. 7 § Talan om ersättning som får föras i med stöd av artikel 33.2 i Montrealkonventionen ska, om den inte väcks vid någon av de domstolar som anges i artikel 33.1, väckas vid domstolen i den ort där passageraren vid olyckstillfället hade sitt hemvist. 8 § En svensk transportör ska ha en ansvarsförsäkring som täcker det ansvar som följer av 4 eller 5 §. Ansvarsförsäkringen ska täcka sådan förskottsbetalning som avses i artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 2027/97. 9 § En utländsk transportör som utför lufttransport av passagerare, bagage eller gods till eller från eller mellan orter i ska ha en ansvarsförsäkring som täcker det ansvar som följer av 4 eller 5 §. 10 § Transportstyrelsen ska utöva tillsyn över att transportörer fullgör de skyldigheter som följer av 8 och 9 §§. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om försäkringsplikten enligt 8 och 9 §§. Utländska stats- och militärtransporter 11 § Bestämmelserna i 410 §§ ska inte tillämpas på transporter som omfattas av en främmande stats förbehåll enligt artikel 57 i Montreal- konventionen.