prop · GX03120 · 2010-04-01 00:00:00 — Om inkomsten från bisysslan efter arbetslöshetens inträde överstiger ett belopp som motsvarar sex grundbelopp ska hela det över- skjutande beloppet dras av från dagpenningen enligt 39 § tredje stycket samma lag. Om en verksamhet godkänts som bisyssla och personen blir arbetslös får den sökande arbetslöshetsersättning beräknat på det heltidsarbete (arbete eller företagande) som den sökande har haft. Den sökande kan fortsätta med sin bisyssla under arbetslösheten utan att det påverkar ersättningsrätten. Verksamheten godkänns som deltidsföretag, 17/10-regeln Det är även möjligt för en person som bedrivit verksamhet i eget företag jämsides med en anställning och förlorat anställningen att vara ersätt- ningsberättigad utan att behöva lägga ner verksamheten, enligt den av arbetslöshetskassorna tillämpade s.k. 17/10-regeln (se prop. 17/10-regeln är tillämplig när den sökande kombinerat ett begränsat företagande med ett deltidsarbete som utgör en anställning. innebär att en verksamhet som bedrivits varaktigt max per Prop. 2009/10:120 vecka jämsides med en anställning om minst kan godkännas som deltidsföretag. Inkomsten från verksamheten får inte överstiga högsta dagpenning (f.n. ) . På samma sätt som bisyssla, får verksamheten inte utökas efter arbets- löshetens inträde. Den sökande får, om han eller hon bedöms omfattas av 17/10-regeln, ha kvar sitt företag under arbetslösheten. Om en verksamhet godkänns som en s.k. 17/10-verksamhet beräknas arbetslöshetsersättningen på såväl anställningen som företagandet. Till skillnad från vad som gäller vid bisyssla omfattas en sådan sökande av deltidsbegränsningsregeln i 40 § lagen om arbetslöshets- försäkring. Detta innebär att för veckor som personen utför eller deklarerar sitt deltidsarbete som företagare lämnas arbetslöshets- ersättning under sammanlagt längst inom en ersätt- ningsperiod. Därefter har personen endast rätt till återstående ersättningsdagar i perioden om han eller hon skiljer sig från företaget eller lägger det vilande och fortsättningsvis är heltidsarbetslös. 5.3Nuvarande regler om socialavgifter och allmän löneavgift Socialavgifter tas ut för finansiering av de sociala trygghetssystemen och utgörs av arbetsgivaravgifter och egenavgifter. Arbetsgivaravgifter be- talas i första hand av arbetsgivare medan egenavgifter normalt betalas av egenföretagare, dvs. personer som driver egen verksamhet i form av t.ex. enskild firma eller handelsbolag. Regler om socialavgifter finns i social- avgiftslagen (2000:980). Sjukförsäkringsavgiften i socialavgifterna är beräknad med hänsyn till att den grundläggande karenstiden inom sjukförsäkringen är . Egenföretagare, och andra som har inkomst av annat förvärvs- arbete, har emellertid möjlighet att anmäla en karenstid om tre eller till (se ovan avsnitt 5.1.5). Sjukförsäkrings- avgiften ska i dessa fall betalas efter en procentsats som beräknas med hänsyn till hur karenstiden bedöms påverka försäkringens utgifter (3 kap. 17 § socialavgiftslagen). Det finns ett bemyndigande för Försäkrings- kassan att fastställa sjukförsäkringsavgiften för varje sådan karenstid (4 kap. 3 § socialavgiftslagen och 4 § förordningen [1998:562] med vissa bemyndiganden för ). Utöver socialavgifter ska, enligt lagen (1994:1920) om allmän löneav- gift, ytterligare en avgift på betalas. Den allmänna löneav- giften debiteras i samband med, och på samma underlag som, socialavgifterna. Lagtekniskt ingår den allmänna löneavgiften varken i arbetsgivaravgifterna eller i egenavgifterna, men eftersom den inte särskiljs i debiteringsförfarandet borde den allmänna uppfattningen vara att den ingår. Arbetsgivaravgifterna uppgår således totalt till och egenavgifterna maximalt till . För tas följande avgifter ut. * Sjukförsäkringsavgiften varierar beroende på vald karenstid. Det finns även regler om nedsättning av socialavgifter för personer under 26 respektive . För personer som är födda eller tidigare uttas inga socialavgifter. Vidare finns det en särskild lag om regionalt avdrag vid avgiftsberäkningen som gäller i vissa angivna kommuner i och västra (stödområde A). För vilka ändamål de olika avgifter som inflyter som socialavgifter ska användas framgår av lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter. Betänkandet Trygghetssystemen för företagare (2008:89) remitterades till 53 instanser, varav 32 myndigheter och 21 organisa- tioner och företag. 46 remissinstanser inkom med yttrande. Dessutom har tio yttranden kommit från organisationer som självmant lämnat in synpunkter på utredningen. Majoriteten av remissinstanserna välkomnar regeringens översyn av trygghetssystemen för företagare. Samtliga utom två av utredningens förslag får stöd av en majoritet av de remissinstanser som valt att kommentera förslagen. Bland de instanser som ställer sig positiva till huvuddelen av förslagen återfinns företagarorganisationerna och flera fackföreningar. Bland de instanser som ställer sig negativa till de flesta förslagen återfinns bland andra . Ett antal remiss- instanser anger vidare att uppdraget att kartlägga hur mycket företagarna betalar in till trygghetssystemen jämfört med vad man får ut är viktigt. Flera remissinstanser framhåller att ambitionen att jämställa företagare som bedriver näringsverksamhet i olika företagsformer är lovvärd. Flera remissinstanser framhäver att vissa förslag kan ses som avsteg från socialförsäkringens grundprinciper. Det gäller främst förslaget om möjlighet att välja lång karens i sjukförsäkringen, förslaget om att införa ett grundskydd i sjukförsäkringen samt förslaget om att göra det möjligt att erhålla tillfällig föräldrapenning för sjukt barn som föräldern arbetar. Det går en skiljelinje mellan de remissinstanser som anser att ökad valfrihet och flexibla försäkringssystem för företagare är önskvärt och de remissinstanser som ser en fara med att skapa ett system där företagares trygghetssystem på ett väsentligt sätt skiljer sig från anställdas. Till de förra remissinstanserna hör bland andra , Företagarna, , och till de senare , , Social- styrelsen och . Några remissinstanser, däribland Den Nya Välfärden och , anser att utredningen i högre grad borde ha utrett möjligheten till optout-lösning, dvs. att företagare ska ha möjlighet att ställa sig utanför trygghetssystemen och själva avgöra vilket skydd de behöver och vill betala för. Nationellt Resurs- centrum för kvinnor framhåller dock att en optout-lösning kan missgynna kvinnor, främst när det gäller föräldraförsäkringen. Flera remissinstanser påtalar den bristande försäkringsmässigheten, dvs. den bristande kopplingen mellan inbetalda avgifter och utbetalda ersättningar, som råder i trygghetssystemen, däribland , Akademikers , , och Redovisnings- konsulters Förbund. Flera instanser anser att utredningen borde ha genomfört bättre konsekvensanalyser på en rad områden, bland annat förslagens konsekvenser för företagandet i och kvinnor och män som driver företag. efterfrågar en analys av förslagen utifrån ett jämställdhetsperspektiv och anser att det fattas barnkonsekvensanalyser av de förslag som får påverkan på barn. påtalar också avsaknaden av en barnkonsekvensanalys och konsekvenser för kvinnor och män ur ett jämställdhetsperspektiv. Andra kommentarer är att en tydligare konsekvensanalys avseende myndigheters kontrollfunktion borde ha genomförts (Statskontoret, Kammarrätten i , Hovrätten över och , Småföretagarnas arbetslöshetskassa). En annan kommentar är att utredningen antar att förslagen leder till ökat företagande utan att ha gjort en tillräcklig analys av detta (Statskontoret och politiska studier). Statskontoret pekar även på att de sammantagna ekonomiska konsekvenserna av förslagen inte framgår tydligt. Regel- rådet anser att konsekvensutredningen i betänkandet är bristfällig och avstyrker samtliga förslag. Rådet bedömer att flera av förslagen kommer att medföra ökat uppgiftslämnande för företagen och därmed högre administrativa kostnader. Dessa har dock inte beskrivits närmare i betänkandet och rådet kan därför inte bedöma om de från administrativ synpunkt lämpligaste lösningarna valts och tillstyrker därför inte förslagen. Även andra ekonomiska konsekvenser än rent administrativa är inte tillräckligt belysta enligt . anser däremot att konsekvenserna är väl beskrivna i utredningen för såväl företag som myndigheter. , som administrerar sjuk- och föräldraförsäkringen, framför invändningar mot flertalet förslag i betänkandet som rör det egna ansvarsområdet. Arbetsförmedlingen, Arbetslöshetskassornas samorganisation och Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen stödjer huvuddelen av förslagen inom arbetslöshetsförsäkringen. Promemorian Sjukpenninggrundande inkomst, karenstider och Med anledning av den kompletterande promemorian Sjukpenning- grundande inkomst, karenstider och egenavgifter för egenföretagare (N2008/6738/ENT) som sändes ut på remiss har ytterligare remissynpunkter inkommit. Den övervägande delen av de remissinstanser som har yttrat sig är positiva till förslagen eller har inte 6.2.1Regeringens förslag kommer att stärka företagsklimatet Av kapitel 4 framgår att många faktorer i ett samhälle har betydelse för individers val och incitament att bli företagare liksom för företagares vilja och incitament att låta sitt företag utvecklas, växa och anställa. Eftersom trygghetssystemen kan ha betydelse för de beslut som individer och företag fattar utgör de en del av företagsklimatet. Genom att förbättra de sociala trygghetssystemen för företagare och företag kan komma att få ett ännu bättre företagsklimat och därmed fler och växande företag. Förslagen i denna proposition bidrar därmed till att förverkliga näringspolitikens mål om att stärka den svenska konkurrenskraften och skapa förutsättningar för fler jobb i fler och växande företag, för att därigenom bryta utanförskapet. 6.2.2Regeringens förslag i korthet Regeringen föreslår ett antal förändringar för företagare i de sociala trygghetssystemen, dvs. arbetslöshets-, sjuk- och föräldraförsäkringen. Det föreslås även att det för alla arbetsgivare införs ett generellt högkostnadsskydd för sjuklönekostnader. Förslagen bidrar till större tydlighet och förutsägbarhet i regelverken, ökad likabehandling av företagare och anställda samt ökad valfrihet i sjukförsäkringen för företagare. Regeringen gör bedömningen att de lämnade förslagen kommer att underlätta övergången från anställning till företagande, förbättra etablerade företagares situation samt göra det mindre riskfyllt för företag att anställa. Förslagen inom sjuk- och föräldraförsäkringen omfattar främst egen- företagare, dvs. personer som driver egen verksamhet i form av t.ex. enskild firma eller handelsbolag. Förslagen inom sjuk- och föräldra- försäkringen omfattar således inte företagare i fåmansbolag. Förslagen inom arbetslöshetsförsäkringen berör däremot alla företagare oavsett företagsform. Förslag som kommer att underlätta övergången från Propositionen innehåller två förslag som kommer att underlätta över- gången från anställning till företagande. Inom sjukförsäkringen föreslås egenföretagare omfattas av ett generellt uppbyggnadsskede som innebär rätt till sjukpenninggrundande inkomst (SGI) motsvarande vad en anställd skulle få för ett liknande arbete. Förslaget beskrivs närmare i avsnitt 7.2. Inom arbetslöshetsförsäkringen föreslås företagare som lägger ner verksamheten efter start kunna få ersättning baserad på inkomster av tidigare anställning. Förslaget beskrivs närmare i avsnitt 8.5.2. 6.2.4Förslag som kommer att stärka tryggheten och öka valfriheten för etablerade företagare Vid beräkning av SGI föreslås att begränsningsregeln, i form av den s.k. jämförelseinkomsten, för egenföretagare tas bort. Det får effekt inom bland annat sjuk- och föräldraförsäkringen. Inom sjukförsäkringen föreslås den grundläggande karenstiden för egenföretagare bli och även ett utökat antal val i fråga om karenstidens längd föreslås införas. Inom föräldraförsäkringen föreslår regeringen att egenföretagare får mer lika regler som de anställda vid uttag av tillfällig föräldrapenning. Förslaget om slopad jämförelseinkomst inom sjuk- och föräldraförsäkringen beskrivs i avsnitt 7.1. Förslaget om utökad karens och ökad valfrihet vad avser karenstider beskrivs närmare i avsnitt 7.3. Förslaget om ändrade regler i föräldraförsäkringen beskrivs närmare i avsnitt 7.5. Inom arbetslöshetsförsäkringen föreslås att företagarbegreppet kopplas till inkomstskattelagen (1999:1229). Vidare föreslås att möjligheterna till tillfälligt uppehåll i näringsverksamhet utökas. Reglerna för samman- läggning av inkomster från näringsverksamhet och anställning förtyd- ligas. Dagsförtjänsten för företagare föreslås baseras på den senaste taxeringen eller på genomsnittet av de som föregår inkomståret i den senaste taxeringen om det är mer förmånligt. Den som bedrivit näringsverksamhet vid sidan om en heltidsanställning eller heltidsföre- tagande föreslås kunna få denna sidoverksamhet bedömd som bisyssla, oavsett hur stora inkomster den genererat. Förslagen om ändrade regler inom arbetslöshetsförsäkringen beskrivs närmare i kapitel 8. 6.2.5Förslag som kommer att göra det mindre riskfyllt för företag att anställa Genom att ett generellt högkostnadsskydd avseende sjuklönekostnader för arbetsgivare införs kommer det att bli mindre riskfyllt för företag att anställa. Förslaget beskrivs närmare i avsnitt 7.4. Frågor att se över Havandeskapspenning på grund av risker i arbetsmiljön för egenföretagare Både arbetstagare och egenföretagare kan få havandeskapspenning på grund av fysiskt påfrestande arbete. Däremot kan endast arbetstagare få havandeskapspenning på grund av risker i arbetsmiljön utifrån föreskrifter om gravida och ammande arbetstagare. Det är inte tillfredsställande att möjligheten att nyttja havandeskaps- penning på grund av risker i arbetsmiljön är beroende av vald företags- form. Då betänkandet Trygghetssystemen för företagare inte innehåller något förslag på området har regeringen valt att ge i uppdrag att i samråd med analysera möjligheterna för egenföretagare att under havandeskap, i likhet med arbetstagare, omfattas av rätten till havandeskapspenning på grund av risker i arbetsmiljön. Myndigheten ska redovisa uppdraget . Försäkringssystemen och olika grupper av företagare På grund av att sätten att beräkna den förmånsgrundande inkomsten skiljer sig åt, krävs olika regler för företagare som bedriver verksamhet i fåmansbolag jämfört med egenföretagare. Det kan därför med avseende på försäkringssystemen finnas brister i neutralitet mellan de två grupperna av företagare. Regeringen avser att, inom , närmare se över reglerna i denna del. Personer som kombinerat anställning med företagande Reglerna för dem som väljer att kombinera anställning och företagande i arbetslöshetsförsäkringen kommer att utredas vidare inom . Se avsnitt 8.6. Parlamentarisk utredning om långsiktigt hållbara sjuk- och arbetslöshetsförsäkringar I bl.a. budgetpropositionen har regeringen aviserat en parlamentarisk utredning för att formulera principer för ett sammanhållet, balanserat och hållbart socialförsäkringssystem. Utredningen ska ha som utgångspunkt att socialförsäkringssystemet ska ge en god ekonomisk trygghet och utformas så att det understödjer arbetslinjen. Utredningen ska eftersträva ett brett samarbete med myndigheter och organisationer. Regeringen har tillsatt en särskild utredare (dir. 2009:91) som ska ta fram ett förslag om att arbetsgivare m.fl. ska lämna elektroniska inkomstupp- gifter per individ och månad. Syftet med systemet för inkomstuppgifter ska vara att ge bl.a. och bättre kontroll- möjligheter, att arbetsgivarnas uppgiftslämnande till olika myndigheter Prop. 2009/10:120 effektiviseras genom att uppgiftslämnandet samordnas i en inrapporte- ringsfunktion samt att korrekta inkomstrelaterade ersättningar lämnas från välfärdssystemen. Uppdraget ska redovisas . 7 Företagare i sjuk- och föräldraförsäkringen 7.1Begränsningsregeln för egenföretagare, den s.k. jämförelseinkomsten Regeringens förslag: Begränsningsregeln, i form av den s.k. jämförelseinkomsten i 3 kap. 2 § lagen om allmän försäkring, ska upphöra att gälla i sin nuvarande utformning. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig över för- slaget är positiva. ser förslaget som ytterst betydelsefullt för egenföretagare. Skälen för regeringens förslag: För en försäkrad som har inkomst av annat förvärvsarbete och som bedriver näringsverksamhet, främst egen- företagare, bestäms den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) som regel utifrån näringsverksamhetens beräknade nettointäkt. Med netto- intäkt avses företagets resultat efter avdrag för kostnader, eventuella avsättningar och avgifter, men före skatteavdrag. Det finns dock en begränsning eftersom inkomsterna inte får beräknas högre än skälig lön för liknande arbete för annans räkning, s.k. jämförelseinkomst. Reglerna om jämförelseinkomst infördes för att kunna bestämma hur stor del av egenföretagarens skattepliktiga nettointäkt som var arbets- inkomst. företagsskattereform bestäms egenföretagares kapitalinkomst genom reglerna om räntefördelning. En deklarerad inkomst av aktiv näringsverksamhet utgör därför numera en arbets- inkomst, utgör underlag för socialavgifter och berättigar normalt till förmåner från socialförsäkringssystemet. I likhet med utredningen anser regeringen att konstruktionen av befintligt skattesystem medför att det inte finns skäl att i lagen (1962:381) om allmän försäkring, behålla regler för att bestämma vad som är en egenföretagares arbetsinkomst. Regleringen medför dessutom sammantaget en omfattande administration för enskilda egenföretagare och . Reglerna utgör också ett hinder i egenföretagares möjlighet att förutse sin SGI samt möjlighet att på ett enkelt sätt fastställa SGI för egenföretagare. Förslaget om att avskaffa jämförelseinkomsten som en begränsning medför att alla försäkrade kan få ersättning beräknad på arbetsinkomster upp till 7,5 prisbasbelopp, med undantag för föräldrapenningen där ersättningen kan beräknas på arbetsinkomster upp till 10 prisbasbelopp. Regeringens förslag leder till att förståelsen för försäkringen ökar och att det blir en variabel mindre att utreda och kontrollera. inkomsten i sin nuvarande utformning upphör att gälla innebär också att Prop. 2009/10:120 det blir en tydligare koppling mellan arbetsinkomst, erlagda avgifter och Regeringen föreslår därför att reglerna om jäm- förelseinkomst i 3 kap. 2 § lagen om allmän försäkring, i dess nuvarande utformning, upphör att gälla . Då reglerna om jämförelseinkomst även fortsättningsvis behöver finnas, t.ex. för att fastställa SGI för egenföretagare som befinner sig i ett uppbyggnadsskede, föreslås i avsnitt 7.2 att regeln fortfarande ska tillämpas i samband med beräkning av SGI under uppbyggnadsskede. 7.2Generella regler om uppbyggnadsskede för egenföretagare Regeringens förslag: För en försäkrad som har inkomst av annat förvärvsarbete och som bedriver näringsverksamhet ska räknat från den månad då den försäkrade har gjort eller borde ha gjort anmälan för registrering enligt 3 kap. 2 § skatte- betalningslagen, den sjukpenninggrundande inkomsten från närings- verksamheten beräknas till minst vad som motsvarar skälig avlöning för liknande arbete för annans räkning. I det fall den försäkrade inte har skyldighet att anmäla sig för registrering ska tiden räknas som om en sådan skyldighet hade gällt för honom eller henne. Regeringens bedömning: För en egenföretagare som för tid efter perioden har en verksamhet som befinner sig i uppbyggnadsskede kan en individuell prövning ske enligt nuvarande regler. Utredningens förslag: Utredningens förslag innebär att den sjuk- penninggrundande inkomsten (SGI) för en egenföretagare som startar en näringsverksamhet aldrig ska beräknas till lägre belopp än vad företagaren hade som anställningsinkomst innan företaget startades. SGI ska dock kunna bestämmas med hänsyn till den inkomst av annat förvärvsarbete som egenföretagaren kan antas komma att redovisa i allmän självdeklaration om denna uppskattning visar en högre SGI än den tidigare anställningsinkomsten. Remissinstanserna: Övervägande delen av de remissinstanser som har yttrat sig är positiva till förslaget, eller har inte några synpunkter. Några remissinstanser anser dock att 36 månader är och förespråkar . Några instanser kommenterar att det är oklart hur kombinatörer påverkas av förslaget. ställer sig tveksam till förslaget och anser bland annat att en uppbyggnadstid blir svår att tillämpa och att det kommer att ge kontrollsvårigheter för myndigheten. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Regeringen anser det dock vara obehövligt att i lagtexten ange att bestämmelserna omfattar försäkrade som har inkomst av annat förvärvs- arbete än anställning, eftersom det i den aktuella paragrafen i övrigt återfinns bestämmelser för försäkrade med inkomst av annat förvärvs- Remissinstanserna: Övervägande delen av remissinstanserna som har yttrat sig är positiva till förslaget, eller har inte några synpunkter. tillstyrker förslaget om ett generellt uppbyggnads- skede, men avstyrker förslaget i den delen att jämförelseinkomsten ska avspegla en arbetsinsats som motsvarar mer än heltid. anser också att frågan om det är möjligt att bevilja fler perioder som uppbyggnadsskede bör belysas. Konstnärliga och , , , Akademikers , och anser att tiden för det generella uppbyggnadsskedet bör vara väsentligt längre. , och Kammarrätten i anser att sambandet mellan lagförslaget om 24 månaders uppbyggnadsskede och den individuella prövning som även fortsättningsvis ska kunna ske enligt föreskrifter bör förtydligas. Skälen för regeringens förslag: När en verksamhet startas saknas förutsättningar för att beräkna en egenföretagares SGI utifrån en taxerad inkomst. Behovet av ett SGI-skydd finns dock och avsaknaden av ett sådant kan motverka att personer blir egenföretagare. kan egen- företagare i vissa fall beviljas SGI motsvarade en för ett likvärdigt yrke uppskattad jämförelseinkomst under ett uppbyggnadsskede. Det är emellertid inte alla nystartade företag som beviljas detta skydd, varför vissa egenföretagare enligt dagens regler kan stå utan försäkringsskydd när ett företag startar. Även tidsperioden för vad som ska anses vara ett uppbyggnadsskede kan variera. Detta uppdagas vanligtvis för företagaren när sjukfallet redan har inträffat. Den osäkerhet och oförutsägbarhet som detta medför kan vara hämmande för nyföretagande. I promemorian föreslås att särskilda regler ska gälla för den som startar en egen verksamhet. Regeringen instämmer i promemorians förslag, vilket innebär större tydlighet, förutsägbarhet och social trygghet vid nystart av företag. Om det införs generella regler underlättas och minskar också administration. Regeringen föreslår därför att för en försäkrad som startar egen verk- samhet bör den sjukpenninggrundande inkomsten under företagets första 24 månader beräknas till minst vad som motsvarar skälig avlöning för liknande arbete för annans räkning (jämförelseinkomsten). Förslaget innebär således att det införs regler om att egenföretagare bör anses befinna sig i ett uppbyggnadsskede i vart fall under företagets första 24 månader. Konstnärliga och , Före- tagarna, , Akademikers Central- organisation, och anser att tiden för det generella uppbyggnadsskedet bör vara väsentligt längre. Rege- ringen anser att det förbättrade skydd som föreslås gälla för den som startar en egen verksamhet avser en rimlig tidsperiod och innebär att reglerna för nyetablerade egenföretagare blir tydligare och ger större förutsägbarhet samt större social trygghet. Den jämförelseinkomst som fastställs bör enligt regeringens bedöm- ning avspegla den arbetsinsats som personen utför i företaget. Detta innebär att om den enskilde kan antas arbeta i större eller mindre omfatt- ning än en heltidsarbetande, bör också jämförelseinkomsten anpassas i motsvarande mån.