prop · GX03115 · 2010-03-23 00:00:00 — Med anledning därav borde de svenska reglerna om sändningstid för annonser i tv-sändningar närmas till den längsta tillåtna annonstiden enligt tv-direktivet. Motsvarande synsätt gäller också vid genomförandet av AV-direktivets regler om högsta tillåtna annonstid. Det saknas därför skäl att behålla eller införa strängare regler än vad som följer av direktivet. Bestämmel- serna om högsta tillåtna annonstid i tv-sändningar bör således utformas på så sätt att de motsvarar vad som krävs som miniminivå enligt direkti- vet. Detta innebär att den nuvarande tolv-minutersregeln behålls och dygnsregeln i 7 kap. 5 § första stycket radio- och TV-lagen avskaffas. När det gäller högsta tillåtna annonstid i ljudradiosändningar har riks- dagen i samband med lagändringar uttalat att reglerna för högsta tillåtna annonstid i tv-program utgör en rimlig utgångspunkt för bestäm- mandet av sändningstiden för annonser i ljudradio. Mot den bakgrunden bör den nuvarande tolv-minutersregeln i radio- och TV-lagen behållas. Av 7 kap. 5 § tredje stycket radio- och TV-lagen följer att annonser får sändas under högst femton procent av sändningstiden om sändningstiden inte infaller mellan hela klockslag. lagstiftnings- ärende övervägdes om inte denna begränsningsregel borde avskaffas. Ett sådant förslag lades också fram i den promemoria som låg till grund för den aktuella propositionen. Regeringen fann dock att förslaget inte borde genomföras och att begränsningsregeln skulle behållas. I stället höjdes procentandelen från tio till femton procent. Det finns inte skäl att nu göra en annan bedömning. Begränsningsregeln för annonser i ljudradio bör därför vara kvar. I betänkande behandlas frågan om s.k. svartrutor ska räknas in i annonstiden. Med begreppet svartruta avses de svarta bildru- tor som mycket hög hastighet visas mellan annonsinslagen (normalt per reklamfilm) för att ge ögat en paus. Programföretagen har i olika sammanhang hävdat att dessa svartrutor inte ska räknas in i annons- tiden vid bedömningen av om högsta tillåtna annonstid överskridits. 2009/10:115 och TV har i sin praxis funnit att allt som sänds under markerad annonstid ska räknas in i den högsta tillåtna an- nonsmängden inklusive svartrutorna (se exempelvis nämndens beslut SB 92/08). I likhet med anser reger- ingen att svartrutorna är att anse som en integrerad del av reklamsänd- ningarna och de kan därmed inte undantas vid bedömningen av frågan om den tillåtna annonstiden överskridits. Någon lagändring bör därför inte göras. 6.14Korta utdrag från evenemang av stort allmänintresse Regeringens förslag: I lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk (upphovsrättslagen) införs två nya inskränk- ningsbestämmelser. Den första av dessa innebär att ett televisionsföre- tag som är etablerat inom EES-området får återge utdrag ur en televi- sionsutsändning från ett evenemang av stort allmänintresse i sina tele- visionsutsändningar av allmänna nyhetsprogram. Detta gäller dock bara om ett annat televisionsföretag ensamt har rätt att sända ut eve- nemanget. Utdraget får också återges när nyhetsprogrammet därefter tillhandahålls genom överföring till allmänheten på ett sådant sätt att enskilda kan få tillgång till programmet från en plats och vid en tid- punkt som de själva väljer. Utdraget får inte vara längre än vad som motiveras av informationssyftet. Det får inte heller användas efter evenemanget än som motiveras av nyhetsintresset. Vidare ska källan anges enligt bestämmelserna i 11 § andra stycket upphovsrättslagen då utdraget återges. Det införs även en inskränkningsbestämmelse i upphovsrättslagen med innebörden att ett televisionsföretag som i sina allmänna nyhets- program använder sådana utdrag också får återge verk som syns eller hörs i utdraget. förslag överensstämmer i huvudsak med regering- ens. Remissinstanserna: Flera remissinstanser tillstyrker utredningens för- slag eller lämnar dem utan erinran. Enligt Copyswede och Konstnärliga och () måste den före- slagna inskränkningen i upphovsrättslagen vara begränsad och noggrant preciserad och det måste undersökas om den aktuella inskränkningen är tillåten enligt direktivet om upphovsrätten i informationssamhället. IEC in Sports anser att förslaget leder till snedvridning av konkurrensen på en självreglerad marknad. SBS/Kanal anser att betydelsen av begreppet evenemang bör förtydligas. anser att utred- ningens förslag innehåller flera otillfredsställande oklarheter som ger stort utrymme för missbruk och oundvikligen kommer att leda till rätts- tvister. Enligt förbundet bör tidsbegränsningen om maximalt nittio se- kunder per evenemang fixeras och kombineras med en föreskrift om att aktuella bildsekvenser får visas endast . Enligt för- bundet bör även rätten till korta utdrag begränsas till allmänna nyhets- sändningar och inte gälla för sportsändningar. SVT förutser tolkningspro- Prop. 2009/10:115 blem i förhållande till upphovsrättslagen när det gäller föreslagna defini- tioner och skrivningar vad avser begreppen beställ-tv och sända. Enligt SVT är en förutsättning för att en inskränkning i signalrätten ska vara tillräcklig för att tillgodose programbolagens rätt att nyttja korta utdrag att även sådana sändningar som sker linjärt på Internet (s.k. webcast) omfattas av signalrätten. SVT:s uppfattning är att så är fallet och utgår från att detta kommer till uttryck i den slutliga utformningen av lagstift- ningen eller i förarbetena. SVT menar vidare att det finns behov av att lagstiftaren säkerställer att programbolag inte har rätt att vidta tekniska åtgärder i syfte att hindra tillgången till korta utdrag, samt att programbo- lagens behov av att på plats få tillgång till det signalproducerande bola- gets signal säkerställs. SVT anser att det bör klargöras i förarbetena att även ett flertal nationella evenemang, som t.ex. Allsvenskan, Elitserien och andra stora idrottsmästerskap som intresserar en mycket stor krets personer, omfattas av definitionen evenemang av stort allmänintresse. anser att den föreslagna regeln inte ska gälla för redan avtalade nyhetsrätter. Enligt TV4 bör skrivningen stort allmänintresse tolkas så att endast , och omfattas och att ska tolkas som ett evenemang. TV4 anser att rätten att utnyttja korta utdrag endast ska gälla tv-sändningar. Om beställ-tv ska inkluderas bör enligt TV4 bara den senaste nyhetssändningen omfattas, eftersom ett nyhetsprogram som därefter tillhandahålls genom beställ-tv är en nyhetssändning. Utdragen bör inte heller få vara längre än vad som krävs för att förmedla nyheten. Enligt TV4 bör rätten till korta utdrag inte få utnyttjas så att de exklusiva rättigheterna till ett evenemang urholkas och först då ett evenemang är avslutat. En nyhet i AV-direktivet är bestämmelsen om korta nyhetsinslag i tv- sändningar (artikel 3k). Syftet med bestämmelsen är bland annat att främja mångfald genom en diversifierad nyhetsproduktion och ett diver- sifierat programutbud och att skydda den grundläggande informationsfri- heten och tittarnas intressen (skälen 38 och 39 till direktivet). Medlemsstaterna ska när det gäller korta nyhetsinslag se till att pro- gramföretag som är etablerade i gemenskapen, på rättvisa, rimliga och icke-diskriminerande villkor har tillgång till evenemang av stort allmän- intresse som sänds med utnyttjande av exklusiva rättigheter av ett pro- gramföretag under deras jurisdiktion (artikel 3k.1 i AV-direktivet). Om ett annat programföretag, som är etablerat i samma medlemsstat som det programföretag som ansöker om tillgång, har fått exklusiva rättigheter till det berörda evenemanget av stort allmänintresse, måste ansökan om tillgång göras hos det programföretaget (artikel 3k.2 i direk- tivet). Medlemsstaterna ska enligt artikel 3k.3 i AV-direktivet se till att sådan tillgång säkerställs genom att tillåta programföretag att fritt välja korta utdrag från det sändande programföretagets signal med åtminstone angi- Prop. 2009/10:115 vande av källan, om detta inte är omöjligt av praktiska skäl. I tv-sändningar får korta utdrag bara användas i allmänna nyhetspro- gram (artikel 3k.5 i AV-direktivet). Programföretaget får också använda det korta utdraget i beställ-tv, om programföretaget erbjuder samma program med tidsförskjutning i sådan tv. Utdragen bör inte vara och alla kanaler, där- ibland kanaler med uteslutande inriktning på sport, får använda sådana korta utdrag för sändningar inom hela EU. Begreppet allmänna nyhets- program omfattar inte en sammansättning av korta utdrag till ett under- hållningsprogram (skäl 39 till direktivet). Enligt artikel 3k.6 i AV-direktivet ska medlemsstaterna se till att i en- lighet med sina rättsliga system och praxis fastställa närmare bestämmel- ser och villkor för tillhandahållandet av sådana korta utdrag, särskilt eventuella ersättningsbestämmelser, maximal längd för utdragen och tidsgränser för sändning av dem. Om ersättning betalas ut, får den inte överstiga de extrakostnader som är resultatet av att tillgången tillhanda- hålls. När det gäller förhållandet till upphovsrätten sägs i skäl 40 till AV- direktivet att kraven på tillgång till evenemang av stort allmänintresse för korta nyhetsinslag inte bör påverka och rådets direk- tiv 2001/29/EG av om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället och de tillämpliga internationella konventionerna på området för upphovsrätt och närstående rättigheter (direktivet om upphovsrätten i informations- samhället) (EGT L 167, 22.6.2001, s. 1019, Celex 32001L0029). Vidare framhålls att medlemsstaterna bör underlätta tillgången till eve- nemang av stort allmänintresse genom att bevilja tillgång till programfö- retagets signal i den mening som avses i direktivet. De får dock välja andra liknande sätt i den mening som avses i direktivet. Sådana sätt inbe- griper bland annat att bevilja tillgång till platsen för dessa evenemang innan de beviljar tillgång till signalen. Programföretag ska också kunna ingå mer detaljerade avtal med företaget som har de exklusiva rättighe- terna. I lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk (upphovsrättslagen) finns bestämmelser om upphovsrätt och vissa till upphovsrätten närstående rättigheter. Upphovsrätten är den rätt som författare, kompositörer, konstnärer och andra upphovsmän har till sina litterära eller konstnärliga verk. Upphovs- rätten består av två delar, den ekonomiska rätten och den ideella rätten. Den ekonomiska rätten innebär att upphovsmannen har en exklusiv rätt att framställa exemplar av verket och att göra detta tillgängligt för all- mänheten (2 §). Verket görs tillgängligt för allmänheten när det överförs till allmänheten, framförs offentligt, visas offentligt och när exemplar av verket bjuds ut till försäljning, uthyrning, utlåning eller på något annat sätt sprids till allmänheten. I 48 § upphovsrättslagen ges radio- och televisionsföretag en till upp- Prop. 2009/10:115 hovsrätten närstående rättighet, den s.k. signalrätten. televisionsföretag en rätt till utsändningen som sådan, dvs. till de pro- grambärande signalerna, men inte någon rätt till det innehåll som de förmedlar. Signalrätten innebär bland annat en uteslutande rätt att ta upp utsändningen på en anordning genom vilken den kan återges, att fram- ställa exemplar av en upptagning av utsändningen, att återutsända ut- sändningen, samt att på trådbunden eller trådlös väg överföra en upptag- ning av utsändningen till allmänheten på ett sådant sätt att enskilda kan få tillgång till upptagningen från en plats och som de själva väljer. Det finns en rad inskränkningar i upphovsrätten. Bland annat citaträt- ten och reportagerätten (22 och 25 §§). Dessa utgör även inskränkningar i signalrätten (48 § tredje stycket). Syftet med inskränkningarna samman- faller delvis med motiven till rätten till korta utdrag enligt AV-direktivet. Citaträtten innebär en rätt för var och en att citera ur offentliggjorda verk i överensstämmelse med god sed och i den omfattning som motive- ras av ändamålet. Reportagerätten innebär att verk som syns eller hörs under en dagshändelse får återges vid information om dagshändelsen genom ljudradio, television, direkt överföring eller film. Verken får dock bara återges i den omfattning som motiveras av informationssyftet. Källan ska anges i den omfattning och på det sätt som god sed kräver när ett verk återges offentligt med stöd av bland annat citaträtten och reportagerätten (11 § andra stycket). Enligt 48 § tredje stycket ska be- stämmelserna i 11 § andra stycket tillämpas i fråga om sådana radio- och televisionssändningar som avses i paragrafen. Skälen för regeringens förslag Syftet med artikel 3k i AV-direktivet är att programföretag som har en- samrätt till evenemang av stort allmänintresse inte ska kunna utestänga andra programföretag från att i sina nyhetsprogram rapportera om eve- nemangen. Detta ska i första hand ske genom att övriga programföretag får tillgång till det sändande programföretagets signal, även om det i ingressen också anges att så kan ske t.ex. genom att andra programföre- tag får tillgång till platsen för evenemanget. De korta utdragen får bara användas i allmänna nyhetsprogram. anges i ingressen att även kanaler med uteslutande inriktning på sport har rätt att använda korta utdrag. Av ingressen framgår vidare att användningen av de korta utdra- gen bara får ske med vederbörlig hänsyn till ensamrätter och att utdragen inte bör vara . Frågan är om bestämmelserna i upphovsrättslagen, främst de möjlighe- ter till återgivande som citaträtten och reportagerätten innebär, är tillräck- liga för att anse att har genomfört artikel 3k i AV-direktivet. Citaträtten är en rätt för var och en att använda en mindre del ur ett skyddat verk eller annan prestation. Användningen måste ske i överens- stämmelse med god sed. Därmed avses bland annat att citatet får använ- das som hjälpmedel inom ramen för ett eget arbete i syfte att kritisera eller belysa det andra verket. Däremot är det inte tillåtet att i underhåll- ningssyfte använda delar ur ett annat verk för ren vidarebefordran (SOU 1956:25 s. 199). Citaträtten är således begränsad på ett sätt som gör att den inte tillgodoser de krav som artikel 3k i AV-direktivet ställer. Reportagerätten har tillkommit i informationsfrihetens intresse med hänsyn till att det vid nyhetsförmedling ofta är svårt och tidskrävande att undersöka vilka upphovsrättsliga intressen som kan beröras av ett nyhets- inslag. Bestämmelsen om reportagerätten är tillämplig på såväl rena nyhetsprogram som exempelvis kommenterande aktualitetsprogram. Det krävs dock att verkets framförande ingår som ett led i den dagshändelse som rapporteras (se SOU 1956:25 s. 235). En televisionsutsändning från ett evenemang av stort allmänintresse ingår inte som ett led i evene- manget. Även om det bakomliggande syftet till reportagerätten delvis sammanfaller med motivet till rätten till korta utdrag enligt AV-direktivet anser därför regeringen att reportagerätten avser en annan situation än rätten till korta utdrag. De inskränkningar som finns i upphovsrättslagen i form av citaträtten och reportagerätten gör det alltså inte möjligt att an- vända korta utdrag på det sätt som föreskrivs i direktivet. En lagändring krävs således för att genomföra direktivet i denna del. En ny inskränkningsbestämmelse i signalrätten Av AV-direktivet följer att medlemsstaterna i första hand ska säkerställa tillgången till korta utdrag genom att tillåta programföretag att fritt välja sådana utdrag från det sändande programföretagets signal. Regeringen delar uppfattning att direktivet i denna del bör genom- föras genom att en ny inskränkningsbestämmelse i televisionsföretagens signalrätt införs i upphovsrättslagen. Som konstateras i får enligt artikel 3k.5 i direktivet de korta utdragen bara användas i allmänna nyhetsprogram. Av skäl 39 framgår dock att alla kanaler, däribland kanaler med uteslutande inrikt- ning på sport, får använda korta utdrag. I samma skäl uttrycks att be- greppet allmänna nyhetsprogram inte bör omfatta en sammansättning av korta utdrag till ett underhållningsprogram. har gjort bedömningen att uttalandena i direktivet tyder på att med allmänna ny- hetsprogram också kan avses program med enbart sportnyheter. En möjlig tolkning av begreppet skulle kunna vara att det endast om- fattar program med blandade nyheter. En sådan tolkning stämmer dock inte med skäl 39 till AV-direktivet. Eftersom det där framgår att även kanaler som enbart sänder sport har rätten att utnyttja korta utdrag måste det innebära att även nyhetssändningar inriktade uteslutande på sportny- heter omfattas av begreppet allmänna nyhetsprogram. Detta i sin tur måste även innebära att även sådana kanaler som har ett blandat innehåll får använda korta utdrag i sina sportnyheter. Enligt regeringens uppfatt- ning omfattar alltså begreppet allmänna nyhetsprogram i direktivets mening också sådana program som innehåller enbart t.ex. sportnyheter. Med denna utgångspunkt är en möjlig tolkning av begreppet att det syftar på att programmen ska vara allmänna i den meningen att de ska vara riktade till allmänheten. En annan möjlig tolkning är att begreppet avser att tydliggöra att rätten till korta utdrag inte ska omfatta även program av magasintyp med en smal inriktning. Den tolkningen har också stöd i skäl 39 där det anges att begreppet allmänna nyhetsprogram inte bör omfatta sammansättningar av korta utdrag till ett underhållningsprogram. Som konstaterats i är det dock upp till rättstillämpningen och ytterst Europeiska unionens domstol att avgöra den närmare innebörden av begreppet. För att korta utdrag ska få användas krävs enligt artikel 3k i direktivet att det rör sig om ett evenemang av stort allmänintresse. Som AV- utredningen konstaterat definieras begreppet inte närmare i direktivet, vare sig vad gäller frågan om vad som ska anses utgöra ett evenemang eller vad som ligger i begreppet stort allmänintresse. Vad gäller det sist- nämnda talar det förhållandet att ett programföretag förvärvat sändnings- rätten till evenemanget med ensamrätt i viss mån för att det är fråga om ett evenemang av stort allmänintresse. Enligt regeringens uppfattning kan dock inte detta förhållande ensamt vara tillräckligt för att det ska anses förhålla sig på det sättet. Utgångspunkten bör enligt regeringens uppfatt- ning i stället vara att evenemanget kan anses vara av stor betydelse för den breda allmänheten. Exempel på sådana evenemang är i första hand olika större nationella och internationella mästerskap. Vidare kan, som framhållit, statsbesök, viktigare framträdanden och andra liknande händelser vara evenemang av stort allmänintresse. Med avseende på frågan om hur begreppet evenemang ska avgränsas är en möjlig tolkning att ett större mästerskap med många ingående idrotter, såsom (), i dess helhet är att anse som ett evene- mang. En sådan tolkning skulle dock leda till slutsatsen att allt som före- kommer under är av sådant stort allmänintresse att det skulle omfat- tas av den nu föreslagna bestämmelsen. Enligt regeringens uppfattning skulle en sådan tolkning av begreppet föra väldigt långt. En rimligare tolkning är därför enligt regeringens uppfattning att i ett sådant samman- hang, där t.ex. ett idrottsevenemang består av flera olika grenar eller matcher, avgränsningen sker med utgångspunkt i hur det fysiska tillträdet till evenemanget har avgränsats av arrangörerna. För ett tydligt genomfö- rande av direktivets bestämmelser i denna del och en tydlig avgränsning av bestämmelsen bör det såsom föreslagit uttyckli- gen framgå av lagtexten att rätten till utdrag är begränsad till evenemang av stort allmänintresse. Den närmare avgränsningen av vad som är att anse som ett evenemang av stort allmänintresse blir en fråga för rätts- praxis, i sista hand Europeiska unionens domstol. Som redogjorts för ovan anges i artikel 3k.5 att korta utdrag får använ- das i audiovisuella medietjänster på begäran (beställ-tv) endast om pro- gramföretaget erbjuder samma program med tidsförskjutning i sådan tv. Av skäl 41 till AV-direktivet framgår att det bör säkerställas att program- företagen kan fortsätta med sin praxis att i efterhand tillhandahålla sina direktsända nyhetsprogram i tv som beställ-tv efter direktsändning utan krav på att skräddarsy det enskilda programmet genom att de korta ut- dragen utelämnas. Enligt regeringens bedömning kräver ett genomföran- de av direktivet att möjligheten att använda sig av korta utdrag enligt den nu föreslagna inskränkningsbestämmelsen ska omfatta även denna situa- tion. I artikel 3k.6 anges att medlemsstaterna i enlighet med sina rättsliga system och praxis ska fastställa närmare bestämmelser och villkor för tillhandahållande av korta utdrag, däribland maximal längd för utdragen och tidsgränser för sändningen av dem. I skäl 39 till direktivet anges att utdragen inte bör vara . I samma skäl anges att bestämmelserna om korta utdrag avser att tillgodose tittarnas informa- tionsintresse. Den nu föreslagna möjligheten till korta utdrag kan komma att användas i vitt skilda sammanhang. Det framstår därför, som AV- utredningen konstaterat, inte som lämpligt eller möjligt med en statisk reglering av längden på utdragen. Lämpligare är i stället att denna får bestämmas med utgångspunkt från omständigheterna i det enskilda fallet. Med hänsyn till vad som ovan sagts om vad som i direktivet anges som skäl för bestämmelsen framstår det som naturligt att låta informationsin- tresset vara vägledande för hur långa utdragen får vara. Det följer också den ordning som redan finns i upphovsrättslagen för reportagerätten. Enligt regeringens bedömning leder ett sådant synsätt till att det endast i undantagsfall kan anses berättigat med ett så långt utdrag som 90 sekun- der och att det i normalfallet bör bli fråga om utdrag som är väsentligt mycket kortare än så. Sammanfattningsvis delar därför regeringen utredningens bedömning att det framstår som lämpligt att på samma sätt som i 25 § görs beträffande omfattningen av återgivande av verk ange i lagtexten att utdragen inte får vara längre än vad som motiveras av informationssyftet. Enligt regeringens uppfattning följer redan av detta att det inte kan bli fråga om annat än korta utdrag och det saknas därför anledning att i lagtexten därutöver särskilt ange att utdragen ska vara korta. Som framhållits i framstår det inte heller som lämpligt att ange en exakt tidsgräns för hur efter det att ett evenemang avslutats som ett kort utdrag får användas. Regeringen instämmer i ut- redningens bedömning att nyhetsintresset bör vara vägledande i denna del, då direktivets bestämmelser bl.a. syftar till att möjliggöra en diversi- fierad nyhetsproduktion. Regeringen delar vidare utredningens uppfatt- ning att en rimlig tolkning är att det även efter det att ett evenemang har ägt rum kan finnas ett tillräckligt nyhetsintresse i att rapportera från evenemanget i en nyhetsutsändning. Såvitt avser upptag- ningar av nyhetsprogram som i efterhand görs tillgängliga via t.ex. Inter- net delar regeringen vidare utredningens bedömning att det kan finnas ett kvarvarande nyhetsintresse i att låta upptagningen vara tillgänglig upp mot efter den ursprungliga sändningen. Som utredningen före- slagit bör ett rekvisit av innebörd att utdraget inte får användas efter evenemanget än vad som motiveras av nyhetsintresset införas i den föreslagna inskränkningsbestämmelsen. Vad gäller den närmare lagtekniska utformningen av förslag till ny inskränkningsbestämmelse har SVT ansett att begreppen beställ-tv och sända kan föranleda tolkningsproblem. SVT framhåller att beställ-tv inte är ett begrepp som används i upphovsrättslagen och att begreppet sända bör vara förbehållet linjära sändningar.