prop · GX03213 · 2010-05-18 00:00:00 — att förnya Helcoms organisation så att Helcoms roll stärks i det regio- nala havsmiljöarbetet, att stärka Helcoms roll i genomförandet av det direktivet och annan EU-policy, samt att säkra att Helcoms beslut grundar sig på bästa tillgängliga veten- skapliga grund. Skälen för regeringens bedömning: kommer att vara ordfö- rande i Helcom . Ordförandeskapet innebär en möjlighet att påverka organisationens strategiska arbete och anpass- ning till den nya situationen där utgör ett gemensamt havs- område med endast som tredje land. Mot bakgrund av att två miljöministermöten inom Helcom är planerade till 2010 och 2013 (se nedan), är inget formellt miljöministermöte planerat under det svenska ordförandeskapet. En nationell stödgrupp för ordförandeskapet sammankallas och möts regelbundet under ordförandeskapet. Prioriterade frågor under ord- förandeskapet är: a) att säkra genomförandet av Helcoms aktionsplan för , b) att genomföra årliga miljöministermöten c) att förnya Helcom till en mer kraftfull organisation som involverar berörda sektorer så att Helcoms roll stärks i det regionala havsmiljöarbetet d) att stärka Helcoms roll i genomförandet av det direktivet och annan EU- policy, samt e) att säkra att Helcoms beslut grundar sig på bästa vetenskapliga grund. Den mest prioriterade frågan för är genomförandet av Helcoms aktionsplan, för vilket ministermöten är planerade till 2010 och 2013. deltar i alla Helcoms arbetsgrupper och bör stödja projektinitiativ inom fler områden än . Sådana projekt kan röra syresättning och miljöfarliga ämnen som dioxiner och PCB, indikatorer och miljömål, skyddsområden och planering av havsområden samt minskade utsläpp från jordbruket i den mån frågeställningarna inte omfattas i tillräcklig utsträckning av pågående eller planerade projekt inom ramen för EU eller annat internationellt samarbete. Miljöeffekter av fiske, utveckling av oljespillsberedskap, luftföroreningsutsläpp från sjöfarten och främmande arter är andra områden där bör kunna ta en ledande roll på expertnivå. Insatserna inom för Östersjö- regionen ska bidra till att stärka detta arbete. Aktivt deltagande i Ospar Regeringens bedömning: bör mer aktivt engagera sig i Ospars arbete. Samarbetet mellan Ospar och Helcom bör stärkas, inte minst med beaktande av arbetet med det direktivet där de regionala konventionerna ges en framträdande roll. Det ökade svenska engage- manget i Ospar bör avspeglas i förberedelserna samt genomförandet av Ospars ministermöte . Skälen för regeringens bedömning: Ospars ansvarsområde täcker Nordostatlanten. I Ospars arbete ska prioritera frågor som i första hand berör med och . För sådana frågor bör kunna ta på sig uppgiften att driva projekt inom relevanta områden i Ospars kommittéer. hålls ett miljöministermöte inom ramen för Ospar. Arbetet med förberedelserna inför detta möte pågår. Bland de frågor som kommer att behandlas vid mötet återfinns bl.a. Ospars roll i genom- förandet av det direktivet, förändring av Ospars strategier och struktur samt ett nätverk av skyddade områden. Ospar har som regional havskonvention en viktig roll i genomförandet av det direktivet. Helcom har motsvarande roll för , vilket gör att samordningen av arbetet mellan Ospar, Helcom och EU kommer att vara avgörande för hur lyckas med att genomföra det direktivet. Mot bakgrund av detta bedömer vi att Ospars arbete kommer att bli allt viktigare och att ytterligare bör prioritera arbetet inom ramen för konventionen. 3.3.8Fortsatt svenskt engagemang inom det ICES Regeringens bedömning: bör fortsätta verka för att stärka ICES rådgivning som ett centralt inslag i en reformerad fiskeriförvaltning i EU. Skälen för regeringens bedömning: Det internationella havsforsk- ningsrådet ICES svarar för den vetenskapliga rådgivningen i både fiske- och miljöfrågor i och . dominerad av samordning av medlemsländernas forskning. tiden har emellertid rådgivningen om fiskeriförvaltning och havsmiljö fått en central betydelse. Rådgivningen avseende fiskeriförvaltning har ökat i omfattning och upptar nu mellan av den totala EU är den viktigaste beställaren/mottagaren och ICES rådgivning avser av de bestånd som regleras av den Förutom EU:s och ICES medlemsländer, är Nordostatlantiska (), Organisationen för att bevara atlantlaxen () och Ospar uppdragsgivare till organisa- tionen, medan Helcom beslutat att avsluta ett långvarigt För de två sistnämnda har ICES en viktig roll i frågor om miljöövervakning och utvärdering av tillståndet i havsmiljön. fortsätta verka för att den av initierade reformen av organisatio- nen som bl.a. har ökat förutsättningarna för ekosystemrådgivning vidareutvecklas som komplement till den fiskeripolitiska rådgivning som Skr. 2009/10:213 är en nödvändig förutsättning för att det centrala målet för EU:s fiskeripolitik ska nås, dvs. ett återuppbyggande av de åtskilliga decime- rade fiskbestånden. Ett ökat engagemang från svensk sida för att delta i ICES miljö- anknutna forskning är önskvärd. Likaså är det önskvärt att representation i den centrala rådgivande kommittén även fortsättningsvis kommer att ha kompetens både om fiskerirelaterad forskning samt om forskning om den miljön. Sjöfarten är en internationell näringsgren som i första hand måste regleras genom internationella regler såsom havsrättskonventionen (UNCLOS) och IMO:s konventioner. bör sträva efter globala samförståndslösningar inom IMO, vilket i slutändan gynnar både handelssjöfarten och flagg-, kust- och hamnstaterna. beslutade IMO att revisionssystemet VISMAS för flaggstater ska göras obligatoriskt. Detta utgör ett viktigt steg i arbetet för att följa upp och tillförsäkra genomförandet av befintliga konventioner. För svenskt vidkommande är det prioriterat att driva på genomförandet av det fattade beslutet. Vidare nåddes en överenskommelse om en konven- tion om återvinning av fartyg. Vi anser att även fortsättningsvis ska driva frågor inom IMO i syfte att skapa goda förutsättningar för kvalitetssjöfart, dvs. den sjöfart som har en hög miljö- och säkerhetsstandard. Arbetet med att minska sjöfartens miljöpåverkan är mycket angeläget och principen om att förorenaren betalar för sin miljöpåverkan är väl etablerad. I likhet med vad som har angivits i bör arbetet ske utifrån en nollvision vad gäller utsläpp till vatten och luft. Utnyttjandet av befintliga tekniska landvinningar och ytterligare forskning och utveckling inom miljöområdet är avgörande för att en sådan vision ska kunna förverkligas. Inriktningen är att regleringar inom miljöområdet ska ske genom globala regler för att omfatta samtliga aktörer och inte snedvrida konkurrensen. Arbetet inom organisationen bör även ske utifrån ett regelförenklingsperspektiv. En policy för miljö- och klimatområdet inom utvecklingssamarbetet håller f.n. på att utarbetas inom för att beslutas av regeringen . Denna policy kommer även att behandla inriktningen av utvecklingssamarbetet inom det området. har en lång tradition inom det utvecklingsarbetet och i internationella processer. har ingått flera bilaterala samarbeten och givit stöd till globala och regionala initiativ till processer genom , FN:s miljöprogram (), FN:s internationella sjöfartsorganisation (IMO), FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO), Den mellanstatliga oceanografiska vetenskap och Skr. kultur (IOC/), Internationella arbetsorganisationen (), (WMO), Den sjökartläggningsorganisationen (), Nordliga dimensionens miljö- partnerskap (NDEP), Nordiska Miljöfinansieringsbolaget (NEFCO), m.fl. Det marint inriktade utvecklingssamarbetet formule- ras även i linje med politik för global utveckling, (skr. 2007/08:89), den s.k. samstämmighetspolitiken. Politiken innebär att alla politikområden ska dra åt samma håll, med målet om en rättvis och hållbar global utveckling. arbete för global utveckling är inriktat på att tackla olika globala utmaningar, som hindrar en rättvis och hållbar utveckling. Såväl det svenska biståndet som andra politikområden ska bidra till detta. Det initiativet är ett svenskt långsiktigt handlingsprogram inom ramen för politiken för global utveckling som syftar till utveckling av uthålliga förvaltningssystem för havs- och kustområden i ett globalt, regionalt och nationellt sammanhang. Initiativet samordnas och inspireras av rådet, vilket fungerar som ett rådgivande sekretariat för initiativet och dess medverkande aktörer, f.n. , , , Sida, Världsnaturfonden (WWF) och . Arbetet i rådet är bl.a. fokuserat på utvecklingssamarbete och rådgivning för svenska insatser med anknyt- ning till liv, egendom, resurser, miljö, havsövervakning och säkerhets- frågor. Det initiativets övergripande utgångspunkter för de strategiska överväganden som ska styra planering och beredning av verksamheter relaterade till hav- och kustområden är att insatserna ska bidra till fattigdomsbekämpning som krav på mänskliga rättigheter, miljö och jämställdhet lyfts fram. I proposition En sammanhållen svensk havspolitik (prop. 2008/09:170) bedömde vi att Sida bör ges i uppdrag att vidareutveckla det initiativet. Regeringens bedömning: bör vara drivande för att roll ska vidareutvecklas i det globala havsmiljöarbetet i strävan att medverka till arbetet för att nå FN:s millennieutvecklingsmål. Skälen för regeringens bedömning: har länge samarbetat med och stött (FN:s miljöprogram) arbete med vattenfrågor. den svenska UNEP-strategin 20082010 utgjorde havsmiljön ett av de prioriterade områdena för fortsatta samarbete med . målstyrda Oceans and Coasts Programme har potentialen att bidra till en mer effektiv gemensam förvaltning för skydd och hållbart nyttjande av ekosystem, både innanför och utanför nationell jurisdiktion. bidrar genom regionalhavsprogrammet (Regional Seas) till ökad samverkan i genomförandet av regionala strategier för havsmiljöarbetet, t.ex. genom erfarenhetsutbyte mellan berörda konventioner. institutioners samverkan med ger en bättre möjlighet att etablera en kanal för svenskt samarbete om havsmiljöfrågor och på olika nivåer påverka och att utbyta information och erfarenheter i linje med Skr. 2009/10:213 den svenska politiken för global utveckling. 3.3.12Internationellt och regionalt fiskerisamarbete Den internationella och regionala fiskeriförvaltningen baseras på FN- avtalet om gränsöverskridande fiskbestånd som innehåller riktlinjer för modern fiskeriförvaltning inklusive ett tydliggörande av försiktighets- principens tillämpning och etablerar det öppna regionala samarbetet som hörnstenar i det internationella samarbetet. agerande styrs av detta avtal, Uppförandekoden för ansvarsfullt fiske samt olika internationella handlingsplaner och riktlinjer som har utarbetats inom FAO, för fiske. Återuppbyggnad av decimerade bestånd är det centrala målet för agerande. I de regionala fiskeriorganisationerna som utgör grundpelarna i det internationella systemet agerar selektivt för att stärka bestånds- förvaltningen och dess vetenskapliga underlag, främst i organisationer med svenskt fiskeintresse. Inom FAO stöder övervakningen av beståndsutvecklingen i världen samt normativt arbete såsom de avslutade internationella riktlinjerna för djuphavsfiske samt det bindande avtalet om hamnstats- skyldigheter för att bekämpa olagligt fiske. Inom FN har aktivt strävat efter en trovärdig utvärdering av de rekommendationer avseende djuphavsfiske som togs av Generalförsam- lingen 2006. Utvärderingen av om gränsöverskridande fiskbestånd 2010 är en annan prioriterad uppgift. 4 Åtgärder för minskad övergödning Vi anser att det krävs ytterligare särskilda insatser för att minska övergödningen av haven. Utifrån principen om att förorenaren ska betala för sin miljöpåverkan bör ansvariga sektorer i högre grad bära sina egna miljökostnader. I detta avsnitt redovisas åtgärder för att begränsa utsläppen av övergödande ämnen. Åtgärderna syftar bl.a. till att visa på hur åtaganden i Helcoms aktionsplan för kan nås och hur kraven enligt ramdirektivet för vatten och det direktivet kan uppfyllas. Åtgärderna kommer att bidra till att nå miljö- kvalitetsmålen Ingen övergödning, Levande sjöar och vattendrag, Grundvatten av god kvalitet och Hav i balans samt levande kust och skärgård. Kraven enligt ramdirektivet för vatten innebär bl.a. att naturligt förekommande växter och djur inte är tydligt påverkade av övergödning. Vattenmyndigheternas inventering av näringstillståndet 2008 visar att kustområdena i egentliga och till övervägande del har sämre än god status med avseende på övergödning. I de åtgärds- program som vattendelegationerna fastställt konstateras att betydande åtgärder krävs för att minska belastningen av kväve- och fosforföreningar om miljökvalitetsnormerna för kustvattnen ska kunna nås och föreslår därför åtgärder och att styrmedel utarbetas av berörda myndigheter. direktivet innebär att de medlemsländer som gränsar till samma region måste komma överens om definitioner för vad god miljöstatus innebär och sedan ta fram åtgärder för att uppnå kriterierna. I direktivet listas elva s.k. deskriptorer som beskriver olika delar och problemområden i de ekosystemen, varav övergödning är en. Dessa ska utgöra ramverket för bedömningen av god miljöstatus. Med tanke på de stora övergödningsproblemen i delar av kommer det att krävas åtgärder mot övergödning för att genomföra direktivet. Miljökvalitetsmålet Ingen övergödning innebär att halterna av gödande ämnen i mark och vatten inte har någon negativ inverkan på människors hälsa, förutsättningarna för biologisk mångfald eller möjligheterna till allsidig användning av mark och vatten. kvalitetsmålet fastställt fyra delmål om utsläpp av kväve- och fosfor- föreningar till vatten samt ammoniak och kväveoxider till luft som ska uppnås till 2010. Miljömålsarbetet har gett arbetet mot övergödningen långsiktighet och gemensamma mål. Uppfyllandet av de fyra delmålen är ett viktigt steg för att minska övergödningen av våra hav. Av särskild vikt för havet är delmålen om fosfor- och kväveföreningar till vatten och vi bedömer att ytterligare åtgärder krävs för att nå såväl delmålen som miljökvalitetsmålet. En fördjupad utvärdering av miljökvalitetsmålet Ingen övergödning görs i propositionen Svenska miljömål för ett effektivare arbete (prop. 2009/10:155). Rådets direktiv /271/EEG om rening av avloppsvatten från tät- bebyggelse ställer krav på kväverening. meddelade Europeiska unionens domstol sin dom i mål C-438/07 angående underlåtenhet att uppfylla dessa skyldigheter. Domstolen fällde för att inte ordnat så att utsläpp från 37 i domen angivna reningsverk för avloppsvatten uppfyllde direktivets krav på kväverening. pågår ett arbete i , berörda myndigheter och kommuner för att uppfylla avloppsrenings- direktivets krav även i de 37 nämnda reningsverken. Den största utmaningen i Helcoms aktionsplan är att minska belastningen av näringsämnen. Planen innehåller ett delvis nytt angreppssätt. Baserat på den totala belastning som tål om det ska gå att nå de miljömål som Helcom har beslutat, har en preliminär börde- fördelning gjorts för hur mycket länderna behöver minska belastningen med näringsämnen (kväve- och fosforföreningar). För att beskriva målet om ekologiska status används vattnets siktdjup som indikator. Eftersom aktionsplanen bygger på den kunskap som var tillgänglig vid framtagandet kommer underlaget fortlöpande att ses över för att vid behov kunna revidera mål och åtgärdsplaner. I planen finns en första bedömning av hur mycket belastningen av näringsämnen måste minska för att det ska gå att nå Helcoms miljömål. Utifrån detta har det gjorts en preliminär bördefördelning, i ton kväve respektive fosfor, för hur mycket varje medlemsland behöver minska sin belastning. Utifrån denna preliminära bördefördelning ska utsläppen av kväve- och fosfor- föreningar från minska motsvarande totalt kväve (till havsområdena egentliga , och ) och fosfor (till egentliga ). mänskligt orsakade utsläpp av till dessa havsområden beräknades 2006 motsvara kväve och fosfor. För vissa havsbassänger, t.ex. och , finns enligt de initiala beräkningarna inget behov av minskade utsläpp. Enligt Helcoms aktionsplan har konventionsparterna kommit överens om att förutsättningar ska finnas för att minska närsaltstillförseln så att målet om god miljöstatus ska kunna uppnås 2021. I samråd med berörda myndigheter har på uppdrag Skr. 2009/10:213 av regeringen utarbetat ett förslag till nationell plan för att uppfylla det svenska åtagandet (Rapport 5985). I Helcoms aktionsplan finns även ett antal ytterligare preciserade överenskommelser med syfte att minska utsläppen av kväve- och fosforföreningar. Flera av dessa innebär att åtgärder enligt Helcoms rekommendationer som är knutna till Helsingforskonventionen ska genomföras. De aktuella rekommendationerna omfattar åtgärder som bör vidtas inom avlopps- och jordbrukssektorerna och i vissa fall har parterna genom aktionsplanen beslutat om att dessa bör stärkas på några punkter. Förutom förändringar i rekommendationerna finns ett antal åtaganden som enbart är preciserade som särskilda överenskommelser (avsnitt 4.5.2). 4.2Så har kväve- och fosforbelastningen minskat Uppföljningen av belastningen av kväve- och fosforföreningar har fokuserats på utvecklingen . Detta till stor del på grund av att systemet med miljökvalitetsmål infördes med tidsatta delmål och regelbunden uppföljning av utvecklingen mot målen. En stor del av vattenvårdsarbetet har dock bedrivits . började fosforrening att införas och minskningen av utsläppen av fosforföreningar från reningsverken uppgår till . Data om hur mycket detta har minskat belastningen från reningsverken saknas. Uppskattningar gör dock gällande att minskningarna av utsläppen av fosforföreningar p.g.a. utbyggnaden av reningsverken motsvarar mer än dubbla nuvarande totala mänskliga belastning av fosforföreningar till vatten. Därtill kommer stora minskningar från skogsindustrin. För diffusa utsläpp, t.ex. från skogs- och jordbruksmark, är det svårare att bestämma ett utsläpp med samma noggrannhet. Men även inom jordbruket har åtgärder vidtagits , vilket kraftigt minskat belastningen av kväve- och fosforföreningar. En första mer systematisk beräkning gjordes av i projektet från land till hav (rapporter 4735 och 4736). Där beräknades bruttoutlakningen av kväveföreningar från åkermarken ha minskat med . 4.2.1 På väg att uppfylla våra mål och åtaganden Inom ramen för det svenska miljömålsarbetet med miljökvalitetsmålet Ingen övergödning har utsläppen av kväve- och fosforföreningar till vatten minskat väsentligt . ammoniak och kväveoxider till luft har minskat kraftigt under samma För att nå delmålen har åtgärder vidtagits inom samtliga sektorer. De årliga utsläppen av fosforföreningar till vatten har minskat med ca Minskningarna har främst skett genom åtgärder inom kommunala reningsverk och industrin, men även inom jordbruk och enskilda avlopp. Beräkningarna visar dessutom att de mänskligt orsakade utsläppen av fosforföreningar är lägre än man Skr. 2009/10:213 har trott och den nationella potentialen för ytterligare minsk- ningar är därför något begränsad, även om det regionalt kvarstår betydande problem. De årliga utsläppen av kväveföreningar till haven söder om har minskat med . Stora minskningar har skett genom åtgärder inom kommunala reningsverk, industri och jordbruk. Beräkningar av utlakningen från (rotzonsutlakningen) visar på en årlig minskning av kvävebelastningen och av fosforbelastningen . Den minskade belastningen beror liksom i huvudsak på förändringar i utnyttjad areal åker, förbättrat växtnäringsutnyttjande samt genomförda åtgärder. I modellberäkningarna finns dock inte effekten av anlagda våtmarker och reducerad jordbearbetning med. Enligt beräkningar gjorda för dessa åtgärder har den årliga kvävebelastningen minskat med ytterligare och fosforbelastningen med . Till 2008 har ytterligare minskningar i kväve och fosforbelastningen från jordbruket skett bl.a. beroende på ändrad grödfördelning. Utsläppen till havet har därmed minskat med kväve och elva ton fosfor. Även inom de kommunala reningsverken har utsläppen av fosforföreningar minskat med () (minskningen gäller dock vid källan och är mindre till havet). 4.3Regeringens havspolitik minskar utsläppen ytterligare Genom vår särskilda satsning på havsmiljön har ett stort antal nya åtgärder och styrmedel beslutats som ytterligare minskar utsläppen av kväve- och fosforföreningar. I propositionen En svensk sammanhållen havspolitik (prop. 2008/09:170) presenterade vi en rad viktiga insatser mot utsläpp av kväve- och fosforföreningar. Vår havsmiljösatsning har lett till att ett stort antal åtgärder har beslu- tats och vidtagits. Dessa har dock ännu inte fått genomslag i de svenska belastningsberäkningarna och det går bara delvis att kvantifiera hur mycket de kommer att minska belastningen. dock att åtgärderna kommer att ha stor betydelse för arbetet att uppnå mål och åtaganden. Exempel på insatser är ROT-avdragets möjligheter för åtgärdande av enskilda avlopp, en rad initiativ när det gäller utsläpp av toalettavfall från fartyg och båtar, skärpningar av regler för spridning av stallgödsel, utvidgning av förbudet för fosfater i tvättmedel till att även gälla maskindiskmedel och förstärkningar inom landsbygdsprogrammet införde vi bidraget om statligt stöd till lokala vattenvårdsprojekt (LOVA), som bedöms uppgå till 100120 miljoner Bidraget ska användas till kostnadseffektiva åtgärder för att minska utsläppen av kväve- och fosforföreningar till för att förstärka deras arbete med planering av åtgärder som bidrar till att minska belastningen av näringsämnen till Utöver dessa insatser presenterade vi också att ett antal förslag till åtgärder inom jordbruksektorn som var på väg att införas. har beviljat stöd via havsmiljöanslaget och LOVA till ett 120-tal insatser mot övergödningen. Genom LOVA bidraget har medel getts för ett 90-tal konkreta insatser som åtgärdande av enskilda avlopp, anläggning av våtmarker och dammar, tömnings- stationer för båttoaletter, musselodlingar och systemlösningar för musselodling i kombination med biogas-, gödsel och foderproduktion. Ett antal större projekt för att minska övergödningen har dessutom beviljats stöd direkt genom havsmiljöanslaget, varav nedanstående är några exempel: Information om enskilda avlopp Projektet syftar till att samla och tillgängliggöra information som tagits fram samt att anordna regionala seminarier om enskilda avlopp. Exempelvis så genomför en tillsynskampanj i samarbete med kommuner, länsstyrelser, SGU, , små avlopp och Avloppsguiden. står för stöd till kommuner och centrala informationsinsatser till fastighets- ägare med små avlopp, bland annat via media. Tillsynskampanjen är en del i ett pågående arbete med små avlopp. Ett stort antal kommuner har bedrivit tillsyn över små avlopp , men det finns stora skillnader i hur mycket och vilka metoder man använt. En tanke med tillsynskampanjen är att återanvända bra metoder som redan tagits fram av några kommuner och sprida dem till övriga kommuner. Marknadsöversikt produkter för småskalig avloppshantering Projektet syftar till att ge en översikt och jämföra de produkter för små avlopp som finns på den svenska marknaden, inklusive att klassificera dem med avseende på bl.a. hur väl de uppfyller funktionskraven i allmänna råd. Uppbyggnad av ett för små avlopp Projektet syftar till att skapa ett som kan bli en samlande källa för information och teknik, lagstiftning, planering och kommunikation om enskilda avlopp. Kunskapscentrumet avses även bli ett forum som myndigheter på nationell, regional och nivå kan använda för erfarenhetsutbyte, utbildning och användning av planeringsverktyg. Vidare ska kunskapscentrumet ge relevant och oberoende information till fastighetsägare och bransch. Reningsgrader för små avloppsanläggningar Projektet syftar till att ta fram schablonvärden för reningsgrader av närsalter hos olika typer av avloppsanläggningar, för tillämpning i särskilt känsliga recipienter där god ekologisk status inte enkelt kan uppnås.