prop · GX0387 · 2010-02-11 00:00:00 — Regeringen är vidare av uppfattningen att det kan finnas skäl att i an- nan ordning överväga om det finns anledning att utvidga undantagen i lagen om allmän kameraövervakning till att omfatta t.ex. byggnader m.m. som används eller är avsedda för försörjning med sedlar och mynt. Ikraftträdande, övergångsbestämmelser och Regeringens förslag: Den nya skyddslagen ska träda i kraft den , då lagen (1990:217) om skydd för samhällsviktiga anlägg- ningar m.m. ska upphöra att gälla. Föreskrifterna i 2332 §§ och 36 § samt 37 § i fråga om straffansvar för den som lämnar oriktiga eller vilse- ledande uppgifter för att få tillträde till ett militärt skyddsområde eller tillstånd att uppehålla sig inom ett sådant område, gäller dock till och med . Den som har tjänstgjort som skyddsområdesvakt får även fortsätt- ningsvis inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon på grund av uppdrag enligt den lagen fått veta om en enskilds personliga förhållanden eller förhållanden av betydelse för totalförsvaret eller annars för säkerhet. Byggnader, andra anläggningar och områden samt militära fartyg och luftfartyg som förklarats som skyddsobjekt före ikraftträdandet av den nya lagen ska även fortsättningsvis anses vara skyddsobjekt, dock längst till utgången av . Den gamla lagen ska gälla för dessa skyddsob- jekt. Överklaganden som avser beslut som har meddelats före ikraftträdan- det men som ännu inte har avgjorts ska prövas enligt den gamla lagen. Den som har godkänts som skyddsvakt enligt den gamla lagen ska an- ses godkänd även enligt den nya lagen. Med anledning av att lagen (1990:217) om skydd för samhällsviktiga anläggningar m.m. ersätts av en ny skyddslag ska vissa följdändringar göras i annan lagstiftning. Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att när lagen om samhällsviktiga anläggningar m.m. upphör att gälla ska byggnader, andra anläggningar och områden samt militära fartyg och luftfartyg som förkla- rats som skyddsobjekt enligt den upphävda lagen, gälla som skyddsob- jekt enligt denna lag till utgången av 2014. Remissinstanserna: Har inte framfört några synpunkter. Skälen för regeringens förslag: Den föreslagna lagen bör träda i kraft då nuvarande skyddslag ska upphöra att gälla. Emellertid bedömer regeringen att Försvarsmakten och länsstyrelserna behöver på sig att successivt gå igenom de beslut om inrättandet av militära skyddsområden och skyddsobjekt som har skett med stöd av gällande lag, och i förekommande fall växla över till den nya lagstiftningen. Det- samma gäller de förbud som har meddelats med stöd av lagen. Då det gäller de militära skyddsområdena, så bör reglerna som avser dessa kunna upphöra vid utgången av 2011. Enligt regeringens bedöm- ning har Försvarsmakten därmed beretts tillräcklig tid att övergå till det nya systemet. Då de militära skyddsområdena utmönstras ur lagen upp- hör följaktligen bestämmelserna som rör skyddsområdesvak- terna. I övergångsbestämmelserna bör det dock anges att den tystnads- plikt som följer med befattningen som skyddsområdesvakt fortsätter att gälla. Regeringen instämmer i utredningens förslag att redan beslutade Prop. 2009/10:87 skyddsobjekt ska äga fortsatt giltighet till utgången av 2014. bedömer regeringen att den gamla lagens föreskrifter bör tillämpas på dessa skyddsobjekt. Detsamma bör vara fallet avseende de förbud som har meddelats med stöd av den gamla lagen. En sådan ordning torde bidra till att övergången mellan den gamla lagen och den nya lagen blir tydligare. Försvarsmakten och länsstyrelserna bör allteftersom fram till utgången av 2014 ersätta redan fattade beslut om att något ska vara skyddsobjekt med nya beslut, som då fattas med stöd av den nya lagen. Detsamma ska gälla vad avser förbud meddelade med stöd av den gamla lagen. I övrigt föreslår regeringen ett antal övergångsbestämmelser av vilka framgår hur utfärdade giltiga godkännanden och hur överklaganden av beslut bör hanteras när den nya lagen har trätt i kraft. Eftersom nu gällande skyddslag ersätts av den föreslagna skyddslagen måste det göras följdändringar i ett flertal lagar. Följdändringarna bör träda kraft som den nya lagen. Lagrådet har i sitt yttrande framfört vissa synpunkter gällande utform- ningen av följdändringarna. Regeringen har justerat dessa utifrån Lagrå- dets förslag. 19 Konsekvenser av förslagen Regeringens bedömning: Förslagen leder inte till några väsentliga för- ändringar för Försvarsmaktens del och torde inte medföra några nya kostnader för myndigheten. Länsstyrelserna får en något breddad roll när det gäller att besluta om skyddsobjekt. De eventuella ökade kostnader detta kan medföra är dock begränsade varför de ryms inom befintliga budgetramar för berörda myndigheter. Förslagen bedöms inte innebära några ytterligare kostnader för den som äger eller nyttjar en byggnad, en annan anläggning eller ett område som har beslutats vara ett skyddsobjekt. Utredningens bedömning: Utredningen har inte med säkerhet kunnat uttala sig om länsstyrelserna kommer att behövas resursförstärkningar för att lagda förslag fullt ut ska kunna förverkligas. I övrigt överensstämmer utredningens bedömning med regeringens. Remissinstanserna: i menar att försla- gen sannolikt kommer att medföra en ökad arbetsbelastning för en del länsstyrelser. För att fullt ut kunna förverkliga förslagen i den nya lag- stiftningen torde det komma att behövas resursförstärkningar, åtminstone i de län som har ett större antal skyddsobjekt. i Östergöt- lands län bedömer att tidsbegränsade skyddsobjektsbeslut medför utöka- de uppgifter vilket måste åtföljas av motsvarande resurstilldelning. Läns- styrelsen i instämmer i utredningens bedömning att det inte är antalet skyddsobjekt som är utmaningen, utan framförallt att läns- styrelserna föreslås få en förstärkt roll. Länsstyrelserna får som en följd av utredningens förslag ökade arbetsuppgifter varför resursbehovet måste beaktas. Säkerhets&FörsvarsFöretagen (SOFF) biträder utredningens slutsats att det föreslagna rättsliga skydd som följer med en skyddsob- jektsstatus i grunden inte innebär några större förändringar eller ökade kostnader för aktuella företag, då sådana skyddsobjekt rimligtvis redan har ett bra verksamhetsskydd. anser att en förnyad ansökan för objekt inom elförsörjningen är en onö- dig och administrativt betungande procedur. Skälen för regeringens bedömning Regeringen konstaterar inledningsvis att en ökad sårbarhet hos vissa samhällsfunktioner i kombination med framväxten av andra hot än de som anges i nuvarande skyddslag gör att det är nödvändigt att ge skydds- lagstiftningen ett något vidare tillämpningsområde än . En av ut- gångspunkterna vid en modernisering av skyddslagstiftningen har varit att skapa ett regelverk som ger goda förutsättningar för ett väl avpassat, effektivt säkerhetsskydd som det erbjuder en flexibilitet över tiden och kan möta skiftande förhållanden, t.ex. då höjd beredskap råder. gällande skyddslagstiftning har i många delar fungerat väl. Ett flertal bestämmelser föreslås därför finnas kvar, dock i vissa fall med språkliga moderniseringar och förtydliganden. Några ytterligare resurser krävs inte för genomförandet i denna del. Försvarsmakten har rollen både som objektsägare eller objekts- nyttjare och som förvaltningsmyndighet med beslutsuppgifter, t.ex. vad avser beslut om skyddsobjekt och frågor om godkännande av skydds- vakt. Regeringen konstaterar att de förslag som lagts fram och som rör Försvarsmakten innebär bl.a. att nuvarande regler om skyddsobjekt för militära ändamål behålls i huvudsak oförändrade. De utvidgningar och uppgifter som i övrigt är i fråga är enligt regeringens bedömning av be- gränsad art och innebär inte att myndigheten påförs några nya väsentliga uppgifter. Som exempel kan nämnas bedömningen rörande Försvarsmak- tens möjligheter att besluta områden där t.ex. övningsverksamhet bedrivs som skyddsobjekt. Enligt regeringens mening är denna utvidgning främst att anse som en anpassning till den militära verksamhetens skyddsbehov så som den har utvecklats sedan den gällande lagen trädde i kraft och innebär ingen egentlig utökad arbetsuppgift. De militära skyddsområdena avskaffas. Kompensatoriska åtgärder föreslås dock, vilket innebär att det blir möjligt att besluta om vattenområden av särskild betydelse för det militära försvaret som skyddsobjekt. När det sedan gäller länsstyrelsernas uppgifter att besluta om skydds- objekt torde myndigheten få en något breddad roll, bl.a. mot bakgrund av att vissa utvidgningar sker av skyddsobjektskretsen. Emellertid bedömer regeringen, i likhet med utredningen, att den omständigheten att en ny skyddslag har ett vidare tillämpningsområde än den nuvarande inte med nödvändighet innebär att antalet skyddsobjekt som varje länsstyrelse har rätt att besluta om kommer att bli många fler. Vidare bör särskilt fram- hållas att ett flertal bestämmelser som framgent kommer att kunna utgöra grund för att besluta något som skyddsobjekt, motsvaras av sådana som redan gäller . Begreppet statliga förvaltningsbyggnader utmönst- ras ur lagstiftningen. Regeringen bedömer att de antal nya skyddsobjekt Prop. 2009/10:87 som kan komma i fråga inte torde medföra att några större kostnader uppkommer för länsstyrelserna. Tilläggas ska att vissa ärenden avseende tillfälliga militära övningsområden, vilka nu hanteras av länsstyrelserna, bedöms böra flyttas över till Försvarsmakten. När det kommer till länsstyrelsernas förstärkta roll bör följande sägas. Regeringen har föreslagit att de bestämmelser som ger möjlighet för länsstyrelserna att förelägga en objektsinnehavare att vidta särskilda skyddsåtgärder ska utgå i sin helhet. Denna uppgift försvinner därmed från länsstyrelserna. Det föreslås visserligen att giltigheten av vissa skyddsobjektsbeslut tidsbegränsas. Emellertid ser regeringen framför sig att ett flertal skyddsobjekt kommer att kunna beslutas eller tillsvidare. Då det inte finns något hinder mot att länsstyrel- serna tidsbegränsar sina beslut, och även gör det, torde förslaget framför- allt innebära ett uttryckligt stöd för myndigheterna i beslutsfattandet. Ett flertal förslag har avgetts i syfte att ge en legal ram för de uppgifter som länsstyrelserna redan utför. Det handlar t.ex. om prövningen av frågor som rör godkännande av skyddsvakt och hanteringen av överkla- ganden. Denna kodifiering av rådande ordning bedöms inte föranleda några ytterligare kostnader. Sammanfattningsvis bedömer regeringen att förslagen kan innebära vissa merkostnader för somliga länsstyrelser. Regeringen finner dock att dessa eventuella kostnader är begränsade och ryms inom befintlig ram för berörd myndighet. Dock ska, mot bakgrund av osäkerhetsläget i anta- gandena om uppgifternas omfattning, en uppföljning av länsstyrelsernas kostnader ske . Såvitt avser objektsinnehavarna bör inga nya kostnader uppkomma. De uppgifter som uttryckligen åläggs dem i den nya lagstiftningen, t.ex. skyltning eller skyldigheten att kontakta länsstyrelserna om förutsätt- ningarna för skyddsobjektets bestånd förändras, är något som dessa i praktiken redan ska utföra. Förslag till ny skyddslag 1 och 2 §§ I lagens första och andra paragrafer anges regleringens syfte. serna innehåller en uppräkning av vissa s.k. skyddsändamål som måste föreligga för att något ska kunna beslutas vara skyddsobjekt (se 3 §). Uppräkningen av skyddsändamål som får läggas till grund för beslut om skyddsåtgärder enligt lagen är uttömmande. Första paragrafen, punkterna 13 motsvarar 1 § första stycket i nu gällande skyddslag (prop. 1989/90:54 s. 3435 och 5960, prop. s. 7780 och 96). En definition av begreppet totalförsvar finns i lagen (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap. Enligt 1 § i den lagen totalförsvar den verksamhet som behövs för att förbereda Totalförsvaret består av militär verksamhet (militärt Prop. 2009/10:87 försvar) och civil verksamhet (civilt försvar). Fjärde punkten är ny och innebär att lagens skyddsändamål utvidgas till att även omfatta grovt rån. I avsnitt 6.1. beskrivs skälen för detta. Vilka rekvisit som måste vara uppfyllda för att ett brott ska rubriceras som grovt rån framgår av 8 kap. 6 § . torde nästan uteslutande komma till användning vid prövningen av om en byggnad, anläggning eller ett område som används eller är avsedd att användas i verksamhet för försörjning med sedlar och mynt ska beslutas vara skyddsobjekt (se 4 § 5). Andra paragrafen motsvarar 1 § andra stycket i den gällande skydds- lagen och är begränsad till verksamhet inom Försvarsmakten. en sådan begränsning framgår av avsnitt 6.1. Regeln är generell så till vida att den gäller oavsett om den verksamhet som bedrivs är tillfällig eller av mer varaktig karaktär (se prop. 1989/90:54 s. 59). Skyddsändamålen är alternativa till varandra, dvs. det är tillräckligt att ett av dem är för handen för att grunda en möjlighet att besluta en bygg- nad m.m. som skyddsobjekt. Vid bedömningen av om ett skyddsändamål föreligger i 1 § punkterna 14 eller 2 § skyddslagen bör det vara möjligt att fastställa att en typisk risk föreligger för att ett visst av de i lagen angivna objekten faktiskt kan komma att bli utsatt för ett av de angrepp som anges eller att allmänheten kan komma till skada, t.ex. under tid då en militär övning pågår. En noggrann prövning av den föreliggande ris- ken måste alltid ske. Det är dock inte tillräckligt att fastställa att ett skyddsändamål finns. En prövning måste alltid ske utifrån skyddsbehovet för en byggnad eller en anläggning m.m. och de motstående intressen som anges i 18 §. Paragrafen motsvarar till del 3 § nu gällande skyddslag (prop. 1989/90:54 s. 61). Paragrafen anknyter till de inledande bestämmelserna genom att klargöra att ett beslut om att något ska vara skyddsobjekt för- utsätter att ett skyddsändamål som anges i 1 § eller 2 § föreligger. Lagrådet har haft synpunkter på utformningen av paragrafen och me- nat att dess lydelse innebär att det är möjligt att ge bestämmelsen en vidare tolkning än som är avsedd. Regeringen vill framhålla att förutsätt- ningarna för vad som ska kunna beslutas vara skyddsobjekt uttömmande framgår av 46 §§. Någon ändring i förslaget har därför inte skett. Paragrafen innehåller en uppräkning över byggnader, anläggningar och områden vilka huvudsakligen används för civila ändamål och som kan beslutas vara skyddsobjekt. I paragrafen har vissa språkliga justeringar gjorts till följd av Lagrådets förslag. Första punkten motsvarar delvis 4 § 1, nu gällande skyddslag. chefens residens och bostäder samt statsministerns bostäder kan i likhet med tidigare beslutas vara skyddsobjekt (prop. 1989/90:54 s. 62 och 1995/96:37 s. 54). Punkten har dock utvidgats till att även omfatta tronföljarens residens och bostäder (se avsnitt 7.1). Statliga förvaltnings- byggnader har utgått ur punkten för att ersättas av mer preciserade be- skrivningar vilka återfinns dels i punkten 3 (byggnader m.m. som staten, en kommun eller ett landsting använder för eller är avsedda för att leda eller styra statlig eller verksamhet), dels i punkten 5 (byggna- der m.m. som används eller är avsedda för verksamhet som innefattar upprätthållande av allmän ordning och säkerhet). Andra punkten motsvarar 4 § 7, nu gällande skyddslag. I förtydligande syfte anges att bestämmelsen också omfattar byggnader. Någon ändring i sak är inte avsedd. Tredje punkten är ny men motsvarar i sak delvis 4 § 1 i nu gällande skyddslag. Genom bestämmelsen införs en möjlighet att som skyddsob- jekt besluta byggnader och andra anläggningar som staten, en kommun eller ett landsting har äganderätt eller nyttjanderätt till och som används eller är avsedda för att leda eller styra statlig eller verksamhet. När det gäller beslutande statliga och kommunala församlingar, t.ex. kammare och kommunfullmäktige, innebär principen om förhandlingsoffentlighet att utrymmet för ett skyddsobjektsarrangemang blir mycket begränsat. Det bör främst vara byggnader m.m. av central betydelse eller som av någon annan anledning har ett särskilt skyddsbe- hov som kan komma i fråga som skyddsobjekt med stöd av denna punkt. Fjärde punkten motsvarar i huvudsak 4 § 3, nu gällande skyddslag. I förtydligande syfte anges att bestämmelsen även omfattar byggnader. Punkten innehåller en uppräkning av byggnader m.m. där det utförs eller kan utföras sådan verksamhet som är av central betydelse för att bevara samhällets grundläggande förmåga på ett tillfredställande sätt. Vissa i 4 § 3 nu gällande lagen förekommande uttryck har bytts ut i moderniserande syfte. I somliga fall har detta medfört att kretsen för vad som kan beslu- tas vara skyddsobjekt utvidgats något. Se vidare avsnitt 7.1. Ett exempel på detta är möjligheten att förklara delar av det centrala radiokommuni- kationssystemet som skyddsobjekt efter det att begreppet rundra- dioförsörjning och radio- och telekommunikationer har ersatts med elek- troniska kommunikationer. Förändringarna i punkten är emellertid fram- förallt av språklig karaktär. Någon större förändring i sak är inte åsyftad. Femte punkten är ny men motsvarar i sak delvis 4 § 1 i nu gällande skyddslag. Härigenom görs lagen tillämplig på byggnader, andra anlägg- ningar och områden som används eller är avsedda för verksamhet som innefattar upprätthållande av allmän ordning och säkerhet, verksamhet inom kriminalvården eller försörjning med sedlar och mynt. Verksamhet som innefattar upprätthållande av allmän ordning och sä- kerhet. Vad gäller begreppet allmän ordning och säkerhet, se 1 och 2 §§ polislagen (1984:387), prop. 1983/84:111 s. 54 ff. och NJA 1989 s. 308. Begreppet verksamhet som innefattar upprätthållande av allmän ordning och säkerhet rymmer t.ex. byggnader som används för polisiär verksam- het. Exempel på byggnader som i första hand bör komma i fråga är po- lishus som av någon anledning har ett särskilt behov av skydd. Vid pröv- ningen kan t.ex. beaktas om byggnaden rymmer verksamhet av strategisk och central betydelse. Dessutom kan t.ex. polisens helikopteranläggningar beslutas vara skyddsobjekt, förutsatt att något skyddsändamål enligt 1 § föreligger. Verksamhet inom kriminalvården. Vad avser kriminalvårdens verk- Prop. 2009/10:87 samhet bör det, mot bakgrund av de skyddsändamål som anges i 1 §, framförallt vara de kriminalvårdsanstalter och häkten med särskilt hög grad av säkerhet som kan komma i fråga som skyddsobjekt. försörjning med sedlar och mynt. Med byggnader, andra an- läggningar och områden som används eller är avsedda för för- sörjning med sedlar och mynt avses inrättningar, samt de- påer för kontantförvaring och uppräkningscentraler och motsvarande. I paragrafen anges olika byggnader, anläggningar och områden eller objekt vilka används för verksamhet främst inom Försvarsmakten, För- svarets materielverk och och som kan beslutas vara skyddsobjekt. I paragrafen har vissa språkliga justeringar gjorts till följd av Lagrådets förslag. Första punkten motsvarar 4 § 2 nu gällande skyddslag. I förtydligande syfte anges numera även ordet byggnader i punkten. Andra punkten motsvarar 4 § 4 nu gällande skyddslag. Punkten har ut- vidgats till att även omfatta områden där följder av t.ex. prov- och för- söksverksamhet kan inträffa. Se vidare avsnitt 7.3. Tredje punkten motsvarar 4 § 5 nu gällande skyddslag. Punkten har endast genomgått smärre redaktionella ändringar. Fjärde punkten motsvarar i huvudsak 4 § 6 nu gällande skyddslag (se prop. 1995/96:37 s. 42 f.). Bestämmelsen har dock utvidgats till att om- fatta även övningsverksamhet för andra militära ändamål än övningar i samband med utbildning för fredsfrämjande verksamhet. Det kan t.ex. röra sig om utländska förband som övar under subarktiska förhållanden. Femte punkten är ny och innebär att vattenområden av särskild bety- delse för det militära försvaret kan beslutas vara skyddsobjekt. Se vidare avsnitt 9. När ett vattenområde beslutas som skyddsobjekt omfattar be- slutet inte bara själva vattendjupet utan även bottens beskaffenhet och vattenmassorna mellan denna och ytan. Första stycket motsvarar 5 § lagen i nu gällande skyddslag. Bestämmel- sen ger en möjlighet att besluta även andra typer av anläggningar m.m. än de, som regleras i 4 och 5 §§, som skyddsobjekt om de är av betydelse för totalförsvaret och befinner sig i krig eller krigsfara eller om det råder andra utomordentliga förhållanden som är föranledda av krig. Andra stycket är nytt. Det innebär att även lok och järnvägsvagnar om- fattas av vad som föreskrivs i första stycket. Under sådana förhållanden som framgår av första stycket förekommer det att viktig materiel och förnödenheter till befolkningen behöver transporteras medelst järnväg. Se vidare avsnitt 8.3. Innebörden av ett beslut om skyddsobjekt Paragrafen motsvarar 7 § nu gällande skyddslag. 1989/90:54 s. 3639). Ett antal redaktionella ändringar och språkliga moderniseringar har gjorts. Paragrafen reglerar verkningarna av ett beslut om att något ska vara skyddsobjekt. Saken har behandlats i avsnitt 10.1. I första stycket, vilket motsvarar 7 § första stycket nu gällande skydds- lag anges att med ett beslut om skyddsobjekt följer som huvudregel ett förbud mot tillträde för obehöriga, s.k. tillträdesförbud. Det bör dock erinras om att ett tillträdesförbud inte är en förutsättning för att det ska anses otillåtet att göra olika typer av intrång. (Se t.ex. stadgandet om olaga intrång i 4 kap. 6 § ). Enligt andra stycket, vilket motsvarar 7 § andra stycket i nu gällande skyddslag, kan olika typer av förbud beslutas som komplement till ett tillträdesförbud. Bestämmelsens utformning har justerats p.g.a. vad Lag- rådet har anfört. Förbudet att göra avbildningar omfattar bl.a. att fotogra- fera eller att göra beskrivningar eller mätningar inom skyddsobjektet. Förbuden kan vara påkallade om man vill åstadkomma ett förstärkt sek- retesskydd. Tredje stycket motsvarar 7 § tredje stycket, nu gällande skyddslag. Det anger att ett tillträdesförbud kan, om det räcker för att tillgodose behovet av skydd, ersättas med vissa andra förbud. Paragrafen motsvarar 8 § i nu gällande skyddslag (prop. 1989/90:54 s. 6566). Beslut som begränsar en ägares eller nyttjanderättshavares rätt till tillträde får inte vara av permanent karaktär och en intresseavvägning enligt lagens 18 § ska ske på så sätt att ingen avstängs i onödan. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Med enskild person avses en enskild fysisk person eller juridisk person. Nå- gon ändring i förhållande till nu gällande skyddslag är inte avsedd. Bevakning av skyddsobjekt 9 § Paragrafen motsvarar 9 § nu gällande skyddslag (prop. 1989/90:54, s. 5355 och 66). I första stycket regleras vem som får anlitas för bevak- ning av skyddsobjekt. Av andra stycket framgår vilka som kan benämnas som skyddsvakter. Paragrafen motsvarar 10 § nu gällande skyddslag (prop. 1989/90:54, s. 6667). I bestämmelsen anges de skyldigheter som en enskild, som vill ha tillträde till eller uppehåller sig invid ett skyddsobjekt, har. 2009/10:87 melsen gäller förstås även den som uppehåller sig inom skyddsobjektet. Bestämmelsen har förtydligats i enlighet med Lagrådets förslag, så att det framgår att en skyddsvakt endast får undersöka fordon, fartyg och luftfartyg som har medförts till platsen. Bestämmelserna motsvarar 1117 §§ nu gällande skyddslag (se prop. 1989/90:54 s. 67). De reglerar befogenheter och skyldigheter för den som bevakar ett skyddsobjekt. Möjligheten för den som bevakar ett skyddsob- jekt att utöva sina befogenheter utgår från skyddsobjektets geografiska gränser och sträcker sig i viss mån även utanför dessa. En utvidgning har gjorts av 13 § nu gällande skyddslag, på så sätt att en skyddsvakt ska kunna gripa också den, som det finns skäl att anhålla för terroristbrott, grovt rån eller förberedelse till sådant brott. kommer därmed att omfatta samtliga i lagen angivna skyddsändamål. Bestämmelsen i 15 § andra stycket nu gällande skyddslag, har ändrats på så sätt att dess lydelse nu är könsneutral. Regeringen har utformat 16 § i enlighet med Lagrådets förslag.