prop · GX03237 · 2010-06-23 00:00:00 — Undandrar sig en arvinge eller testamentstagare att ge tillkänna huruvida han eller hon vill göra anspråk på arv eller på rätt enligt testamentet, får rätten före- lägga honom eller henne att göra sin rätt gällande från det att föreläggandet delgavs honom eller henne. Delgivning får inte ske enligt 3438 och 48 §§ delgivningslagen (2010:000). Ett sådant föreläggande ska meddelas på ansökan av någon som är berättigad till arvingens eller testamentstagarens del i kvarlåtenskapen om denne försummar att bevara sin rätt. Paragrafen behandlar när en domstol får förelägga en arvinge eller en testamentstagare att ge tillkänna om han eller hon gör anspråk på arv eller rätt enligt testamente. Första stycket anpassas till den nya delgivningslagen. Övriga ändringar är endast språkliga. 18 kap. 1 a § När ett dödsbo ska delges är dödsbodelägarna tillsammans delgivningsmottaga- re. En av dödsbodelägarna är dock ensam delgivningsmottagare om han eller hon sitter i boet eller om delgivningen föranleds av att dödsboet innehar fast egendom som är taxerad som lantbruksenhet. Den som tar emot handlingen ska så snart det kan ske underrätta övriga delägare om delgivningen. Om boutredningsman har förordnats är denne i stället delgivningsmottagare. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om delgivning med Prop. 2009/10:237 dödsbon. Bestämmelsen motsvarar i huvudsak 9 § fjärde och femte Övervägandena finns i avsnitt 7.3.2. Första stycket behandlar de fall där någon boutredningsman inte har Stycket är tillämpligt även för det fall testamentsexekutor företräder dödsboet. Huvudregeln är att dödsbodelägarna i sådana fall är delgivningsmottagare tillsammans. I två situationer är dock en av döds- bodelägarna ensam delgivningsmottagare. Så är fallet om han eller hon sitter i boet eller om delgivningen föranleds av att dödsboet innehar fast egendom som är taxerad som lantbruksenhet. Om handlingen har skickats eller lämnats till en dödsbodelägare som är ensam delgivnings- mottagare ska han eller hon så snart det kan ske underrätta övriga delägare om delgivningen. Det förhållandet att en dödsbodelägare är ensam delgivningsmottagare hindrar inte att handlingen skickas eller lämnas till samtliga dödsbodelägare för delgivning. Av andra stycket följer att endast boutredningsman är delgivnings- mottagare när sådan har förordnats. 18.4Förslaget till lag om ändring i 33 kap. 1 § En ansökan, en anmälan eller en annan inlaga i rättegång ska innehålla uppgift om domstolen samt parternas namn och hemvist. En enskild parts första inlaga i rättegången ska innehålla uppgift om partens 1.personnummer eller organisationsnummer, 2.postadress och adress till arbetsplats samt i förekommande fall annan adress där parten kan anträffas för delgivning genom stämningsman, 3.telefonnummer till bostaden och arbetsplatsen samt mobiltelefonnummer, med undantag för nummer som avser ett hemligt telefonabonnemang som behöver uppges endast om rätten begär det, 5.förhållanden i övrigt av betydelse för delgivning med honom eller henne. Förs partens talan av ställföreträdare, ska motsvarande uppgifter lämnas även Har parten ett ombud, ska ombudets namn, postadress, e-postadress, telefonnummer till arbetsplatsen och mobiltelefonnummer anges. En stämningsansökan ska dessutom innehålla uppgift om enskild svarande i de hänseenden som anges i andra och tredje styckena. Uppgift om svarandens eller dennes ställföreträdares arbetsplats, telefonnummer, e-postadress och ombud be- höver lämnas endast om uppgiften utan särskild utredning är tillgänglig för sökanden. Saknar svaranden känd adress, ska uppgift lämnas om den utredning som gjorts för att fastställa detta. Begär en part att ett vittne eller annan ska höras, är parten i den utsträckning som anges i fjärde stycket skyldig att lämna uppgifter beträffande denne. Uppgifter som avses i förstafemte styckena ska gälla förhållandena när upp- gifterna lämnas till rätten. Ändras något av dessa förhållanden eller är en uppgift ofullständig eller felaktig, ska det utan dröjsmål anmälas till rätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om vilka kontaktuppgifter som parterna är skyldiga att lämna till rätten. Övervägandena finns i avsnitt 14.3. Andrafjärde styckena har ändrats så att det framgår att uppgiftsskyl- digheten omfattar även mobiltelefonnummer och e-postadress. ligare ändring är att parters och ställföreträdares yrken inte längre I övrigt har endast språkliga ändringar gjorts. 33 kap. 5 § Stämning i tvistemål får delges enligt 3437 §§ delgivningslagen (2010:000) endast om det med beaktande av vad som har framkommit i det aktuella delgivningsärendet eller vid andra delgivningsförsök med delgivningsmottagaren finns anledning att anta att han eller hon har avvikit eller på annat sätt håller sig Om stämning i tvistemål där förlikning om saken är tillåten inte har kunnat delges, ska rätten pröva om försöken till delgivning ska fortsätta eller om käranden ska erbjudas att själv se till att delgivning sker. Hänsyn ska då tas till det arbete och den kostnad som dittills har lagts ned på delgivningen, förutsättningarna för att fortsatta försök ska lyckas samt omständigheterna i Om käranden inte antar erbjudandet ska stämningsansökan avvisas. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om delgivning i Första stycket anger när surrogatdelgivning får användas vid delgivning av stämning i tvistemål. Stycket motsvarar i sak den tidigare bestämmelsen i 33 kap. 6 § andra stycket samt 18 a § i Av bestämmelsen framgår uttryckligen att bedömningen av om den person som är delgivningsmottagare har avvikit eller håller sig undan får grundas även på omständigheter som framkommit vid andra delgivningsförsök med honom eller henne. Andra stycket, som innehåller en bestämmelse om partsdelgivning i tvistemål, har utan ändring i sak förts över från 33 kap. 6 § tredje stycket. 33 kap. 6 § Bestämmelserna i 3, 3438 och 4751 §§ delgivningslagen (2010:000) gäller inte delgivning av stämning i brottmål. Bestämmelserna i 24 § delgivningslagen hindrar inte att den tilltalade delges stämning och andra handlingar i ett brottmål genom förenklad delgivning om han eller hon av polisman, åklagare, tulltjänsteman eller tjänsteman vid Kust- bevakningen vid ett personligt sammanträffande har delgetts information om att sådan delgivning kan komma att användas i tingsrätten och det då handlingarna skickas till den tilltalade inte har förflutit än sex veckor sedan informationen lämnades. Paragrafen anger vad som gäller för delgivning av stämning i brottmål. Övervägandena finns i avsnitt 10.7.4. Första stycket anpassas till den nya delgivningslagen. vissa bestämmelser i delgivningslagen inte får tillämpas vid delgivning av stämning i brottmål. Det gäller bestämmelserna om delgivning utom- lands (3 §), surrogatdelgivning och spikning i samband med stämnings- mannadelgivning (3438 §§) samt kungörelsedelgivning (4751 §§). 20 § första stycket delgivningslagen framgår dessutom att muntlig delgivning inte får användas när delgivningen avser en handling genom vilken ett förfarande inleds. Andra stycket innehåller en bestämmelse om när förenklad delgivning får användas för delgivning av stämning och andra handlingar i ett Bestämmelsen motsvarar delvis 3 b § andra stycket i 1970 års delgivningslag och 2 § i den tidigare lagen (2004:505) om försöksverk- Prop. 2009/10:237 samhet med snabbare handläggning av brottmål. Den utgör ett undantag från bestämmelsen i 24 § delgivningslagen om att förenklad delgivning inte får avse handlingar genom vilka ett förfarande inleds (t.ex. stämningsansökningar) och att parten måste ha fått information om att delgivningssättet kan komma att användas av den myndighet som handlägger målet eller ärendet. I stycket uppställs två krav för att förenklad delgivning ska få användas. Informationen om att delgivnings- sättet kan komma att användas måste ha delgetts av polisman, åklagare, tulltjänsteman eller tjänsteman vid vid ett personligt sammanträffande. Dessutom måste stämningen och bifogade handlingar skickas till den tilltalade från det att informationen delgavs. Utöver de krav som uppställs i bestämmelsen krävs att övriga förutsättningar enligt delgivningslagen är uppfyllda. Det innebär bl.a. att det ska göras en prövning av att det inte är olämpligt med hänsyn till omständigheterna i delgivningsärendet att använda förenklad delgivning (4 § andra stycket delgivningslagen). Det kan vara olämpligt att använda förenklad delgivning om brottsmisstanken har ändrats sedan informationen delgavs. Det förhållandet att åtal har väckts i en annan tingsrätt än vad som framstod som troligt när informationen delgavs bör däremot inte utgöra något hinder mot att använda förenklad delgivning. Ett exempel på en situation när det är olämpligt att använda förenklad delgivning är när den misstänkte har varit påverkad eller av annan anledning kan antas ha haft svårt att ta till sig innebörden av informationen om förenklad delgivning. I stycket anges att förenklad delgivning får användas när stämning och andra handlingar i ett brottmål ska delges. Som exempel på andra handlingar kan nämnas stämnings- ansökan, kallelse till huvudförhandling och information om att förenklad delgivning kan komma att användas även under den fortsatta hand- läggningen i tingsrätten. Bestämmelsen hindrar inte att förenklad delgivning även i andra fall används i brottmål. I sådana fall krävs dock att samtliga förutsättningar enligt delgivningslagen är uppfyllda. Det innebär t.ex. att kallelser får delges genom förenklad delgivning om domstolen har informerat den tilltalade om att delgivningssättet kan komma att användas och förut- sättningarna i övrigt för att använda förenklad delgivning är uppfyllda. 33 kap. 7 § Bestämmelserna i 24 § delgivningslagen (2010:000) hindrar inte att hovrätt delger en part handlingar genom förenklad delgivning, om parten under hand- läggningen vid tingsrätt, , , hyres- nämnd eller arrendenämnd har fått information om att sådan delgivning kan komma att användas i hovrätten om ett avgörande överklagas dit. Första stycket gäller även för om informationen har lämnats vid tingsrätt, hovrätt, , eller arrende- nämnd. Paragrafen, som är ny, behandlar användningen av förenklad delgivning i hovrätt och . Övervägandena finns i avsnitt 10.7.3. Bestämmelsen i första stycket innebär en särreglering i förhållande till 24 § delgivningslagen, som anger att förenklad delgivning inte får avse handlingar genom vilken ett förfarande inleds (t.ex. ett överklagande) Prop. 2009/10:237 och att parten måste ha fått information om att delgivningssättet kan komma att användas av den myndighet som handlägger målet eller ärendet. Bestämmelsen är tillämplig i hovrätt när en part av tingsrätt, , , hyresnämnd eller arrende- nämnd har informerats om att förenklad delgivning kan komma att användas. Den innebär att förenklad delgivning kan fortsätta av användas av hovrätten utan att hovrätten behöver lämna någon infor- mation om delgivningssättet. Av andra stycket följer att motsvarande gäller i när en part har fått informationen i tidigare instans. Hyresnämnder omfattas inte av denna bestämmelse eftersom är sista instans i hyresmål (10 § lagen [1994:381] om rättegången i vissa hyresmål i ). En grundläggande förutsättning för att paragrafen ska vara tillämplig är att förutsättningarna för att använda förenklad delgivning är uppfyllda i övrigt. Det krävs således att det inte är olämpligt att använda förenklad delgivning med hänsyn till omständigheterna i delgivnings- ärendet (4 § andra stycket). Vid bedömningen av om så är fallet bör beaktas bl.a. hur som har förflutit sedan förenklad delgivning senast användes i målet. Bestämmelserna hindrar inte att hovrätten eller använder förenklad delgivning om samtliga förutsättningar enligt delgivningslagen är uppfyllda. Det innebär att överinstansen kan lämna information om att förenklad delgivning kan komma att användas till en part när sådan information inte har lämnats av underinstansen eller sedan handläggningen stannat av på ett sådant sätt att det i ett tidigare skede bedömts olämpligt att fortsätta använda förenklad delgivning. 18.5 Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken 16 kap. 2 § Innan avhysning sker ska svaranden beredas tillfälle att yttra sig. Saknar svaran- den känt hemvist och har det inte kunnat klarläggas var han eller hon uppehåller sig, får avhysning dock ske utan hinder av att han eller hon inte har beretts tillfälle att yttra sig. I fråga om delgivning av handling varigenom svaranden bereds tillfälle att yttra sig gäller delgivningslagen (2010:000). Har delgivningsmottagaren känt hemvist inom riket men träffas varken han eller någon som handlingen kan lämnas till enligt 3437 §§ delgivningslagen och kan det inte klarläggas var han eller hon uppehåller sig, får kungörelsedelgivning användas eller handlingen lämnas i delgivningsmottagarens hemvist eller på lämplig plats i anslutning till hans eller Är svaranden bosatt utomlands får handlingen sändas till honom eller henne med posten under hans eller hennes utländska adress. Paragrafen innehåller en bestämmelse om handläggning av avhysnings- Ändringen i andra stycket innebär att paragrafen anpassas till den nya Det innebär att det inte krävs något beslut av myndig- heten innan spikning sker. Spikning får i stället utföras som ett led i stämningsmannadelgivning (jfr 38 § delgivningslagen). I övrigt har endast språkliga ändringar gjorts. Förslaget till lag om ändring i förvaltningsprocess- lagen (1971:291) En ansökan, ett överklagande, en anmälan, en underställning och varje annan åtgärd som inleder ett förfarande hos allmän förvaltningsdomstol, ska vara skriftlig. En ansökan eller ett överklagande från en enskild ska vara egenhändigt undertecknad av honom eller henne eller hans eller hennes ombud. Den ska innehålla uppgift om hans eller hennes 1.personnummer eller organisationsnummer, 2.postadress och adress till arbetsplats samt i förekommande fall annan adress där han eller hon kan anträffas för delgivning genom stämningsman, 3.telefonnummer till bostaden och arbetsplatsen samt mobiltelefonnummer, med undantag för nummer som avser ett hemligt telefonabonnemang som behöver uppges endast om rätten begär det, 5.förhållanden i övrigt av betydelse för delgivning med honom eller henne. Förs den enskildes talan av ställföreträdare, ska motsvarande uppgifter lämnas även om denne. Har den enskilde ett ombud, ska ombudets namn, postadress, e-postadress, telefonnummer till arbetsplatsen och mobiltelefonnummer anges. En ansökan eller ett överklagande från en enskild ska dessutom innehålla uppgifter om enskild motpart, om sådan finns, i de hänseenden som anges i andra och tredje styckena. Uppgift om motpartens eller dennes ställföreträdares arbets- plats, telefonnummer, e-postadress och ombud behöver lämnas endast om upp- giften utan särskild utredning är tillgänglig för den enskilde. Saknar motparten känd adress, ska uppgift lämnas om den utredning som gjorts för att fastställa detta. Uppgifter som avses i andrafjärde styckena ska gälla förhållandena när upp- gifterna lämnas till rätten. Ändras något av dessa förhållanden eller är en uppgift ofullständig eller felaktig, ska det utan dröjsmål anmälas till rätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om vilka kontaktuppgifter som parterna är skyldiga att lämna till rätten. Andrafjärde styckena har ändrats så att det framgår att uppgiftsskyl- digheten även omfattar mobiltelefonnummer och e-postadress. En ytterligare ändring är att parters och ställföreträdares yrken inte längre behöver anges. Ändringarna är desamma som i 33 kap. 1 § rättegångs- balken (se kommentaren till den bestämmelsen). I övrigt har endast språkliga ändringar gjorts. Ska rätten underrätta någon om innehållet i en handling eller om något annat, får det ske genom delgivning. Delgivning ska användas, om det är särskilt före- skrivet eller om det med hänsyn till syftet med bestämmelsen om underrättelse framgår att delgivning bör ske, men bör i övrigt tillgripas bara om det är påkallat med hänsyn till omständigheterna. Bestämmelserna i 24 § delgivningslagen (2010:000) hindrar inte att kammar- rätt delger en part handlingar genom förenklad delgivning, om parten under handläggningen i förvaltningsrätten har informerats om att sådan delgivning kan komma att användas i kammarrätten om förvaltningsrättens avgörande över- klagas dit. Första stycket gäller även för om informationen har lämnats i förvaltningsrätten eller i kammarrätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om delgivning i allmän förvalt- ningsdomstol. Övervägandena finns i avsnitt 10.7.3. Andra och tredje styckena, som är nya, innehåller bestämmelser om när förenklad delgivning får användas i kammarrätt och i Högsta förvalt- ningsdomstolen utan att dessa instanser behöver ha lämnat information om att så kan komma att ske. En förutsättning för detta är att information har lämnats av förvaltningsrätten eller, när det gäller Högsta förvaltnings- domstolen, av förvaltningsrätten eller kammarrätten. Bestämmelserna har sin motsvarighet i den nya 33 kap. 7 § (se vidare kommentaren till den paragrafen). 18.7Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning Föreläggandet ska delges svaranden i enlighet med vad som enligt rättegångs- balken gäller för delgivning av stämning i tvistemål. Kungörelsedelgivning enligt 48 § delgivningslagen (2010:000) får dock endast ske i mål om särskild hand- räckning och i mål om betalningsföreläggande såvitt gäller fastställelse till betalning ur viss egendom enligt 2 § andra stycket. En kopia av ansökningshandlingarna ska fogas till föreläggandet i mål om betalningsföreläggande som avses i 2 § andra stycket, i mål om särskild hand- räckning samt i andra mål där handlingarna innehåller någonting utöver vad som framgår av föreläggandet. Om sökanden ska se till att delgivning sker, tillämpas 32 kap. 2 § rättegångs- balken. Paragrafen innehåller bestämmelser om delgivning av ett föreläggande hos . Första stycket anpassas till den nya delgivningslagen. I övrigt har endast språkliga ändringar gjorts. Har överlämnat ett mål till tingsrätt enligt 36 eller 54 §, hindrar 24 § delgivningslagen (2010:000) inte att tingsrätten delger svaranden handlingar i målet genom förenklad delgivning, om denne under handläggningen hos har fått information om att sådan delgivning kan komma att användas i målet i tingsrätten. Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse om när förenklad delgivning får användas i tingsrätten sedan målet har överlämnats dit från . Övervägandena finns i avsnitt 10.7.2. Bestämmelsen innebär en särreglering i förhållande till 24 § delgiv- ningslagen, som anger att förenklad delgivning inte får avse handlingar varigenom förfarandet inleds och att parten måste ha fått information om att delgivningssättet kan komma att användas i målet eller ärendet i varje instans. Den motsvarar delvis 3 b § första stycket delgivnings- lag. Svaranden får enligt bestämmelsen delges handlingar i målet genom förenklad delgivning, under förutsättning att denne under hand- läggningen hos har delgetts information om att delgivningssättet kan komma att användas i tingsrätten. 2009/10:237 innebär att förenklad delgivning får användas även när målet överlämnats till tingsrätt sedan meddelat utslag och svaranden ansökt om återvinning. Den hindrar inte att tingsrätten informerar om att förenklad delgivning kan komma att användas om sådan information av förbiseende inte har lämnats hos Kronofogdemyn- digheten. Detsamma gäller om handläggningen har stannat av i tings- rätten på ett sådant sätt att det i ett tidigare skede av handläggningen i tingsrätten har bedömts olämpligt att fortsätta använda förenklad del- givning (jfr 4 § andra stycket delgivningslagen). 18.8Förslaget till lag om ändring i minerallagen (1991:45) 12 kap. 3 § Föreståndaren ansvarar i andelshavarnas ställe för att verksamheten bedrivs enligt 5 kap. 411 §§ och 14 kap. 4 och 5 §§ och får från andelshavarna fordra in de bidrag som behövs för detta och för betalning av avgifter. Vid delgivning med andelshavare gäller delgivningslagen (2010:000). Vid sådan delgivning är även föreståndaren ensam delgivningsmottagare. Paragrafen innehåller en bestämmelse om gruvföreståndarens uppgifter. Övervägandena finns i avsnitt 7.4 Andra stycket, som är nytt, motsvarar 10 § tredje stycket delgivningslag. Vid delgivning med andelshavarna är föreståndaren ensam delgivningsmottagare. Bestämmelsen kompletterar reglerna om delgivningsmottagare i delgivningslagen. Den hindrar inte att delgivning i stället sker genom att handlingen lämnas till de personer som enligt delgivningslagen är delgivningsmottagare för respektive andelshavare. I övrigt har endast språkliga ändringar gjorts. 18.9Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:852) om betalningsföreläggande för fordringar i arbetstvister och fordringar som skall prövas av Har överlämnat ett mål till Arbetsdomstolen eller hindrar 24 § delgivningslagen (2010:000) inte att svaranden delges handlingar genom förenklad delgivning om denne under handläggningen hos har fått information om att sådan delgivning kan komma att användas i målet i Arbetsdomstolen respektive . Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse om när förenklad del- givning får användas vid Arbetsdomstolen och sedan målet överlämnats dit. Bestämmelsen motsvarar 60 a § lagen (1990:746) om betalningsföre- läggande och handräckning (se kommentaren till den paragrafen). Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:243) om När delgivning ska ske med Allmänna arvsfonden är chefen för , eller någon annan person som är behörig att ta emot delgivningen för Kammar- kollegiets räkning, delgivningsmottagare. Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse om vem som är delgivningsmottagare när delgivning ska ske med Allmänna arvsfonden. Övervägandena finns i avsnitt 7.3.2. Genom bestämmelsen klargörs att den person som är behörig att ta emot delgivningen för Kammarkollegiets räkning är delgivningsmottaga- re när Allmänna arvsfonden ska delges. Bestämmelsen är tillämplig även i de fall då Kammarkollegiet har förordnat en god man att företräda fonden vid boutredningen. 18.11Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:242) om domstolsärenden En enskild parts första skrivelse till tingsrätten ska innehålla uppgifter om partens 1.namn och personnummer eller organisationsnummer, 2.postadress och adress till arbetsplats samt i förekommande fall annan adress där parten kan anträffas för delgivning, 3.telefonnummer till bostaden och arbetsplatsen samt mobiltelefonnummer, med undantag för nummer som avser ett hemligt telefonabonnemang som behöver uppges endast om tingsrätten begär det, 5.förhållanden i övrigt av betydelse för delgivning med parten. Om den enskilde har en ställföreträdare, ska motsvarande uppgifter lämnas även om ställföreträdaren. Har den enskilde utsett ombud, ska ombudets namn, postadress, e-postadress, telefonnummer till arbetsplatsen och mobiltelefon- nummer anges. Finns det en enskild motpart i ärendet, ska den som inleder ärendet lämna uppgifter om motparten i de hänseenden som anges i första och andra styckena. Uppgift om motpartens eller dennes ställföreträdares arbetsplats, telefonnummer, e-postadress och ombud behöver dock lämnas endast om uppgiften är tillgänglig utan särskild utredning för den som inleder ärendet. Saknar motparten känd adress, ska uppgift lämnas om den utredning som gjorts för att fastställa detta. Uppgifterna ska gälla förhållandena när uppgifterna lämnas till tingsrätten. Om något av dessa förhållanden ändras eller om en uppgift är ofullständig eller felaktig, ska det genast anmälas till tingsrätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om vilka kontaktuppgifter som parterna är skyldiga att lämna till rätten. Övervägandena finns i avsnitt Bestämmelsen har ändrats så att det framgår att uppgiftsskyldigheten även omfattar mobiltelefonnummer och e-postadress.