prop · GX03160 · 2010-03-23 00:00:00 — De övergripande mål som nämnts motsvarar de moment som fastställs av Försvarsmakten under nam- net Försvarsmaktsgemensamma krav på förmåga hos soldater och sjö- män (FSS). Precis som bör det vara Försvarsmakten som fastställer vilka mo- ment som ska ingå i de försvarsmaktsgemensamma kraven på soldater och sjömän. För att säkerställa att alla rekryter får erforderliga färdighe- ter bör den grundläggande militära utbildningen som lägst omfatta . Utbildningen bör dock inte sträcka sig över 90 utbild- ningsdagar. Efter detta bör mer specifikt inriktad utbildning påbörjas. Slutmålet för utbildningen bör vara att rekryten blir godkänd på nöd- vändiga utbildningsmoment vilket bör vara ett krav för tillträde till offi- cersutbildning, kompletterande militär grundutbildning, anställning vid stående eller kontrakterade förband eller avtal om tjänstgöring i hemvär- net med de nationella skyddsstyrkorna. De färdigheter som krävs för att bli godkänd bör vara jämförbara inom hela Försvarsmakten oavsett vilket förband som har genomfört utbildningen. För att åstadkomma bästa möjliga rekryteringsförutsättningar är det av stor betydelse att Försvarsmakten genomför utbildningen på flera olika platser i landet och vid flera olika tillfällen . Utbildningen bör kunna genomföras vid såväl förband som vid hemvärnets utbildnings- grupper. Enligt regeringens mening är det av stor betydelse att Försvarsmakten fokuserar på kvalitetssäkring av den nya grundläggande utbildningen. Detta gäller särskilt i ett inledningsskede. Ett mål för kvalitetsarbetet bör enligt regeringen vara att garantera att utbildningen är kvalitetssäkrad oavsett var utbildningen genomförs. Utredningen har i detta sammanhang föreslagit att regeringen ska inrät- ta en ny inspektörsfunktion inom Försvarsmakten som ska ansvara för kvalitetssäkringen av den grundläggande militära utbildningen. Reger- ingen delar inte utredningens uppfattning i denna del. I likhet med vad som framförts av Försvarsmakten anser regeringen att det är naturligt att det ligger inom myndighetens ansvar att besluta om tillvägagångssättet i fråga om kvalitetssäkringen. Mot denna bakgrund avser regeringen att ge i uppdrag till Försvarsmakten att före redovisa hur myn- digheten avser att genomföra kvalitetssäkringsarbetet i fråga om den grundläggande militära utbildningen. Därutöver avser regeringen även att uppdra åt Försvarsmakten att inkomma med regelbunden återrapporte- ring som gör det möjligt för regeringen att följa resultaten av kvalitets- Prop. 2009/10:160 säkringsarbetet. Den grundläggande militära utbildningen bör avslutas genom en exami- nation för att fastställa i vilken utsträckning rekryterna har uppfyllt de mål som har satts för utbildningen. Vid sidan av den examination som sker bör Försvarsmakten även genomföra sådana utvärderingar som krävs för att bedöma den enskildes förutsättningar för vidare engage- mang inom Försvarsmakten. Myndigheten bör bygga vidare på de erfa- renheter som gjorts inom ramen för dagens frivilliga aspirantutbildning. En kompletterande militär grundutbildning Som tidigare nämnts bör Försvarsmakten i vissa fall även kunna bedriva fortsatt utbildning av en soldat efter den grund- läggande militära utbildningen har avslutats utan att den enskilde har tecknat avtal om anställning eller annan tjänstgöring. Den grundläggande militära utbildningen ska bland annat kunna utgöra förberedelse för att en enskild ska kunna gå vidare till studier till officer. Den grundläggande militära utbildningen kommer då att fylla samma funktion som dagens aspirantutbildning. För detta kan behövas en något förlängd utbildning som ingår i den grundläggande Som jämförelse kan nämnas att aspirantutbildning- en av är cirka lång. För att den grundläggande militära utbildningen ska kunna fullgöra sitt syfte som grund för allt vidare mili- tärt engagemang inom Försvarsmakten kan den därför behöva komplette- ras med en mer funktionsinriktad del. Även för andra kategorier av rekryter kan det vara behövligt med en ytterligare utbildningsperiod efter den grundläggande militära utbild- ningen, innan anställning eller kontraktering tar vid. kan det exempelvis finnas ett behov av att låta en rekryt genomgå viss funktionsutbildning innan beslut om anställning eller kontraktering tas. Det är vidare troligt att flera personer som söker till den grundläggande militära utbildningen redan är intresserade av ett specifikt verksamhets- Ur ett rekryteringsperspektiv måste detta intresse kunna tas till Att Försvarsmakten innan den enskilde tar ställning för fortsatt engagemang, kan erbjuda ett utbildningspaket som innefattar en grund- läggande militär utbildning kombinerad med en kortare funktionsinriktad utbildning kan då vara ett viktigt rekryteringsmedel. på när en kompletterande militär utbildning kan vara motiverad är rekry- teringen till de nationella skyddsstyrkorna inom hemvärnet. tjänstgöra i en befattning inom de nationella skyddsstyrkorna kan tre månaders utbildning vara otillräckligt. Det vore inte ändamålsenligt att anställa en hemvärnssoldat endast för att genomföra I detta sammanhang vill regeringen understryka att möjligheten till kompletterande militär utbildning endast bör användas i särskilda fall när detta är påkallat av starka rekryterings- eller utbildningsbehov. ens utgångspunkt är att den grundläggande militära utbildningen i de Prop. 2009/10:160 allra flesta fall ska avslutas med att den enskilde och Försvarsmakten avtalar om efterföljande anställning, eller annan tjänstgöring, eller att den enskilde påbörjar officersutbildning. Regeringen avser att reglera den kompletterande militära utbildningen- på samma sätt som den grundläggande militära utbildningen. Även de som genomgår kompletterande militär utbildning kommer att benämnas rekryter. Utbildningen kommer inte att genomföras inom ramen för en anställning. De grundläggande kraven för att bli antagen bör vara de- samma som för rekryter som genomgår grundläggande utbildning, lik- som förmåner, kvalitetssäkring, medinflytande och skydd för anställning med mera. Däremot bör Försvarsmakten kunna fatta beslut om ytterligare krav för antagning till den kompletterande utbildningen. Försvarsmakten bör också ha möjlighet att avgöra om beslut om antagning till komplette- rande militär utbildning bör fattas centralt eller vid den del av Försvars- makten där utbildningen ska genomföras. Det bör vara en fråga för Försvarsmakten att närmare ta ställning till hur olika former av kompletterande utbildning bör utformas utifrån det behov som finns, både hos Försvarsmakten och den enskilde rekryten. Enligt regeringens mening bör dock den kompletterande utbildningen som längst kunna omfatta två månaders utbildningstid innan ett ställ- ningstagande om fortsatt engagemang görs. Fortsatt engagemang efter den grundläggande utbildningen Anställning eller kontraktering som gruppbefäl, soldat eller i stående eller kontrakterade förband Efter avslutad grundläggande och eventuellt kompletterande utbildning, och efter att eventuella ytterligare bedömningar som kan vara nödvändi- ga har genomförts, kan avtal om tjänstgöring tecknas mellan den enskilde och Försvarsmakten. Regeringens uppfattning är att ett sådant avtal bör tecknas först efter att den grundläggande eller den kompletterande militä- ra utbildningen har avslutats med godkända resultat. Därefter kommer den enskilde att genomföra den ytterligare utbildning som är nödvändig för tjänsten inom ramen för anställningsavtalet eller tjänstgöringskon- traktet. Utbildning till och anställning som yrkes- och reservofficer Försvarsmakten genomför en övergång till ett tvåbefäls- system bestående av officerare och specialistofficerare. Rekryteringsba- sen för grundläggande officersutbildning kommer bland annat att utgöras av dem som har genomgått militär grundutbildning, men även av anställ- da gruppchefer, soldater och sjömän med flera kategorier. Enligt regeringens uppfattning bör den grundläggande militära utbild- ningen vara den huvudsakliga rekryteringsbasen för samtliga officersutbildningar. Försvarsmakten bör kunna fatta beslut om särskilda krav för antagning till officersutbildning, exempelvis att den enskilde även ska ha genomgått viss kompletterande militär utbildning. Hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna Alla som har genomgått den grundläggande militära utbildningen med godkända resultat bör i princip ha möjlighet att teckna avtal om tjänstgö- ring i hemvärnet. Enligt regeringens bedömning kommer flera olika typer av rekrytering att vara nödvändig för att tillgodose hemvär- nets personalbehov i fråga om gruppbefäl och soldater. kommer gruppbefäl, soldater och sjömän att vara möjliga att rekrytera till hem- värnet med de nationella skyddsstyrkorna efter avslutad tjänstgöring inom ett stående eller kontrakterat förband. Omvänt kommer soldater från hemvärnet att kunna söka till stående eller kontrakterade förband och där gå in i den fas som innehåller befattningsutbildning. I de fall den grundläggande militära utbildningen avslutats med godkända resultat men den enskilde inte har tecknat avtal om tjänstgöring i stående eller kontrakterade förband bör Försvarsmakten erbjuda den enskilde att i stället teckna avtal om tjänstgöring i hemvärnet. Därutöver kan det komma att finnas ett behov av att bedriva en viss del av den grund- läggande militära utbildningen direkt utifrån hemvärnets behov. Vissa specialister inom insatsorganisationen med civil kompetens I fråga om vissa befattningar i insatsorganisationen krävs omfattande civil kompetens men endast en mindre del av militär kompetens. Efter- som rekryteringen i dessa fall allvarligt skulle kunna försvåras av ett krav på fullgjord grundläggande militär utbildning gör regeringen bedömning- en att Försvarsmakten bör ha möjlighet att rekrytera till vissa befattning- ar vid sidan av den grundläggande militära utbildningen. Närmare om övergången till frivillig grundutbildning Som tidigare nämnts lämnade regeringen propositio- nen (2008/09:140) Ett användbart försvar till . Propositionen innehöll bl.a. regeringens ställningstagande till förslagen i delbetänkan- det Totalförsvarsplikten (SOU 2008:98) från Utredningen om totalförsvarsplikten. Av propositionen framgår bl.a. att personalförsörj- ningen av samtliga ingående personalkategorier i Försvarsmakten bör vila på frivillighet och att regeringen ställer sig bakom den målsättning utredningen föreslagit att en reformering av soldatförsörjningen bör ta sin början . Med anledning av propositionen beslutade riks- om Försvarsmaktens operativa förmåga samt inriktningen för insatsorganisationen 2014 m.m. (bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292). Med anledning av beslut fattade regeringen beslut om den inriktning och de planeringsförutsättningar som ska gälla för Försvarsmaktens och Totalförsvarets pliktverks verksamhet till och med och, med förbehåll för beslut, , i fråga om reformerad rekrytering och militär grundutbildning m.m. Beslutet överensstämmer i huvudsak med utred- ningens förslag om hur övergången bör genomföras. Enligt regeringens mening bör utgångspunkten för övergången vara att i största möjliga utsträckning ta hänsyn till konsekvenserna för de enskil- da totalförsvarspliktiga och rekryter som berörs av reformen. sammanhang bör understrykas att regeringens beslut inte innehåller någ- ra föreskrifter som anger hur Försvarsmakten eller Totalförsvarets plikt- verk ska förfara vid myndighetsutövning mot enskild. Vid planeringen av verksamheten ska myndigheterna däremot beakta de förutsättningar som anges i beslutet och som är beroende av att beslutar om de av regeringen föreslagna lagändringarna. Förvaltningsbe- slut som rör enskilda kommer att kunna fattas efter att har behandlat regeringens förslag. Enligt regeringens beslut ska bland annat följande gäl- la som inriktning och planeringsförutsättningar för Försvarsmaktens och Totalförsvarets pliktverks verksamhet. Försvarsmakten ska erbjuda den som har påbörjat grundutbildning som värnpliktig men inte kommer att ha avslutat utbildningen möjlighet att slutföra utbildningen, som normalt är sammanlagt lång, på frivillig grund. Utgångspunkten ska vara att så många som möjligt av de berörda bör förmås att fullfölja grundutbildningen. Den som har skrivits in för värnplikt men som inte kommer att ha påbörjat sin grundutbildning ska erbjudas att frivilligt genomföra en utbildning som till innehåll och varaktighet i huvudsak motsvarar den planerade utbildningen. Den som har skrivits in för värnplikt men som inte kommer att ha påbörjat sin grundutbildning ska i stället erbjudas att fri- villigt genomföra en lång frivillig militär grundutbildning. Alla totalförsvarspliktiga som berörs av reformen ska informeras av om innebörden av refor- men och dess följder. De ska även få information om vilka alternativ till utbildning och tjänstgöring som Försvarsmakten erbjuder. Totalförsva- rets pliktverk ska samverka med Försvarsmakten i fråga om utformning- en av den information som lämnas. De totalförsvarspliktiga som skrivs in i en utbildningsreserv ska under- rättas om att de om det behövs med hänsyn till försvarsbered- skap kan komma att i stället skrivas in för värnplikt. Därutöver ska den personal som tidigare genomfört värnpliktsutbild- ning och som är krigsplacerad i insatsorganisationen informeras om att reformen inte innebär någon förändring vad avser deras skyldigheter att bl.a. fullgöra krigstjänstgöring eller beredskapstjänstgöring enligt lagen om totalförsvarsplikt. När det gäller antagning till frivillig utbildning ska Försvarsmakten så långt som möjligt använda sig av resultatet från tidigare genomförd mönstring och inskrivning. Detta innebär bl.a. att en totalförsvarspliktig som har genomfört mönstring eller antagningspröv- ning eller 2010, och som därefter skrivits in för värnplikt eller i utbildningsreserven, ska anses uppfylla de medicinska och psyko- logiska krav som gäller för att bli antagen till den frivilliga utbildningen, om inte särskilda skäl i det enskilda fallet talar däremot. Den komplette- rande utredning som i övrigt kan behövas bör minimeras. Regeringen redogör för sin bedömning av Försvarsmaktens utbild- ningsbehov 2010-2014 i avsnitt 4.7.4. Villkor och förmåner under utbildningen Regeringens bedömning: Försvarsmakten bör ges möjlighet att av- skilja den som visar sig olämplig för fortsatt utbildning eller den som är frånvarande från utbildning i sådan utsträckning att det kan antas att han eller hon inte kommer att kunna tillgodogöra sig denna. Rekryter bör när som helst kunna avbryta utbildningen. En månatlig kostnadsersättning bör betalas till rekryter som genom- går frivillig grundläggande militär utbildning. Ersättningen bör mot- svara den dagersättning, måltidsersättning och utbildningspremie som betalas ut till totalförsvarspliktiga. Rekryter bör även ha rätt till gratis kost och logi, hälso- och sjukvård samt till kläder och utrustning som hör till utbildningen. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna, däribland För- svarsmakten, , och tillstyrker i huvudsak förslaget. Även Värnplikts- rådet tillstyrker i huvudsak förslaget men motsätter sig att rätten till fria hemresor under tjänstefria avskaffas. anser att behovsprövade förmåner inte bör betalas ut under den grundläggande militära utbildningen. I stället bör de generella förmånerna vara så stora att behovsprövade förmåner inte är nödvändiga under den korta tid som utbildningen omfattar. Om familjebidragen ska finnas kvar anser myn- digheten att administrationen bör föras över från till Försvarsmakten. Skälen för regeringens bedömning Försäkring, skydd för anställning och disciplinansvar m.m. Regeringen redogör i avsnitt 4.11 för ett antal förslag som gäller rekry- ternas villkor i fråga om bl.a. försäkring, personskadeskydd, disciplinan- svar och skydd för civil anställning och som kräver ändring i lag. Försla- gen innebär bl.a. att rekryter som genomgår eller har genomgått militär utbildning inom Försvarsmakten ska ha samma villkor som den som utbildas eller har utbildats enligt lagen om totalförsvarsplikt i fråga om allmän försäkring, statligt personskadeskydd och statlig ersättning vid ideell skada. Vidare innebär förslagen bland annat att rekryterna ska omfattas av samma bestämmelser som totalförsvarspliktiga i fråga om disciplinansvar, skydd för anställning och diskrimineringsskydd. Syftet med en grundläggande militär utbildning är att möjliggöra rekryte- ring för efterföljande tjänstgöring. Syftet är inte att rekryterna under sin utbildning ska användas vid Försvarsmaktens operativa verksamhet. Under utbildningen bör annan tjänstgöring än direkt utbildning bara förekomma om den har omedelbar anknytning till utbildningsmålen. Exempelvis kan rekryter under utbildningen behöva vakta egen materiel. 2009/10:160 I övrigt bör den grundläggande militära utbildningen inte innefatta några andra moment än övningsmoment. Den enskildes möjlighet att avbryta tjänstgöringen Den frivilliga grundläggande militära utbildningen syftar till att den som genomgår utbildningen ska fortsätta inom i Försvarsmakten. I vissa fall kommer dock enskilda personer att ändra inställning till fortsatt engage- mang under utbildningens gång. I linje med att utbildningen genomförs på frivillig grund står det den enskilde fritt att avbryta utbildningen . Den som väljer att avbryta utbildningen bör därför avskiljas och avrustas vid första möjliga tillfälle. Målsättningen bör naturligtvis vara att så många som möjligt av dem som påbörjar den grundläggande ut- bildningen också ska rekryteras till Försvarsmakten. Försvarsmaktens möjligheter att avskilja någon från utbildningen Försvarsmaktens verksamhet ställer, som tidigare nämnts, särskilda krav på den enskilde på grund av dess särskilda karaktär. Eftersom Försvars- maktens verksamhet syftar till att upprätthålla förmågan till väpnad strid innefattar utbildning inom myndigheten ofrånkomligen till exempel va- penhantering. Detta innebär ett särskilt ansvar för att säkerställa att en- dast sådana personer som är lämpliga genomgår utbildningen. Mot denna bakgrund måste Försvarsmakten även ha en möjlighet att omgående avskilja den som visar sig olämplig för fortsatt utbildning. Om det under något skede i utbildningen står klart att den enskilde har varit frånvarande i så stor utsträckning att utbildningsmålen inte kommer att uppnås, finns det ingen anledning att utbildningsresurser tas i anspråk Enligt regeringens mening bör Försvarsmakten därför även ha en möjlighet att avskilja en sådan person från utbildningen. regeringen understryka att en person som anses lämpad för engagemang inom Försvarsmakten men som har varit frånvarande exempelvis till följd av graviditet, sjukdom eller skada, bör uppmuntras av Försvarsmak- ten att senare fullgöra utbildningen. Regeringen avser att reglera möjligheterna till avskiljande i den sär- skilda förordning som kommer att reglera utbildningen. avskiljande från utbildningen bör vidare vara möjligt att överklaga till Vid en övergång till ett militärt personalförsörjningssystem baserat på frivillighet är det av största vikt att de förmåner och villkor som erbjuds uppfattas som tillräckligt attraktiva i konkurrens med den övriga arbets- Ersättningarna måste vara på en sådan nivå att rekryterna har förmåga att klara av sina normala och förutsägbara utgifter. vill regeringen understryka att den ekonomiska ersättningen inte kan användas för att kompensera för andra faktorer som är av stor betydelse Utbildningens attraktionskraft handlar i första hand om att innehållet måste uppfattas som givande, utvecklande och meningsfullt samt att Försvarsmakten kan erbjuda tydliga möjligheter i fråga om vida- re utbildning eller tjänstgöring efter att den grundläggande utbildningen är avslutad. Enligt regeringens uppfattning bör det vara Försvarsmakten som beslu- tar om nivån i fråga om de förmåner som betalas ut till dem som genom- går den grundläggande eller kompletterande militära utbildningen. Ut- gångspunkten bör dock vara att förmånerna i stort sett motsvarar den ersättning som betalas ut till totalförsvarspliktiga, det vill säga dagersättning, ersättning för måltidskostnader samt utbildningspremie. De nu nämnda förmånerna bör dock slås samman till en enhetlig må- nadsersättning vid en övergång till en frivillig militär utbildning, vars nivå fastställs av Försvarsmakten. Därigenom bör en minskad utbetal- ningsadministration möjliggöras. Att Försvarsmakten beslutar om ersätt- ningens nivå möjliggör även att ersättningen på ett mer flexibelt sätt kan anpassas utifrån rekryteringsbehovet och andra förutsättningar. För- svarsmakten bör upprätthålla beredskap för att justera ersättningsnivån efterhand som myndigheten vinner erfarenheter av rekryteringen till den nya utbildningen och dess rekryteringskraft. I enlighet med regeringens förslag i avsnitt 4.11, Socialförsäkrings- skydd, diskrimineringsskydd och skattefrihet för rekryter m.m., bör er- sättningar och förmåner som lämnas till rekryter vara skattefria. Försvarsmakten bör ge ut föreskrifter om antalet fria hemresor under den grundläggande militära utbildningen. Mot bakgrund av att den nya utbildningen är väsentligt kortare än värnpliktsutbildningen och sker under frivillighet finns emellertid inte någon anledning att bibehålla dagens generella rätt till fria resor . I stället bör utbildningsmå- len vara styrande för hur omfattande ledigheter som kan erbjudas. Ut- bildningen på lokal nivå bör därför planeras på sådant sätt att ledigheter- na i förhållande till dagens värnpliktsutbildning blir färre men längre. Enligt regeringens bedömning innebär detta att resekostnaderna bör kun- na minskas väsentligt i förhållande till dagens nivåer. De resurser som frigörs kan vid behov i stället användas för att förstärka rekryteringskraf- ten genom att till exempel höja nivån på den månatliga ersättningen. Rekryter under utbildning bör även ha rätt till gratis kost och logi samt till kläder och utrustning som hör till utbildningen. Vidare bör rekryterna erbjudas hälso- och sjukvård samt tandvård. Tills vidare bör även beklädnadsersättning till kvinnor betalas ut på grund av avsaknad av för kvinnor anpassade kläder. Försvarsmakten bör emellertid intensifiera arbetet med att anpassa den personliga utrustningen efter olika individers behov. Utöver de generella ersättningar som nämnts ovan bör rekryter som genomför en grundläggande militär utbildning ha rätt att söka behovs- prövade familjebidrag motsvarande vad som gäller för totalförsvarsplik- tiga. Att helt ta bort möjligheten till behovsprövade familjebidrag vilket föreslår i sitt remissvar skulle däremot enligt reger- ingen riskera att leda till betydande svårigheter för Försvarsmakten att rekrytera kvinnor och män som är föräldrar, och därigenom har ett för- sörjningsansvar, vilket skulle innebära en väsentlig begränsning av rekry- teringsunderlaget. Att i stället motverka denna risk genom till exempel en väsentligt höjd generell ersättning skulle enligt regeringens mening riske- ra att leda till totalt sett kraftigt ökade kostnader för Försvarsmakten. 2009/10:160 sådan lösning skulle inte kunna försvaras ur ett effektivitetsperspektiv. Enligt regeringen talar lämplighetsskäl för att prövningen av ansök- ningar om behovsprövade bidrag bör göras av , som redan har erfarenhet av handläggning av ärenden om behovsprövade bidrag till totalförsvarspliktiga. En sådan lösning ger även bättre förut- sättningar för enhetliga bedömningar. En överföring av denna administ- ration till Försvarsmakten, i enlighet med förslag, skulle däremot riskera att leda till en mindre effektiv ansvarsfördelning, eftersom en ny administration, utan möjlighet till samordningsvinster med annan verksamhet, skulle behöva byggas upp vid myndigheten. verksamhet i detta avseende bör dock i likhet med dagens förhållanden bekostas av Försvarsmakten.