prop · GX03147 · 2010-03-16 00:00:00 — Regeringens proposition 2009/10:147 Skärpta straff för allvarliga våldsbrott m.m. Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås en reform om straffmätning som syftar till att höja straffen för allvarliga våldsbrott och för grovt vållande till annans död, att öka spännvidden mellan straffen för brott i allmänhet och att skärpa straffen vid återfall i brott. Reformen innebär följande. Straffen höjs generellt för allvarliga våldsbrott genom att det vid be- dömningen av straffvärdet särskilt ska beaktas om gärningen inneburit ett allvarligt angrepp på någons liv eller hälsa eller trygghet till person. Straffskalan för grov misshandel, som är fängelse i lägst ett och högst , delas upp. För misshandelsbrott som är att anse som synnerligen grovt döms till fängelse i lägst fyra och högst . För annan grov misshandel döms till fängelse i lägst ett och högst . Straffminimum för utpressning, grovt brott, höjs från fängelse till fängelse . Straffminimum för vållande till annans död, grovt brott, höjs från fäng- else till fängelse . Försvårande och förmildrande omständigheter ges ett ökat genomslag vid straffvärdebedömningen av brott i allmänhet. Omständigheten att brottslighet har bedrivits i organiserad form utvidgas särskilt på så sätt att det som försvårande ska beaktas om brottet utgjort ett led i en brottslig- het som utövats i organiserad form eller systematiskt eller om brottet föregåtts av särskild planering. Slutligen förtydligas att återfall i brott ska beaktas i skärpande riktning vid bestämmande av straff. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut................................................................. Förslag till lag om ändring i ......................................... Ärendet och dess beredning.............................................................. Skärpta straff för allvarliga våldsbrott.............................................. En höjd straffnivå............................................................... 4.2Straffen höjs generellt för allvarliga angrepp på liv, hälsa eller trygghet till person.......................................... 4.3Ett höjt straffminimum för misshandel som är Ett höjt straffminimum för utpressning, grovt brott......... Skärpt straff för vållande till annans död, grovt brott..................... En ökad spännvidd vid straffvärdebedömningen av brott i 6.1Försvårande och förmildrande omständigheter ges ett ökat genomslag ........................................................... 6.2Brottslighet som utövats i organiserad form eller systematiskt och brott som föregåtts av särskild 7 Skärpt straff vid återfall i brott ....................................................... Ikraftträdande och övergångsbestämmelser.................................... Bilaga 1 Sammanfattning av slutbetänkandet Straff i proportion till brottets allvar (SOU 2008:85)......................................... Bilaga 2 Slutbetänkandets (SOU 2008:85) lagförslag ........................ Bilaga 3 Förteckning över remissinstanser (SOU 2008:85)................ Bilaga 4 Sammanfattning av departementspromemorian Skärpt straff för vållande till annans död (Ds 2007:31) ................... Departementspromemorians (Ds 2007:31) lagförslag.......... Förteckning över remissinstanser (Ds 2007:31) ................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i . 2 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 3 kap. 6 och 7 §§, 9 kap. 4 § samt 29 kap. 1 4 §§ ska ha följande lydelse. Är brott som i 5 § sägs att anse som grovt, skall för grov misshan- del dömas till fängelse, lägst ett och högst . Vid bedömande huruvida brottet är grovt skall särskilt beaktas, om gärningen var livsfarlig eller om gärningsmannen tillfogat svår kroppsskada eller allvarlig sjuk- dom eller eljest visat särskild hän- synslöshet eller råhet. Är brott som avses i 5 § att anse som grovt, döms för grov miss- handel till fängelse i lägst ett och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningen var livsfar- lig eller om gärningsmannen har tillfogat en svår kroppsskada eller allvarlig sjukdom eller annars visat särskild hänsynslöshet eller råhet. Är brottet att anse som synnerli- gen grovt, döms dock till fängelse i lägst fyra och högst . Vid bedömande av om brottet är syn- nerligen grovt ska särskilt beaktas om kroppsskadan är bestående eller om gärningen har orsakat synnerligt lidande eller om gär- ningsmannen har visat synnerlig hänsynslöshet. Den som av oaktsamhet orsakar annans död, döms för vållande till an- nans död till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter. Är brottet grovt, döms till fäng- Är brottet grovt, döms till fäng- else, lägst och högst else i lägst ett och högst . Vid bedömande av om Vid bedömande av om brottet är brottet är grovt skall särskilt beak- grovt ska särskilt beaktas 1Senaste lydelse 1988:2. 2Senaste lydelse 2001:348. 1.om gärningen har innefattat ett medvetet risktagande av allvarligt slag, eller 2.om gärningsmannen, när det krävts särskild uppmärksamhet eller skicklighet, har varit påverkad av alkohol eller något annat medel eller annars gjort sig skyldig till en försummelse av allvarligt slag. Den som medelst olaga tvång förmår någon till handling eller underlåtenhet, som innebär vin- ning för gärningsmannen och skada för den tvungne eller någon i vars ställe denne är, dömes, om ej brottet är att anse såsom rån eller grovt rån, för utpressning till fäng- else i högst eller, om brottet är ringa, till böter. Är brottet grovt, dömes till fäng- else, lägst och högst . Den som genom olaga tvång förmår någon till handling eller underlåtenhet som innebär för gärningsmannen och skada för den tvungne eller någon i vars ställe denne är, döms, om inte brottet är att anse som rån eller grovt rån, för utpressning till fäng- else i högst eller, om brottet är ringa, till böter. Är brottet grovt, döms till fäng- else i lägst ett och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gär- ningen har innefattat våld eller hot av allvarligt slag eller om gär- ningsmannen har visat särskild hänsynslöshet. Straff skall, med beaktande av intresset av en enhetlig rätts- tillämpning, bestämmas inom ramen för den tillämpliga straff- skalan efter brottets eller den sam- lade brottslighetens straffvärde. Vid bedömningen av straffvär- det skall särskilt beaktas den ska- da, kränkning eller fara som gär- ningen inneburit, vad den tilltalade insett eller borde ha insett om detta samt de avsikter eller motiv som han haft. Straff ska, med beaktande av in- tresset av en enhetlig rättstillämp- ning, bestämmas inom ramen för den tillämpliga straffskalan efter brottets eller den samlade brotts- lighetens straffvärde. Vid bedömningen av straffvär- det ska beaktas den skada, kränk- ning eller fara som gärningen inneburit, vad den tilltalade insett eller borde ha insett om detta samt de avsikter eller motiv som han eller hon haft. Det ska särskilt beaktas om gärningen inneburit ett allvarligt angrepp på någons liv eller hälsa eller trygghet till per- son. 3 Senaste lydelse 1988:942. Såsom försvårande omständig- heter vid bedömningen av straff- värdet skall, vid sidan av vad som gäller för varje särskild brottstyp, särskilt beaktas 1.om den tilltalade avsett att brottet skulle få betydligt allvarli- gare följder än det faktiskt fått, 2.om den tilltalade visat sär- skild hänsynslöshet, 3.om den tilltalade utnyttjat nå- gon annans skyddslösa ställning eller särskilda svårigheter att värja sig, 4.om den tilltalade grovt utnytt- jat sin ställning eller i övrigt miss- brukat ett särskilt förtroende, 5.om den tilltalade förmått nå- gon annan att medverka till brottet genom allvarligt tvång, svek eller missbruk av dennes ungdom, oför- stånd eller beroende ställning, 6.om brottet utgjort ett led i en brottslig verksamhet som varit särskilt noggrant planlagd eller bedrivits i stor omfattning och i vilken den tilltalade spelat en betydande roll, Som försvårande omständigheter vid bedömningen av straffvärdet ska, vid sidan av vad som gäller för varje särskild brottstyp, särskilt beaktas 1.om den tilltalade avsett att brottet skulle få allvarligare följder än det faktiskt fått, 2.om den tilltalade visat stor hänsynslöshet, 3.om den tilltalade utnyttjat nå- gon annans skyddslösa ställning eller svårigheter att värja sig, 4.om den tilltalade utnyttjat sin ställning eller i övrigt missbrukat ett särskilt förtroende, 5.om den tilltalade förmått nå- gon annan att medverka till brottet genom tvång, svek eller missbruk av hans eller hennes ungdom, oförstånd eller beroende ställning, 6.om brottet utgjort ett led i en brottslighet som utövats i organi- serad form eller systematiskt eller om brottet föregåtts av särskild planering, 7.om ett motiv för brottet varit att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse, sexuell läggning eller annan lik- nande omständighet, eller 8.om brottet varit ägnat att skada tryggheten och tilliten hos ett barn i dess förhållande till en närstående person. heter vid bedömningen av straff- ter vid bedömningen av straffvär- värdet ska, vid sidan av vad som är det ska, vid sidan av vad som är föreskrivet för vissa fall, särskilt föreskrivet för vissa fall, särskilt 1. om brottet föranletts av någon 1. om brottet föranletts av någon annans grovt kränkande beteende, annans uppenbart kränkande bete- 2. om den tilltalade till följd av 2. om den tilltalade till följd av 4Senaste lydelse 2003:408. 5Senaste lydelse 2008:320. en allvarlig psykisk störning haft en allvarlig psykisk störning haft Prop. starkt nedsatt förmåga att inse nedsatt förmåga att inse gärning- gärningens innebörd eller att an- ens innebörd eller att anpassa sitt passa sitt handlande efter en sådan handlande efter en sådan insikt insikt eller annars till följd av en eller annars till följd av en psykisk eller av någon annan orsak haft någon annan orsak haft nedsatt starkt nedsatt förmåga att kontrol- förmåga att kontrollera sitt hand- lera sitt handlande, 3. om den tilltalades handlande 3. om den tilltalades handlande stått i samband med hans eller stått i samband med hans eller hennes uppenbart bristande ut- hennes bristande utveckling, erfa- veckling, erfarenhet eller omdö- renhet eller omdömesförmåga, 4. om brottet föranletts av stark 4. om brottet föranletts av stark mänsklig medkänsla, eller 5. om gärningen, utan att vara fri från ansvar, är sådan som avses i Om det är påkallat med hänsyn Om det är påkallat med hänsyn till brottets straffvärde, får dömas till brottets straffvärde, får dömas till lindrigare straff än som är till lindrigare straff än vad som är föreskrivet för brottet. föreskrivet för brottet. Vid straffmätningen skall rätten, skärpande riktning ta hänsyn till eller genom förverkande av vill- om den tilltalade tidigare gjort sig skyldig till brott, om inte förhål- brottets straffvärde, i skälig ut- landet beaktas genom påföljdsva- sträckning ta hänsyn till om den let eller i tillräcklig utsträckning tilltalade tidigare gjort sig skyldig dömning ska särskilt beaktas vil- tidigare brottsligheten haft, vilken ken omfattning den tidigare brotts- tid som förflutit mellan brotten ligheten haft, vilken tid som för- samt huruvida den tidigare och flutit mellan brotten samt om den den nya brottsligheten är likartade tidigare och den nya brottsligheten eller brottsligheten i båda fallen är är likartade eller brottsligheten i båda fallen är särskilt allvarlig. Denna lag träder i kraft . 6 Senaste lydelse 1988:942. Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare för att överväga och föreslå förändringar av strafflagstiftningen i syfte att åstadkomma en straffmätning som markerar en skärpt syn på allvarliga våldsbrott (dir. 2007:48). I uppdraget ingick även bl.a. att överväga för- ändringar som ger en större spännvidd i straffmätningen vid brott i all- mänhet när det har funnits försvårande eller förmildrande omständighe- ter. Utredningen antog namnet . Genom tilläggsdi- rektiv gavs utredningen i uppdrag att se över straff- skalan för mord (dir. 2007:137). Utredningen lämnade delbetänkandet Straffskalan för mord (SOU 2007:90). Förslagen i delbe- tänkandet har behandlats av regeringen i propositionen Straffet för mord m.m. (prop. 2008/09:118). Efter antagande har lagändringarna trätt i kraft . lämnade utredningen slutbe- tänkandet Straff i proportion till brottets allvar (SOU 2008:85). En sammanfattning av slutbetänkandet och dess lagförslag finns i bila- ga 1 respektive bilaga 2. Slutbetänkandet har remissbehandlats. En för- teckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Ju2008/8415/L5). I en departementspromemoria som upprättats inom Justitiedepartemen- tet, Skärpt straff för vållande till annans död (Ds 2007:31), har lämnats förslag till ett höjt minimistraff för vållande till annans död, grovt brott. En sammanfattning av promemorian och dess lagförslag finns i bilaga 4 respektive bilaga 5. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 6. En sammanställning av remiss- yttrandena finns tillgänglig i (dnr Ju2007/8020/L5). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 7. Lagrådets yttrande finns i bila- ga 8. Lagrådet har haft vissa synpunkter av såväl saklig som lagteknisk ka- raktär. Regeringen återkommer till dem i avsnitt 4.1, 4.2 och 6.1 samt författningskommentaren. 4 Skärpta straff för allvarliga våldsbrott Regeringens bedömning: Det finns ett behov av att höja straffnivån för allvarliga våldsbrott. Det bör tillgodoses genom ändring i bestäm- melserna om straffvärde och, om det behövs, i straffskalan för ett en- skilt brott. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: Flera remissinstanser har instämt i eller inte haft någon erinran mot bedömningen, däribland ombudsmän, , , , tings- rätt, , , , Åklagarmyndighe- ten, , , Säkerhetspolisen, Krimi- nalvården, , , Rättsme- dicinalverket, , , Barnombuds- mannen och . Juridiska fakultetsstyrelsen vid har anfört att mycket talar för att acceptansen för våld minskat men har ifrågasatt om det inne- bär att enskilda våldshandlingar betraktas som mer förkastliga än tidiga- re. Enligt fakultetsstyrelsen kan det i stället vara fråga om en ändrad attityd till hur våldsgärningar ska kontrolleras och inom vilket normsy- stem detta ska ske. Fakultetsstyrelsen har ställt sig positiv till att straffen för enskilda våldsbrott nyanseras tydligare. Juridiska fakul- tetsnämnden vid har anfört att väsentligare än en höjd straffnivå är att anmälda brott utreds, att åtal väcks och att fällande domar alltid är förenade med en kännbar sanktion. har dessutom anfört att om man gör värderingen att fängelse- straffen för grova våldsbrott ligger på en alltför låg nivå bör detta åtgär- das i första hand genom att straffskalorna justeras. Enligt vid kan de omständigheter som en- ligt utredningen utgör skäl för en skärpt syn ifrågasättas empiriskt. Enligt institutionen finns det vidare starka tecken på att en skärpt syn på vålds- brottsligheten redan har åstadkommits i rättspraxis. Även och Förtroenderådens riksorganisation har framfört att det redan finns en tendens till straffskärpning i praxis avseende våldsbrotten. har anfört att det saknas tillräckliga skäl för att generellt höja straffnivån för våldsbrott. Samfundet har efterlyst en gene- rell översyn av straffskalorna. Skälen för regeringens bedömning Behovet av en höjd straffnivå Den grundläggande utgångspunkten för påföljdsbestämningen är och ska även fortsättningsvis vara brottets allvar. Straffet ska återspegla hur all- varligt, klandervärt, det brott som den tilltalade döms för är. Ett allvarli- gare brott ska bestraffas strängare än ett mindre allvarligt brott och lika allvarliga brott ska bestraffas lika strängt. Dessa principer om proportio- nalitet mellan brott och straff och ekvivalens kommer till uttryck i den centrala bestämmelsen om straffmätning. Enligt den ska straff, med be- aktande av intresset av en enhetlig rättstillämpning, bestämmas inom ramen för den tillämpliga straffskalan efter brottets eller den samlade brottslighetens straffvärde. Synen på hur allvarlig en brottstyp är kan förändras till följd av samhällsutvecklingen. När synen har förändrats mera varaktigt och inte kan få eller inte ges ett tillräckligt genomslag inom ramen för gällande lagstiftning om hur domstolarna ska bestämma straff måste lagstiftningen ändras. När det gäller allvarliga former av avsiktliga angrepp på enskildas fy- siska integritet har det sett skett flera förändringar i samhället som inneburit att synen på sådana brott är strängare . Det gäller t.ex. brott mot liv, grövre misshandelsbrott, grövre frihets- och fridsbrott samt rånbrott men även andra brott med inslag av allvarligt våld eller hot om våld. Individens rättigheter har förstärkts inom familjen, i skolan, i arbetsli- vet och i samhället i övrigt. Exempelvis är barnaga förbjudet . Straffbestämmelserna om misshandel har ändrats i fråga om gräns- dragningen mellan grovt brott och brott av normalgraden för att fler brott ska betraktas som grova. Bestämmelser om fridskränkningsbrott, som ger ett skydd mot upprepade integritetskränkningar av närstående eller tidi- gare närstående, har införts. Sexualbrottsbestämmelserna har reformerats, i syfte att förstärka individens rätt till personlig och sexuell integritet. Straffet för mord har ändrats så att det är möjligt att döma till längre tidsbestämda straff än tidigare som det fortsatt är möjligt att döma till livstid. Syftet med den ändringen var att skapa utrymme för en mer nyanserad straffmätning för mord och en högre straffnivå för detta brott. Den allmänt ökade välfärden, den tekniska utvecklingen och utveck- lingen på andra områden har medfört att risken för att alls drabbas av fysiska skador eller drabbas av bestående fysiska skador har minskat. Exempelvis har skyddsåtgärder inom arbetslivet och olycksförebyggande åtgärder på trafikområdet ökat. Framstegen på det medicinska området och tillgången till sjukvård har inneburit bättre möjligheter att förebygga eller behandla skador och sjukdomar. Vidare finns numera en större medvetenhet om att allvarliga våldsbrott innebär att offret inte bara drabbas av fysiskt våld och fysiska skador utan ofta också utsätts för psykiska påfrestningar. Det gäller inte minst när våldet riktas mot vuxna som är närstående till förövaren eller drabbar barn. Även anhöriga till brottsoffret kan påverkas genom att de känner oro för offret eller upplever otrygghet för egen del. De allvarliga vålds- brotten kan dessutom skapa rädsla eller verka begränsande för en vidare krets av människor, inte minst i de större och mer anonyma samhällen som många lever i. Det gäller t.ex. när brotten förövas på vissa särskilda platser eller drabbar särskilda grupper. Personer med en krimi- nell livsstil som ingår i gäng använder också allvarligt våld och utnyttjar rädslan för att utsättas för sådant våld i syfte att främja brottslighet i organiserade former. Det kan i förlängningen hota grundläggande sam- hällsfunktioner och demokratiska värden. Detta innebär att de allvarliga våldsbrotten utgör ett större hot mot en- skilda . En stadig ökning av antalet polisanmälda våldsbrott kan ses som en bekräftelse på detta. Vissa av brotten hotar också samhäl- let i högre grad numera. har utvecklingen medfört att vissa andra brottstyper generellt sett utgör ett mindre hot. Det gäller främst förmögenhetsbrotten. Den materiella levnadsstandarden har höjts och möjligheterna att skydda sig mot dessa brott eller mot betydande verkningar av dem har ökat väsent- ligt, t.ex. genom användning av lås och larmanordningar samt försäk- ringar. Antalet polisanmälda stöldbrott har också minskat avsevärt. Samhällsutvecklingen sedd över har alltså inneburit att de allvarliga våldsbrotten måste ses som betydligt allvarligare än tidigare och som mer klandervärda än vissa andra brottstyper. Denna strängare syn bör återspeglas i en straffnivå för våldsbrotten som står i proportion till deras allvar och ligger högre än ingripandenivån för främst förmö- genhetsbrotten. Den strängare synen på de allvarliga våldsbrotten har delvis redan kommit till uttryck genom straffrättsliga lagstiftningsåtgärder och en ändrad straffmätningspraxis. En generellt strängare syn på brotten åter- speglas dock inte i domstolarnas praxis trots att straffskalorna ger ett stort utrymme att bestämma stränga straff. Av en kartläggning som gjort av domstolarnas påföljdspraxis för misshan- del, grov misshandel, grov fridskränkning, grov kvinnofridskränkning, olaga hot, grovt olaga hot, rån och grovt rån framgår att andelen personer som dömts till fängelse har ökat för flertalet av brotten men att de utdömda fängelsetiderna i allmänhet har minskat något (Domstolarnas påföljdspraxis vid vissa våldsbrott, 2007). Vidare framgår att en helt övervägande andel av straffen bestämts i den nedre fjärdedelen av respektive straffskala och att den andelen ökat för de flesta av brotten. Särskilt uttalat är detta när det gäller grov misshandel. I av dessa fall dömdes straffet ut i den nedersta fjärdedelen av straffskalan, som sträcker sig från upp till . Den genomsnittli- ga strafftiden var knappt 16 månader. På motsvarande sätt förhåller det sig ofta även för andra allvarliga våldsbrott än de som omfattas av kart- läggningen, t.ex. vid utpressning som är grov. Mot denna bakgrund finns ett behov av att genom lagstiftningsåtgärder höja straffnivån för de all- varliga våldsbrotten. Hur bör straffnivån höjas? Lagstiftningsåtgärder som medför en höjd straffnivå för de allvarliga våldsbrotten måste utformas så att de träffar alla dessa brott men inte andra brott. måste det finnas ett utrymme inom straffskalorna för våldsbrotten att i ytterligare skärpande riktning eller i mildrande rikt- ning värdera omständigheterna i varje enskilt fall och, när sådana före- ligger, beakta även särskilda försvårande eller förmildrande omständig- heter. Genomslaget för försvårande och förmildrande omständigheter kan dessutom, som regeringen återkommer till i avsnitt 6, behöva öka vid straffvärdebedömningen i allmänhet. Ett sådant utrymme att bedöma straffvärdet på ett mer nyanserat sätt och till en adekvat nivå finns i prin- cip i straffskalorna för våldsbrotten, eftersom skalorna är förhållandevis vida. Straffskalorna är alltså i huvudsak ändamålsenligt utformade. Detta innebär att det lämpligaste sättet att åstadkomma den höjda straffnivån inte är, som några remissinstanser och Lagrådet förordat, att generellt ändra straffskalorna för de allvarliga våldsbrotten, t.ex. genom att allmänt höja minimistraffen. Det alternativ som då finns är att ta i anspråk det befintliga utrymmet inom straffskalorna genom att i de generella bestämmelserna om straff- värde lyfta fram och värdera högre de objektiva omständigheter som är Prop. 2009/10:147 kännetecknande för just de allvarliga våldsbrotten. fen höjas generellt för brotten och relativt i förhållande till straffen för andra brott. bör det inte vara uteslutet att ändra straffskalan för ett visst sådant brott, om det finns behov av det. Någon allmän straffska- leöversyn behöver däremot inte göras för att höja straffnivån för vålds- brotten. Följaktligen bör behovet av en höjd straffnivå för de allvarliga vålds- brotten tillgodoses genom ändring i bestämmelserna om straffvärde och, om det behövs, i straffskalan för ett enskilt brott. 4.2Straffen höjs generellt för allvarliga angrepp på liv, hälsa eller trygghet till person