prop · GY0340 · 2010-12-06 00:00:00 — 4 § Utgifter får inte budgeteras och redovisas mot inkomsttitel. 5 § Om har beslutat att inkomster får tas i anspråk för ett bestämt ändamål på annat sätt än genom beslut om anslag (specialdestination), ska inkomsterna inte budgeteras och redovisas mot inkomsttitel. Har beslutat att inkomsterna helt eller till en bestämd del ska täcka utgifterna i en viss verksamhet ska inkomsterna och motsvarande utgifter inte heller budgeteras eller redovisas mot anslag. I stället ska de redovisas vid sidan av statens budget. Om inkomsterna till en obestämd del ska täcka utgifter i en verksamhet ska inkomsterna redovisas mot anslag (nettoredovisning). Första och andra styckena ska även gälla sådana inkomster som regeringen med stöd av bemyndigande har beslutat ska specialdestineras till en viss verksamhet. 6 § Regeringen får förfoga över avgiftsinkomster från frivilligt efterfrågade varor och tjänster som staten tillhandahåller och besluta om inkomsterna ska budgeteras och redovisas mot inkomsttitel eller specialdestineras till en viss verksamhet. Ramanslag och dess villkor 7 § Vid budgetering av utgifter för bestämda ändamål ska ramanslag användas. För ramanslag ska de villkor som anges i 8 och 9 §§ gälla, om inte för ett visst anslag har beslutat om begränsningar i dessa. 8 § Ett ramanslag får tillfälligt överskridas genom att en kredit motsvarande högst av det anvisade anslaget (anslagskredit) tas i anspråk. Följande år ska tillgängliga medel reduceras med ett belopp motsvarande den ianspråktagna anslagskrediten. Outnyttjade medel på ett ramanslag (anslagssparande) får användas följande år med ett belopp som motsvarar högst av det anvisade anslaget, dock längst efter det att anslaget senast var uppfört på budgeten. 9 § Om ett beslut av om ändrat anslag inte kan inväntas får regeringen besluta att ett ramanslag ska överskridas om 1.det är nödvändigt för att i en verksamhet täcka särskilda utgifter som inte var kända då anslaget anvisades eller för att ett av beslutat ändamål med anslaget ska kunna uppfyllas, 2.anslaget anvisats för annat än förvaltningsändamål och 3.överskridandet ryms under ett beslutat utgiftstak för staten. 10 § Regeringen får även besluta att ett ramanslag för räntor på statsskulden och liknande utgifter får överskridas om det är nödvändigt för att fullgöra statens betalningsåtaganden. 11 § När regeringen tilldelar en myndighet ett anslag, får den besluta om begränsningar i villkoren för utnyttjande av anslaget. 12 § Regeringen får besluta att medel på ett anvisat anslag inte ska användas, om detta är motiverat av särskilda omständigheter i en verksamhet eller av statsfinansiella eller andra samhällsekonomiska skäl. Redovisning mot inkomsttitlar och anslag 1 § Om inte beslutar annat, ska redovisning mot inkomsttitlar och anslag göras enligt 2 och 3 §§. 2 § Inkomster av skatter och avgifter ska redovisas det budgetår som intäkterna hänför sig till. Övriga inkomster ska redovisas det budgetår som inkomsterna hänför sig till. Om inkomster med stöd av 3 kap. 5 § andra stycket redovisas mot anslag, ska redovisningen dock göras på samma grund som gäller för de utgifter som redovisas mot anslaget. 3 § Förvaltningsutgifter ska redovisas det budgetår som kostnaderna hänför sig till. Utgifter för transfereringar ska redovisas det budgetår då betalning sker. Övriga utgifter ska redovisas det budgetår som utgifterna hänför sig till. 4 § Redovisning ska göras löpande. 5 kap. Statens upplåning och skuldförvaltning 1 § Efter särskilt bemyndigande som lämnas för ett budgetår i sänder får regeringen eller efter regeringens bestämmande ta upp lån till staten för att 1.finansiera löpande underskott i statsbudgeten och andra utgifter som grundar sig på beslut, 2.tillhandahålla sådana krediter och fullgöra sådana garantier som beslutat om, 3.amortera, lösa in och köpa upp statslån, 4. i samråd med tillgodose behovet av statslån med olika 5. tillgodose behov av valutareserv. ska betala full ersättning för statens kostnader för upplåning för att tillgodose behov av valutareserv. Regeringen kan dock, i samråd med , besluta annat om det finns särskilda skäl. 2 § Efter särskilt bemyndigande som lämnas av för budgetår i sänder får regeringen eller efter regeringens bestämmande ett affärsverk ta upp lån till staten för affärsverkets verksamhet. 3 § Lån som har tagits upp av staten enligt 1 § eller 2 § förvaltas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, av Om staten tar upp ett lån för att tillgodose behov av valutareserv, får de medel som tillför staten i utbyte mot de lånade medlen endast användas för återbetalning av samma lån. Regeringen kan dock, i samråd med , besluta annat om det finns särskilda skäl. 4 § För samtliga lån och garantier som regeringen, eller ett affärsverk ombesörjer är staten ansvarig. 5 § Statens skuld, med undantag för den skuld som förvaltas affärsverken enligt 3 §, ska förvaltas så att kostnaden för skulden långsiktigt minimeras som risken i förvaltningen beaktas. Förvaltningen ska ske inom ramen för de krav som penningpolitiken ställer. 6 § Regeringen ska besluta om riktlinjer för av statsskulden. Regeringen ska inhämta förslag till riktlinjer från samt låta yttra sig över kontorets förslag. 7 § Regeringen ska och därefter i en skrivelse till utvärdera förvaltningen av statsskulden. Skrivelsen ska överlämnas till . Ekonomiska åtaganden och utlåning Beställningsbemyndiganden 1 § För det ändamål och intill det belopp som beslutat för budgetåret får regeringen beställa varor eller tjänster samt besluta om bidrag, ersättning, lån eller liknande som medför utgifter under senare budgetår än det budgeten avser. Regeringen får dock utan särskilt bemyndigande göra ekonomiska åtaganden för staten om dessa uppgår till högst av ett anvisat anslag, dock högst . Regeringen ska när den begär ett bemyndigande enligt första stycket ange under vilka år det ekonomiska åtagandet beräknas medföra utgifter. 2 § Regeringen får göra sådana ekonomiska åtaganden för staten som är nödvändiga för att den löpande verksamheten ska fungera tillfredsställande. 3 § För det ändamål och intill det belopp som har beslutat för budgetåret, får regeringen besluta om utlåning som finansieras med lån i , ställa ut kreditgarantier och göra andra liknande åtaganden. Om det finns särskilda skäl får en kreditgaranti eller liknande åtagande enligt bestämmande göras utan att beloppet begränsas. 4 § För ett lån eller åtagande enligt 3 § ska en ränta eller avgift tas ut. Räntan eller avgiften ska motsvara statens förväntade kostnad för lånet eller åtagandet, om inte för ett visst lån eller åtagande har beslutat annat. Om det krävs till följd av bestämmelserna om statsstöd i artikel 107 i EUF-fördraget får dock räntan eller avgiften sättas högre än vad som anges i första stycket. Om lån- eller garantitagaren ska betala en ränta eller avgift som inte helt täcker kostnaderna enligt första stycket ska regeringen föreslå hur mellanskillnaden ska finansieras. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer beslutar om räntans eller avgiftens storlek. 5 § Till den del inkomsterna från räntor och avgifter enligt 4 § motsvarar förväntade förluster ska de föras till räntebärande konton i . Konstaterade förluster för statens åtaganden och utlåning ska täckas med medel från dessa konton. Finansiering av investeringar och utlåning 1 § Inom låneramar som har beslutat för budgetåret får regeringen besluta att anläggningstillgångar som används i statens verksamhet, med det undantag som anges i 2 §, ska finansieras med lån i . Regeringen får besluta om villkoren för sådana lån. 2 § Förvärv av aktier eller andelar i ett företag och annat tillskott av kapital ska finansieras med anslag. 3 § Utlåning där den förväntade förlusten är låg får finansieras med lån i . 4 § Inom en kreditram som har beslutat för budgetåret får regeringen besluta att rörelsekapital i statens verksamhet ska finansieras med krediter i . Regeringen får besluta om villkoren för dessa krediter och om likvida medel som myndigheterna disponerar. 5 § Andra tillgångar än de som anges i 1, 3 och 4 §§ ska finansieras med anslag eller med inkomster som anges i 8 kap. 912 §§. 6 § Bestämmelserna i 15 §§ gäller om inte för en viss myndighet, ett visst lån eller en viss anskaffning beslutar om någon annan finansiering. Förvärv och överlåtelse av egendom 1 § I 213 §§ anges grunder för förfogandet över statens egendom. Föreskrifterna gäller tillgångar som regeringen förvaltar och förfogar Detta gäller dock inte varor som avses i 3 kap. 6 §. Med försäljning avses i 2, 4, och 6 §§ även byte. 2 § När värdet av fast egendom inte överstiger , får regeringen besluta att sälja egendomen, om den inte alls eller endast i ringa utsträckning behövs i statens verksamhet och om det inte finns särskilda skäl för att egendomen fortfarande ska ägas av staten. Trots bestämmelserna i första stycket får regeringen besluta om försäljning till en kommun för ändamål som är av väsentlig betydelse för kommunens utveckling på lång sikt. 3 § Regeringen får inte utan bemyndigande förvärva aktier eller andelar i ett företag, tillskjuta kapital eller på annat sätt öka statens röst- eller ägarandel i ett företag. Regeringen får dock förvärva aktier eller andelar i företag som ett led i förvaltningen av egendom som tillfallit staten genom testamente eller gåva. 4 § Regeringen får besluta om försäljning av aktier eller andelar i ett företag där staten har mindre än hälften av rösterna för samtliga aktier eller andelar, om inte bestämt annat för företaget. Regeringen får inte utan bemyndigande genom försäljning eller på annat sätt minska statens ägarandel i företag där staten har hälften eller mer än hälften av rösterna för samtliga aktier eller andelar. 5 § För upplåtelse av tomträtt samt försäljning av tomträtt och sådan byggnad som är lös egendom gäller föreskrifterna om försäljning av fast egendom. 6 § Regeringen får besluta att överlåta annan lös egendom än sådan som anges i 4 och 5 §§, om egendomen inte längre behövs för statens verksamhet eller blivit obrukbar eller om den inte anskaffats med statens 7 § Förvärv genom köp eller byte och försäljning affärsmässigt, om inte särskilda skäl talar mot det. 8 § Har beslutat om försäljning av egendom, ska inkomsten redovisas mot en inkomsttitel, om inte bestämmer annat. I 912 §§ anges hur inkomsten får disponeras i de fall då regeringen har beslutat om försäljning. 9 § Om egendomen har använts i en verksamhet för vilken har godkänt en investeringsplan, får regeringen besluta att inkomsten ska disponeras för att finansiera investeringar som ingår i planen. Föreskrifter om disposition av inkomst från försäljning av egendom som inte använts i en sådan verksamhet finns i 1012 §§. 10 § Om egendomen har finansierats med medel regeringen, sedan medel motsvarande egendomens bokförda värde redovisats mot en inkomsttitel, besluta att det som återstår av inkomsten ska disponeras i den verksamhet där den sålda egendomen har använts. Om inkomsten uppgår till ett mindre belopp, får regeringen besluta att hela inkomsten ska disponeras i den verksamhet där den sålda egendomen har använts. Har fast egendom eller aktier sålts, ska dock hela inkomsten redovisas mot en inkomsttitel. 11 § Om egendomen har finansierats med lån, får regeringen sedan lånet lösts, besluta att det som återstår av inkomsten ska disponeras i den verksamhet där den sålda egendomen har använts. Har fast egendom eller aktier sålts, ska dock det som återstår av inkomsten redovisas mot en inkomsttitel. 12 § Om egendomen har finansierats på annat sätt än med medel från anslag eller med lån, får regeringen besluta att hela inkomsten ska disponeras i den verksamhet där den sålda egendomen har använts. 1 § Regeringen ska noggrant följa hur statens inkomster, utgifter och upplåning utvecklas i förhållande till beräknade eller beslutade belopp. Regeringen ska i budgetpropositionen och i den ekonomiska vårpropositionen förklara väsentliga skillnader mellan budgeterade belopp och beräknat utfall för det innevarande budgetåret. Uppföljning och prognoser avseende överskottsmålet 2 § Regeringen ska för redovisa hur målet för den offentliga sektorns finansiella sparande på medellång sikt (överskottsmålet) uppnås. 3 § Regeringen ska i budgetpropositionen och den ekonomiska vårpropositionen redovisa prognoser över statens inkomster och utgifter, statens lånebehov och utgifterna under utgiftstaket. Prognoserna ska omfatta det innevarande budgetåret och de tre därpå följande åren och baseras på väl specificerade förutsättningar. 10 kap. Redovisningsskyldighet och revision Allmänt om redovisningen 1 § Regeringen är redovisningsskyldig inför för de tillgångar som regeringen förvaltar och förfogar över. Redovisningsskyldigheten omfattar även den verksamhet som bedrivs av staten samt statens skulder och övriga ekonomiska åtaganden. God redovisningssed och rättvisande bild 2 § Bokföring och redovisning i staten ska ske på ett sätt som stämmer överens med god redovisningssed. Redovisningen ska ge en rättvisande bild av verksamheten, det ekonomiska resultatet och ställningen samt förvaltningen av statens tillgångar. 3 § Regeringen ska i budgetpropositionen lämna en redovisning av de resultat som uppnåtts i verksamheten i förhållande till de av beslutade målen. Redovisningen ska vara anpassad till den i riksdagsordningen föreskrivna fördelningen av statens utgifter på utgiftsområden. 4 § Regeringen ska för lämna en redovisning av skatteutgifter. 5 § Årsredovisningen för staten ska lämnas till året efter budgetåret. 6 § Årsredovisningen för staten ska innehålla 1. en uppföljning av beslut om den offentliga sektorns finansiella sparande på medellång sikt (överskottsmålet), utgiftstaket och andra övergripande budgetpolitiska mål, 2.utfallet på budgetens inkomsttitlar och anslag samt av statens lånebehov, 3.en redovisning av hur regeringen har utnyttjat bemyndiganden som den fått med stöd av 6 kap. 1 § första stycket och 6 kap. 3 §, 4.en resultaträkning, en balansräkning, en finansieringsanalys och noter, 5.en redovisning av utvecklingen av statsskulden, 6.upplysningar om förväntade förluster och väsentliga risker i statens utlåning och utställda garantier som beslutats enligt 6 kap. 3 §, 7.en samlad redovisning av vilka åtgärder regeringen vidtagit med anledning av iakttagelser, 8.en resultaträkning och en balansräkning avseende EU-medel samt en kassamässig redovisning av anslag och inkomsttitlar avseende in- och utbetalningar till och från EU, samt 9.ett uttalande av regeringen om räkenskaperna enligt 8 har upprättats enligt god redovisningssed och om de ger en rättvisande bild samt ett uttalande om det finns regler och system som syftar till att skapa en betryggande intern styrning och kontroll av EU-medel. Regeringen ska i anslutning till redovisningen enligt första stycket 2 förklara väsentliga skillnader mellan budgeterade belopp och utfallet. 7 § Balansräkningen, resultaträkningen och finansieringsanalysen ska omfatta statens samtliga intäkter och kostnader, tillgångar och skulder samt betalningar som påverkar statens nettoupplåning. Regeringen får dock besluta att en viss verksamhet eller en viss tillgång eller skuld inte ska omfattas av balansräkningen, resultat- räkningen och finansieringsanalysen. Regeringen ska i årsredovisningen för staten lämna upplysningar om skälen för detta. 8 § I årsredovisningen för staten ska 1.samma principer för värdering, klassificering och indelning av de olika posterna i årsredovisningen tillämpas från ett budgetår till ett annat, 2.värderingen av de olika posterna görs med rimlig försiktighet, 3.intäkter och kostnader som är hänförliga till budgetåret tas med oavsett tidpunkten för betalningen, 4.de olika beståndsdelar som balansräkningen består av värderas var och en för sig, 5.tillgångar och skulder eller intäkter och kostnader inte kvittas mot varandra, 6.den ingående balansen för ett budgetår stämma överens med den utgående balansen för det närmast föregående budgetåret. Om det är förenligt med vad som förskrivs i 2 §, får regeringen avvika från första stycket. Regeringen ska lämna upplysningar om skälen för avvikelsen och redovisa en bedömning av dess effekt på den ekonomiska ställningen och resultatet. 9 § Resultaträkningen ska innehålla följande rubriker: Intäkter, Prop. 2010/11:40 Kostnader, Resultat från andelar i hel- och delägda företag, Finansiella Bilaga 2 intäkter och kostnader samt Årets över- eller underskott. Balansräkningen ska innehålla följande rubriker. Anläggningstillgångar (Immateriella, Materiella och Finansiella anläggningstillgångar), Utlåning, Varulager m.m., Fordringar, Periodavgränsningsposter, Kortfristiga placeringar samt Kassa och bank. På skuldsidan: Nettoförmögenhet, Fonder, Avsättningar, Statsskulden, Skulder m.m. och Periodavgränsningsposter. Finansieringsanalysen ska innehålla följande rubriker: Statens verksamhet, Investeringar, Utlåning, Finansiella aktiviteter och Statens nettoupplåning. Under rubrikerna ska redovisningen delas in i poster. 10 § För varje post i balansräkningen och resultaträkningen samt finansieringsanalysen ska beloppet av motsvarande post för det närmast föregående budgetåret anges. Om regeringen har ändrat principerna för värdering, klassificering eller indelning i poster eller avgränsningen av staten enligt 7 §, ska posterna för närmast föregående budgetår räknas om eller ändras på det sätt som behövs för att de ska kunna jämföras med budgetårets poster på ett meningsfullt sätt. Om det finns särskilda skäl och det är förenligt med god redo- visningssed, får avvikelse från vad som föreskrivs i andra stycket göras. I så fall ska regeringen lämna upplysningar om skälen för detta. 11 § Om revision av statlig verksamhet finns föreskrifter i 13 kap. regeringsformen och lagen (2002:1022) om revision av statlig verk- samhet m.m. Redovisning av åtgärder med anledning av effektivitetsrevision 12 § Regeringen ska lämna en skrivelse till för varje granskningsrapport över effektivitetsrevisionen som kammarkansli lämnar till regeringen. I skrivelsen ska regeringen redovisa för vilka åtgärder regeringen har vidtagit eller avser att vidta med anledning av iakttagelser. Om regeringen har vidtagit eller avser att vidta likartade åtgärder på grund av iakttagelserna i flera granskningsrapporter kan dock regeringen lämna en skrivelse som omfattar flera granskningsrapporter till . Regeringens skrivelse ska lämnas till från det att regeringen har mottagit rapporten. 1 § Regeringen meddelar föreskrifter om genomförandet av statens Denna lag träder i kraft då lagen (1988:1387) om statens upplåning och skuldförvaltning och lagen (1996:1059) om statsbudgeten ska upphöra att gälla. Remissyttranden över betänkandet har avgetts av följande instanser. , , , , , , , , , , Kammarkollegiet, Statskontoret, , i län, , , och Rådet för Europeiska socialfonden i . Yttrande har också inkommit från , Arbets- givarverket, , och Inspektionen för socialförsäkringen. har inbjudits att yttra sig men avstått. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , Attefall, Hatt Regeringen beslutar proposition 2010/11:40 En reformerad budgetlag