prop · GX03227 · 2010-05-27 00:00:00 — För att något begränsa de största fiskerättsägarnas inflytande vid röst- ning efter delaktighet föreslogs i förarbetena till lag om fiske- vårdsområden att delägares röstetal inte får överstiga en femtedel av det sammanlagda röstetalet för de delägare som deltar i omröstningen. Det föreslogs vidare att röstning får ske genom ombud, men att varje ombud får företräda endast en delägare eller medlem för att undvika att en eller ett fåtal personer genom insamling av fullmakter kan få ett avgörande inflytande på samtliga beslut (Ds Jo 1976:6 s. 150151). Den begräns- ning som föreslogs när det gäller röstning genom ombud genomfördes dock inte i lagen. Enligt paragrafens lydelse kan en medlem inte för egen del rösta för mer än en femtedel av det på stämman företrädda röstetalet. En medlem kan rösta på fiskestämman antingen genom att själv vara närvarande och framföra sin röst eller genom att lämna fullmakt till någon annan att rösta i dennes ställe. Om fullmakt lämnas till någon som är medlem i föreningen får denna medlem rösta dels för egen del, dels för den med- lem som har lämnat fullmakt. Enligt regeringens mening kan den begränsningsregel som finns i nuvarande 22 § andra stycket enligt dess lydelse inte förstås på annat sätt än att den avser endast medlemmens egen del. Den får då endast betydelse vid andelsröstning genom att en medlem som äger en stor andel av fisket får sin rösträtt begränsad till en femtedel av det röstetal som företräds på fiskestämman. Att denna medlem fått sin rösträtt begränsad till en femtedel av det på fiskestämman företrädda röstetalet Prop. 2009/10:227 kan inte utgöra hinder för att denne utöver sin egen femtedel genom fullmakt kan rösta för en annan medlem eller andra medlemmar som inte kan närvara vid fiskestämman, dock med högst ytterligare en femtedel per medlem av det på stämman företrädda röstetalet. Det på fiskestämman företrädda röstetalet bör avse såväl det röstetal som företräds av närvarande medlemmar som det röstetal som företräds genom fullmakt. Det har inte framkommit några skäl för att begränsa rätten för medlemmar att med fullmakt företräda andra medlemmar vid röstning på fiskestämman, vare sig röstning sker genom huvudtalsröstning eller andelsröstning. Utredningens förslag i den delen bör därför inte genom- föras. Lagrådet har påpekat att omröstningsförfarandet på en fiskestämma bör behandlas i den fortsatta beredningen. Frågor om omröstning på fiske- stämman berördes i samband med att lagen om fiskevårdsområden in- fördes (se prop. 1980/81:153). I nu aktuellt ärende saknas underlag för ytterligare överväganden. För det fall svårigheter uppkommer i den praktiska tillämpningen kan det finnas anledning att återkomma i frågan. 8.3Krav för giltig ändring av stadgarna Regeringens förslag: För att ett beslut om en ändring av stadgarna ska vara giltigt ska det krävas antingen att ändringsförslaget finns med i kallelsen eller att det av kallelsen till fiskestämman framgår dels att ett förslag till stadgeändring ska behandlas vid fiskestämman, dels var och ändringsförslaget hålls tillgängligt för medlem- marna före fiskestämman. Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att det för att ett beslut om ändring av stadgarna ska vara giltigt ska krävas att ändrings- förslaget har funnits med i kallelsen till fiskestämman. Remissinstanserna: Ett fåtal remissinstanser, däribland i , tillstyrker förslaget. Fiskevattenägarna Dalarna- anser att det är onödigt att ta med själva förslaget i kallelsen. Många kallar till stämma enbart genom annons i ortspressen och det blir då onödigt dyrt om själva förslaget ska finnas i kallelsen. Det bör räcka att det anges att stadgeändring föreslås samt att ett fullständigt förslag kan utfås av ordföranden eller annan utsedd. Flertalet remissinstanser har inte särskilt berört denna fråga. Skälen för regeringens förslag: Regeringen anser, i likhet med utred- ningen, att det är viktigt att alla fiskevårdsområdesföreningens medlem- mar är medvetna om att en stadgeändring kommer att föreslås på fiskestämman. För att samtliga medlemmar ska känna till att beslut om en eventuell stadgeändring ska fattas på stämman är det därför rimligt att detta anges i kallelsen. Enligt regeringens mening är det dock inte nödvändigt att själva ändringsförslaget anges i kallelsen. Det bör även kunna godtas att det i kallelsen anges att en stadgeändring har föreslagits under förutsättning att ändringsförslaget före fiskestämman hålls till- gängligt för medlemmarna på plats som anges i kallelsen. 2009/10:227 tillförsäkras på detta sätt information om den eventuella stadgeändringen och får tid att fundera över den föreslagna ändringen. En sådan bestäm- melse bör därför införas. Regeringens förslag: Det införs en ny bestämmelse som anger att en fiskevårdsområdesförening inte får bedriva verksamhet som är främ- mande för det syfte som fiskevårdsområdet enligt 1 § första stycket ska tillgodose. Regeringens bedömning: Någon bestämmelse om att beslut som avsevärt försvårar pågående markanvändning inte får fattas bör inte föras in i lagen. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag när det gäller verksamhetens omfattning. Utredningen har dessutom före- slagit att beslut med stöd av lagen inte får vara så ingripande att pågående markanvändning avsevärt försvåras inom den berörda delen av fastigheten inom området. Remissinstanserna: i och tillstyrker förslaget. tillstyrker förslaget men anser att det i lagtexten bör läggas till att föreningen inte får bedriva verk- samhet som har allvarlig inverkan på andra angelägna allmänna intressen. Genom tillägget tydliggörs att verksamheten även måste bedrivas så att fisket bl.a. tar sitt sektorsansvar för miljön. I det fall ett fiskevårdsområde berör ett angeläget naturintresse, som t.ex. Hornborga- sjön, bör verksamheten inte vara sådan att den allvarligt skadar sådana intressen även om den skulle gynna fisket. Flertalet remissinstanser är positiva till förslaget, men anser att det bör klargöras vad som kan hänföras till fiskevård och vad som ska anses utgöra främmande verksamhet. Fisket bör utgöra en del av syftet och olika serviceåtgärder kopplade till fisket och fiskeupplåtelser ska inte anses utgöra främmande verksamhet. i anser att beslut inte får vara så ingripande att pågående markanvändning avsevärt försvåras bör formuleras så att det framgår att beslut som avsevärt försvårar pågående markanvändning får fattas om denna markanvändning uppenbart strider mot fiskevårdsområdets syften. En förening måste t.ex. kunna begränsa ett alltför omfattande yrkesmässigt fiske av en enskild fiskerättsägare eller annan som fiskar yrkesmässigt med stöd av dennes rätt. Föreningens syfte och ändamål framgår redan av den inledande paragrafen. Ytterligare be- stämmelser som reglerar verksamheten kan få en hämmande effekt. är emot en förändring som inne- bär att det inte blir möjligt att stödja sådant som delägarna anser vara bra för ortens bästa. Fiskevårdsområdet har gett gåvor till ortens idrottsklubbar och stött projekt som delägarna har ansett vara viktiga och vill kunna fortsätta med detta. Skälen för regeringens förslag En fiskevårdsområdesförenings syfte är att samordna fisket och fiskevården och främja fiskerättsägarnas gemensamma intressen inom det fiskevårdsområde för vilket föreningen har bildats. Fiskerättsägarna fattar sitt beslut att bilda området för att främja detta syfte. En medlem i en fiskevårdsområdesförening ska därför inte kunna tvingas att delta i en verksamhet som är främmande för syftet. Fiskevårdsområdets syfte bestämmer därmed ramen för föreningens verksamhet och gränserna för föreningens befogenheter. Denna begränsning i en fiskevårdsområdes- förenings befogenheter bör, enligt regeringens mening, komma till ut- tryck direkt i lagen. Regeringen förordar alltså i likhet med utredningen att en ny bestämmelse införs i lagen om att en fiskevårdsområdes- förening inte får bedriva någon verksamhet som är främmande för det syfte som fiskevårdsområdet enligt 1 § första stycket ska uppfylla. Verksamheten inom ett fiskevårdsområde bör därför begränsas till att omfatta fiske och fiskevård och sådan verksamhet som föranleds av verksamheten avseende fiske och fiskevård. Det bör vara möjligt för en fiskevårdsområdesförening att vidta olika serviceåtgärder som är direkt kopplade till fisket och fiskeupplåtelser, t.ex. åtgärder för att öka till- gängligheten till fiskevattnen. Det ligger emellertid utanför verksamhets- området att erbjuda turister paketlösningar där det förutom fiske även ingår boende och kringupplevelser. En sådan verksamhet får skötas på annat sätt. Den begränsning av en fiskevårdsområdesförenings verksamhet det innebär att den inte får bedriva verksamhet som är främmande för syftet medför inte hinder för föreningen att av sitt överskott dela ut rimliga belopp som gåvor för att stödja t.ex. idrottsklubbar och kulturföreningar. har ansett att det bör tilläggas att en förening inte får bedriva verksamhet som har allvarlig inverkan på andra angelägna allmänna intressen. Verket avser att tydliggöra att verksamheten måste bedrivas så att fisket bl.a. tar sitt sektorsansvar för miljön. Det är visser- ligen viktigt att den verksamhet som bedrivs inom ett fiskevårdsområde inte inkräktar på andra angelägna allmänna intressen. Enligt regeringens mening är det dock inte nödvändigt att uttrycka detta i lagtexten. När det gäller mer ingripande åtgärder, t.ex. utsättning av fisk, prövas lämplig- heten av detta enligt annan lagstiftning. I övrigt får förutsättas att fiske- vårdsområdesföreningarna bedriver sin verksamhet på ett sådant sätt att deras verksamhet inte motverkar eller hindrar andra angelägna allmänna intressen. Beslut som avsevärt försvårar pågående markanvändning Utredningen har anfört att syftet med lagen om fiskevårdsområden inte är så starkt att den enskilde utan gottgörelse ska tvingas tåla stora eko- nomiska uppoffringar i det allmännas intresse. Utredningen har i detta sammanhang övervägt om det bör införas en bestämmelse som ger fiskerättsägare rätt till kompensation för vad de kan behöva tåla i form av ingripande rådighetsinskränkningar inom ett fiskevårdsområde (jfr 2 kap. 18 § RF). Utredningens slutsats är emellertid att en sådan regel av olika skäl inte bör införas utan att det i stället i lagen bör införas en bestämmelse av vilken det framgår att beslut med stöd av lagen inte får vara så ingripande att pågående markanvändning, vilket även omfattar vattenområden, avsevärt försvåras inom berörd del av fastigheten inom området. Härigenom tillförsäkras fiskevattenägarna att fiskevårdsområ- desföreningens beslut inte överskrider den toleransnivå vad gäller rådig- hetsinskränkningar som är grundlagsfäst i RF. Det är enligt regeringens mening av stor vikt att en fiskevårdsområdes- förening ges möjlighet att genomföra effektiva fiskevårdande åtgärder. kan det krävas åtgärder som är så ingripande att en eller flera fiskerättsägares pågående markanvändning i form av fiske avsevärt försvåras på deras fastigheter inom fiskevårdsområdet. Detta kan t.ex. vara fallet då det är motiverat att förbjuda fiske inom vissa områden för att skydda lekplatser eller områden där unga stadier av fisk växer upp. Det kan även vara fallet då det, för att skydda ett visst bestånd som söker sig till t.ex. en djuphåla i en sjö och därför finns hopträngt på en liten yta, är motiverat att begränsa redskapsanvändningen inom detta område. Regeringen anser därför att utredningens förslag i denna del inte bör genomföras. Grundläggande bestämmelser om enskildas rätt till skydd för sin egendom finns i RF och (se närmare avsnitt 4.1). Utgångspunkten är att ersättning ska betalas till den enskilde vid rådig- hetsinskränkningar som innebär att pågående markanvändning inom en berörd del av en fastighet avsevärt försvåras eller som leder till skada som är betydande i förhållande till värdet på den delen av fastigheten. Rätten till ersättning vid ingripanden från det allmännas sida som har sin grund i hälsoskydds-, miljöskydds- eller säkerhetsskäl har enligt gällande ordning emellertid inte ansetts omfattas av rätten till ersättning enligt 2 kap. 18 § andra stycket RF (prop. 2009/10:80 s. 168 f. med där gjorda hänvisningar). I förarbeten uttalas att grundlagsregleringen inte avsågs innebära att ersättningsrätten utvidgades i förhållande till vad som redan gällde (prop. 1993/94:117 s. 17 och 50, bet. 1993/94:KU24 s. 29). Detta innebär dock inte att det aldrig finns behov av att kunna ersätta den enskilde för ingrepp från det allmännas sida som sker av t.ex. miljö- skyddsskäl. Ingrepp som innebär begränsningar i rådigheten över egen- dom får enligt ske bara om det är nödvändigt för att reglera nyttjandet av egendom i överensstämmelse med det allmännas intressen eller för att säkerställa betalning av skatter m.m. Inskränk- ningarna får inte vara så långtgående att den enskilde tvingas bära en oproportionerlig börda. Vid proportionalitetsbedömningen kan möjlig- heterna för den enskilde att få ersättning för intrånget beaktas. Fiskevårdande åtgärder genomförs i avsikt att förbättra fiskbestånden och den miljö dessa bestånd lever i. Åtgärderna kan i vissa fall också vara nödvändiga för att skydda naturmiljön och bevara fisk och bestånd av vattenlevande blöt- och kräftdjur. Skyddet av miljön och bevarandet av dessa bestånd utgör viktiga allmänna intressen. En fiskerättsägare som på grund av ett beslut om fiskevårdande åtgärder begränsas i sina möjligheter att fiska i det område där denne har fiskerätt ges ofta en möjlighet att fiska på något annat ställe inom området. Fiskerättsägaren drar i förlängningen också själv nytta av åtgärder som innebär att beståndens fortlevnad i området säkerställs. 2009/10:227 begränsningar i egendomsskyddet som de fiskevårdande åtgärderna inne- bär kan mot den bakgrunden normalt inte anses leda till en sådan oproportionerlig börda för den enskilde att denne bör ha rätt till ytterligare kompensation för intrånget. Mer omfattande inskränkningar för en fiskerättsägare i nyttjandet av marken kan enligt regeringen således regleras inom fiskevårdsområdesföreningen på ett tillfredsstäl- lande sätt. 10 Ändring och upplösning av fiskevårdsområde 10.1En tydligare mellanrubrik före 24 § Regeringens förslag: Rubriken närmast före 24 § i dess gällande lydelse, Fiskevårdsområdets bestånd, ändras till Ändring och upp- lösning av fiskevårdsområde. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ett fåtal remissinstanser, däribland , Flertalet remissinstanser har inte särskilt berört denna fråga. Skälen för regeringens förslag: I de paragrafer som finns under rubriken anges under vilka förutsättningar flera fiskevårdsområden får föras samman till ett fiskevårdsområde, ett fiskevårdsområde får delas upp i flera sådana områden, ytterligare fiske får anslutas till ett redan bildat fiskevårdsområde, ett fiske får uteslutas ur ett fiskevårdsområde och när upplösning av ett fiskevårdsområde får ske. Regeringen delar utredningens bedömning att nuvarande rubrik inte överensstämmer med bestämmelsernas innehåll. Rubriken bör därför ändras. Den av utred- ningen föreslagna rubriken återspeglar innehållet bättre och remiss- instanserna har inte haft några invändningar mot lydelsen. Rubriken bör därför lyda Ändring och upplösning av fiskevårdsområde. Regeringens förslag: Ur ett fiskevårdsområde ska kunna uteslutas: 1.ett fiske som saknar väsentlig betydelse för verksamheten inom området, 2.ett fiske eller flera fisken som kan utgöra en egen enhet för fiskevård, om övriga fisken inom fiskevårdsområdet även i fortsätt- ningen kan utgöra ett lämpligt sådant område. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ett fåtal remissinstanser, däribland och , tillstyrker förslaget. anser dock att i samband med bedömningen av lämplig- heten att utesluta ett fiske ur ett fiskevårdsområde ska beakta att angelägna allmänna intressen tillgodoses. Sportfiske- och Prop. 2009/10:227 avstyrker förslaget. Det är onödigt att i förväg pre- cisera när och varför ett fiske ska uteslutas. Flertalet remissinstanser har inte särskilt berört denna fråga. Skälen för regeringens förslag: Enligt gällande lag får besluta att ett fiske ska uteslutas ur fiskevårdsområdet. Utredningen har föreslagit att det av lagen bör framgå på vilka grunder uteslutning får ske. Regeringen anser, i likhet med utredningen, att det bör framgå av lagtexten när ett fiske kan uteslutas och ansluter sig till de grunder som utredningen har föreslagit. Ett fiske ska kunna uteslutas om det saknar väsentlig betydelse för verksamheten inom området. Ett fiske som ingår i ett fiskevårdsområde kan på grund av ändrad användning eller någon annan anledning förlora sin betydelse för området som helhet. Det kan t.ex. röra sig om ett fiske som på grund av en naturhändelse, en vattenutbyggnad eller liknande kan nyttjas. Ett väl fungerande fiskevårdsområde kräver engagemang från fiske- rättsägarna. Det kan inte uteslutas att motsättningarna inom en fiskevårdsområdesförening i enstaka fall kan bli så stora att det hämmar arbetet med fisket och fiskevården inom föreningen. I det vanliga föreningslivet skulle detta inte sällan kunna lösas genom att någon utträder eller utesluts ur föreningen. Det ska därför alltid vara möjligt att utesluta ett fiske, om det inte inverkar menligt på fiskevården. En förutsättning för att utesluta ett fiske ska alltid vara att det saknar väsentlig betydelse för verksamheten inom området. Vidare ska ett fiske eller flera fisken som kan utgöra en egen enhet för fiskevård kunna uteslutas om övriga fisken inom fiskevårdsområdet kan bestå som ett lämpligt sådant område. Innan ett sådant beslut fattas bör det göras en noggrann bedömning. Det är viktigt att förutsättningarna för en ändamålsenlig fiskevård inom hela det ursprungliga området inte försämras genom uteslutning av fiske. 10.3.1Upplösning om medlemmarna motsätter sig fortsatt samverkan Regeringens bedömning: bör även fortsättningsvis tidigast från det att beslutet om bildande av ett fiskevårdsområde vann laga kraft kunna besluta att fiskevårdsområdet ska upphöra och fiskevårdsområdesföreningen upplösas om ägarna av fisket mera all- mänt motsätter sig en fortsatt samverkan. Utredningens förslag: Fiskevårdsområdet ska kunna upphöra och fiskevårdsområdesföreningen upplösas tidigast efter bildandet om medlemmarna motsätter sig fortsatt samverkan. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser, däribland majoriteten av länsstyrelserna, , Fisketurismföretagare och , avstyrker förslaget, eftersom de anser att det krävs för att skriva av kostnaderna för bildandet, för att organisationen ska sätta sig och eventuella skiljaktigheter lösas och Prop. 2009/10:227 för att effekterna av genomförda fiskevårdsåtgärder ska ge resultat. antal remissinstanser, däribland , till- styrker förslaget. Övriga remissinstanser har inte berört denna fråga. Skälen för regeringens förslag: Ett fiskevårdsområde och dess före- ning bildas för att bestå tills vidare. kan dock besluta att upplösa en fiskevårdsområdesförening om ägarna av fisket mera allmänt motsätter sig en fortsatt samverkan. För att samarbetet inom ett fiske- vårdsområde ska fungera på ett tillfredsställande sätt är det nämligen av stor vikt att fiskerättsägarna har en positiv inställning till fiskevårds- området och till den verksamhet som bedrivs inom området. Om det finns ett allmänt missnöje med samarbetet saknas förutsättningar för fiskevårdsområdesföreningens verksamhet. Ett beslut om upplösning på grund av att ägarna av fisket mera allmänt motsätter sig en fortsatt samverkan får dock fattas först efter det att beslutet om bildande av området vann laga kraft. Syftet med en tioårsgräns är att fiskerättsägarna ska få tillfälle att be- döma effekterna av samverkan i fiskevårdsområdesföreningen. Medlem- marna i fiskevårdsområdesföreningen ska kunna besluta att vidta olika fiskeförbättrande åtgärder i vetskap om att området kommer att bestå så att effekterna av åtgärderna kan komma föreningen till godo. ska fiskerättsägarna inte behöva riskera att bli fast i en föreningssamverkan som inte fungerar. Utredningen har föreslagit att den nuvarande tioårsgränsen ersätts med en femårsgräns. En femårsgräns anses tillgodose intresset av långsiktig- het utan att för den skull binda upp intressenter . Majoriteten av de remissinstanser som har yttrat sig har avstyrkt förslaget, med motiveringen att det krävs för att skriva av kost- naderna för bildandet, för att organisationen ska sätta sig och eventuella skiljaktigheter lösas och för att effekterna av genomförda fiskevårds- åtgärder ska ge resultat. Såsom utredningen har påpekat måste det finnas en balans mellan den tid fiskerättsägarna blir uppbundna och den tid det tar att se effekterna av den samverkan som sker inom en fiskevårdsområdesförening. När det gäller den tioårsgräns som finns har det inte framkommit att den har upplevts som ett hinder för bildande av fiskevårdsområden. Majoriteten av remissinstanserna anser dessutom att den nuvarande tidsgränsen är väl avvägd. Regeringen anser mot denna bakgrund att den nuvarande tioårsgränsen bör gälla även fortsättningsvis. 10.3.2Upplösning vid allvarlig misskötsel Regeringens förslag: ska ha möjlighet att upplösa en fiskevårdsområdesförening om föreningen allvarligt missköter för- valtningen av området och då även besluta att fiskevårdsområdet ska upphöra. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: i påpekar att ett fiske- vårdsområde ofta innebär förhållandevis stora statliga investeringar och att det kan ifrågasättas om det allmännas svar på misskötsel ska vara att Prop. 2009/10:227 upplösa området. Ett alternativ med statlig tvångsförvaltning bör över- vägas för att ge möjlighet att försvara investeringen av allmänna medel i de fall föreningen har fått statliga bidrag för projekt som inte har avslutats. Fisketurismföre- tagare anser att det måste klarläggas vilka krav som ställs på ett fiskevårdsområde och av vilka skäl kan upplösa ett fiske- vårdsområde. Skälen för regeringens förslag: Ett fiskevårdsområdes syfte ska enligt regeringens förslag vara att samordna fisket och fiskevården och främja fiskerättsägarnas gemensamma intressen. Utredningen har före- slagit att ska ha möjlighet att upplösa en fiskevårds- områdesförening om föreningen allvarligt missköter förvaltningen av området. Regeringen ansluter sig till förslaget. i har ifrågasatt om inte statlig tvångs- förvaltning bör övervägas i stället för att upplösa en fiskevårdsområdes- förening, eftersom förhållandevis stora statliga investeringar kan ha gjorts rörande området. Det saknas dock utredning om vilka konse- kvenser en sådan tvångsförvaltning skulle leda till och en analys av proportionaliteten av ett sådant ingrepp i förhållande till egendoms- skyddet och den enskilde fiskerättsägarens rådighet över sin egendom. Ett sådant förslag kan således inte genomföras. Fisketurism- företagare anser att det bör framgå av vilka skäl kan upplösa en fiskevårdsområdesförening. Regeringen anser dock, i likhet med utredningen, att det får avgöras i praxis vad som ska rymmas under begreppet allvarlig misskötsamhet. Ett exempel kan vara att samverkan mellan medlemmarna inom föreningen har kommit att bli så bristfällig att detta påverkar fisket och fiskevården i en negativ riktning. Möjligheten att upplösa ett fiskevårdsområde enligt denna bestäm- melse bör dock endast bli aktuell i undantagsfall. Det bör röra sig om allvarlig misskötsel, vilket innebär att bestämmelsen bör tillämpas restriktivt. 11.1Kontrollavgift i stället för böter Regeringens förslag: En fiskevårdsområdesförening ska inte längre ha befogenhet att bestämma vilka handlingar i samband med fiske som ska vara straffbara.