prop · GX03210 · 2010-04-15 00:00:00 — Redan av en marginell höj- ning av patientsäkerheten kommer staten, kommunerna, landstingen och de privata vårdgivarna kompenseras för de ökade kostnader som utred- ningens förslag medför initialt. Regeringens bedömning: Regeringens föreslagna bestämmelser som ska införas i den nya patientsäkerhetslagen kommer att medföra ökade kostnader för staten. Utifrån nuvarande förhållanden har beräknats att anslaget till (för tillsynsverksamheten) bör höjas med och anslaget för med . Regeringens förslag innebär minskade kostnader för samt för domstolarna. Även om vissa besparingar kan göras kan full besparingseffekt (), på grund av övergångsregler, avvecklingskostnader m.m., inte beräknas uppnås förrän . Regeringens förslag om ändringar i lagen om receptregister (1996:1156) och patientskadelagen (1996:799) bedöms inte medföra några kostnader för staten. bedömning och förslag: Överens- stämmer delvis med regeringens bedömning. bedömning: Överensstämmer med rege- ringens bedömning. bedömning: Överensstämmer med rege- ringens bedömning. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna instämmer i Prop. 2009/10:210 utredningens bedömning eller har inget att erinra mot den. i påpekar att de mål som kommer att nå domstolarna kan antas vara förhållandevis komplicerade och besluten avser också sådana frågor där muntlig förhandling på yrkande av part svårligen kommer att kunna nekas. Kammarrätten förutsätter därför att detta beaktas vid den fortsatta beredningen. Länsrätten i anser inte att det minskade antalet mål i allmän förvaltningsdomstol som förslaget kommer att med- föra innebär ett fullt så stort minskat resursbehov för domstolsväsendet som utredningen anger. De mål som kommer att finnas kvar i allmän för- valtningsdomstol, återkallelse av legitimation och prövotid, är av en be- tydligt mer komplicerad natur än de mål föranledda av patientanmäl- ningar som kommer att försvinna. påpekar att det inte framgår av utredningen huruvida antalet prövotidsärenden p g a oskick- lighet kan förväntas öka. Om så är fallet medför detta sannolikt ytter- ligare kostnader för med hänsyn till styrelsens ansvar i planering och uppföljning av prövotiderna. Förslaget att framöver ska hantera alla klagomål från patienter och närstående, sammantaget med de ytterligare åligganden som ankommer på Social- styrelsen i enlighet med den föreslagna patientsäkerhetslagen, medför sannolikt ett behov av utökade resurser för att lagen ska få avsedd effekt och bidra till ett utvecklat patientsäkerhetsarbete. Statskontoret anser att utredningens förslag inte är fullt ut statiskt finansierade. För de stat- liga myndigheterna anger utredningen hur stor ökning respektive minsk- ning av kostnaderna som förslagen förväntas leda till. Utredningen räknar in dynamiska effekter genom bl.a. minskade utgifter för sjukför- säkringen. Den samlade kostnaden för staten väntas därmed minska kraf- tigt. Utredningen redovisar inte något underlag eller antaganden som stöd för denna beräkning. Inga remissinstanser har haft något att erinra mot Patientdatautred- ningens bedömning om att förslag till ändringar i lagen (1996:1156) om receptregister inte medför någon ökad kostnad. Inga remissinstanser har haft något att erinra mot Patientskadeutred- ningens bedömning om att förslaget till ändring i patientskadelagen (1996:799) inte medför några kostnader för staten i denna del. Skälen för regeringens bedömning Syftet med flertalet av utredningens förslag är att regeländringarna ska leda till ökad patientsäkerhet och färre vårdskador. Det skulle leda till avsevärda samhällsekonomiska vinster, bl.a. genom minskade (kvalitets- brist)kostnader för hälso- och sjukvården och minskade kostnader i sjuk- försäkringssystemet på grund av bl.a. kortare vårdtider. De ökade kost- nader för staten som förslagen innebär är i detta sammanhang obetydliga i jämförelse med de minskade kostnader för kvalitetsbrister som ökad patientsäkerhet medför. Det ska dock understrykas att de minskade ut- gifterna för kvalitetsbristkostnader som hälso- och sjukvårdshuvud- männen och andra vårdgivare kan göra på att öka patientsäkerheten inte per automatik kan omsättas i sparade kronor. Hälso- och sjukvården är ett komplext system och det krävs insatser på alla olika nivåer för att uppnå ökad patientsäkerhet. Det kan krävas investeringar och de direkta Prop. 2009/10:210 effekterna kan dröja. Det är vidare givetvis så att den vårdplats som tas i anspråk på grund av att patientsäkerheten har brustit inte kommer att stå tom utan den kommer att nyttjas av andra patienter. Verksamheten vid som gäller utredning och hantering av de ärenden som kan leda till disciplinära åtgärder, kommer enligt för- slaget att föras över till . kom- mer att få ett uppdrag att förbereda överförandet av verksamheten till som kommer att få ett uppdrag att inordna verksamheten. Inordnandet ska ske med beaktande av 6 b § lagen (1982:80) om anställ- ningsskydd. Finansiering bör ske dels genom omdisponeringar inom utgiftsområde 9: Hälsovård, sjukvård och social omsorg, dels genom en överföring av medel från utgiftsområde 4: Rättsväsendet. Regeringens förslag i avsnitt 8 får betydande konsekvenser för eftersom förslaget om att ersätta det hälso- och sjukvårdsrättsliga disciplinansvaret med en utökad klagomålshantering hos samt en utvidgad möjlighet att besluta om prövotid, innebär att den volymmässigt största ärendekategorin hos myndigheten försvinner. De flesta ärenden om disciplinansvar anhängiggörs av patien- ter och anhöriga till patienter. I reformen ingår att enskilda inte längre ska ha möjlighet att vända sig till . Myndigheten kommer enbart att vara behörig att pröva frågor som anmälts av , Justitie- ombudsmannen och Justitiekanslern. Regeringen föreslår visserligen att tillämpningsområdet för föreskrift om prövotid ska utvidgas samt vissa andra förändringar i nuvarande regelverk som kan antas leda till att andra ärendekategorier, exempelvis interimistiska beslut, blir mer vanligt före- kommande hos . Det antal extra ärenden som dessa förslag kan antas generera kommer i jämförelse med det antal ärenden som för- svinner att vara få. Till inkom drygt 4 600 ärenden. Cirka 70 av dessa var s.k. behörighetsärenden. Det sagda innebär att även om utredningens för- slag vad gäller prövotid m.m. skulle leda till en 100-procentig ökning av sådana ärenden kommer det totala antalet ärenden hos att minska med . har övervägt huruvida uppgifter skulle kunna fullgöras av annan myndighet (se SOU 2009:117, s. 344 ff). Regeringens bedömning är dock att myndigheten bör finnas kvar, det minskade antalet ärenden till trots. Som en konsekvens av regeringens förslag måste en anpassning ske av myndighetens organisation. Regeringen föreslår inga förändringar vad gäller nämndens sammansättning. Däremot måste givetvis en anpassning ske av antalet handläggare och administrativ personal. Även lokal- behovet kommer att minska. verksamhet är i allt väsentligt anslagsfinansierad. uppgick anslaget till . Den stora utgiftsposten är kostnaderna för personal som uppgick till knappt 22 miljo- ner kr, medan kostnaderna för lokaler och övrig drift uppgick till cirka Prop. 2009/10:210 7 miljoner kronor. Myndigheten organiserar sitt beredningsarbete av ärenden i s.k. rotlar. finns 13 rotlar, var och en bemannade med en juristhand- läggare och en assistent. Ett rimligt antagande är att det efter en över- gångsperiod kommer att vara tillräckligt att det finns en till två rotlar om två till tre personer. kommer, under åtminstone , att ha samma kostnader för lokaler och huvudsakligen samma kostnader för drift, dvs. Regeringen avser att, i samband med att proposition lämnas till , ge och i uppdrag att förbereda inför verksamhetsövergångar och andra för- ändringar som är nödvändiga med anledning av förslagen. Regeringens förslag kommer att leda till ett minskat resursbehov för om . Som ska redo- göras för nedan kommer emellertid dessa medel behöva tas i anspråk av . De flesta av utredningens förslag berör verksamhet och flera av förslagen medför behov av ytterligare resurser till myndigheten. Nedan kommenteras enbart de förslag som regeringen bedömer fordrar resurstillskott till myndigheten. Utredning av klagomål från enskilda I avsnitt 10.2 föreslås att ska pröva klagomål mot hälso- och sjukvården, såväl mot verksamheten i sig som mot enskilda yrkesut- övare, samt att myndigheten, om ärendet tas upp till utredning, i princip ska handlägga dessa ärenden som om den klagande i förvaltningsrättslig mening är part (rätt till aktinsyn, skyldighet att kommunicera handlingar i ärendet m.m.). Bedömningen är att det stora flertalet av de ärenden som anmäls till efter reformen kommer att handläggas av . Det finns dock flera osäkerhetsfaktorer som måste tas med i beräkningen när en uppskattning ska göras av vad förslaget kan tänkas få för ekonomiska konsekvenser för . Å ena sidan måste beaktas att ärendetillströmningen hos i princip har ökat och å andra sidan måste beaktas att syftet med de flesta förslagen är att patientsäkerheten ska öka, varför antalet ärenden bör bli betydligt färre. Regeringen har vidare föreslagit att vårdgivarna ska vara skyldiga att informera patienter när en vårdskada har inträffat och att vårdgivarna i detta sammanhang ska redovisa för patienter både trolig orsak till varför vårdskadan inträffade och vad de avser vidta för åtgärder för att det inträffade inte ska hända igen. I informationsplikten föreslås också ingå att patienterna ska upplysas om såväl patientnämndernas som verksamhet samt om vart de kan vända sig om de har anspråk på ekonomisk ersättning i anledning av det inträffade. Dessa för- slag bör sammanfattningsvis få avsevärda effekter vad gäller hur många ärenden som kommer att anhängiggöras vid myndigheten . En uppskattning utifrån nuvarande förhållanden, som baseras på antag- Prop. 2009/10:210 andet att ett motsvarande antal patienter och anhöriga som anmäler till kommer att vända sig till , innebär att kommer att överta cirka 4 500 ärenden från . En realistisk beräkning av hur mycket resurser som behöver tillföras för att hantera dessa ärenden förutsätter en uppfattning om hur handläggning av ärendena kommer att vara ut- formad. Vissa av ärendena kommer att avse klagomål mot enskilda yrkesutövare, andra kommer att avse klagomål mot hälso- och sjukvårds- verksamheten som sådan. ska, till skillnad mot , inte vara bunden av vad den klagande begär att myndigheten ska utreda vilket betyder att ett ärende som initialt kategoriseras som klagomål mot enskild efter viss utredning kan visa sig erfordra en betydligt bredare utredning. En av poängerna med att ska utreda klagomål från patienter och anhöriga är att myndigheten ska ha möjlighet att ur ett brett perspektiv utreda händelser. Eftersom det är omöjligt att exakt veta vilka utredningsåtgärder som ärendena kommer att erfordra får en uppskattning baseras på kostnaderna för handläggning av några av nuvarande ärendegrupper inom tillsynen. uppgick kostnader för tillsyn inom verksam- hetsgrenen Hälso- och sjukvård till . I detta belopp ingår alla OH-kostnader dvs. kostnader för kompetensutveckling, lokaler, utrustning och stödfunktioner som administrativa avdelningen, infor- mationsavdelningen och verksledningen. har redovisat total styckkostnad för ett antal olika ärendetyper inom till- synen. Genomsnittlig resursåtgång för samtliga ärendetyper motsvarar två dagars arbete och per ärende. Av årsredovisning för framgår att den genomsnittliga ärendekostnaden aktuellt år uppgick till /ärende. fattade beslut i 4 754 ärenden. Av dessa var 495 s.k. nämndbeslut, 4 299 ordförandebeslut där ärendet prövats i sak och 1 336 ordförandebeslut där ärendet avvisats. ärendehantering kostar givetvis på samma sätt som Social- styrelsens olika mycket beroende på bl.a. vilka som deltagit i handlägg- ningen och beroende på om de utretts i sak eller inte. Då hänsyn tas till att relativt många ärenden avvisas och många tas som ordförandebeslut efter begränsade utredningsåtgärder bedömer regeringen att skillnaden mellan och genomsnittskostnad är rimlig. har mot ovanstående bedömt att Social- styrelsen kommer att behöva tillföras för att hantera den motsvarande mängd ärenden som tar emot från en- skilda . Regeringen instämmer i utredningens bedömning. I avsnitt 15.1 redovisas ställningstagandet att förordningen (1999:1134) om belastningsregister bör ändras så att det blir möjligt för Socialstyrel- sen att när myndigheten prövar en ansökan om legitimation eller när det i ett tillsynsärende beträffande en legitimerad yrkesutövare finns sär- skild anledning kontrollera om den sökande/legitimerade förekommer i Regeringen föreslår att ska ha möj- Prop. 2009/10:210 lighet till s.k. direktåtkomst till registret. utfärdar i genomsnitt ungefär 10 000 legitimationer (år 200713 882). Varje ansökan beräknas i snitt ta i an- språk, vilket motsvarar en kostnad om per ansökan. Motsvarande mängd kontroller av om sökanden förekommer i belast- ningsregistret ska göras. Det får förutsättas att kommer att utnyttja möjligheten till direktåtkomst till registret eftersom detta möj- liggör en snabb handläggning som det betyder att RPS inte be- höver administrera utdragen ur registret. Utredningen har kontaktat andra myndigheter som har mot- svarande direktåtkomst till registret och därvid bedömt att en kontroll tar ungefär i anspråk. En rimlig utgångspunkt är att det absoluta flertalet kontroller inte kommer att kräva ytterligare åtgärder. En lika rimlig utgångspunkt är att de gånger det väl finns uppgifter om brott eller åtal kommer handläggningen av legitimationsansökan att ta betyd- ligt . Brottmålsdomar ska rekvireras, en värdering ska göras och uppgifterna i ärendet ska kommuniceras med den sökande m.m. Om man utgår från antagandet att det i en procent av legitimationsärendena kom- mer att finnas anledning till en utvidgad prövning av den sökandes läm- plighet skulle det resursmässigt betyda följande. Genomsnittligt antal legitimationsansökningar uppgår till 10 000. En procent av dessa ärenden, dvs. 100, kräver utvidgad utredning, vilket igenomsnitt torde er- fordra åtta timmars arbete per ärende. Regeringen instämmer i utredning- ens bedömning av att kostnader för detta arbete kommer att uppgå till . Det antal individtillsynsärenden, i vilka det kan antas finnas anledning att företa en registerkontroll, är i jämförelse med antalet legitimations- ärenden förhållandevis få. Någon beräkning av vad ifrågavarande hand- läggning skulle komma att innebära resursmässigt har därför inte gjorts. berörs, som konstaterats ovan, på ett eller annat sätt av de flesta av regeringens förslag. När de gäller övriga förslag, dvs. de förslag som inte kostnadsberäknats ovan, exempelvis ändrad inriktning av tillsyn, är dessa förslag av den karaktären att de enligt regeringens uppfattning genom ändrad inriktning på tillsyn m.m. ska hanteras inom nuvarande budgetram. Regeringen bedömer således att totalt sett bör tillföras . Regeringens förslag om att ersätta det hälso- och sjukvårdsrättsliga disciplinansvaret med bl.a. utökad klagomålshantering hos Socialstyrel- sen innebär att dessa ärenden inte längre kommer överprövas i allmän förvaltningsdomstol. () har bistått Patientsäkerhets- utredningen med uppgifter om vad förslaget får för ekonomiska konse- kvenser. Av uppgifterna framgår att domstolarnas totala kostnader för hanteringen av disciplin- och behörighetsärenden kan summeras till Prop. 2009/10:210 (se SOU 2008:117, s. 499). Enligt årsredovisning fattades beslut i 69 behörighetsärenden, varav 63 innefattade någon form av behörighets- åtgärd. av besluten överklagades till allmän förvaltningsdomstol. Förslagen i avsnitt 8 om ändrade bestämmelser både vad gäller prövotid, interimistisk återkallelse av legitimation och annan behörighet kan antas leda till att både fler föreskrifter om prövotid och fler återkallelser kom- mer att beslutas efter reformen. Detta kommer givetvis också leda till fler överklaganden till förvaltningsdomstol. Exakt hur många är omöjligt att förutsäga men om antagandet är att det kommer att ske en fördubbling av antalet beslut i behörighetsärenden och att överklagandefrekvensen kom- mer att vara ungefär densamma som (överklagades totalt av beslut, dvs. både disciplinärenden och be- hörighetsärenden till förvaltningsdomstol) kan antas att nämnda förslag kommer att generera cirka 2530 nya ärenden i förvaltnings- domstolarna. bedömde att förslagen skulle komma att leda till minskat resursbehov för domstolsväsendet med 7 miljoner kro- nor. Under beredningen av lagstiftningsärendet har regeringen dock er- farit att behörighetsmålen resursmässigt är mer betungande för dom- stolarna än disciplinmålen som kommer att försvinna. Regeringen uppskattar därför att förslagen om att ersätta disciplinåtgärderna med utvidgade möjligheter att besluta om prövotid m.m. kommer att leda till ett minskat resursbehov för domstolarna med sammanlagt . De ändrade bestämmelserna om prövotid och återkallelse av legiti- mation m.m. kan, som ovan anges, sammantaget leda till att fler behörig- hetsärenden anmäls till samt överklagas till domstol. Regeringens förslag i avsnitt 10 om att ska utreda klagomål mot hälso- och sjukvården och dess personal kan också komma att medföra att finner anledning att anmäla fler legitimerade yrkes- utövare till . Regeringen avser därför att följa utveck- lingen på området för att se hur de nya bestämmelserna har kommit att tillämpas och vilka effekter reformen i övrigt har medfört. Förslaget om att vid prövning av legitimation ska få direktåtkomst till uppgifter i belastningsregistret kommer enligt Riks- polisstyrelsen endast att kräva en anpassning av myndighetens system för att möjliggöra åtkomst för ytterligare en myndighet. Kostnaden för denna systemanpassning har under förutsättning att de tekniska förutsättning- arna är desamma hos respektive myndighet beräknats till (à ). Sistnämnda kostnad bör rimligtvis kunna han- teras inom myndighetens generella anslag. Regeringen bedömer att totalt sett för de utökade arbetsuppgifter som förslagen med- för. Förslagen finansieras dels genom omdisponeringar inom utgifts- område 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg, dels genom en över- föring av medel från utgiftsområde 4 Rättsväsendet. 19.3Konsekvenser för landsting och kommuner Regeringens bedömning: Förslagen om systematiskt patientsäker- hetsarbete m.m. innebär inga nya arbetsuppgifter för landsting och kommuner. Förslaget om utvidgade arbetsuppgifter för patient- nämnder medför ökade kostnader. Nämnda kostnader understiger dock totalt sett kraftigt de kostnader som uppstår på grund av brister i patientsäkerheten. Det finns därför inte skäl att föreslå finansiering av förslagen. Förslaget om ändringar i lagen om receptregister (1996:1156) med- för inte några kostnader för kommuner och landsting. Förslaget om ändring i patientskadelagen (1996:799) medför inte några beaktans- värda kostnader för landsting och kommuner. bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. bedömning: Överensstämmer med rege- ringens bedömning. bedömning: Överensstämmer med rege- ringens bedömning. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna instämmer i utredningens bedömning eller har inget att erinra mot den. Statskontoret anser att utredningens konsekvensanalys har brister. Det saknas underlag för att beräkna att kostnaderna skulle understiga de kvalitetsbristkost- nader som uppstår på grund av brister i patientsäkerheten. anser att det systematiska patientsäkerhetsarbetet, tvärt emot vad utredningen anser, kommer kräva stora utbildningsinsatser. Utred- ningen har inte visat på hur dessa kostnader ska täckas. Flera remissinstanser, bl.a. läns landsting, läns landsting och Kommuner och Landsting instämmer i utredningens slutsatser att det totalt sett finns stora samhällsekonomiska vinster att göra genom att systematiskt öka patientsäkerheten, men att det initialt kräver ökade investeringar. kommun, landsting och anser att den kommunala finansieringsprincipen ska tillämpas. Patientnämnderna i och samt i anser att det är rimligt att räkna med att det krävs förstärkningar med omkring 1,5 tjänstemän per klara av de nya arbetsuppgifter som föreslås. Inga remissinstanser har haft något att erinra mot Patientdatautred- ningens bedömning om att förslag till ändringar i lagen (1996:1156) om receptregister inte medför någon ökad kostnad. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen föreslår att det i den Prop. 2009/10:210 nya lagen förs in bestämmelser om skyldighet för vårdgivare att bedriva ett systematiskt patientsäkerhetsarbete m.m. samt att det i lagen uttryck- ligen ska anges att vårdgivarna är skyldiga att både arbeta aktivt för att reducera risker och att utreda tillbud och negativa händelser som inträffat i verksamheten samt att vidta åtgärder för att säkerställa patientsäker- heten. Vårdgivarna är jämlikt bestämmelserna i hälso- och sjuk- vårdslagen (1982:763), förkortad HSL och tandvårdslagen (1985:125), förkortad TvL, skyldiga att tillhanda en god och säker hälso- och sjuk- vård och tandvård och det finns , i föreskrifter från Social- styrelsen, författningskrav om bl.a. systematiskt patientsäkerhetsarbete samt om anmälningsskyldighet när patientsäkerheten kan antas vara i fara. Regeringens förslag i dessa delar innebär således inte att vare sig landsting eller kommuner påförs några nya arbetsuppgifter. De förslag som lämnas i avsnitt 14 beträffande patientnämndernas verksamhet kommer att medföra ökade kostnader för landsting och kom- muner. Regeringens förslag innebär att patientnämndernas ansvarsom- råde utvidgas till att omfatta all landstingsfinansierad tandvård. in- går i patientnämndernas ansvarsområde den tandvård enligt TvL som bedrivs av . Däremot ingår inte sådan tandvård som finan- sieras av , men som utförs av privat vårdgivare. I den lands- tingsfinansierade tandvården ingår allmän tandvård för barn och ung- domar, specialisttandvård samt tandvård för patienter med särskilda be- hov. Nettokostnaden för den landstingsfinansierade tandvården uppgick till totalt . Av denna kostnad avsåg 593 mil- joner kronor tandvård som utförts av annan vårdgivare än . I den landstingsfinansierade tandvården behandlades 3 733 000 patienter och av dessa behandlades 224 000 av privat vårdgivare. Av patientnämndernas totala ärendemängd avser uppskattningsvis sex pro- cent tandvård. Tandvårdsärenden är inte registrerade så att det är möjligt att se hur de fördelar sig mellan respektive delområde i den landstings- finansierade tandvården. Med hänsyn till hur stor andel av patient- nämndernas ärenden som utgörs av tandvårdsärenden och till hur stor andel av den landstingsfinansierade tandvården som ingår i patientnämndernas ansvarsområde, kan dock en uppskattning göras av den ökning av ärenden som förslaget i denna del kan förväntas medföra. Patientnämnderna får, genom förslaget om att ska in- formeras om risker för patientsäkerheten som nämnderna genom sin verksamhet får kännedom om, en ny uppgift. Genom ett annat förslag tydliggörs också att det i patientnämndernas huvudsakliga uppgifter ingår att informera om verksamheten. Även det senare förslaget, liksom för- slaget om att vårdgivare ska ha en skyldighet att informera patienter som drabbats av vårdskada om patientnämndernas verksamhet, kommer att medföra ett ökande antal ärenden. Det utökade ansvarsområdet, den på- lagda uppgiften och förtydligandet av nämndernas ansvar att informera om verksamheten samt förslaget om vårdgivares skyldighet att informera patienter om patientnämndernas verksamhet kan enligt utredningens upp- fattning antas medföra ett behov av en förstärkning av ifrågavarande verksamheter med i genomsnitt 1,5 tjänstemän per nämnd. Den genom- snittliga kostnaden för en handläggare uppgår till inklusive sociala avgifter. Med 35 patientnämnder i landet kan kost- Prop. 2009/10:210 naderna för förslagen uppskattas till totalt per