prop · GY0320 · 2010-10-18 00:00:00 — ska även pröva ansökningar om legitima- tion från lärare eller förskollärare som har ett utländskt behörighetsbevis, t.ex. utländsk lärar- eller förskollärareexamen eller legitimation. har i uppgift att till den som har en utländsk lärarexamen utfärda ett behörighetsbevis som ger behörighet att undervisa i den svenska skolan. Vem kan få legitimation som lärare eller förskollärare? För att kunna få en legitimation ska det ställas vissa krav på lärare eller förskollärare. Förutsättningar för lärar- eller förskollärarlegitimation Figuren visar att en lärare eller förskollärare för att kunna få legitimation ska ha en utbildning som lett till en examen för ett läraryrke eller en förskollärarexamen. Det bör framhållas att lärare kan ha fått kunskaper på olika sätt innan de söker en kompletterande pedagogisk utbildning. Det ska därför självfallet vara möjligt att få tidigare kunskaper validerade i samband med antagningen till sådana kurser. Efter en slutförd utbildning ska det krävas en väl genomförd introduktionsperiod om minst ett läsår eller motsvarande på heltid (se avsnitt 4.3). I förskolan och delar av vuxenutbildningen används inte begreppet läsår, men omfattningen avses motsvara en höst- och en vårtermin. Om en lärare eller förskollärare inte har haft en heltidstjänst bör detta kunna kompenseras av att han eller hon i stället tjänstgjort . Detta kan närmare regleras i föreskrifter om introduktionsperioden, som ska få meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer (se avsnitt 4.3). Strävan bör emellertid vara att genomföra introduk- tionsperioden på heltid. Periodens omfattning har valts för att poängtera vikten av att lärare och förskollärare så långt som möjligt ska genomföra alla sedvanliga uppgifter som förekommer under ett läsår. Det kan förutom själva undervisningen t.ex. vara upprättande av individuella utvecklingsplaner, utvecklingssamtal och andra föräldrakontakter samt betygssättning. Introduktionsperioden behöver alltså inte uppgå till ett helt kalenderår. En lärare eller förskollärare som får avslag på sin ansökan om legiti- mation ska kunna överklaga detta beslut. Detsamma bör gälla komplette- ringar av legitimation med ytterligare behörighet (se nedan). En rätt att överklaga bör enligt regeringens uppfattning finnas då ett beslut att neka legitimation, eller komplettering, påverkar den enskilde läraren eller förskolläraren på ett ingripande sätt, eftersom legitimationen i praktiken kommer att utgöra en förutsättning för den enskilde att få en fast anställning som lärare eller förskollärare. Krav på personer med utländsk lärar- eller förskollärarutbildning När det gäller personer med utländsk lärar- eller förskollärarutbildning finns det ett antal frågor som bör uppmärksammas särskilt, vilket Hög- skoleverket framhållit i sitt remissyttrande. För medborgare i en annan medlemsstat i EU, liksom för medborgare inom EES, som vill utöva ett yrke som är reglerat i en annan medlemsstat gäller och rådets direktiv /36/EG av den 7 om erkännande av yrkeskvalifikationer (yrkeskvalifika- Enligt direktivet är den mottagande medlemsstaten i vilket yrket är reglerat skyldig att ta hänsyn till de kvalifikationer som medborgaren har förvärvat i en annan medlemsstat och bedöma om dessa kvalifikationer motsvarar de krav som ställs för behörighet. grundprincip gäller att den som är behörig inom ett annat EU/EES-land även kan få behörighet i . Enligt direktivet får dock den mottagande medlemsstaten i vissa fall kräva s.k. kompensationsåtgärder av den som ansöker om svensk Detta gäller om utbildningen är kortare eller om utbildningens innehåll väsentligen avviker från det som krävs i . Kompensationsåtgärd får även krävas om yrket i den mottagande staten omfattar reglerade yrkesaktiviteter som inte ingår i motsvarande yrke i medborgarens ursprungsmedlemsstat och skillnaden motsvaras av en särskild utbildning som krävs i den mottagande medlemsstaten. Innehållet i denna utbildning ska dessutom avvika väsentligt från det innehåll som omfattas av medborgarens kompetensbevis eller bevis på Kompensationsåtgärden kan utgöras av en s.k. anpassningsperiod eller ett godkänt lämplighetsprov. Av förordningen (1999:1421) om behörighetsbevis för lärare med ut- ländsk utbildning framgår vilka krav som ställs för behörighetsbevis. behörighetsbevis krävs dels en utländsk lärarutbildning som ensam eller tillsammans med yrkeslivserfarenhet motsvarar en svensk utbildning, dels tillräckliga kunskaper i det svenska språket. I vissa fall bedöms skillnaderna mellan den utländska lärarutbildningen och den svenska vara så stora att den utländska läraren måste genomföra mer omfattande kompletteringar än de kompensationsåtgärder som beskrivits ovan. gäller inte sällan lärarutbildningar som genomförts utanför EU/EES. Läraren får då komplettera sina tidigare studier med studier vid ett initierade regeringen (prop. 2006/2007:1, bet. 2006/07:FiU1, 2006/07:9) en särskild utbildningsinsats, Utländska lärares vidare- utbildning (), för att personer med avslutad utländsk eftergymnasial lärarexamen ska bli behöriga att utöva yrket i . beroende på förkunskaper, leda fram till antingen en svensk lärarexamen eller ett behörighetsbevis då även introduktionsperioder i svensk skola för utländska lärare ryms inom ramen för utbildningsinsatsen. Regeringen anser att det är viktigt och angeläget att de strukturer och den erfarenhet som har byggts upp kring kompletterande utbildning för personer med utländsk lärarutbildning tas till vara i det fortsatta arbetet. Regeringen avser att upphäva förordningen (1999:1421) om behörig- hetsbevis för lärare med utländsk utbildning och ersätta den med ett regelverk för den nya ordning som föreslås i denna proposition och som innebär dels ett förändrat behörighetskrav för lärar- och förskolläraryrket, Prop. 2010/11:20 dels att ersätter som beslutande Redan verksamma lärare, förskollärare och fritidspedagoger I promemorian Legitimation för lärare och förskollärare (/2818/S) föreslås att redan verksamma lärare eller förskollärare ska ha tjänstgjort sammanlagt ett läsår eller motsvarande på heltid för att sedan kunna begära ett yttrande om sin lämplighet från rektorn eller förskolechefen, och ansöka om legitimation. Regeringen delar den bedömningen. Det är inte ovanligt att lärare och förskollärare redan i början av sin karriär får ta på sig uppgifter som att t.ex. handleda lärarstudenter. Lärarna och förskollärarna har dessutom i de flesta fall redan haft en lärares eller förskollärares fulla ansvar . Det kan då knappast försvaras att de, i samband med att ett nytt system sjösätts, ska behöva prövas än helt nyutbildade för att anses lämpliga för yrket. Detta gäller själv- fallet såväl lärare och förskollärare med svensk som utländsk examen. När det gäller lärare eller förskollärare med utländsk examen kan det emellertid uppstå situationer där t.ex. en lärare har en examen och har arbetat som lärare i ett annat land, men där lärarexamen inte går att jämställa med en svensk lärarexamen. Det bör då vara Statens skol- verk som prövar den reella kompetensen, dvs. om lärarens erfarenhet kan valideras dels så att lärarens examen tillsammans med yrkeserfarenheten kan sägas svara mot en svensk lärarexamen, dels om erfarenheten även kan ersätta introduktionsperioden. Liksom för redan verksamma lärare eller förskollärare bör fritidspe- dagoger som kompletterat sin utbildning för att bli behöriga lärare eller förskollärare kunna ansöka om legitimation. Dessa lärare, eller i vissa fall förskollärare, kommer att bli behöriga som lärare i fritidshemmet och delar av eller som förskollärare i förskolan. Den vanligaste vägen torde vara att fritidspedagoger kompletterar med studier i ett par ämnen för att bli behöriga som lärare. Därefter kan de bli legitimerade lärare och få ett självständigt ansvar för den undervisning de bedriver. anför i sitt remissyttrande att fritidspedagoger bör kunna få legitimation på samma sätt som lärare och förskollärare, eller att åtminstone bör få i uppdrag att ta fram hur en kompletterande utbildning ska se ut. Regeringen bedömer dock att det är universitet och högskolor som självständigt bör utforma sådana utbild- ningar. Det framhålls i promemorian Legitimation för lärare och förskollärare (/2818/S) att det vore inkonsekvent i förhållande till andra lärar- grupper om denna grupp skulle behöva genomföra en introduktions- period efter kanske många års erfarenhet som utbildad fritidspedagog. Det finns personer som har en lärarexamen med inriktning mot fritidshemmet och förskolan eller del av . Dessa kan helt och hållet ha haft sin tjänstgöring inom fritidshemsverksamhet och enligt förslaget i promemorian ska dessa lärare inte behöva genomföra någon introduktionsperiod. Inte heller den grupp som varit fritidspe- dagoger ska därför behöva genomföra en introduktionsperiod. hanget bör nämnas att i den nya lärarutbildningen som tar sin början Prop. 2010/11:20 2011 kommer alla lärare med inriktning mot fritidshemmet också att vara utbildade för något av ämnen. Därmed kommer de att vara behöriga att efter sin introduktionsperiod få legitimation, om förutsätt- ningarna i övrigt är uppfyllda. pekar i sitt remissyttrande på att lärare eller förskol- lärare som tidigt under sitt yrkesliv varit verksamma inom yrket och därefter lämnat det bör kunna få legitimation på grundval av ett yttrande över sin lämplighet. Regeringen anser dock att huvudregeln bör vara att lämpligheten ska prövas på grundval av yttranden som är aktuella. Är det en tidigare erfaren lärare eller förskollärare torde detta inte vara något problem för läraren eller förskolläraren. Det kan däremot inte anses försvarbart ur ett elev- eller barnperspektiv att lärare eller förskollärare som kanske inte tjänstgjort som sådana kan få en legitimation grundat på ett äldre tjänstgöringsintyg e.d. Läraren eller förskolläraren kan knappast heller få fram ett nytt, rättvisande yttrande, eftersom en rektor eller förskolechef inte kan gå i god för att lärarens eller förskollärarens lämplighet är aktuell. Detta kan ses som motsägelsefullt eftersom lärare eller förskollärare som fått legitimation inte kommer att fråntas denna även om de väljer att göra något annat under . Deras innehav av legitimation innebär dock att lämpligheten tillsammans med en behörighetsgivande utbildning en gång har bedömts och prövats i praktiken. Visar sig dessa lärare eller förskol- lärare inte längre lämpliga, efter att de återupptagit undervisningen, kan deras legitimation ifrågasättas och återkallas. För lärare och förskollärare som är, eller har varit anställda, i skolväsendet när kravet på legitimation införs är det rimligt med en övergångsbestämmelse (se avsnitt 5). Ett intyg om tjänstgöring i en eller flera anställningar som omfattat minst ett läsår före , och som inte ligger längre tillbaka i tiden än före ansökan, ska tillsammans med behörighetsgivande examen kunna ligga till grund för legitimation. Beteckningen legitimerad lärare eller legitimerad förskollärare I promemorian Legitimation för lärare och förskollärare (/2818/S) föreslås att i skolväsendet får endast den som har fått legitimation som lärare eller förskollärare använda sig av beteckningen legitimerad. Detta skiljer sig från ursprungsförslaget i betänkandet Legitimation och skärpta behörighetsregler (SOU 2008:52) där utredaren föreslog att legitimerad lärare respektive förskollärare skulle vara en i alla sammanhang skyddad titel. Inom skollagens ram är det emellertid bara lämpligt att reglera det som rör skolväsendet. Regeringen bedömer därför att beteckningen legitimerad lärare respektive legitimerad förskollärare inom skolväsendet endast ska få användas av den som fått legitimation för att vara lärare eller förskollärare. Den som blivit legitimerad bör av tilldelas en handling som visar detta. Komplettering med ytterligare behörighet I propositionen Den nya skollagen för kunskap, valfrihet och trygghet 2009/10:165) anger regeringen att en lärare eller förskollärare genom kompletterande kurser bör kunna få behörighet för ytterligare verksamheter, skolformer, årskurser eller ämnen. lärarna ska efter ansökan kunna få ett bevis över detta från Statens skol- Lärare som har viss utbildning i ett ämne ska inte behöva börja om i sina studier, utan dessa lärare bör få tillgodoräkna sig tidigare I vissa fall kan kunskaperna valideras. Det kan t.ex. vara en grundlärare med inriktning mot förskoleklass och årskurs 13 som vill studera vidare för att bli behörig att undervisa i årskurs 46 eller en yrkeslärare, med vissa kunskaper inom ett ämne, som vill utvidga sin behörighet och bli ämneslärare. Regeringen anser att det är lämpligt att den utökade behörigheten framgår av legitimationen i stället för av ett särskilt bevis, vilket också föreslogs i promemorian Legitimation för lärare och förskollärare (U2010/2818/S). Detta ska även gälla en speciallärarexamen. eller förskolläraren får efter ansökan ett dokument, en legitimation, som samlat visar i vilka verksamheter, skolformer, årskurser och ämnen läraren eller förskolläraren är behörig. En legitimation är dessutom ur rättslig synpunkt ett mer tungt vägande dokument än det tidigare Legitimationen kan återkallas om det skulle visa sig att läraren eller förskolläraren är lämplig för yrket. man knappast göra med ett bevis över en viss behörighet. En lärare eller förskollärare som kompletterat sin legitimation med ytterligare behörighet bör inte behöva genomföra en ny Inte heller lärarens eller förskollärarens lämplighet bör prövas på nytt i samband med att en lärare eller förskollärare valt att vidareutvecklas inom yrkesområdet, vilket också Lagrådet påpekat i sitt Skulle en sådan lärare eller förskollärares lämplighet vara ifrågasatt får det prövas den vanliga vägen i (se avsnitt 4.10 och 4.11). Det är endast lärare som kan komplettera sin legitimation genom Förskollärare kan inte komplettera på detta sätt inom ramen för förskolläraryrket, eftersom det där inte finns några ytter- ligare verksamheter som man kan bli behörig att undervisa i. kan förskollärare komplettera med en speciallärarexamen. av avsnitt 4.7 kan dessutom både förskollärare och lärare, som uppfyller kraven, utnämnas till lektor vilket då bör framgå av legitimationen. Om förskollärare genom kompletterande kurser blir lärare, får de ansöka om en lärarlegitimation och kan på så sätt få två legitimationer. Det bör dock inte ställas krav på att förskollärare som blivit lärare ska genomföra en ny introduktionsperiod. Detsamma gäller självfallet om en lärare väljer att också bli förskollärare. Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om introduktionsperioden och lämplighetsprövningen. Regeringens bedömning: Läraren eller förskolläraren bör få stöd av en under sin introduktionsperiod. Mentorn bör vara legitimerad. Rektorn eller förskolechefen bör se till att det finns en plan för introduktionsperioden. Förslagen i promemorian: Överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser anser att det är positivt med en introduktionsperiod. , , Skolledarför- bund, , dering och välkomnar förslaget om rätt till en intro- duktionsperiod med mentorsstöd. understryker särskilt att det måste vara en rättighet för varje ny lärare och förskollärare att få en introduktionsperiod för att sedan kunna ansöka om legitimation. anser emellertid att de förslag som gäller organisatio- nen för introduktionsåret inte är tillräckligt genomarbetade i promemo- rian. Förbundet ställer sig tveksamt till att slutbedömningen endast blir en angelägenhet för arbetsgivaren, utan krav på inflytande från högskolan eller . , och flera högskolor och universitet, däribland Gymnastik- och , och Mittuni- versitetet, framhåller att det är av yttersta vikt att mentorn får utbildning för sitt uppdrag och anser att regeringen bör skjuta till medel för detta. anser att det är önskvärt att mentorsutbildning ges av samma lärosäten som anordnar lärarutbildning, då det främjar läro- sätenas insyn i och förståelse för hur lärarstudenternas framtida arbets- givare bedömer olika professionskompetenser i praktiken. påpekar att det bör tydliggöras hur stor del av introduktionsperioden som får förläggas till annan undervisning än den som läraren eller förskolläraren är behörig för. anser att de kompetensprofiler som föreslås ta fram endast antyds i generella termer. menar t.ex. att skrivningen om att yrkesetiska normer, s.k. god lärar- och förskollärarsed, bör skärpas så att det tydligt framgår att lärares yrkesetiska principer ska utgöra grund för bedömningen av om läraren eller förskolläraren är lämplig för yrket. framhåller att även en nyutexaminerad lärare med en utländsk lärarexamen bör genomföra en introduktionsperiod för att få lärarlegitimation och rätt att ansvara för undervisning i . Hög- skoleverket anser att de föreslagna ändringarna kan få negativa effekter för personer med utländsk utbildning, eftersom dessa personer kan ha svårare att få tillträde till en introduktionsperiod utan svensk lärarexamen eller behörighetsbevis. anser att berörda myndigheter måste ta gemensamt ansvar för att ordna introduktionsplatser för lärare . 2010/11:20 med utländsk lärarutbildning. Flera remissinstanser, t.ex. , , och framför att förslaget är kostnads- drivande och att kommunerna behöver extra resurser för att leva upp till de krav som kommer att ställas på lärares och förskollärares introduk- tionsperiod. och anser att det inte ska krävas en ny bedömning, utöver den som gjorts i samband med examen, för att läraren eller förskolläraren ska kunna få legitimation. Skälen för regeringens förslag och bedömning Lämplighet prövas i praktiken I promemorian Legitimation för lärare och förskollärare (/2008/2818/S) föreslås att nyutbildade lärare och förskollärare ska genomföra en intro- duktionsperiod och att det ska göras en bedömning av om läraren eller förskolläraren kan anses lämplig för yrket, dvs. när det gäller kunskaper, färdigheter och förhållningssätt gentemot t.ex. elever, barn, föräldrar och kolleger. Regeringen delar den bedömningen. Lära- rens eller förskollärarens lämplighet bör prövas i praktiken där han eller hon förväntas ta ett så gott som fullt lärar- eller förskolläraransvar, även om det sker med stöd av en . I denna del bör således inte läro- sätena ha någon roll. Det finns däremot naturligtvis inget som hindrar att huvudmän har samarbete med lärosäten som t.ex. kan innebära att nya lärare får mötas i seminarieform eller ta del av riktade föreläsningar eller teoriavsnitt. framhåller särskilt i sitt remissvar att det är viktigt att varje nyutbildad lärare och förskollärare som fått en anställning också har rätt till en introduktionsperiod. Det är naturligtvis avsikten, men för att inga missförstånd ska kunna uppstå har regeringen, i 2 kap. 16 b § skollagen (2010:800), föreslagit att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om introduktions- perioden där rätten till en introduktionsperiod för nya lärare eller för- skollärare som fått en anställning bör framgå. Det bör understrykas att införandet av legitimation för lärare och för- skollärare ska innebära en dubbel kvalitetssäkring av lärarens eller för- skollärarens lämplighet för yrket. Lärosätena har fortsatt uppgiften att pröva den studerande mot examensmålen och, när det är nödvändigt, avråda den studerande från fortsatta lärar- eller förskollärarstudier. Det ska även fortsättningsvis krävas att den verksamhetsförlagda utbild- ningen genomförts med godkänt resultat. Introduktionsperioden ska i huvudsak vara förlagd till den skolform och de årskurser och ämnen eller den verksamhet som läraren eller för- skolläraren har examen för. Det vore emellertid orimligt att kräva total överensstämmelse. kan t.ex. en lärare bli tvungen att undervisa en mindre del av tiden i årskurser eller ämnen som han eller hon inte har utbildning för. Det ska inte hindra att läraren kan få legitimation. Utgångspunkten ska dock vara att introduktionsperioden ska genomföras i enlighet med lärarens eller förskollärarens examen. framför i sitt remissvar att det bör tydliggöras vad som avses med i Prop. 2010/11:20 huvudsak, en mindre del m.m. Regeringen bedömer dock att det vore olyckligt att ange ett exakt mått för detta, eftersom olika huvudmän har olika förutsättningar. Avsikten är att det ska handla om en så liten del av introduktionsperioden som möjligt. menar att en utländsk lärare ofta har svårt att på egen hand ordna en introduktionsperiod i svensk skola eller förskola. Verket anser att berörda myndigheter gemensamt måste ta ansvar för att ordna introduktionsplats och att fungerande former för finansiering av del- tagande och anordnande av introduktionsperiod måste skapas. Vidare anser verket att alla utländska lärare och förskollärare som så önskar bör beredas möjlighet att delta i en introduktion i svensk förskoleverksamhet eller skola, även om det inte är ett krav för att få legitimation. En person som är behörig att utöva lärar- eller förskolläraryrket i ett annat land har, som tidigare nämnts, rätt att få sin behörighet prövad för att få utöva yrket i . Prövningen avser den utländska examen och yrkeserfarenheten. Om den utländska utbildningen är kortare än den svenska eller innehållet i den utländska utbildningen väsentligt avviker från den svenska, kan den beslutande myndigheten, som föreslås bli , kräva att personen genomför en kompensations- åtgärd i form av antingen en s.k. anpassningsperiod eller ett lämplighets- prov i syfte att uppnå en motsvarighet till det svenska behörighetskravet om viss examen och introduktionsperiod. För lärare och förskollärare med utbildning från tredje land, dvs. ett land utanför EU/EES, kan den beslutande myndigheten ställa krav på kompletterande utbildning eller en anpassningsperiod. Dessa lärare kommer således inte i fråga för en intro- duktionsperiod av det slag som beskrivs i detta avsnitt. Innehåll och inriktning i den kompletterande utbildning som anordnas för lärare med utländsk lärarbehörighet, t.ex. , kan emellertid behöva ses över. En person som inte är behörig att utöva lärar- eller förskolläraryrket i det land där kvalifikationen har förvärvats kan, i stället för att ansöka om legitimation, vända sig till för att få ett utlåtande som beskriver personens utbildning i korthet och jämför den med mot- svarande svenska examensnivå. Utlåtandet kan t.ex. användas om perso- nen vill studera vidare inom lärarutbildningen för att få en svensk lärar- examen eller gå den särskilda kompletteringsutbildningen för utländska lärare som tidigare nämnts. Lärare eller förskollärare som på detta sätt får en svensk examen måste genomföra en introduktionsperiod i enlighet med det förslag som lämnas här. Det ligger i sakens natur att tid avsätts för både mentorn och en nyut- examinerad lärare eller förskollärare för att den nya läraren eller förskol- läraren ska ges goda förutsättningar att komma in i yrket. Det är emeller- tid mot principen om huvudmännens självstyre att detaljreglera den tid som bör avsättas. Det är huvudmannen som avgör om tid för introduktion och mentorskap ska tas från undervisningen eller från andra arbetsupp- gifter. Det väsentliga är att såväl den nya läraren eller förskolläraren som mentorn upplever att det finns skälig tid avsatt för att komma in i yrket respektive ge det stöd och de råd som behövs för att underlätta för den nya läraren eller förskolläraren. För att stödet ska bli så bra och väl anpassat som möjligt anser regeringen att rektorn ska se till att det finns en plan för den nya lärarens eller förskollärarens introduktionsperiod. Nyutbildade lärare och för- Prop. 2010/11:20 skollärare har olika behov och det är viktigt att var och en får det stöd och den hjälp som behövs utifrån sina tidigare kunskaper, erfarenheter och förmågor att fungera självständigt i sin yrkesroll.