prop · GX03123 · 2010-03-08 00:00:00 — En grundläggande fråga är behovet av förbättrad kunskap om sjukdomsbördan från infek- tioner med resistenta bakterier och därmed samhällets kostnader för sådana samt effektiviteten hos genomförda åtgärder. finns Strama i form av en fristående inrätt- ning. Strama har som syfte att verka för sektorsövergripande samordning i frågor som rör förutsättningar att bevara möjligheten att effektivt an- vända antibiotika vid bakteriella infektioner hos människor och djur samt att ta initiativ till åtgärder som i första hand rör människors hälsa. Basen för Stramas arbete utgörs av ett samordnande kansli inom , en ledningsgrupp av nationella experter och av de i landstingen organiserade lokala Strama-grupperna. En organisation motsvarande Strama finns även på djur- och livsmedelsområdet, Strama VL, med kansli vid . Strama har, vid sidan av och , be- drivit ett ytterst förtjänstfullt och kostnadseffektivt arbete. Inte minst utgör det arbete som utförs på lokal och regional nivå genom de s.k. Strama-grupperna ett viktigt bidrag. Det arbetssätt som Strama har ut- vecklat för att hantera ett nytt problemområde kan ses som ett föredöme, inte minst för det arbete som myndigheterna bedriver med nya hot och risker. På är det dock mindre lämpligt att en så viktig verk- samhet som den Strama svarar för bedrivs under nuvarande former. I likhet med utredningen anser regeringen att verksamheten vid Strama bör bedrivas i statlig regi även i fortsättningen men att det finns flera skäl för att se över hur verksamheten är organiserad. Ett sådant skäl är att problemen med tilltagande antibiotikaresistens har kommit för att stanna. Därför är det lämpligt att det arbete som bedrivs inom Strama får en organisatorisk utformning som är bättre anpassad till dess långsiktiga karaktär. Till detta kommer, som bl.a. Statskontoret påtalat, att den nuva- rande organisatoriska konstruktionen i form av en särskild inrättning inom är tveksam ur förvaltningspolitisk synvinkel. Den allvarligaste invändningen mot nuvarande organisatoriska kon- struktion torde dock vara risken för bristande kontinuitet i finansieringen. finansieras verksamheten vid Strama via transfereringsanslag och inte förvaltningsanslag. Det innebär att insatserna inte kan anpassas till förändringar som uppkommer på ett lika flexibelt sätt som om verksamheten vore en del av ett förvaltningsanslag. I förlängningen rör Stramas verksamhet också vårdrelaterade infektio- ner och möjligheterna att bekämpa spridningen av dessa. Frågan om hanteringen av vårdrelaterade infektioner behandlas i betänkandet kort- fattat och då enbart som en patientsäkerhetsfråga som faller inom Social- styrelsens ansvar. Regeringen delar utredningens slutsats att bristande vårdhygien i hög grad är att betrakta som en patientsäkerhetsfråga, men anser också att hanteringen av denna fråga kräver en bred ansats som involverar flera aktörer och arbetsområden. Enligt regeringens bedöm- ning är ett brett folkhälso- och patientsäkerhetsperspektiv nödvändigt för att komma till rätta med såväl resistensproblematiken som vårdrelaterade infektioner. Ett sådant arbete kan underlättas av en mer samlad organise- ring av frågorna än vad som är fallet . Slutligen är den snabba spridningen av antibiotikaresistens ett globalt problem som inte kan mötas endast genom åtgärder i . Internatio- nella insatser som inkluderar både det multilaterala arbetet under bl.a. och bilateralt samarbete är därför viktiga. En mer samlad organisatorisk lösning för frågorna nationellt är enligt rege- ringens bedömning viktig för att skapa bättre förutsättningar för att delta i samarbetet såväl internationellt som inom Europeiska unionen på detta område. Sammantaget anser regeringen att den vikiga verksamhet som Strama bedriver kommer att hänga nära samman med de arbetsuppgifter och det arbetssätt som behöver utveckla i fram- tiden. Detta talar för att Strama bör inordnas i myndighetens linjeorgani- sation. Insatser mot antibiotikaresistens kommer för överskådlig tid att vara en betydelsefull del av smittskyddsarbetet. Genom att Stramas verk- samhet inordnas i myndigheten stärks förutsättningarna för ett långsiktigt arbete. En närmare anknytning mellan det arbete som bedrivits vid Strama och de satsningar som görs i fråga om antibiotikaresi- stens och vårdhygien inom leder till att arbetet inom området ytterligare kan stärkas och fördjupas. Enligt regeringen är det viktigt att det multisektoriella och lokalt för- ankrade arbetssätt som Strama utvecklat främjas även i fortsättningen och att Strama som begrepp finns kvar. En viktig uppgift kommer även fortsättningsvis att vara att stödja det lokala och regionala arbete som bedrivs i de Strama-grupper som finns inom många landsting. I syfte att stödja ett sådant arbete bör Stramas nuvarande ledningsgrupp ombildas till en referensgrupp inom . I detta sammanhang är det viktigt att påpeka att frågor som behöver samordnas mellan myndigheterna på nationell nivå gällande antibiotika- resistens bör hanteras genom formell myndighetssamverkan. Socialsty- relsen bör här liksom på andra områden där myndigheten har ett ansvar enligt smittskyddslagen (2004:168) svara för den nationella samord- ningen. Regeringens bedömning: bör även fortsätt- ningsvis ha till uppgift att bedriva forskning inom smittskyddsområ- det. Forskningsuppdraget bör uttryckligen begränsas till sådan forsk- ning som är nödvändig för att myndigheten ska ha möjlighet att full- göra sitt myndighetsuppdrag. Inriktningen på forskningen vid myndigheten behöver förändras och omfattningen på forskningsverksamheten begränsas. Forskningen bör ses som ett medel att lösa myndighetens samlade uppdrag och inte som ett mål i sig. I myndighetens uppdrag bör det uttryckligen ingå att sprida kunskap om forskning inom området och dess resultat till be- rörda inom smittskyddet. bör så långt det är möjligt sträva efter att de behov av forskning som uppkommer inom myndighetens uppdrag ut- förs i samarbete med andra forskningsinstitutioner. Smittskyddsinsti- tutet bör etablera och utveckla samarbetsformer med lärosäten inom och utom landet respektive med myndigheter med motsvarande forsk- ningsuppdrag inom Europeiska unionen (EU) och i andra länder. Det organisatoriska samarbetet mellan och bör upphöra. De s.k. donationsprofessurerna bör fullt ut föras över till . Utredningens bedömning: Överensstämmer huvudsakligen med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Flertalet instanser som yttrat sig välkomnar utredningens förslag att myndigheten även fortsättningsvis bör ha till uppgift att bedriva forskning inom smittskyddsområdet. Flera instanser, bl.a. och Myndigheten för samhällsskydd och bered- skap, anser att forskning med direkt koppling till myndighetens övriga uppdrag utgör en viktig del av myndighetens verksamhet. Ekonomi- styrningsverket och Statskontoret delar utredningens bedömning att en förvaltningsmyndighet inte bör syssla med sådan forskning som kan bedrivas vid universitet eller högskolor. Statskontoret betonar dock att det kan finnas skäl att tillåta forskning med hög nytta för myndighetens uppdrag. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap framhåller att den nya myndigheten bör utveckla sin beställarkompetens snarare än bedriva egen forskning. De flesta instanser som yttrat sig, bl.a. , Socialstyrel- sen, och ett par landsting, instämmer i utredningens bedömning att forskning i anslutning till huvuduppgiften behöver ut- vecklas och breddas. Förstärkningen av epidemiologisk forskning väl- komnas av flera instanser bl.a. , , och ett par landsting. Vikten av en överbryggning mellan molekylär epidemiologi och den traditionella populationsbaserade epidemiologin framhålls av bl.a. Smittskyddsinsti- tutet. Noaks Ark välkomnar utredningens förslag om ett tydligare fokus på beteendevetenskaplig forskning. för vårdhygien beto- nar att vårdhygien är ett eftersatt forskningsfält. Smittskyddsläkarföre- ningen konstaterar att det är viktigt att forskningsresurser finns kvar inom området infektionsepidemiologi då sådan forskning lätt får stå till- baka i konkurrens med mer kommersiellt gångbar forskning. styrelsen konstaterar att det krävs ett tvärvetenskapligt och förstärkt sam- arbete mellan en mängd aktörer för att lyckas etablera en stark, samman- hållen FoU-verksamhet inom smittskyddsområdet. verket framhåller att inriktningen på den forskning som fortsättningsvis bör bedrivas vid myndigheten behöver övervägas noga. och ett par landsting instämmer i utredningens bedöm- ning att forskningen vid myndigheten bör fokusera på de behov som olika smittskyddsaktörer ger uttryck för. Ett par instanser, bl.a. universitet och ett par landsting, instämmer i att myndigheten ska ha till uppgift att sprida kunskap om forskningen och dess resultat till verk- samma inom smittskydd. De instanser som yttrat sig, bl.a. , lant- bruksuniversitet, och , instäm- mer i utredningens bedömning att sektorsforskningen bör föras över till en sådan överföring av forskning till den reguljära forskning som bedrivs vid och finansieras av universitet och högskolor kan medföra ökad tyd- lighet och effektivitet. och välkomnar att de s.k. donationsprofessurerna fullt ut förs över till . kontoret betonar att en betydande återstående utredningsuppgift är att utreda vilka forskningsprojekt är berett att ta emot och vilka resurser som ska föras över. ratoriet är enligt komplex och behöver utredas nog- Utredningens förslag om ett öppnare samarbete med landets universitet välkomnas av de flesta instanser, bl.a. och betonar att det är angeläget att det fruktbara samarbete som finns med främst konstaterar att det finns flera center för epidemiologisk och mikrobiologisk forskning med hög kompetens utan- Ett par instanser, bl.a. och Läkare mot aids, framhåller att det är angeläget att omorganisationen av forskningen inte försvagar den samlade kompetensen inom området, t.ex. i utvecklingsinriktad forskning. Skälen för regeringens bedömning Inriktning och omfattning på forskningsverksamhet bedrivs enligt den externa utvärdering som utredningen lät genom- föra kvalificerad forskning inom . staterar utredningen att det finns angelägna områden inom myndighetens nuvarande uppdrag där det inte bedrivs forskning i tillfredsställande Vidare finns en generell kritik mot att forskningsresultaten inte tillräckligt snabbt leder till ändrad praxis eller utveckling hos dem som har ansvar för smittskydd i vardagen. Enligt regeringens bedömning är forskning inom smittskyddsområdet nödvändig även framgent. Frågan är hur och vem som ska forska kring I är det undantag snarare än regel att myndig- heter har forskningsuppdrag. Om en myndighet undantagsvis bör få be- driva forskning måste det vara särskilt motiverat. Den s.k. institutslös- ningen är inte heller vanlig i vårt land. I likhet med utredningen anser regeringen att smittskyddet utgör ett sådant område där det är motiverat att en myndighet bedriver forskning även fortsättningsvis. Skälen för detta är främst smittskyddsfrågornas komplexa karaktär och den ökande vikt som frågan fått i globaliseringens spår. Dessutom krävs det speciell kompetens och särskilda faciliteter för att kunna bedriva en god smittskyddsforskning. Tillgång till kvalificerad forskning inom området bör därför ses som en förutsättning för ett effek- tivt smittskyddsarbete. Av dessa skäl bör även fort- sättningsvis ha forskning som en uppgift enligt instruktionen. Det gör även att myndigheten blir en intressant samarbetspartner inom området. Enligt regeringens bedömning är det emellertid angeläget att forsk- ningens inriktning och omfattning förändras jämfört med den forskning som bedrivs vid myndigheten. Forskningen har som läget är tillåtits styra myndighetens inriktning i allt för hög grad. Enligt rege- ringens bedömning bör forskningens inriktning vara sådan att den blir till stöd för myndighetens övriga uppgifter. Forskningen bör ses som ett medel att lösa myndighetens samlade uppdrag och inte som ett mål i sig. Myndigheten bör dock ha möjlighet att bedriva forskning om resultaten av denna är nödvändiga och värdefulla för myndighetens möjligheter att tillgodose kvalitativa krav på dess verksamheter som helhet. Det innebär att de frågeställningar som genererats i myndighetens övriga verksamhet bör få styra de prioriteringar som görs avseende forskningens inriktning. Forskningens inriktning bör även spegla de behov som finns och som också uttrycks av dem som verkar inom smittskyddet i landet och inom klinisk verksamhet. En följd av detta är att inriktningen på forskningen kommer att behöva anpassas till vilka behov av kunskaps- och besluts- underlag som , de operativt ansvariga myndigheterna och andra berörda har (se avsnitt 6.2). Den medicinska aspekten kommer att finnas i grunden men behöver kompletteras med andra perspektiv från t.ex. beteendevetenskap, hälsoekonomi och statistik. I ett inledande upp- byggnadsskede finns det skäl att fokusera på epidemiologisk, beteende- vetenskaplig och annan samhällsinriktad forskning. Forskningen får inte heller bli en dominerande uppgift inom myndig- heten. Den bör därför omgärdas av riktlinjer om såväl inriktning som omfattning samt regler kring finansiering m.m. Av detta skäl bör myn- digheten ha till uppgift att ta fram en flerårig forskningsstrategi som regelbundet bör förnyas. Forskningsstrategin bör fungera som ett tydligt styrmedel för myndigheten. Den ska lägga fast inriktning, omfattning, etiska regler, samverkansregler m.m. En uppgift som uppfattas vara eftersatt är att sprida kunskap om aktuell forskning till dem som finns inom smittskyddets olika verksam- heter. I uppdrag bör det därför ingå att ha över- blick över och vara väl insatt i den forskning som bedrivs inom smitt- skyddsområdet inom och utom landet. Myndigheten bör även uttryck- ligen ha till uppgift att sprida kunskap om sådan forskning och dess resultat till berörda inom smittskyddet. bör i fortsättningen samverka med olika univer- sitet i fråga om forskning och utveckling inom smittskyddsområdet. Det är viktigt att aktiv samverkan kring smittskyddet kan omfatta samtliga universitet där forskning inom smittskyddsområdet bedrivs. En sådan förändring bör kunna leda till att samarbete på forskningsområdet vidgas till fler lärosäten både inom och utom landets gränser. Det finns goda möjligheter att finna tydliga former för denna samverkan. Detta kan även bidra till att fler väljer att vidareutbilda sig inom området. Det är angeläget att samarbetar med sina syster- organisationer inom EU och i andra länder också på forskningsområdet. Vidare bör myndigheten även fortsättningsvis kunna ta emot externa medel för att kunna finansiera forskning, om denna forskning kan moti- veras utifrån de uppgifter som myndigheten har i övrigt. Ett framgångsrikt smittskyddsarbete behöver även i fortsättningen till- gång till goda forskningsresultat. Det är en angelägen uppgift att se till att forskningen inom smittskyddsområdet även kan ges goda förutsättningar. Det bör dock ske inom ramen för universitet och hög- skolor. Det organiserade samarbetet med I avsnittet ovan har regeringen konstaterat att uppdrag inom forskning bör begränsas till sådan forskning som är nödvändig för myndighetens övriga myndighetsuppdrag. I likhet med utredningen anser regeringen att det bedrivs forskning vid som varken motsvarar myndighetens övergripande inriktning eller stöder myndighetens övriga myndighetsuppdrag. Med det nya uppdrag får kommer därför inte all denna forskning att kunna motiveras inom myndighetens ram. Utredningen har låtit en grupp forskare från de andra nordiska länderna utvärdera den forskning som bedrivs vid . Enligt denna utvärdering är den forskning som bedrivs vid genomgående, med undantag för det epidemiologiska området, av hög kvalitet, inom några områden nära den internationella forskningsfronten. För att den forskning som bedrivits vid ska kunna bibehålla en hög kvalitet även fortsättningsvis, behöver den enligt regeringens uppfattning fullt ut integreras i det generella forsknings- systemet. Det innebär att denna forskning bör överföras till den forskning som bedrivs vid och finansieras av universitet och högskolor i överens- stämmelse med de regler som gäller för universitet och högskolor. Övervägande praktiska skäl talar för att denna forskning bör överföras till där många av dessa kvalificerade forskare har sin formella hemvist. En sådan överflyttning ger bättre förutsättningar för den berörda forskningen att utvecklas i ett tydligt forskningssammanhang med hänsyn till de förutsättningar som ett välrenommerat universitet som kan erbjuda. I linje med detta bör den form för sam- verkan som de s.k. donationsprofessurerna utgör avvecklas. Dessa pro- fessorstjänster bör fullt ut föras över till . Det är av stor vikt att samtliga professorer ges goda förut- sättningar inom att bedriva forskning. För de mikro- Prop. 2009/10:123 biologiskt inriktade professorstjänsterna är avsikten att inom Molekylär- biologiskt och tumörbiologiskt centrum (MTC) vid skapa en kritisk massa inom smittskyddsområdet i form av en centrum- bildning. För den epidemiologiska forskningen är det angeläget att på motsvarande sätt se över hur den epidemiologiskt inriktade professors- tjänsten ska kunna erbjudas goda forskningsförutsättningar. bör däremot ligga kvar på . Det är angeläget att betona att överföringen av donationsprofessurerna inte får innebära att det fruktbara samarbete som finns mellan och urholkas. Som konstate- rats i avsnittet ovan kommer även i fortsättningen ha behov av att knyta universitetsbaserade forskare till verksamheten på mer eller mindre permanent basis och i det sammanhanget kommer Karo- linska institutet fortsatt att vara en viktig samarbetspartner. De överväganden som regeringen redovisar i denna proposition berör tre myndigheter: , och in- De ställningstaganden som regeringen gör får omfattande konse- kvenser både för den nuvarande personalen vid dessa myndigheter och hur övriga resurser, exempelvis lokaler, bör fördelas. De bedömningar som regeringen gör i avsnitt 5 innebär att Social- styrelsen även fortsättningsvis kommer att ha betydande uppgifter i det Det är av stor vikt att myndigheten har en egen stark kompetens både för att kunna fullfölja sina uppgifter beträffande regelgivning och tillsyn enligt smittskyddslagen (2004:168) och lagen (2006:1570) om internationella hot mot människors hälsa men också för att smittskyddsaspekter ska kunna beaktas inom ramen för det arbete som myndigheten bedriver enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och Till följd av myndighetens ansvar för att samordna smitt- skyddet i landet behöver myndigheten besitta en hög kompetens så att trovärdigheten gentemot andra myndigheter kan upprätthållas. skäl behöver, enligt regeringens bedömning, få behålla de resurser som behövs för att uppdraget ska kunna genomföras. Regeringen gör även bedömningen att beredskapsfrågorna generellt behöver ges en större vikt i arbetet vid myndigheterna inom smittskydds- Även om det fortfarande finns frågor som behöver utredas ytterligare, går det att slå fast att frågorna både verksam- hetsmässigt och resursmässigt i fortsättningen kommer att behöva ges Regeringen har i avsnitt 6.5 gjort bedömningen att den verksamhet som bedrivs vid inom ramen för Nationella rådet för samordning av hiv/aids och därtill kopplad verksamhet ska gå över till I detta ingår även annan verksamhet som är direkt kopplad till genomförandet av den nationella strategin för hiv/aids och vissa andra smittsamma sjukdomar (prop. 2005/06:60). av verksamhet innebär enligt regeringens bedömning en övergång av verksamhet enligt 6 b § lagen (1982:80) om anställningsskydd. En följd av detta är att medel bör föras över från till motsvarande de kostnader som har för denna verksamhet. De bedömningar som regeringen gör när det gäller inriktningen på verksamhet i övrigt medför att de personer som är an- ställda på och som har sin huvud- sakliga uppgift i de delar som rör myndighetens uppgifter enligt smitt- skyddslagen, lagen om internationella hot mot människors hälsa eller i de beredskapsuppgifter som myndigheten har inom smittskyddsområdet inte berörs av förändringen. De bedömningar som regeringen gjort när det gäller gränslinjen mellan och medför emellertid att vissa verksamheter behöver föras över mellan myndigheterna, bl.a. ansvaret för Centrala fältepidemiologiska gruppen och vissa system för att följa en pandemis utbredning i samhället. Finansieringen av dessa insatser sker huvudsakligen av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Denna verksamhetsövergång ger inte upphov till något behov av omför- delning mellan anslag på statsbudgeten utan är något som myndigheterna får hantera i relation till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Regeringens bedömning om att en ny inriktning behövs för innebär omfattande förändringar av inriktning och arbetsuppgifter jämfört med verksamheten vid dagens Smittskyddsinsti- tut. kommer efter ombildningen att utgöras av delar av nuvarande , verksamheten inom (Strama), den verksamhet som bedrivs kopplad till Nationella rådet för hiv/aids m.m. och de delar av smittskyddsenheten på som berörs ovan. Den förändrade inriktningen för myndigheten är så pass omfattande att kompetens inom andra områden än vad som finns vid myndigheten behöver tillföras. Detta kan inte ske enbart genom att myndigheten till- förs verksamhet från andra myndigheter utan kräver omfattande föränd- ringar i nuvarande verksamhet vid myndigheten. Det innebär att delar av befintlig kompetens behöver reduceras och andra delar helt bör avveck- las. Vidare kommer myndighetens lokalförsörjning att behöva ses över. De kostnader som uppkommer till följd av omställningen av myndig- heten bör belasta myndighetens förvaltningsanslag. De bedömningar som regeringen gör i fråga om behovet av förändrade former för myndig- hetens arbete, t.ex. inom det laborativa området, bör leda till att verk- samheten effektiviseras och att sårbarheten minskas. I avsnitt 6.6 konstaterar regeringen att den verksamhet som Strama bedriver kommer att hänga nära samman med de arbetsuppgif- ter och det arbetssätt som kommer att ha i fram- tiden och att verksamheten därför bör inordnas i myndighetens linjeorga- nisation. I avsnitt 6.7 gör regeringen bedömningen att det organisatoriska sam- arbetet mellan och bör upp- höra och att de s.k. donationsprofessurerna fullt ut bör föras över till . En följd av detta är att medel bör föras över från utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och socialomsorg till utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning. Medel för den professorstjänst i smittskydd med inriktning på epidemiologi som är vakant bör dock föras över först när tjänsten åter är besatt. Bestämmelserna i 6 b § lagen (1982:80) om anställningsskydd ska beaktas vid förändringarna. Vilka konsekvenser detta kan få för berörd personal är svårt att överblicka. Sammantaget gör regeringen bedömningen att de organisatoriska för- ändringar som redovisas i denna proposition ryms inom nuvarande finan- siella ramar för de statliga myndigheterna inom smittskyddsområdet och de andra anslag som berörs. De ekonomiska konsekvenserna av dessa förändringar kommer regeringen att återkomma till i vårtilläggsbudgeten . Ett effektivare smittskydd en sammanfattning Ett effektivt smittskydd är ett uppdrag som berör många myndig- heter inom skilda sektorer och på alla nivåer. Smittskyddsfrågorna har förändrats och kräver nya arbetssätt och ökad samverkan inom och utom landets gränser. Nya hot genom ett ökat resande, klimatförändringar, zoonoser, en ökad migration i kombination med utvecklingen av nya infektionssjukdomar och gamla infektionssjukdomar som utvecklas till nya hot har skapat helt nya utmaningar för smittskyddet. Antibiotikaresi- stens är också ett växande hot av betydelse. Min bedömning är att smittskyddet i huvudsak fungerar väl. Under ut- redningsarbetet har dock vissa problem uppdagats, men jag har mött hög kompetens.