prop · GX03160 · 2010-03-23 00:00:00 — märke tas fram bör det befintliga på tas bort. Försvarshögskolan anser att frågan om ett monument bör utredas vidare. Av samma skäl som när det gäller medaljer anser Försvarsmakten att ett minnesmonument inte bör avse bara omkomna i internationell tjänst. sin egen utredning om hur omkomna bör hedras har myndigheten funnit att det behövs en gemensam försvarsgrensöverskridande minnesplats där militära förband, andra involverade organisationer och anhöriga kan sörja Försvarsmakten föreslår därför att det istället reses ett monument vid för omkomna i insatser under svensk ledning eller huvudmannaskap, oavsett om det skett internationellt eller I samråd med två äldre veteranföreningar föreslår Fredsbaskrarna i att ett monument uppförs på i . På detta sätt får monumentet en central placering som lämpar sig väl för de minnesceremonier som Försvarsmakten genomför på den monumentet vid bör flyttas och integreras med det nya minnesmonumentet. Fredsbaskrarna menar att allmänheten inte Prop. 2009/10:160 respekterar platsen utan använder den till picknick, rastning av hundar och solbad med avsevärd nedskräpning som följd. Dessutom står monu- mentet inte centralt i . Skälen för regeringens bedömning Deltagande i internationella fredsfrämjande insatser är ett viktigt instru- ment för säkerhetspolitiska ambition att bidra till fred, säkerhet och utveckling för konfliktdrabbade människor. Regeringen bedömde i propositionen Ett användbart försvar (prop. 2008/09:140) att efterfrågan på konflikthanteringsinsatser kommer att fortsätta att öka. I propositionen erinras om att i en militär fredsfrämjande insats kan våld användas. Det gäller i bl.a. fredsframtvingande och fredsbevarande insat- ser och i självförsvar. Detta innebär också att de deltagande i insatsen kan utsättas för våld. Regeringen vill understryka att deltagande i den fredsfrämjande verk- samheten inte är riskfritt. Inte ens väl övade och utrustade soldater kan helt skydda sig mot mer eller mindre organiserat motstånd av grupper eller personer som vill hindra återuppbyggnaden av ett land och en åter- gång till normala civila styrelseformer. De män och kvinnor som deltar i dessa insatser riskerar att skadas, eller i värsta fall att dödas. Denna proposition behandlar frågor om hur omhändertagandet av per- sonalen före, under och efter internationella militära insatser kan utveck- las och förbättras. En angelägen del i detta arbete är att staten, som ge- nom beslut av riksdag och regering har det yttersta ansvaret för de inter- nationella insatserna, också markerar sitt tydliga erkännande till dem som deltagit i insatserna. Några sätt att manifestera detta erkännande är me- daljer, ceremonier och minnesmonument. Även om detta redan finns anser regeringen att dessa former av statens erkänsla bör utvecklas. Ge- nom den ökande internationella verksamheten, och den därmed växande risken för skador eller dödsfall, menar regeringen att när en samlad vete- ransoldatpolitik läggs fast, stor vikt också måste läggas vid erkännande- delen. Remissutfallet ger ett entydigt stöd för detta. Statens erkännande till dem som deltar i den internationella verksamheten bör återspegla den pågående utvecklingen. Några remissinstanser, bl.a. Försvarsmakten och , anser att det inte bör vara någon skillnad på nationella och internationella insatser när det gäller statens erkännande gentemot den deltagande indi- viden. Försvarsmakten pekar på sina egna överväganden när det gäller olika förtjänst- och belöningsmedaljer för nationell och internationell verksamhet. Detta ledde till att myndigheten instiftade en ny, gemensam förtjänstmedalj. Denna ska kunna tilldelas envar, oavsett om man tillhör eller verkar inom Försvarsmakten eller inte och oavsett med- borgarskap och vilka förhållanden som rådde. Medaljbestämmelserna är tillämpbara även om är i krig. De synpunkter som Försvarsmakten och framfört är Det finns också beaktansvärda skäl för att man bör se mer på en enskild individs insats generellt än på förhållandet att insatsen gjorts Prop. 2009/10:160 under krigslika och riskfyllda förhållanden. Från denna utgångspunkt är en medalj som Försvarsmaktens nya belöningsmedalj väl motiverad. Den ökande internationella verksamheten och de risker den enskilde utsätter sig för i viljan att hjälpa utsatta människor i en annan del av världen innebär emellertid att regeringen anser att det finns skäl att nu betona statens erkännande vid internationella insatser. Det är inte fråga om att förringa nationella insatser eller de former för erkännande som redan finns. Det är i stället fråga om att komplettera dessa. De medaljer och andra former av statens erkännande som behandlas i denna proposi- tion avser därför erkännande efter internationella insatser. Detta innebär dock inte att vid en vid en eventuell framtida översyn av medaljer förhål- landena och bedömningarna då inte kan vara annorlunda än . har redovisat ett väl genomarbetat underlag för att med nya medaljer, en officiell ceremoni och ett samlande min- nesmärke utveckla statens erkännande när det gäller den internationella verksamheten. Remissinstanserna är i huvudsak positiva till förslagen. Regeringens inriktning är att förslagen om statens erkännande ska kunna vara införda senast vid utgången av 2011. föreslår att Försvarsmakten tar fram en medalj som ska kunna delas ut till den ur myndighetens personal som skadats direkt eller indirekt till följd av stridshandlingar. Med tydliga förutsätt- ningar kommer det enligt utredningen inte att behöva göras några svårare bedömningar för att kunna dela ut medaljen. Utredningen anser vidare att Försvarsmakten även bör kunna överväga att tilldela den föreslagna medaljen till annan som anses förtjänt. En polis, en civil rådgivare, en soldat från en samarbetande nation m.fl. som skadas i samband med en militär insats bör kunna förlänas en sådan me- dalj, vilket då också bör framgå av medaljreglementet. Som ett stöd för sin uppfattning om att det i bör finnas en me- dalj av detta slag hänvisar till förhållandena i och . Där delas medaljer ut till militär personal som ska- dats allvarligt till följd av stridshandlingar. Detta har bemötts positivt. Kvalifikationerna för utdelning av medaljerna är strikta. I har det enligt utredningen rört sig om högst en handfull medaljer . Det är respektive försvarsmakt som delar ut medaljen. Regeringen delar utredningens uppfattning. De alltmer ökande interna- militära insatserna och de risker den tjänstgörande personalen utsätter sig för utgör övertygande skäl för att Försvarsmakten bör svara för en medalj som kan delas ut till den som skadats direkt eller indirekt till följd av stridshandlingar. Medaljen ska vara ett erkännande för den risk som personalen utsätts för och där några får betala ett särskilt högt personligt pris. Regeringen anser, liksom utredningen, vidare att det bör vara För- svarsmakten som utformar de närmare bestämmelserna om denna medalj. Det gäller medaljens utformning, förutsättningarna för att för att kunna tilldelas medaljen t.ex. vad som innefattas i begreppen skada och Prop. 2009/10:160 stridshandling samt medaljreglemente i övrigt. Regeringen avser att uppdra åt Försvarsmakten att instifta en medalj för personal som skadats direkt eller indirekt till följd av stridshandlingar vid internationella insatser. I uppdraget bör även ingå att överväga om medaljen i särskilda fall ska kunna tilldelas någon utanför den egna per- sonalen som är förtjänt. Det skulle kunna vara en polis, en civil rådgivare eller en soldat från en samarbetande nation. Vidare bör ingå att, om så behövs, lämna förslag om nödvändiga regeringsföreskrifter. Försvars- makten bör i uppdraget samverka med andra berörda myndigheter och organisationer såsom Kungl. Hovstaterna med Kungl. Regeringens belöningsmedalj för särskilt berömvärda internationella insatser konstaterar att det inte sällan är livsgärningar som belönas med regeringens nuvarande medaljer. Utredningens slutsats är att soldater endast undantagsvis tilldelats någon av de existerande regeringsmedaljerna. Det kan enligt utredningen därför hävdas att nuva- rande medaljer inte täcker ändamålet dvs. utdelas inte till förmån för de som ingår i internationella militära insatser som deltar i. Mot bakgrund av den ökande internationella militära verksamheten, och betydelse av denna, menar regeringen att utredningen pekat på ett angeläget förhållande. Det är viktigt att också regeringen uppmärksam- mar och uppskattar berömvärda insatser i den farliga verksamhet som statsmakterna har beslutat om och i vilken enskilda människor riskerar liv och hälsa. Aspekten blir enligt regeringen särskilt viktig i Försvars- maktens nya personalförsörjningssystem med frivillig rekrytering och anställning av soldater och sjömän. Regeringen delar således utredning- ens uppfattning att en regeringens belöningsmedalj för särskilt beröm- värda internationella insatser bör instiftas. När det gäller medaljreglemente anser att be- löningsmedaljen i första hand bör tilldelas personal som i någon form stått under svenskt huvudmannaskap och som utfört en eller flera excep- insatser under mycket svåra förhållanden. Medaljen bör kunna tilldelas exempelvis militär, polis eller departementspersonal. Medaljen skulle också kunna tilldelas personer som genomfört en eller fler excep- insatser men som tjänstgjorde under annat hu- vudmannaskap. Personen kan t.ex. som tjänstledig ha arbetat för en in- ternationell organisation eller annan stat. Regeringen anser det vara en självklarhet att medaljbestämmelserna för en regeringens belöningsmedalj ska vara stränga. Medaljen ska tilldelas bara i alldeles särskilda fall. Regeringen bedömer dock att de bestämmel- ser utredningen föreslagit med exceptionella insatser under mycket svåra förhållanden kan leda till att medaljen riskerar att inte kunna delas ut överhuvudtaget. De formuleringar utredningen valt knyter t.ex. nära an till Victoriakorset. Enligt vad regeringen erfarit har denna utmärkelse delats ut utomordentligt sällan. Regeringen anser därför att medaljbestämmelser bör avse utmärkta insatser under svåra förhållanden. 2009/10:160 I övrigt delar regeringen uppfattning. Regeringen avser att uppdra åt / För- svarets traditionsnämnd att lämna förslag på utformning av en reger- ingsmedalj, medaljreglemente, nödvändiga regeringsföreskrifter m.m. I uppdraget bör även ingå att beakta det förslag som Statens försvarshisto- riska museer lämnat tidigare. Uppdraget bör genomföras i samverkan med bl.a. Kungl. Hovstaterna med Kungl. En årlig officiell veteranceremoni och ett minnesmonument samtal med företrädare för veteranorganisa- tioner, veteransoldaterna själva och med soldater i utlandstjänst visar enligt regeringen att det finns ett uttalat behov av erkännande för gjorda insatser från statsmakternas sida. De internationella erfarenheterna pekar i samma riktning. En del i ett sådant erkännande är medaljer. I likhet med utredningen anser regeringen emellertid att det är minst lika angeläget med annan ceremoniel, framförallt veteranceremonier och minnesmonu- ment. En ceremoni och ett minnesmonument blir genom sin tillgänglig- het för alla veteraner, deras anhöriga och andra ett påtagligt erkän- nande som det är ett uttryck för en gemenskap och rum när det gäller internationella insatser. Det finns ceremonier med anknytning till veteransoldater, framförallt inom Försvarsmakten. Vidare högtidlighålls vid minnesmonumentet på i av FN- veteraner. Dessutom finns olika minnesmonument med militärhistorisk koppling. Däremot saknas en bredare officiell veteranceremoni. Regeringen an- ser liksom utredningen att en sådan bör introduceras. Tanken har stöd av remissinstanserna. En ceremoni bör rikta sig, förutom till dem som arbe- tat under olika organisationer, till all svensk personal som deltagit i in- ternationella insatser med svensk huvudman. F.d. uniformerad personal som veteransoldater och veteranpoliser torde komma att utgöra merpar- ten av dem som skulle kunna vilja delta i en sådan ceremoni. Företrädare för veteranorganisationer liksom för olika myndigheter t.ex. Försvars- makten, , Myndigheten för samhällsskydd och bered- skap (tidigare ), och kan förväntas delta. Regeringen bedömer vidare att även represen- tanter för statsmakterna har intresse att delta. Regeringen anser att frågan om platsen för den officiella ceremonin bör ses tillsammans med frågan om platsen för ett minnesmonument. Ceremonin bör hållas vid monumentet. Detta innebär att platsen måste passa för både en ceremoni och ett minnesmonument. Tillsammans kommer ceremonin och monumentet att utgöra kärnan i det officiella hedrande av sina veteraner. anser att en officiell veteranceremoni bör för- läggas till . Detta är dödsdag. Enligt utredningen kan som uniformerad FN-medlare i Mel- lersta Östern anses ha varit den första svenska fredsbevararen och tillika den förste som omkommit i fredens tjänst. Han dödades dessutom genom antagonistiskt våld. Vid sidan om detta har utredningen belyst andra möjliga dagar, och . Flera remissinstanser, bl.a. Försvarsmakten, Försvarshögskolan, Fredsbaskrarna i och , förordar som datum för en årlig ceremoni. Man framhåller att denna dag är erkänd som alla fredssoldaters dag. Om ceremonin hålls denna dag skulle veteranerna kunna känna en omedelbar samhörighet med kamrater och kolleger världen över. Fredsbaskrarna pekar också på att den 17 septem- ber inte har uppmärksammats i tidigare. Regeringen delar remissinstansernas uppfattning, och noterar särskilt att de mest berörda, Försvarsmakten och veteransoldaterna själva, föror- En annan aspekt som också talar för detta datum är att det vanligtvis är goda väderförutsättningar för en stämningsfull ceremoni Regeringen bedömer därför att vore den mest lämpliga dagen för en årlig officiell veteranceremoni. föreslår att ceremonin förläggs i anslutning till förslaget med att platsen är lättillgänglig, inte minst för fordon och att den har relativt goda allmänna kommunikationsförbindelser. motsvarar vad som kan förväntas även för rörelsehindrade. vidare en av få där ett eventuellt monument kan resas. Utredningen har som en alternativ plats belyst Riksplan framför Riks- Även om platsen är central anser utredningen att praktiska aspekter såsom trafik- och parkeringssituationen samt säker- heten talar emot alternativet. Utredningen ifrågasätter också om Riks- plan är lämpligt ur kontemplationssynpunkt. ens uppfattning i dessa avseenden. Några remissinstanser har föreslagit och motiverat detta med att museigården är en central plats lämpad för minnesceremo- Man erinrar också om att öppnar en permanent ut- ställning om utlandsstyrkan . Regeringen konstaterar att själva går- den har fördelar som plats för en ceremoni. också lätt tillgänglig från flera aspekter. om det är helt lämpligt att knyta en officiell ceremoni och kanske ett minnesmonument direkt till ett museum. Det finns enligt regeringen i ett sådant fall risk att veteranaspekten kommer i skymundan för själva Det finns enligt regeringen också en risk att en ceremoni mitt i centrala kan visa sig mindre lämplig på grund av risken för störningar från omgivningen. Att öppnar en permanent utställning om utlandsstyrkan bedömer regeringen vara av mindre bety- delse när det gäller en ceremoni och ett monument. Som redan redovisats anser regeringen att ett minnesmonument bör uppföras för dem som tjänstgjort utomlands militärt eller civilt med svensk huvudman. Monumentet bör vara avsett för alla som tjänstgjort, men det är enligt regeringen ofrånkomligt att en tyngdpunkt kommer att ligga i militär personal. Monumentet bör tjäna som en samlingsplats för veteraner, anhöriga och andra. Det bör också vara en plats för kransned- läggning och andra särskilda hedersbetygelser. konstaterar att det generellt sett är svårt att finna platser för monument i , som ändå är den mest lämpliga orten. Som skäl för att området vid på i föreslås pekar utredningen på att platsen är lätt tillgänglig. Där finns också en tydlig militärhistorisk koppling till och Ladugårdsgärde. Exempel på monument m.m. inom någon kilometers avstånd är Artillerikyrkogården, ubåten minnessten, Kungl. Livgardes minnestenar, Kungl. minnesten, Flygvapnets minneshall, , Kungl. Livregementets dragoners min- nessten och Wasagraven. finns vid en större granitstaty till minne av alla sjömän som förolyckats till sjöss. Ett veteranmonument skulle enligt utredningen kunna resas inte allt för långt ifrån denna staty, men inte i dess omedelbara närhet. Därmed tas inte udden av den befint- liga statyn lika lite som av det i omgivningen befintliga . Tvärtom kompletteras då det gemensamma syftet som i grunden är att uppmärksamma och minnas insatser som i förlängningen kommit Sveri- ge till gagn. Regeringen noterar i detta sammanhang att utredningen varit i kontakt med företrädare för markägaren, Kungl. , och därvid kunnat konstatera en positivt syn på ett minnesmonument för veteransoldater i det föreslagna området. Platsen är inte kontroversiell och den historiska kopplingen till militär verksamhet samt till andra minnesmonument i omgivningen betonades särskilt. Regeringen delar utredningens uppfattning ifråga om både lokalise- ringen av en årlig veteranceremoni och ett minnesmonument till området vid på i . Vissa praktiska frågor behöver ut innan ceremonin kan införas och ett monument är på plats. För ceremonin gäller det utformningen, med- verkande myndigheter och organisationer samt finansiering. För min- nesmonumentet gäller det bl.a. monumentets utformning, ansvaret för monumentet och för underhåll samt finansiering. Regeringen anser att Försvarsmakten bör ha en central roll när det gäll- er både ceremoni och monumentet. Liksom utredningen anser regeringen att Försvarsmakten bör var huvudman för den årliga officiella veterance- remonin. Även om flera andra myndigheter och organisationer sannolikt kommer att vara involverade i ceremonin bedömer regeringen att tyngd- punkten likväl kommer att ligga hos Försvarsmakten. Även när det gäller minnesmonumentet bedömer regeringen att Försvarsmakten kommer ha en central roll. Regeringen avser därför att uppdra åt Försvarsmakten att redovisa för- Prop. 2009/10:160 slag på dels införandet av en årlig officiell veteranceremoni, dels uppfö- randet av ett minnesmonument vid i . Försvarsmakten bör i uppdraget samverka med berörda myndigheter och organisationer. Det gäller bl.a. och veteranorganisa- tionerna i fråga om ceremonin. Och det gäller bl.a. Kungl. Hovstaterna med Kungl. , , Statens försvarshi- storiska museer med samt Statens maritima museer i fråga om minnesmonumentet. Likaså bör ingå i uppdraget att lämna förslag om finansiering av både den årliga ceremonin och min- nesmonumentet. För monumentet gäller det investeringskostnaderna och kostnaderna för ett fortsatt underhåll. När det gäller ceremonin delar regeringen utredningens bedömning att kostnaderna knappast blir särskilt höga och att det är rimligt att de belastar de deltagande myndigheterna och till viss del de berörda organisationerna. I uppdraget bör också ingå att belysa frågan huruvida det befintliga FN-minnesmärket på Djurgår- den ska finnas kvar på sin plats, flyttas eller avvecklas/integreras i de nya samlande minnesmonumentet. I detta sammanhang vill regeringen erinra om det riksdagsbeslut som ligger till grund för FN-minnesmärket (mot. 1979/80:1140, bet. 1979/80:FöU12. 1979/80:189). uppdrog regeringen åt Försvarsmakten att uppföra minnesmärket i enlig- het med ett förslag myndigheten hade redovisat. Minnesmärket invigdes vid en högtidlig ceremoni på . Regeringens bedömning: Försvarsmakten bör låta tjänstgöring i interna- insatser få större betydelse för viss befordran och för att komma ifråga för högre befattningar inom myndigheten. Utredningens förslag: Överensstämmer i delvis med regeringens be- dömning. Utredningen föreslog följande. Tjänstgöring i internationella insatser ska vara en förutsättning för Försvarsmaktens personal för viss befordran och för att komma ifråga för högre befattningar. Försvarsmakten bör hos initiera frågan om att in- ternationell erfarenhet kan vara meriterande vid anställningar inom det statliga området och därför bör lyftas fram. Försvarsmakten bör medverka till att det blir praktiskt genomförbart för soldater i fredsfrämjande verksamhet att genomföra distansstudier. Mer utvecklade arbetsbeskrivningar och tjänstgöringsintyg bör upp- rättas för personal som tillfälligt tjänstgjort i Försvarsmakten; i utlands- tjänst eller i insatsförband. Remissinstanserna: Försvarshögskolan konstaterar att deltagande i internationella militära insatser är en av Försvarsmaktens huvuduppgif- ter. Det vore därför naturligt om det också var meriterande att ha deltagit Dessutom kan ett ökat meritvärde stärka viljan att söka till internationella militära insatser för personer utanför Försvarsmakten. Fredsbaskrarna i har en likartad uppfattning och anser att inter- nationell tjänst måste utgöra grund för befordran på de högsta nivåerna i Försvarsmakten. Det skulle vara bra för det framtida omhändertagandet av veteransoldater om förståelsen för erfarenheter från internationellt fredsarbete ökade i bl.a. näringslivet. Även stödjer förslaget att verka för ökad meritvärdering av internationell erfarenhet. har en annorlunda uppfattning. Förbundet tillstyrker förslaget delvis och menar att det inte enbart är deltagande i fredsfräm- jande arbete som ska vara krav för viss befordran och ett krav för att inneha höga befattningar inom Försvarsmakten. Det finns även andra arbeten som kan värderas likvärdigt. Det är kompetens och personliga färdigheter som är slutligen avgörande för befordran och högre befatt- ningar i Försvarsmakten. konstaterar att all relevant kunskap och erfarenhet bör vägas in vid rekrytering eller karriärutveck- ling. kan inte se att verket bör ha någon särskild roll i det utredningen föreslår. Skälen för regeringens bedömning: I propositionen Ett användbart försvar (prop. 2008/09:140) redovisade regeringen en ny försvarspolitisk inriktning. försvarsförmåga ska öka genom att användbarheten och tillgängligheten ökar. kommer att bestå av stående förband och kontraktsförband. De stående förbanden ska bemannas i huvudsak med kontinuerligt tjänstgörande personal. Kon- traktsförbanden ska bemannas i huvudsak av personal som har sin hu- vudsakliga anställning utanför Försvarsmakten men som har tjänstgö- ringsskyldighet för utbildning, övning och insatser. Samtliga förband utom hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna ska kunna använ- das både nationellt och internationellt. Härmed blir det inte längre aktu- ellt med en separat utlandsstyrka. Ett nytt personalförsörjningssystem ska införas. Detta innebär att per- sonalförsörjningen av alla personalkategorier i Försvarsmakten kommer att bygga på frivillighet. Den inriktning regeringen redovisat i prop. 2008/09:140 förutsätter ett kontinuerligt inflöde av kvinnor och män som vill verka som yrkes- eller reservofficerare, soldater eller civilanställda. Försvarsmaktens rekryte- ringskraft, dvs. förmågan att i konkurrens med andra arbetsgivare attra- hera och behålla personal, får därför en än större betydelse när det nya personalförsörjningssystemet utformas. 2008/09:140 redovisade regeringen även att soldater och sjö- män bör kunna anställas med betydligt längre anställningstider i tidsbe- gränsad anställning än . Personalens uppgifter bör utgå från de krav som följer av att insatsorganisationen ska vara användbar i Försvarsmak- tens samtliga uppgifter, såväl inom som utom landets gränser. Som redovisades i avsnitt 5.10 Rekrytering och insatsfrekvens tillsatte regeringen en utredning om personalförsörjning för det refor- merade försvaret (dir. 2009:58). Utredningen ska se över och föreslå de åtgärder som behövs för att kunna anpassa Försvarsmaktens personalför- sörjning till myndighetens nya uppgifter och behov. analysera hur Försvarsmaktens tillgång till personal på bästa sätt kan tryggas.