prop · GX03160 · 2010-03-23 00:00:00 — Kirurgitroppen (Role 2), som ska kunna utföra livräddande och ex- tremitetsräddande kirurgi. Sjukhuskompaniet (Role 2), som ska kunna utföra bl.a. primärkirur- gi, diagnostik och medicinsk behandling, dvs. motsvarande ett mindre länsdelssjukhus. Utöver detta finns i den svenska insatsen i ytterligare en förmåga, s.k. Framskjuten kirurgisk förmåga (FKF). FKF-teamen är delvis mobila och ska snabbt kunna bistå med bl.a. akutsjukvård. Den medicinska evakueringen delas in i tre nivåer : Främre medicinsk evakuering (inom stridszon) genomförs i princip av stridande förbands egna sjukvårdsstruktur, t.ex. med landambulans. Taktisk medicinsk evakuering (inom operationsområdet) genomförs med ambulans, helikopter eller transportflygplan. Strategisk medicinsk evakuering (ut ur operationsområdet) till civilt sjukhus (Role 4) genomförs främst via civila operatörer. För den dagliga sjukvården under pågående insats är personalen hänvi- sad till förbandsplatssjukvården. Resurserna motsvarar i stort den stan- dard som finns på vårdcentralsnivån. Vid allvarliga händelser i insatsom- rådet (mindre skadefall) gäller följande medicinska tidsmål: , akut livräddning/kirurgi. Vid akut sjukdom eller skada där patienten bedöms vara möjlig att transportera och inte ska vara kvar i insatsområdet kontaktas vakthavan- de sjukvård i Försvarsmakten som beslutar om medicinsk repatriering. Försvarsmakten har avtal om flygtransport med intensivvårdskapacitet genom Norsk luftambulans. Myndigheten har också avtal med för att säkerställa transport av intensivvårdskrävan- de patienter i en obruten vårdkedja. Denna transportmöjlighet ger För- svarsmakten ytterligare en möjlighet att transportera svårt skadade, men framför allt förmåga att omhänderta svårare skador på ett snabbare sätt. Försvarsmakten kan också begära stöd från den svenska nationella resur- sen Svenska Nationella Ambulansflyget (SNAM). vid större katastrofer bl.a. vid större skadeutfall i utlandsstyrkan. I sam- Prop. 2009/10:160 manhanget bör dock erinras om att transporter med SNAM genomförs av ett civilt lufttrafikföretag (SAS) och med bl.a. frivillig civil hälso- och sjukvårdspersonal ombord. Vid insatser måste bl.a. avtalsvillkoren med lufttrafikföretaget iakttas. Det vanligaste scenariot är att enskilda som har blivit sjuka eller skadats kommer att transporteras till under icke- akuta former med ordinarie flygtransport. Ansvarigt landsting svarar för den vidare vården av den enskilde i Sve- rige. Försvarsmakten har träffat avtal med om tillgång till akutpsykiatri. Detta har inneburit bättre möjligheter att möta behovet av akut psykiatriskt stöd och stöd i frågor som rör s.k. posttraumatiskt stressyndrom (PTSD). Avtalet ger även tillgång till icke- akut psykiatrisk bedömning av specialist i psykiatri med tillgänglighet dygnet runt och året runt. Behov av fortsatta åtgärder Det är inte eller regeringen utan Försvarsmakten som tillsam- mans med berörda instanser ska bestämma hur sjukvården och annat medicinskt omhändertagande vid en internationell militär insats organise- ras och genomföras. I detta arbete är det viktigt att Försvarsmakten beak- tar alla delar i sjukvårdskedjan för att tillförsäkra den deltagande perso- nalen det bästa möjliga medicinska omhändertagandet. påpekar i sitt betänkande att de medicinska tidsmålen se ovan tidigare inte kunnat innehållas vid insatsen i Af- ghanistan. Problemet har också åskådliggjorts efter det att utredningen lämnat sitt betänkande. Ett exempel är när flera soldater skadades av en vägmina och insatsen med räddningshelikopter blev fördröjd. Utredningen anför också att trots att generalläkaren påpekat brister det inte blivit någon snar ändring för att möta tidsmålen. Först efter upprepade påpekanden från generalläkarens sida blev det en änd- ring. Regeringen anser att Försvarsmakten måste lägga fortsatt stor vikt vid det medicinska omhändertagandet vid internationella militära insatser. I detta ligger att det är viktigt att Försvarsmakten ser till att angivna tids- mål för medicinskt omhändertagande kan innehållas i insatsområdet. Den deltagande personalen, liksom de anhöriga, måste kunna vara förvissade om att medicinsk vård kan ges på det sätt som förutsatts. Brister i detta avseende kan få omfattande följder, inte bara för den skadade som drab- bats utan också på ett mer principiellt plan. Brister i det medicinska om- händertagandet i insatsområdet kan bli en trovärdighetsfråga för svenskt deltagande i den aktuella insatsen. Regeringen vill också understryka att det är allvarligt om tillsynsmyn- dighetens generalläkaren påpekanden inte leder till omedelbara åt- gärder. Generalläkaren bör därför överväga att intensifiera sitt tillsynsar- bete och därvid med större skärpa än se till att uppmärksammade brister åtgärdas. I likhet med utredningen anser regeringen att generallä- karen redan har de befogenheter som behövs i dessa avseenden. Den fredsfrämjande militära verksamheten är, som regeringen redan påpekat, en riskfylld verksamhet. Det innebär att det också finns en risk att Försvarsmakten kan drabbas av en stor eller på annat sätt omfattande olycka eller händelse med ett betydande skadeutfall, och där nationella resurser i större omfattning måste föras till insatsområdet. Försvarsmakten har förskonats från olyckor och händelser av detta slag. De olyckor och andra allvarliga händelser som drabbat Försvarsmaktens enheter har i stället medfört ett mindre antal dödsfall och skadade. Varje förlust av människoliv är en tragisk händelse och en stor sorg. Och den innebär svåra påfrestningar för anhöriga, arbetskamra- ter och vänner. I jämförelse med vad andra stater har erfarit har skadeut- fallet varit förhållandevis begränsat för Försvarsmakten. Försvarsmak- tens sjukvårdsinsatser och övriga insatser har i dessa fall väsentligen handlat om att ge sjukvård i insatsområdet och att ombesörja medicinsk evakuering av ett mindre antal skadade soldater och hemtransport av avlidna. Regeringen avser inte att precisera vilka större olyckor eller andra all- varligare händelser som kan aktualisera nationella stödinsatser, t.ex. i form av katastrofmedicinska insatser eller evakuerings- och transportin- satser. Men en större flygolycka som drabbar Försvarsmaktens egen personal eller sprängattentat mot en svensk förläggning skulle enligt kunna vara exempel på sådana händelser som kräver att nationella resurser behöver tas i anspråk för stöd i insatsområ- det. Vid stora olyckor och andra allvarligare händelser uppstår olika behov för de drabbade och anhöriga, bl.a. vad avser information och krisstöd samt sjukvårds-, evakuerings- och transportresurser. Om en stor olycka eller annan allvarlig händelse skulle inträffa kommer evakuering av ska- dade och avlidna från skadeplatsen, transport från insatsområdet till Sve- rige samt stöd till anhöriga att vara prioriterade åtgärder. Styrande för att bestämma omfattningen av en stödinsats är enligt Ve- teransoldatutredningen vilka behov av åtgärder och hjälp som uppstår för enskilda och för den militära styrkan som helhet. Tidiga insatser bidrar som regel till att rädda liv och förhindra att människor drabbas av allvar- liga skador. Det är därför viktigt att insatserna inte fördröjs. Det är också viktigt att insatserna samordnas för att bli så effektiva som möjligt. Om- fattningen av insatsen hänger också samman med hur behoven kan mötas av övriga internationella militära förband i insatsområdet. Likaså har säkerhetsläget i insatsområdet stor betydelse för stödinsatsens utformning och möjligheterna att genomföra verksamhet. I sammanhanget är det angeläget att betona vikten av samarbete med övriga aktörer i insatsom- rådet. Beredskapen inför och organisationen av en katastrofinsats är avgöran- de för att insatsen ska fungera väl. Det måste enligt Veteransoldatutred- ningen finnas en fungerande beredskap och struktur för hur en stödinsats ska verkställas. Det är därför viktigt att verksamheten planeras tillsam- mans med andra centrala aktörer som ska stödja Försvarsmakten i hän- delse av en stor allvarlig olycka eller annan allvarlig händelse. Det är också viktigt att det finns ett fungerande samarbete mellan Försvarsmak- ten och övriga ansvariga myndigheter och andra aktörer och att detta Prop. 2009/10:160 samarbete löpande utvecklas. Enligt har Försvarsmakten och övriga cen- trala aktörer, t.ex. inom ramen för SNAM, inte haft någon mer genom- gripande gemensam planläggning eller övat för hur en stödinsats med nationella resurser vid ett större skadeutfall ska genomföras i ett insats- område. Utredningen anser emellertid att en sådan mer övergripande gemensam planläggning behövs. Likaså bör större övningar hållas för att säkerställa att organisation och rutiner fungerar om stöd med nationella resurser skulle behövas i insatsområdet. Regeringen delar uppfattning. Försvars- makten bör därför ta nödvändiga initiativ för att säkerställa att organisa- tion och rutiner fungerar vid en stor olycka eller en annan allvarlig hän- delse med stort skadeutfall i insatsområdet. I detta sammanhang är det viktigt att beakta de synpunkter redovisat. Vård av skadade i I fråga om hur det medicinska omhändertagandet av fysiskt och psykiskt skadade soldater kan utvecklas konstaterar regeringen, liksom utredning- en, att det finns positiva erfarenheter av samarbetet mellan det danska försvaret och i . Genom detta samarbete sam- las medicinsk kompetens i frågor som rör skador som soldater typiskt sett drabbas av till en vårdinstans. anser att det även i finns ett behov av tillgänglig medicinsk kompetens för behandling av sådana fysiska och psykiska skador som är vanligen förekommande bland veteransoldater, särskilt psykiska besvär och skador. Utredningen har uppmärksammat avtalen mellan och och förutsätter att de utvärderas. Regeringen delar denna uppfattning och vill understryka vikten av att Försvarsmakten tar tillvara möjligheterna att tillförsäkra skadade soldater en ändamålsenlig vård. 5.13Kunskapen om fredsfrämjande verksamhet Regeringens bedömning: Det är angeläget att det finns en bred kunskap om den fredsfrämjande verksamheten i samhället. Kunskapen på området bör öka bl.a. på den politiska nivån. Information till den utsända persona- len och de anhöriga, liksom möjligheterna till kontakt mellan personalen och anhöriga, är likaså viktigt. Försvarsmakten bör verka för största möjliga öppenhet vid internationella militära insatser. Myndigheten bör också utveckla förmågan att hantera kritik vid uppkomna händelser. Personal och anhöriga som utsätts för oriktig kritik bör i större utsträck- ning få hjälp och stöd av myndigheten. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens be- dömning. Utredningen föreslog i huvudsak följande. Den politiska nivån bör ges ökad kunskap om fredsfrämjande verksamhet och förutsättning- arna för att bedriva internationella militära insatser. verka för ytterligare öppenhet inom ramen för vad den internationella militära insatsen säkerhetsmässigt tillåter. Försvarsmaktens personal och deras anhöriga som utsätts för oriktig kritik bör i större utsträckning få hjälp och stöd av myndigheten. Försvarsmakten bör skyndsamt tillsätta oberoende utredningar som arbetar med öppenhet vid allvarligare händel- ser. Försvarsmakten bör stärka den juridiska kompetensen vid internatio- nella militära insatser. Remissinstanserna: De remissinstanser som har berört denna fråga, främst Försvarsmakten, Försvarshögskolan och är i stort sett positiva till utredningens förslag. När det gäller förslaget att stärka den juridiska kompetensen i förbanden menar dock att utredningen har fel i fråga om rekrytering och utbildning av juridiska rådgivare. I fråga om tillsättande av oberoende utredningar vid allvarliga händelser anser Försvarsmakten att denna funktion redan ska- pats genom Försvarsmaktens . Skälen för regeringens bedömning: I den internationella verksamhe- ten deltar svenska förband i svåra och komplexa militära insatser. Insatserna har sin grund i ett mandat som medger militär vålds- och tvångsanvändning i enlighet med internationell rätt och de insatsreg- ler som gäller för insatsen. och regeringen har ett påtagligt ansvar för personalen i de svenska militära insatserna, liksom för de anhöriga till denna personal. Det är därför viktigt att både statsmakterna och Försvarsmakten alltid har den utskickade personalens och deras anhörigas bästa för ögonen. Som en grund i detta är det angeläget att det finns en bred kunskap i samhället om den fredsfrämjande verksamheten. En ökad kunskap om verksamheten har betydelse av flera skäl. Med en fördjupad kunskap kommer det att finnas ett större och tydligare stöd för den utsända perso- nalen i såväl det vardagliga arbetet som när incidenter eller skador inträf- far. Det kommer att finnas en bättre grund i samhället för att kunna läm- na stöd när oriktig kritik riktas mot insatsen eller enskilda individer. Det kommer att ses som en naturlig del i den svenska vardagen att hjälpa utsatta människor på olika håll i världen. Såväl statsmakterna som För- svarsmakten har ett ansvar för att verka för detta. Regeringen anser att en breddad kunskap om den fredsfrämjande verk- samheten i samhället bidrar till att vidga förståelsen för denna verksam- het. Om insikterna i vad den fredsfrämjande verksamheten syftar till och på vilket sätt den genomförs ökar, stärks också förståelsen för den verk- lighet den utsända personalen lever i och har att be- mästra när han eller hon kommer hem igen. När den fredsfrämjande verksamheten är förankrad hos befolkningen blir den en angelägenhet som på ett positivt sätt engagerar och berör. Då kan den utsända personalen känna det stöd för uppgiften som är nödvän- digt. Dessa aspekter är en viktig del i den samlade veteransoldatpolitiken. Innan regeringen behandlar vissa frågor närmare finns det anledning att belysa en mer nära och individanknuten aspekt. Det gäller kunskapen hos och informationen till dem som är mest berörda, nämligen den utsända personalen och deras anhöriga. Försvarsmakten ska sörja för att personalen och de anhöriga får löpan- de information om verksamheten. För dem som ska påbörja en insats är det angeläget att inför utresan bli informerade både om verksamheten i stort i insatsområdet och om enskildheter. Under insatsen är det lika angeläget att soldaterna har möjligheter att komma i kontakt med de hemmavarande för att om möjligt kunna följa livet hos dessa. Det är lika viktigt att de anhöriga så långt omständigheterna medger kan ha kontakt med sin närstående i insatsområdet. Men det är också betydelsefullt att de anhöriga kan få information om händelseutveckling- en i insatsområdet och i operationsområdet. Eftersom den utsände solda- ten ofta är förhindrad att berätta om detta för de hemmavarande är det angeläget att Försvarsmakten utvecklar sin generella informationsgivning i detta avseende. Se också avsnitt 5.7 Anhöriga stöd och ersättning. Regeringen konstaterar att det förekommer vad avser både svenska och utländska förband att förbandet, enskild militär personal eller anhöriga i medierna framställs i en ofördelaktig dager eller som brottsliga trots att de följt internationell och nationell rätt och fullgjort en ålagd uppgift. Regeringen anser att oriktig kritik m.m. är allvarligt. Med en ökad kun- skap om den fredsfrämjande verksamheten på bl.a. den politiska nivån och en vidgad förståelse i samhället för verksamheten kan emellertid händelser som initialt betraktas som negativa, i stället kanske ses i annan belysning. En vidgad kunskap om den aktuella insatsen och dess förut- sättningar kan medföra en mer nyanserad bild och uppfattning när olika händelser inträffar i insatsområdet. En viktig del i att öka kunskapen och förståelsen är att politiska före- trädare i större utsträckning än besöker insatsområdena och in- formerar sig om verksamheten. Det bör enligt regeringen vara naturligt att företrädare för de berörda utskotten i och för gör sådana besök. Andra sätt att öka och sprida kunskap på är opinionsbildning och folkupplysning, t.ex. genom debattartiklar och deltagande i seminarier. Även Försvarsmakten har ett ansvar och bör bidra till att vidga förstå- elsen för den internationella verksamheten. Så långt omständigheterna medger bör myndigheten visa en öppenhet och informera om insatsen och om händelser som inträffar. Under insatsen kan t.ex. regelbundna pressresor med journalister övervägas. Som arbetsgivare måste Försvarsmakten också ta ett tydligt ansvar när en anställd eller ett förband utsätts för oriktig kritik. I sådana situationer är det angeläget att myndigheten snabbt och tydligt ger stöd till persona- len och dess anhöriga. Myndigheten bör också i skilda sammanhang informera om den fredsfrämjande insatsen och förklara förutsättningarna för verksamheten i insatsområdet. Genom en vidgad kunskap på statsmaktsnivån och en stor öppenhet om den fredsfrämjande verksamheten från både statsmakternas och För- svarsmaktens sida läggs grunden för en bred folkförankring av denna verksamhet och för att staten sammantaget ska kunna ta ett ansvar t.ex. vid obefogad kritik. De yttersta uppdragsgivarna, svenska folket, har rätt att begära att de som ansvarar för personalen i ett insatsområde också gör sitt yttersta för att bistå denna personal när den fullgör sin uppgift. anser att Försvarsmakten bör tillsätta obero- ende utredningar när det framförs kritik och påståenden om allvarliga överträdelser av internationell och nationell rätt eller insatsregler. Av trovärdighetsskäl och för att jävsituationer inte ska uppkomma bör såda- na utredningar enligt utredningen genomföras av en extern instans. remissyttrande menar att ett system med oberoende Prop. 2009/10:160 utredningar redan finns. Regeringen delar principiellt Veteransoldatut- Vid all utredningsverksamhet är det angeläget att utredningen genomförs av en instans som är oberoende av den verksam- het som ska utredas. anser regeringen att det i första hand är Försvarsmakten själv som, med utgångspunkt i sitt myndighetsansvar, ska göra dessa bedömningar. Erfarenheterna visar att den enskilde soldaten vid en internationell mi- litär insats kan ställas inför besvärliga situationer som kräver hans eller hennes omedelbara beslut i fråga om lagliga handlingsmöjligheter och lämpligaste handlingssätt. I detta läge måste soldaten ha god kunskap om bl.a. det rättsliga regelverket. Regeringen utgår från att Försvarsmakten ger all sin personal den utbildning och övning som behövs för att insat- sen ska kunna genomföras på ett fullgott sätt. Regeringens bedömning: Regeringen avser att instifta en regeringens belöningsmedalj för särskilt berömvärda internationella insatser. För- svarsmakten bör instifta en medalj för personal som skadats direkt el- ler indirekt till följd av stridshandlingar. En årlig officiell veterance- remoni införs och hålls på den internationella . För samtliga som genomfört internationell tjänst uppförs ett min- nesmonument. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Utredningen föreslog dock att veteranceremonin ska hållas på dödsdag . Hovstaterna anser att det är väl motiverat att tydligare synliggöra de insatser som svenska medborgare i allt större utsträckning gör i samband med internationella konflikter och katastrofer. Det kan sägas vara en statens moraliska plikt att på det allmännas vägnar markera uppskattning av enskilda individers insatser i dessa uppgifter. Det torde därtill komma att stärka veteranernas anseende hos befolkning. Fredsbaskrarna i har samma uppfattning och hälsar med tack- samhet förslaget om nya medaljer. Några remissinstanser är tveksamma till att förslagen begränsas till in- ternationella insatser. Försvarsmakten konstaterar att förslagen avser en veteranpolitik som syftar till att ta ansvar för personalen före, under och efter internationella militära insatser. Utredningen har därför inte kunnat uppmärksamma nationella militära insatser. har en liknande uppfattning och anser att utredningen borde ha övervägt om det ska vara någon skillnad mellan nationella och internationella militära insatser för att få statens erkännande. Försvarsmakten stödjer i princip förslaget att myndigheten bör instifta en medalj för personal som skadats vid stridshandlingar. dock utredas vilka slags skador och deras omfattning som kan vara me- Även tidsaspekter som rör skadans upptäckt, omfattning m.m. bör utredas noggrannare. Försvarsmakten ifrågasätter att myndig- heten skulle få ansvaret att ge en sådan medalj till någon som inte tillhör till förslaget, men understryker vikten av strikta regler och utdelande under värdiga former. I finns äldre traditioner om medaljer för sårade i strid. Nämnden erinrar också om att i finns Purple Heart för skador erhållna i strid. att tillämpningen kan bli komplicerad eftersom vederbörande får den för skada, inte för berömvärd insats. Försvarshögskolan avvisar inte försla- get men erinrar om svårigheten att oväldigt tilldela en sådan utmärkelse. Inte minst måste begreppet skada definieras. Flera remissinstanser, bl.a. Kungl. Försvarshögskolan är positiva till förslaget om en regeringens belö- ningsmedalj för särskilt berömvärda internationella insatser. anser att förslaget synes vara ett naturligt inslag i statens arsenal för ut- tryck av uppskattning. Belöningsmedaljen, och Försvarsmaktsmedaljen, bör enligt Hovstaterna inordnas och samordnas med de belöningssystem som statschefen handhar och som bereds inom Kungl. Försvarshögskolan anser att belöningen bör kunna omfatta även nationel- är principiellt positiv till förslaget men föreslår att även privatpersoner utanför svenskt huvudmannaskap bör kunna omfattas. Försvarsmakten är kritisk och stödjer inte förslaget. dalj som avser bara internationella insatser begränsar medaljens använd- ningsområden för regeringen. Myndigheten föreslår i stället att medaljen får utdelas för att visa statens erkännande vid såväl internationella som har en likartad uppfatt- ning och erinrar om att belöning för nationella insatser inte behandlats av framhåller också vikten av att ett oväl- digt beredningsorgan skapas. Eftersom tillämpningen kan bli komplice- rad bör beredningsorganet även samordna mellan de övriga intressenter- na Försvarsmakten och Kungl. även på att regeringen uppdragit åt er (SFHM) att föreslå en statlig belöningsmedalj för internationella fredsbevarande insatser eller humanitära uppdrag samt alternativa belö- SFHM redovisade senare ett förslag, vilket En årlig officiell veteranceremoni De remissinstanser som kommenterat saken Kungl. svarsmakten, Försvarshögskolan, och Fredsbaskrarna i stödjer förslaget om en årlig officiell vete- Hovstaterna noterar att utredningen föreslagit att dagen förläggs till dödsdag . annan möjlighet vore enligt Hovstaterna att införliva ceremonin i natio- naldagsfirandet eller FN-dagen. Även Försvarshögskolan har en avvikande uppfattning om datum, och föreslår att ceremonin genomförs . Det är den dag som FN:s generalförsamling uttalat som International of United Nations Pea- cekeepers och som erkänts av internationella veteranorganisationer som alla fredssoldaters dag. och Försvarsmakten har samma uppfattning. framhåller att det av utredningen föreslagna datumet inte tidigare på något sätt uppmärksammats i . emot ger alla fredssoldater och veteraner möjlighet att knyta an till de kolleger från andra länder som de tjänstgör eller har tjänstgjort tillsam- Några remissinstanser har synpunkter på var en årlig ceremoni bör hål- Försvarsmakten delar utredningens uppfattning att ceremonin bör förläggas till på i . högskolan, däremot, anser att den bästa platsen vore artillerigården på Myndigheten pekar också på att Armémuse- um 2009 kommer att öppna en permanentutställning om ut- delar i huvudsak utredningens uppfattning att ett minnesmonument bör anläggas vid . redovisar en allmän kravspecifikation för plats och utformning i stort, vilken gäller oavsett val av plats för monumentet. Om ett nytt minnes-