prop · GX03152 · 2010-03-23 00:00:00 — Detta yttrar sig bl.a. i att människohandelsförfaranden i mycket stor utsträckning bedöms som andra brott, såsom koppleri eller grovt koppleri enligt 6 kap. 12 § . Straffstadgandet i 4 kap. 1 a § ska därför ges en ny utformning som på ett tydligt sätt anger vilka förfaranden som ska vara kriminaliserade som människohandel. Bestämmelsen i 4 kap. 1 a § ska dock också fortsättningsvis vara utformad i enlighet med den internationellt godtagna definitionen av människohandel. Människohandelsbrottet ska innehålla rekvisit som tydliggör att brottet är ett fridskränkningsbrott, vilket markeras genom att det uppställs krav på att gärningsmannen ska ha använt sig av otillbörliga medel. Kravet ska finnas kvar. De rekvisit som beskriver de otillbörliga medlen ska ges en något tyd- ligare och lättillgängligare utformning än de nuvarande. Det ska därför anges att den som använder olaga tvång eller vilseledande, missbrukar någons utsatta belägenhet, missbrukar någons ungdom eller skyddslös- het, eller missbrukar någons beroendeställning, har använt ett sådant medel som kan föranleda ansvar för människohandel. Den nuvarande uppräkningen av handelsåtgärder ska kompletteras med att den som med något otillbörligt medel kontrollerar annan för att ut- nyttja honom eller henne ska kunna straffas för människohandel. I den nu gällande bestämmelse uppställs ett krav på att gärnings- mannen genom användandet av ett otillbörligt medel och vidtagandet av en handelsåtgärd tar kontroll över offret. Kravet i 4 kap. 1 a § första stycket på att gärningsmannen ska ta kontroll över offret har i vissa fall kommit att medföra att bestämmelsen tillämpats på ett sätt som inte är effektivt. Kravet ska därför utgå. Beträffande utnyttjandesyftena ska det nuvarande subjektiva rekvisitet i syfte att utgå och ersättas med med uppsåt att. Fortsättningsvis ska det för straffbarhet alltså inte längre vara nödvändigt att gärningsmannen direkt åsyftat att utnyttja offret. Det ska i stället anses tillräckligt att gär- ningsmannen handlat med indirekt uppsåt eller likgiltighetsuppsåt. I 4 kap. 1 a § andra stycket straffbeläggs att föra över eller ta emot kontrollen över en person som människohandel. Till följd av de ändringar som föreslås i 4 kap. 1 a § första stycket kommer situationerna i det nuvarande andra stycket i 4 kap. 1 a § att omfattas av bestämmelsens första stycke. Det nuvarande andra stycket i 4 kap. 1 a § ska därför utgå. Vissa människohandelsförfaranden inleds med att det utges eller tas emot betalning för offret, dock utan att något av de medel som nämns i bestämmelsen används. För att kunna skapa en heltäckande reglering av samtliga de led som kan ingå i ett människohandelsförfarande ska även sådana transaktioner bestraffas som människohandel. En bestämmelse som tydliggör kriminaliseringen av affärstransaktioner av den karaktären ska därför föras in i 4 kap. 1 a § andra stycket . För att straffansvar för människohandel med ett barn, dvs. offer under , ska kunna inträda krävs att gärningsmannen med ett otillbörligt medel vidtar en handelsåtgärd med uppsåt att offret ska utnyttjas för något av de syften som nämns i uppräkningen i bestämmelsen. För att tydliggöra barnets utsatta situation ska det av 4 kap. 1 a § tredje stycket framgå att den som begår en gärning som avses i bestäm- melsens första stycke mot ett barn alltid ska anses ha missbrukat barnets skyddslöshet. I praktiken innebär regleringen i 4 kap. 1 a § tredje stycket , sedd tillsammans med vårt förslag om att det nuvarande kontrollrekvisitet i 4 kap. 1 a § första stycket ska utgå, att det inte uppställs något krav på att gärningsmannen använt sig av ett otillbörligt medel om offret för människohandeln är . Det är alldeles klart att offrets samtycke saknar betydelse för straff- ansvar. Vi finner därför inte skäl att införa en bestämmelse i 4 kap. 1 a § om att offrets samtycke till utnyttjandet saknar betydelse för straffansvar. Den föreslagna ändringen i 4 kap. 1 a § första stycket innebär att fullbordanspunkten för brottet tidigareläggs. Straffet för människohandel bör även fortsättningsvis vara fängelse i lägst två och högst . Den lindrigare straffskalan i bestämmelsen bör också finnas kvar. Vi anser att det inte finns förutsättningar för att kriminalisera ytterligare handlingar av lindrigare karaktär som kan föregå ingåendet av ett tvångs- Vi anser inte heller att det föreligger behov av att införa sär- skilda brottsrubriceringar som tar sikte på tvångsäktenskap som inte är Vi anser emellertid att det finns ett behov av att införa en bestämmelse som tar sikte på de äktenskap som ingås med ett barn som är som inte är att anse som tvångsäktenskap. Vi föreslår därför en straff- bestämmelse som innebär att en vårdnadshavare som tillåter ett barn som är , vilket är svensk medborgare eller har hemvist i , att ingå ett äktenskap som är giltigt i vigsellandet ska dömas för tillåtan- de av barnäktenskap till fängelse i högst . in i 7 kap. , Om brott mot familj. Vi anser också att det föreligger ett stort behov av att vidta utbildnings- och informationsinsatser för att åstadkomma en attitydförändring i frågorna och att det bör skapas en bredare kompetens för att tillgodose de utsatta barnens och ungdomarnas behov av stöd och skydd. Människohandelsbrottet är ett mycket allvarligt brott som är av inter- nationell och gränsöverskridande karaktär. För att skapa ett effektivt straffrättsligt skydd mot människohandel bör kravet i 2 kap. 2 § andra stycket på dubbel straffbarhet för brott begångna utomlands inte gälla för människohandel eller de osjälvständiga brottsformerna vid Vi föreslår också att en dom som meddelats i en annan stat inte ska innebära hinder mot ny lagföring i . För att skapa ett effektivt straffrättsligt skydd mot tillåtande av barn- äktenskap bör kravet i 2 kap. 2 § andra stycket på dubbel straffbarhet för brott begångna utomlands inte gälla för det brottet. Uppehållstillstånd för offer för människohandel De möjligheter att bevilja permanent uppehållstillstånd som finns i utlän- ningslagen (2005:716) är tillräckliga för att tillgodose behovet av att bevilja sådana uppehållstillstånd för offer för människohandel som aktivt medverkat som vittne eller målsägande och till följd därav är i behov av Något behov av ytterligare bestämmelser inom skyddsområdet som tar sikte på just den situationen föreligger inte enligt vår mening. Däremot bör bestämmelsen i 5 kap. 6 § utlänningslagen förtydligas genom att det i bestämmelsen uttryckligen sägs att det vid en bedömning särskilt ska beaktas om utlänningen utsatts för människohandel. konvention om bekämpande av handel med människor inleddes ett arbete med att utarbeta en europeisk kon- vention mot människohandel. Konventionen syftar till att förhindra och bekämpa människo- handel, konstruera ett fullständigt regelverk vad gäller skydd och hjälp till människohandelsoffer, garantera effektivare brottsutredningar och åtal samt främja internationellt samarbete. För att ska kunna till- träda konventionen krävs en lagändring i 9 kap. 16 § sekretesslagen (1980:100) i syfte att skydda uppgifter om offrets privatliv under ett domstolsförfarande. En sådan lagändring ska ske genom att brottet människohandel läggs till i uppräkningen i 9 kap. 16 § första stycket sekretesslagen. I övrigt krävs inte några lagändringar för att till- träda konventionen. För att människohandel ska kunna bestraffas på ett effektivt och ända- målsenligt sätt är det enligt vår uppfattning avgörande att det genomförs utbildningsinsatser som riktar sig till de rättsvårdande myndigheter som kommer i kontakt med frågor som rör människohandel. Utbildnings- insatserna måste ta sikte på de olika faktorer som möjliggör människo- handel, offrens situation och utformningen av kriminaliseringen. I konvention om bekämpande av handel med människor ställs det krav på att det ska genomföras utbildning i frågorna. Också beträffande frågor som rör barn- och tvångsäktenskap finns ett stort behov av utbildning vad gäller vilka straffrättsliga bestämmelser som kan vara tillämpliga och vilket stöd som offren bör få. Inom detta område är det nödvändigt att skapa en kunskapsbas, såväl inom enskilda myndigheter som nationellt. Detta bör kunna ske genom att det inrättas ett resurscentrum dit enskilda inom t.ex. myndigheter och skolor kan vända sig för att få råd och genom att regeringen tar fram en handlings- plan som är inriktad på åtgärder mot barn- och tvångsäktenskap. De föreslagna lagändringarna föreslås träda ikraft . Några särskilda övergångsbestämmelser behöver inte meddelas. 1 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 2 kap. 2 §, 3 §, 5 a § och 4 kap. 1 a § ska ha följande lydelse, dels att det i balken ska införas en ny paragraf, 7 kap. 1 b § av följande För brott som begåtts utom riket döms efter svensk lag och vid svensk domstol, om brottet begåtts 1.av svensk medborgare eller av utlänning med hemvist i , 2.av utlänning utan hemvist här i riket eller som är dansk, finsk, is- ländsk eller norsk medborgare och finns här, eller 3.av annan utlänning som finns här i riket och på brottet enligt svensk lag kan följa fängelse . Första stycket gäller inte, om gärningen är fri från ansvar enligt lagen på gärningsorten eller om den begåtts inom område som inte tillhör någon stat och enligt svensk lag svårare straff än böter inte kan följa på gärningen. I fall som avses i denna paragraf får inte dömas till påföljd som är att anse som strängare än det svåraste straff som är stadgat för brottet enligt lagen på gärningsorten. De inskränkningar av svensk domsrätt som anges i andra och tredje styckena gäller inte för brott som avses i 6 kap. 16 §§, 8 § tredje stycket och 12 § eller försök till sådana brott, om brottet begåtts mot en person som inte fyllt . De inskränkningar av svensk domsrätt som anges i andra och tredje styckena gäller inte för brott som avses i 6 kap. 16 §§, 8 § tredje stycket och 12 § eller försök till sådana brott, om brottet begåtts mot en person som inte fyllt eller för brott som avses i 7 kap. 1 b §. För brott som begåtts utom riket döms även i annat fall än som avses i 2 § efter svensk lag och vid svensk domstol, 1.om brottet förövats på svenskt fartyg eller luftfartyg, eller om det begåtts i tjänsten av befälhavaren eller någon som tillhörde besättningen på sådant fartyg, 2.om brottet begåtts av någon som tillhör Försvarsmakten på ett om- råde där en avdelning av Försvarsmakten befann sig eller om det begåtts av någon annan på ett sådant område och avdelningen befann sig där för annat ändamål än övning, 3.om brottet begåtts vid tjänstgöring utom riket av någon som är an- ställd i utlandsstyrkan inom Försvarsmakten eller som tillhör Polisens utlandsstyrka, 3 a. om brottet har begåtts i tjänsten utom riket av en polisman, tull- tjänsteman eller tjänsteman vid , som utför gränsöver- skridande arbetsuppgifter enligt en internationell överenskommelse som har tillträtt, 4.om brottet förövats mot , svensk kommun eller annan menighet eller svensk allmän inrättning, 5.om brottet begåtts inom område som ej tillhör någon stat och för- övats mot svensk medborgare, svensk sammanslutning eller enskild inrättning eller mot utlänning med hemvist i , 6.om brottet är kapning, sjö- eller luftfartssabotage, flygplatssabotage, penningförfalskning, försök till sådana brott, folkrättsbrott, olovlig be- fattning med kemiska vapen, olovlig befattning med minor, osann eller ovarsam utsaga inför en internationell domstol, terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott eller försök till sådant brott samt brott som avses i 5 § samma lag. 6 a . om brottet är människo- handel enligt 4 kap. 1 a § brotts- balken eller försök, förberedelse eller stämpling till eller under- låtenhet att avslöja sådant brott, eller 7. om det lindrigaste straff som i svensk lag är stadgat för brottet är fängelse eller däröver. Har fråga om ansvar för gärning prövats genom lagakraftägande dom, meddelad i främmande stat där gärningen förövats eller i främmande stat som har tillträtt någon av de överenskommelser som anges i fjärde stycket, får den tilltalade inte här i riket lagföras för samma gärning, 1.om han har frikänts från ansvar, 2.om han har förklarats skyldig till brottet utan att påföljd har ådömts, 3.om ådömd påföljd har verkställts i sin helhet eller verkställigheten pågår, eller 4.om ådömd påföljd har bortfallit enligt lagen i den främmande staten. Första stycket gäller inte i fråga Första stycket gäller inte i fråga om brott som avses i 1 § eller 3 § om brott som avses i 1 § eller 3 § 4, 6 eller 7 såvida inte lagföringen 4, 6, 6 a eller 7 såvida inte lag- i den främmande staten har skett föringen i den främmande staten på begäran av svensk myndighet har skett på begäran av svensk eller sedan personen överlämnats eller utlämnats från för Om en fråga om ansvar för en gärning har prövats genom en dom meddelad i en främmande stat och om det inte finns hinder mot lagföring på grund av vad som förut sagts i denna paragraf, får åtal för gärningen väckas här i riket endast efter förordnande av regeringen eller den som regeringen bemyndigat. De överenskommelser som avses i första stycket är 1. den europeiska konventionen om brottmålsdoms internationella rättsverkningar, 2. den europeiska konventionen om överförande av lagföring i brottmål, 3.konventionen om skydd av Europeiska gemenskap- ernas finansiella intressen, dock endast om gärningen omfattas av över- enskommelsen, 4.protokollet till konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, dock endast om gär- ningen omfattas av överenskommelsen, 5.konventionen om kamp mot korruption som tjänstemän i Europeiska gemenskaperna eller Europeiska unionens medlemsstater är delaktiga i, dock endast om gärningen omfattas av överenskommelsen, 6.konventionen om tillämpning av , 7.konventionen mellan Europeiska gemenskapernas medlemsstater om förbud mot dubbel lagföring, och 8.andra protokollet till konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, dock endast om gär- ningen omfattas av överenskommelsen. Har ett brott begåtts delvis här i riket och delvis också inom den med- lemsstats territorium där domen meddelats, skall första stycket tillämpas om gärningen omfattas av de överenskommelser som anges i fjärde stycket 3-5 eller 8 eller om domen meddelats av stat som tillträtt en över- enskommelse som anges i fjärde stycket 6 eller 7. Den som, i annat fall än som av- ses i 1 §, med användande av olaga tvång eller vilseledande, med utnyttjande av någons utsatta belägenhet eller med något annat sådant otillbörligt medel rekryter- ar, transporterar, inhyser, tar emot eller vidtar någon annan sådan åtgärd med en person, och däri- genom tar kontroll över personen, i syfte att personen skall Den som, i annat fall än som av- ses i 1 §, 1.med användande av olaga tvång eller vilseledande, 2.genom missbruk av någons utsatta belägenhet, 3.genom missbruk av någons ungdom eller skyddslöshet, eller 4.genom missbruk av någons beroendeställning, rekryterar, transporterar, in- hyser, tar emot eller vidtar någon annan sådan åtgärd med en person eller kontrollerar en person med uppsåt att personen ska 1.utsättas för brott enligt 6 kap. 1, 2, 3, 4, 5 eller 6 §, utnyttjas för till- fälliga sexuella förbindelser eller på annat sätt utnyttjas för sexuella ändamål, 2.utnyttjas i krigstjänst eller tvångsarbete eller annat sådant tvångs- tillstånd, 3.utnyttjas för avlägsnande av organ, eller 4.på annat sätt utnyttjas i en situation som innebär nödläge för den utsatte, döms för människohandel till fängelse i lägst två och högst . Detsamma gäller den som i Detsamma gäller den som med sådant syfte som anges i första stycket, 1.till annan för över kontrollen över en person, eller 2.från annan tar emot kontrollen över en person. Den som begår en gärning som avses i första stycket mot en person som inte har fyllt skall dömas för människohandel även om inte något sådant otillbörligt medel som anges där har använts. sådant uppsåt som anges i första 1.utger ersättning till annan för att av denne få samtycke till ett utnyttjandet av en person, eller 2.tar emot sådan ersättning. Den som begår en gärning som avses i första stycket mot en person som inte har fyllt ska anses missbruka hans eller hennes skyddslöshet. En vårdnadshavare som tillåter att ett barn som är svensk medborgare eller har hemvist i ingår äktenskap som blir giltigt i vigsellandet döms UförU tillåtande av barnäktenskapU till fängelse i högst . Denna lag träder i kraft den 2 Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) Härigenom föreskrivs att 5 kap. 6 § utlänningslagen (2005:716) ska ha följande lydelse. Om uppehållstillstånd inte kan ges på annan grund, får tillstånd beviljas en utlänning om det vid en samlad bedömning av utlänning- ens situation föreligger sådana synnerligen ömmande omständig- heter att han eller hon bör tillåtas stanna i . Vid bedömning- en skall särskilt beaktas utlänning- ens hälsotillstånd, anpassning till och situation i hemlandet. Barn får beviljas uppehålls- tillstånd enligt denna paragraf även om de omständigheter som kommer fram inte har samma allvar och tyngd som krävs för att tillstånd skall beviljas vuxna personer. Om uppehållstillstånd inte kan ges på annan grund, får tillstånd beviljas en utlänning om det vid en samlad bedömning av utlänning- ens situation föreligger sådana synnerligen ömmande omständig- heter att han eller hon bör tillåtas stanna i . Vid bedömning- en ska särskilt beaktas utlänning- ens hälsotillstånd, anpassning till , situation i hemlandet och om utlänningen utsatts för män- niskohandel. Barn får beviljas uppehålls- tillstånd enligt denna paragraf även om de omständigheter som kommer fram inte har samma allvar och tyngd som krävs för att tillstånd ska beviljas vuxna personer. Denna lag träder i kraft den Sekretess gäller hos domstol i mål om ansvar för sexualbrott, ut- pressning, brytande av post- eller telehemlighet, intrång i förvar, olovlig avlyssning, dataintrång, brott mot tystnadsplikt, brott genom vilket infektion av HIV har eller kan ha överförts, människo- handel samt i mål om ersättning för skada med anledning av sådant brott, för uppgift om enskilds per- sonliga eller ekonomiska förhåll- anden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs. Sekretess gäller hos domstol även i mål 3 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 9 kap. 16 § sekretesslagen (1980:100) ska ha Sekretess gäller hos domstol i mål om ansvar för sexualbrott, ut- pressning, brytande av post- eller telehemlighet, intrång i förvar, olovlig avlyssning, dataintrång, brott mot tystnadsplikt eller brott genom vilket infektion av HIV har eller kan ha överförts samt i mål om ersättning för skada med an- ledning av sådant brott, för uppgift om enskilds personliga eller eko- nomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs. Sekretess gäller hos domstol även i mål om 1.ansvar för barnpornografibrott, 2.ersättning för skada med anledning av sådant brott, och 3.förverkande av skildring med sådant innehåll för uppgift om en ung person som skildras i pornografisk bild, om det kan antas att denne eller någon denne närstående lider skada eller men om uppgiften röjs. Sekretessen gäller även i ärende som rör i denna paragraf angivet brott. Sekretessen enligt denna paragraf gäller inte för uppgift om vem som är tilltalad eller svarande. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft den Yttrande över betänkandet har avgetts av ombudsmän, över och , , , , , tingrätt, Migrationsöverdomstolen vid Kammarrätten i , Migrationsdomstolen vid Länsrätten i , Migrationsdomstolen vid Länsrätten i län, Justitie- kanslern, , , , , , , , (Sida), , , , Barn- ombudsmannen, , , i , i , , Nationellt centrum för kvinnofrid vid , Juridiska fakultetsstyrelsen vid , vid , , , Arbets- miljöverket, , , , kommun, , , , Kommuner och Landsting, (), sexuellas, bisexuellas och transpersoners rättigheter (RFSL), Riksför- bundet för Sexuell upplysning (), ECPAT , , , (), Riksförbundet Internationella Föreningar för Invandrarkvinnor (RIFFI), Riksorganisa- tionen för kvinnojourer och tjejjourer i (ROKS), (), Kvinnolobby, Sverige- unionen av Soroptimistklubbar, , , svenska sektionen, och Svenska Röda Korset. Yttrande har också inkommit från Kickis . Följande instanser har avstått från att yttra sig: vid vid , i (LO) och akademikers centralorganisation (). Svar har inte inkommit från , Föreningen , , , Kris- och Traumacentrum, i Samhället (), Kvinnors nätverk, Stiftelsen , Terrafem, UNIFEM , (), Flyktinggruppernas och asyl- kommittéernas riksråd (FARR), Rådgivningsbyrån för asylsökanden och flyktingar, Svensk flyktinghjälp (SWERA), UNHCR och Samarbets- organ för etniska organisationer i (SIOS). Council of - No. on Action against Trafficking in Human Beings CETS 197 Action against Trafficking in Human Beings, 16.V.2005 The member States of other Signatories hereto, Considering that the aim of is to achieve a greater unity between its members; Considering that trafficking in human beings constitutes a violation of human rights and an offence to the dignity and the integrity of the human being; Considering that trafficking in human beings may result in slavery for victims; Considering that respect for victims rights, protection of victims and action to combat trafficking in human beings must be the objectives; Considering that all actions or initiatives against trafficking in human beings must be non- discriminatory, take gender equality into account as well as a child-rights approach; Recalling the declarations by the Ministers for Foreign Affairs of the Member States at the 112th (14-15 2003) and the 114th (12-13 2004) Sessions of calling for reinforced action by on trafficking in human beings; Bearing in mind the Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (1950) and its protocols; Bearing in mind the following recommendations of to member states of : Recommendation No. R (91) 11 on sexual exploitation, pornography and prostitution of, and trafficking in, children and young adults; Recommendation No. R (97) 13 concerning intimidation of witnesses and the rights of the defence; Recommendation No. R (2000) 11 on action against trafficking in human beings for the purpose of sexual exploitation and Recommendation Rec (2001) 16 on the protection of children against sexual exploitation; Recommendation Rec (2002) 5 on the protection of women against violence; Bearing in mind the following recommendations of the Parliamentary Assembly of : Recommendation 1325 (1997) on traffic in women and forced prostitution in member states; Recommendation 1450 (2000) on violence against women in Europe; Recommendation 1545 (2002) on a campaign against trafficking in women; Recommendation 1610 (2003) on migration connected with trafficking in women and prostitution; Recommendation 1611 (2003) on trafficking in organs in Europe; Recommendation 1663 (2004) Domestic slavery: servitude, au pairs and mail-order brides; 3 CETS 197 Action against Trafficking in Human Beings, 16.V.2005 Bearing in mind Framework Decision of 19 2002 on combating trafficking in human beings, Framework Decision of 15 2001 on the standing of victims in criminal proceedings and Directive of on the permit issued to third-country nationals who are victims of trafficking in human beings or who have been the subject of an action to facilitate illegal immigration, who cooperate with the competent authorities;