prop · GX03162 · 2010-03-23 00:00:00 — Om innehavaren av en rättighet som minskar en fastighets värde är berättigad till ersättning, ska det värde som tillgodoräknas fastighe- tens ägare minskas med ett belopp som motsvarar den värdeminsk- ning för fastigheten som rättighe- ten har inneburit. Om det värde som ska tillgodoräknas fastighe- tens ägare inte kan minskas utan att skada uppkommer för inneha- vare av fordran med bättre rätt, minskas i stället ersättningen till rättighetshavaren med motsvaran- de belopp.Om mark enligt 19 eller 20 § överförs till en annan fastighet eller till en samfällighet, ska er- sättningen bestämmas med tillämp- ning av 4 kap. expropriationslagen (1972:719). Hänsyn ska dock inte tas till den inverkan som detalj- planen kan ha haft på markens värde. för fastigheter utan sådan mark skall tillämpas , skall de enligt andra stycket bestämda an- delstalen i motsvarande mån jäm- kas. för fastigheter utan sådan mark ska Prop. 2009/10:162 tillämpas , ska de enligt andra stycket bestämda andels- talen i motsvarande mån jämkas. 21 §1 Om mark enligt 19 eller 20 § överförs till annan fastighet eller till en samfällighet, skall ersätt- ningen bestämmas med tillämp- ning av 4 kap. expropriationslagen (1972:719). Hänsyn skall dock inte tas till den inverkan som de- taljplanen kan ha haft på markens värde. Vid bestämmande av ersättning enligt första stycket skall vad som sägs i 4 kap. 3 § expropriations- lagen tillämpas i fråga om värde- ökning som ägt rum före den då ex- ploateringsbeslutet vann laga kraft. Om innehavaren av en rättighet som minskar en fastighets värde är berättigad till ersättning, skall det värde som tillgodoräknas fastighe- tens ägare minskas med ett belopp som motsvarar den värdeminsk- ning för fastigheten som rättighe- ten har inneburit. Om det värde som skall tillgodoräknas fastighe- tens ägare ej kan minskas utan att skada uppkommer för innehavare av fordran med bättre rätt, minskas i stället ersättningen till rättighets- havaren med motsvarande belopp. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för ersättningen, om ansökan om exploateringsförrättning har gjorts före ikraftträdandet. I ett sådant fall ska hänvisningarna till expropriationslagen (1972:719) avse den lagens lydelse vid utgången av . 1 Ändringen innebär bl.a. att andra stycket upphävs. 2.13Förslag till lag om ändring i lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. Härigenom föreskrivs att 3 kap. 13 § lagen (1988:950) om kultur- minnen m.m.1 ska ha följande lydelse. I fråga om ersättning eller inlösen enligt 10 eller 12 § andra stycket skall expropriationslagen (1972:719) tillämpas i den mån avvikande bestämmelser inte meddelas i denna lag. Ersättning för minskning av fastighetens marknadsvärde i fall som avses i 10 § skall bestämmas som skillnaden mellan fastighetens marknadsvärde före och efter be- slutet. Därvid skall bortses från förväntningar om ändring av mark- användningen. Ersättning för skada enligt 10 § första stycket 1 skall minskas med ett belopp som motsvarar det som enligt samma punkt skall tålas utan ersättning. Om staten begär det och det inte är uppenbart oskäligt, skall dom- stolen förordna att ersättning enligt 10 § första stycket skall betalas ut först när vissa åtgärder med bygg- naden har utförts. Ogillas talan om ersättning eller inlösen som har väckts av fastig- hetsägaren eller annan sakägare, kan domstolen förordna att han skall bära sina egna kostnader, om han har inlett rättegången utan till- räckliga skäl. Har rättegången uppen- bart inletts utan skälig grund, får I fråga om ersättning eller inlösen enligt 10 eller 12 § andra stycket ska expropriationslagen (1972:719) till- lämpas i den mån avvikande bestäm- melser inte meddelas i denna lag. Ersättning för minskning av fastighetens marknadsvärde i fall som avses i 10 § ska bestämmas som skillnaden mellan fastighetens marknadsvärde före och efter be- slutet. Därvid ska bortses från för- väntningar om ändring av mark- användningen. Vid bestämmande av ersättningen ska 4 kap. 1 § andra stycket expropriationslagen tillämpas. Ersättning för skada enligt 10 § första stycket 1 ska minskas med ett belopp som motsvarar det som enligt samma punkt ska tålas utan ersättning. Om staten begär det och det inte är uppenbart oskäligt, ska dom- stolen förordna att ersättning enligt 10 § första stycket ska betalas ut först när vissa åtgärder med bygg- naden har utförts. Ogillas en talan om ersättning eller inlösen som har väckts av fastighetsägaren eller annan sak- ägare, kan domstolen förordna att fastighetsägaren eller sakägaren ska bära sina egna kostnader, om han eller hon har inlett rättegången utan tillräckliga skäl. 1 Lagen omtryckt 2002:620. domstolen dessutom ålägga honom att ersätta staten dess rättegångs- kostnader. gången uppenbart inletts utan skä- Prop. 2009/10:162 lig grund, får domstolen dessutom förordna att fastighetsägaren eller sakägaren ska ersätta staten dess rättegångskostnader. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för ersättning med anledning av skyddsbestämmelser eller, i fall som avses i 3 kap. 10 § fjärde stycket, förbud som har meddelat före ikraftträdandet. 3.I de fall som avses i 2 ska hänvisningen till expropriationslagen (1972:719) avse den lagen i dess lydelse vid utgången av . 2.14Förslag till lag om ändring i minerallagen (1991:45) Härigenom föreskrivs att 7 kap. 4 § minerallagen (1991:45) ska ha följ- ande lydelse. Beträffande ersättning och löse- skilling enligt 13 §§ gäller 4 kap. och 5 kap. 23 §, 24 § och 27 § första stycket första meningen ex- propriationslagen (1972:719) i till- lämpliga delar. Vad som sägs i 4 kap. 3 § samma lag skall härvid tillämpas i fråga om värdeökning som ägt rum före det ansökan om markanvisning gjordes. I fråga om ersättning vid inlösen enligt 2 § andra eller tredje stycket skall dock tiden räknas från och med dagen för begäran om inlösen, om inte ersättningsfrågan prövas vid markanvisningsförrättning. I fråga om ersättning och löse- skilling enligt 13 §§ gäller 4 kap. och 5 kap. 23 §, 24 § och 27 § första stycket första meningen ex- propriationslagen (1972:719) i till- lämpliga delar. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för ersättning med anledning av a) ett undersökningstillstånd som har beviljats före ikraftträdandet, och b) en bearbetningskoncession som har beviljats före ikraftträdandet, om ansökan om ersättning eller markanvisningsförrättning har gjorts före . I de fall som avses i 2 ska hänvisningarna till expropriationslagen (1972:719) avse den lagens lydelse vid utgången av . 1 Senaste lydelse 2005:161. 2.15Förslag till lag om ändring i bostadsrättslagen (1991:614) Härigenom föreskrivs att 9 kap. 18 § bostadsrättslagen (1991:614) ska ha följande lydelse. Talan om ersättning vid inlösen eller för intrång eller för annan skada som en bostadsrättshavare orsakas med anledning av ett be- slut om godkännande enligt 16 § första stycket 2 skall väckas vid fastighetsdomstolen. I fråga om in- lösen och ersättning gäller expro- priationslagen (1972:719) i tillämp- liga delar, dock med undantag för 4 kap. 3 §. Talan om ersättning vid inlösen eller för intrång eller för annan skada som en bostadsrättshavare orsakas med anledning av ett be- slut om godkännande enligt 16 § första stycket 2 ska väckas vid fastighetsdomstolen. I fråga om in- lösen och ersättning gäller expro- priationslagen (1972:719) i tillämp- liga delar. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för ersättning med anledning av ett beslut om godkännande som har meddelats före ikraftträdandet. I ett sådant fall ska hänvisningen till expropriationslagen (1972:719) avse den lagens lydelse vid utgången av . 1 Anmärkning: Ändring i 9 kap. 18 § har också föreslagits i lagrådsremissen Mark- och miljödomstolar (). 2.16Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1649) om byggande av järnväg Härigenom föreskrivs att 4 kap. 5 § lagen (1995:1649) om byggande av järnväg ska ha följande lydelse. I den mån avvikande bestämmel- ser inte meddelas i denna lag skall i mål om inlösen och ersättning bestämmelserna i expropriations- lagen (1972:719) tillämpas. Vad som sägs i 4 kap. 3 § expropria- tionslagen skall tillämpas i fråga om värdeökning som ägt rum un- der tiden före den då talan om inlösen väcktes. Ogillas talan i mål som väckts av en fastighetsägare eller den som innehar särskild rätt till en fastig- het, tillämpas bestämmelserna i 15 kap. 6 § (1987:10) i fråga om rättegångs- kostnaderna. I mål om inlösen och ersättning ska expropriationslagen (1972:719) tillämpas, i den mån avvikande be- stämmelser inte meddelas i denna lag. Om en talan i ett mål som väckts av en fastighetsägare eller den som innehar särskild rätt till en fastighet ogillas, tillämpas bestämmelserna i 15 kap. 6 § (1987:10) i fråga om rättegångskostnaderna. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för ersättning enligt a)4 kap. 1 och 2 §§, om talan om inlösen har väckts före ikraftträdan- det, och b)4 kap. 3 och 4 §§, om beslutet enligt 3 kap. 1, 2, 3 eller 4 § har meddelats före ikraftträdandet. I de fall som avses i 2 ska hänvisningarna till expropriationslagen (1972:719) avse den lagens lydelse vid utgången av . 1 Anmärkning: Ändring i 4 kap. 5 § har också föreslagits i propositionen En enklare plan- och bygglag (prop. 2009/10:170). 2.17Förslag till lag om ändring i lagen (1997:1320) om kärnkraftens avveckling Härigenom föreskrivs att 6 § lagen (1997:1320) om kärnkraftens av- veckling1 ska ha följande lydelse. När ersättningen skall bestäm- mas, tillämpas 4 kap. expropria- tionslagen (1972:719), i den mån avvikande bestämmelser inte med- delas i denna lag. Ersättning för värdeminskning av fastighet som har använts vid reaktordrift lämnas därvid som intrångsersättning. Upp- kommer i övrigt skada genom att rätten till reaktordrift upphör, skall även sådan skada ersättas. När ersättningen ska bestämmas, tillämpas 4 kap. expropriationsla- gen (1972:719), i den mån avvik- ande bestämmelser inte meddelas i denna lag. Ersättning för värde- minskning av fastighet som har använts vid reaktordrift lämnas därvid som intrångsersättning. Upp- kommer i övrigt skada genom att rätten till reaktordrift upphör, ska även sådan skada ersättas. I fråga om ett beslut om att rätten att driva en kärnkraftsreak- tor ska upphöra som regeringen har meddelat före , ska hänvisningen till ex- propriationslagen i första stycket avse den lagens lydelse vid ut- gången av . Denna lag träder i kraft . 1 Anmärkning: I propositionen Kärnkraften förutsättningar för generationsskifte har föreslagits att lagen ska upphöra att gälla vid utgången av (prop. 2009/10:172). Om anläggningens ägare också är ägare till en fastighet på vilken anläggningen, helt eller delvis, är belägen ska även fastigheten eller, om det är lämpligt, del av fastighe- ten lösas. Om ledningsrätt är upp- låten för anläggningen på en annan fastighet ska även ledningsrätten lösas.Mål om inlösen ska tas upp av den fastighetsdomstol inom vars område anläggningen eller större delen av den ligger. I fråga om in- lösen gäller i övrigt expropria- tionslagen (1972:719) i tillämpliga delar, dock med undantag för 4 kap. 1 § andra stycket. Förslag till lag om ändring i lagen (2004:875) om särskild förvaltning av vissa elektriska anläggningar Härigenom föreskrivs att 1 kap. 5 § lagen (2004:875) om särskild för- valtning av vissa elektriska anläggningar ska ha följande lydelse. Om en tillfredsställande förvaltning av en elektrisk anläggning sanno- likt inte kan åstadkommas genom tvångsförvaltning eller en tillfreds- ställande förvaltning sannolikt inte kommer att bestå efter utgången av tiden för en tvångsförvaltning får staten, efter ansökan av nätmyndig- heten, lösa anläggningen från ägaren. Om anläggningens ägare också är ägare till en fastighet på vilken anläggningen, helt eller delvis, är belägen skall även fastigheten el- ler, om det är lämpligt, del av fas- tigheten lösas. Om ledningsrätt är upplåten för anläggningen på en annan fastighet skall även lednings- rätten lösas. Mål om inlösen skall tas upp av den fastighetsdomstol inom vars område anläggningen eller större delen av den ligger. I fråga om in- lösen gäller i övrigt expropria- tionslagen (1972:719) i tillämpliga delar. Bestämmelserna i 4 kap. 3 § expropriationslagen skall tillämp- as i fråga om värdeökning som ägt rum före det talan väcktes vid domstol. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för ersättningen, om talan om inlösen har väckts före ikraftträdandet. I ett sådant fall ska hänvis- ningarna till expropriationslagen (1972:719) avse den lagens lydelse vid utgången av . 1 Anmärkning: Ändring i 1 kap. 5 § har också föreslagits i lagrådsremissen Mark- och miljödomstolar (). Förslag till lag om ändring i lagen (2006:449) om skydd för störningskänslig forskning Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (2006:449) om skydd för störnings- känslig forskning ska ha följande lydelse. Om forskning som avses i 1 § utsätts för varaktiga eller upprepade störningar från annan verksamhet i närheten, får efter an- sökan enligt 6 § meddela förbud eller förelägganden mot den störande verksamheten för att skydda forskningen. Det som sägs i första stycket gäller inte sådan verksamhet som regleras i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation eller lagen (1992:1512) om elektromagnetisk kompatibilitet eller i föreskrifter utfärdade med stöd av dessa lagar. Det som sägs i första stycket gäller inte heller stör- ningar från en verksamhet som bedrivs med tillstånd enligt eller motsvarande bestämmelser i äldre lag. Om ett beslut enligt första styck- Om ett beslut enligt första styck- et medför att pågående markan- et medför att pågående markan- vändning inom det berörda områ- vändning inom det berörda områ- det avsevärt försvåras, har områ- det avsevärt försvåras, har områ- dets ägare och den som har nytt- dets ägare och den som har nytt- janderätt, servitut, rätt till elektrisk janderätt, servitut, rätt till elektrisk kraft eller liknande rätt till detta kraft eller liknande rätt till detta område, rätt till ersättning för ska- område, rätt till ersättning för ska- da till följd av beslutet. da till följd av beslutet. en skall motsvara skadan med av- en ska motsvara skadan med av- drag för vad den berättigade är drag för vad den berättigade är skyldig att tåla utan ersättning. skyldig att tåla utan ersättning. Ersättningen skall betalas av den Ersättningen ska betalas av den som ansökt om skyddet. som ansökt om skyddet. om ersättningen tillämpas i övrigt om ersättningen tillämpas i övrigt expropriationslagen (1972:719). expropriationslagen (1972:719). av 4 kap. 3 § nämnda lag räknas dock värdeökning före det att talan väcktes vid domstol. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för ersättning med anledning av ett beslut enligt 4 § första stycket som har meddelats före ikraftträdandet. I ett sådant fall ska hänvisningarna till expropriationslagen (1972:719) avse den lagens lydelse vid utgången av . Ärendet och dess beredning Mot bakgrund av ett tillkännagivande från om behovet av en utvärdering av ersättningsreglerna i expropriationslagen (1972:719), se bet. 2003/04:BoU5, rskr. 2003/04:151, tillkallade regeringen en särskild utredare (dir. 2005:147). Utredningen antog namnet Ut- redningen om expropriationsersättning. och samt beslutade regeringen tilläggsdirektiv till utredningen (dir. 2007:16, 2007:89 och 2008:8). Utredningen har överlämnat delbetänkandet Hur tillämpas expropria- tionslagens ersättningsbestämmelser? (SOU 2007:29) och slutbetänkandet Nya ersättningsbestämmelser i expropriationslagen, m.m. (SOU 2008:99). En sammanfattning av slutbetänkandet finns i bilaga 1. Slutbetänkandets lagförslag finns i bilaga 2. Slutbetänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissin- stanserna finns i bilaga 3. En remissammanställning finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (Ju2008/9147/L1). För att komplettera beredningsunderlaget har en promemoria om bestämmandet av underlaget för ett procentuellt påslag remitterats till en mindre krets instanser. En förteckning över remissin- stanserna finns i bilaga 4. Promemorian och de skriftliga synpunkter som har lämnats med anledning av promemorian finns tillgängliga i ärendet (Ju2009/9473/L1). har i syfte att bredda beredningsunderlaget när det gäller förslaget om ändring i minerallagen (1991:45) haft kontakt med geologiska undersökning/Bergsstaten och , mineral- och metallproducenter (). De skriftliga synpunk- ter som har lämnats finns tillgängliga i ärendet (Ju2008/9147/L1). Utredningens förslag om vinstfördelning och kostnadsersättning vid lantmäteriförrättning bereds vidare inom . Förslaget att upphäva 31 kap. 6 § har behandlats i regeringens proposition Hållbart skydd av naturområden (prop. 2008/09:214). har an- tagit regeringens förslag (bet. 2009/10:MJU9, rskr. 2009/10:28). Övriga förslag behandlas i denna proposition. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttran- de över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bi- laga 6. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 8 och i författningskommen- taren. Regeringen har följt Lagrådets förslag. I förhållande till lagråds- remissen har också gjorts vissa språkliga och redaktionella ändringar. års lag innehöll bestämmelser om rätten att tvångsvis ta mark i anspråk för allmänna ändamål. Den första självständiga expropria- tionsförfattningen utgjordes av förordning om jords eller lägen- hets avstående för allmänt behov. I förordningen fanns bl.a. en föreskrift om att ersättning för expropriation skulle betalas med egendomens värde med ett tillägg om . Denna regel avskaffades genom en ny förordning , som gällde till dess att lagen (1917:189) om exprop- riation (lag) trädde 1918. Av den grundläggande bestämmelsen om expropriationsersättning lag framgick att ersättning i form av löseskilling skulle betalas för den ianspråktagna fastighetens eller fastighetsdelens fulla värde. Om en del av en fastighet exproprierades, medan restfastigheten drabbades av skada eller intrång genom åtgärden eller den exproprierade delens använ- dande, skulle full ersättning för skadan och intrånget betalas. Även annan skada för egendomens ägare till följd av expropriationen skulle ersättas fullt ut. En utgångspunkt för lagstiftningen var att ersättningen skulle vara just så stor att fastighetsägarens förmögenhetsställning förblev oförändrad trots expropriationen (NJA II 1918 s. 146 f.). Ersättningen skulle bestämmas utan hänsyn till sådana förändringar i fastighetens värde som uppstod enbart till följd av beviljandet av expropriationen eller genomförandet av ändamålet för expropriationen (expropriations- företaget). Vid ersättningens bestämmande skulle det alltså bortses från såväl höjande som sänkande inverkan på värdet som följde på expropria- tionen eller expropriationsföretaget. Genom lagändringar slopades bestämningarna fulla värde, full ersättning, etc. Syftet var att eliminera att övervärden ersattes, vil- ket dessa uttryck ansågs ha lett till (se NJA II 1950 s. 228 f.). Bestäm- ningarna ansågs inte nödvändiga för att ersättningarna skulle motsvara det verkliga värdet och innebära att fastighetsägaren kompenserades helt för förlusten av fastigheten och för annan skada. Vidare lades det i ersättningsbestämmelserna till att löseskilling skulle bestämmas med hänsyn till ortens pris och fastighetens avkastning. lag kvarstod sedan i stort oförändrad fram till dess att betyd- ande ändringar av lagstiftningen gjordes (prop. 1971:122, reform). Bland syftena med förändringarna märks ambitionen att undvika alltför höga ersättningsnivåer, bl.a. för att hindra markvärdestegring. Detta kom till uttryck bl.a. genom att den s.k. presumtionsregeln infördes. Vidare infördes ersättningsposten intrångs- ersättning i fråga om marknadsvärdeminskningen vid expropriation av en del av en fastighet. Ersättningsreglerna fördes därefter med vissa ändringar in i den nuvarande expropriationslagen (1972:719), som trädde i kraft (prop. har ersättnings- reglerna inte genomgått några större förändringar. Enligt expropriationslagen får en fastighet tas i anspråk genom exprop- riation med äganderätt, nyttjanderätt eller servitutsrätt. riationen får även en särskild rätt till fastigheten upphävas eller be- Expropriation får ske endast för vissa särskilt i lagen angivna ändamål, t.ex. för att tillgodose behovet av mark för tätbebyggelse eller för att tillgodose allmänna kommunikationsbehov (se 2 kap.). Den vars egendom tas i anspråk genom expropriation har rätt till ersätt- Bestämmelser om expropriationsersättning finns i 4 kap. Ersätt- ningsreglerna gäller såväl om expropriationen avser äganderätten till en fastighet som om den avser någon särskild rätt till fastighet eller leder till att en sådan särskild rätt rubbas (1 kap. 5 §). Expropriationsersättningen bestäms i normalfallet utifrån de förhållan- den som råder då ett expropriationsmål slutligt avgörs. Den grundläggande ersättningsbestämmelsen i expropriationslagen utgår från att en fastighetsägare som utsätts för expropriation ska ha samma förmögenhetsställning efter expropriationen som om någon expropriation inte hade skett (4 kap. 1 § första stycket). Ersättning lämnas i form av löseskilling, intrångsersättning och ersättning för övrig skada (annan Om en fastighet tas i anspråk i sin helhet, ska löseskilling betalas med ett belopp som motsvarar fastighetens marknadsvärde. expropriation av en del av en fastighet ska intrångsersättning betalas. Denna ska motsvara den minskning av fastighetens marknadsvärde som uppkommer genom expropriationen. Minskningen kan bero på dels av- ståendet av den mark som tas i anspråk, dels det intrång som uppkommer Fastighetsägaren är vid sidan av löseskilling eller intrångsersättning berättigad även till annan ersättning. Denna avser övrig skada av ekono- misk art, t.ex. kostnader för flyttning eller avveckling av en rörelse. gon ersättning för ideella värden, som affektionsvärden och liknande, Lagen innehåller flera undantag från huvudregeln om att ersättning ska betalas utifrån fastighetens marknadsvärde. De två främsta undantagen utgörs av den s.k. influensregeln och den s.k. presumtionsregeln. Om det företag (dvs. ändamål) för vars genomförande en fastighet expro- prieras (expropriationsföretaget) har medfört inverkan av någon bety- delse på fastighetens marknadsvärde, ska löseskillingen bestämmas på grundval av det marknadsvärde som fastigheten skulle ha haft om någon sådan inverkan inte hade förekommit (influensregeln, 4 kap. 2 § första Influensregeln utgör ett undantag från huvudregeln om att ersättningen ska motsvara fastighetens marknadsvärde. en av regeln beaktas såväl expropriationsföretagets positiva inverkan på marknadsvärdet (företagsnytta) som dess negativa inverkan på marknads- värdet (företagsskada). Fastighetens marknadsvärde ersätts utan hänsyn tagen till företagets inverkan. Detta gäller dock endast i den mån det är skäligt med hänsyn till förhållandena på orten eller den allmänna före- komsten av likartad inverkan under jämförliga förhållanden (de s.k. orts- och allmänvanlighetsrekvisiten). Inverkan som inte är av någon bety- delse, alltså är bagatellartad, faller helt utanför influensregeln. Influensregeln kan förenklat åskådliggöras genom ett exempel. Om en expropriativ åtgärd genomförs i syfte att bygga en väg, ska fastig- hetsägaren ersättas för den ianspråktagna markens marknadsvärde, t.ex. . Om vägen medför att kommunikationerna till och från fastig- heten förbättras, kan fastighetsvärdet på grund av detta öka med t.ex. (företagsnytta). Alternativt kan vägen medföra företagsskada i form av buller, avgaser m.m., som medför att fastighetsvärdet sänks, t.ex. med . Utgångspunkten enligt influensregeln är att man ska bortse från såväl företagsnytta som företagsskada när ersättningen till fastighetsägaren bestäms.