prop · GX03190 · 2010-04-06 00:00:00 — Meningen är alltså att skyddspersonen ska få hjälp att skapa en ny framtid och bosätta sig i det land till vilket han eller hon överförs. Uppehållstillstånd bör därför initialt beviljas för i vart fall . Vid uppehållstillstånd om ska utlänningen folkbokföras i (jfr 1 och 3 §§ folkbokföringslagen [1991:481]). Till följd därav kommer skyddspersonerna att få tillgång till samma sociala förmåner som andra i folkbokförda personer, t.ex. vård enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och skolgång enligt skollagen (1985:1100). Om i ett enskilt fall bedömer att det finns behov av ett längre tidsbegränsat uppehållstillstånd än , kan i sin ursprungliga ansökan ansöka om det. Särskilt personsäkerhetsarbete får enligt 2 § första stycket 4 person- säkerhetsförordningen även bedrivas beträffande närstående till en utländsk skyddsperson. Dessa utgör också skyddspersoner. Det finns därför inte något behov av en särskild bestämmelse om uppehållstillstånd för närstående till skyddspersoner. De barn som beviljas uppehålls- tillstånd med stöd av den föreslagna bestämmelsen kommer till Prop. 2009/10:190 tillsammans med sina föräldrar eller andra vårdnadshavare. regeringens mening beviljas uppehållstillstånd med samma giltighetstid som vårdnadshavarna. Enligt regeringens mening finns därför inte något behov av att införa särskilda bestämmelser om uppehållstillstånd till barn som föreslår. En förutsättning för att ett uppehållstillstånd för en utländsk skyddsperson ska bli aktuellt är att ingått en överenskommelse med en utländsk brottsbekämpande myndighet med stöd av 18 § personsäkerhetsförordningen. Den enskilde råder alltså inte över om en överföring till kan bli aktuell. Mot den bakgrunden är det mest ändamålsenligt att ansökan om uppehållstillstånd ges in av efter att en överenskommelse träffats med den utländska brottsbekämpande myndigheten och beslut fattats om särskilt personsäkerhetsarbete enligt 8 § personsäkerhetsförordningen. ifrågasätter vad verket ska pröva. föreslår att ska besluta om uppehållstillstånd. Regeringen anser att prövning av ansökan ska omfatta huruvida personen i fråga är föremål för särskilt personsäkerhetsarbete och för hur uppehållstillstånd bör beviljas. I fråga om tiden för det tidsbegränsade uppehållstillståndet bör Migra- tionsverket ta ledning av de uppgifter som lämnar i ansökan. ska däremot inte pröva om det är lämpligt att personen omfattas av särskilt personsäkerhetsarbete eller om Riks- polisstyrelsen borde ha ingått överenskommelsen med den utländska brottsbekämpande myndigheten. Inte heller ska utreda skyddspersonens identitet. En skyddsperson kan redan i sitt ursprungs- land ha fått nya identitetsuppgifter. En annan möjlighet är att skyddspersonen, om det behövs, efter beviljat uppehållstillstånd får fingerade personuppgifter eller kvarskrivs enligt svenska bestämmelser. Vilket alternativ som används i det enskilda fallet kommer sannolikt att bero på de säkerhetsbedömningar och den utländska brottsbekämpande myndigheten gör. är den myndighet som enligt huvudregeln i 5 kap. 20 § UtlL beviljar uppehållstillstånd. Även om prövning i dessa ärenden kommer att vara i huvudsak av formell karaktär anser regeringen att det mest lämpliga är att prövar även dessa ärenden. 6.2Permanent uppehållstillstånd för skyddspersoner Regeringens förslag: En utlänning som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som skyddsperson ska på ansökan av kunna beviljas permanent uppehållstillstånd under förutsättning att han eller hon är föremål för särskilt personsäkerhetsarbete. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker eller lämnar förslaget utan erinran. Länsrätten i (numera Förvaltningsrätten i ) anför att det bör finnas en möjlighet att besluta om ett nytt tidsbegränsat uppehållstillstånd efter det att det första tidsbegränsade uppehållstill- ståndet löpt ut. Skälen för regeringens förslag: Om det finns behov av att fortsätta det särskilda personsäkerhetsarbetet när det tidsbegränsade uppehålls- tillståndet löper ut, ska enligt promemorians förslag skyddspersonen på ansökan av beviljas permanent uppehållstillstånd. Länsrätten i anför att en ordning där det är möjligt att bevilja fortsatt tidsbegränsat uppehållstillstånd motsvarande vad som gäller för tribunalvittnen enligt 22 kap. 3 § UtlL vore att föredra. Det bakomliggande syftet med bestämmelserna om uppehållstillstånd för tribunalvittnen är dock inte detsamma som beträffande uppehållstillstånd för skyddspersoner. Bestämmelserna om uppehållstillstånd för tribunalvittnen förutsätter att det finns ett skyddsbehov som har sin grund i själva vittnesmålet inför den eller tribunalen. Bestämmelserna har alltså primärt som syfte att tillförsäkra vittnen och deras nära anhöriga erforderligt skydd i så att rättegången ska kunna genomföras. Permanent uppehållstillstånd ska som regel inte beviljas utlänningen innan han eller hon har vittnat inför den eller tribunalen (prop. 2004/05:172 s. 32). Bestämmelserna om uppehållstillstånd för skyddspersoner har däremot som primärt syfte att skydda den enskilde, även om behovet av skydd kan ha sin grund i medverkan i en rättsprocess. Genom det särskilda personsäkerhetsarbetet ska utlänningen få hjälp att skapa sig en ny tillvaro i . En annan skillnad mellan uppehållstillstånd för tribunalvittnen och skyddspersoner är att initiativrätten beträffande uppehållstillstånd för tribunalvittnen ligger hos den eller tribunalen medan den beträffande skyddspersoner ligger hos . För det fall i undantagsfall ser behov av det kan , som framgår av avsnitt 6.1, i den ursprungliga ansökan om tidsbegränsat uppehållstillstånd ansöka om ett längre tidsbegränsat uppehållstillstånd än . Regeringen finner därför inte att det finns skäl att införa en möjlighet att besluta om ett nytt tidsbegränsat uppehållstillstånd efter att det första tidsbegränsade uppehållstillståndet löpt ut. Skyddspersonen bör då i stället beviljas permanent uppehållstillstånd om behovet av särskilt personsäkerhets- arbete kvarstår. Regeringens förslag: Ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som beviljats en skyddsperson får återkallas endast om det inte längre finns förutsättningar att bedriva särskilt personsäkerhetsarbete. Endast får ansöka om återkallelse. Permanent uppehållstillstånd som beviljats en skyddsperson får inte återkallas utan att fått tillfälle att yttra sig. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Enligt promemorians förslag får tidsbegränsat uppehållstillstånd inte återkallas innan har fått tillfälle att yttra sig. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker eller lämnar förslaget utan erinran. Länsrätten i län (numera Förvaltningsrätten i ) föreslår att bestämmelsen om att ska yttra sig före återkallelse ska tas bort eftersom ett återkallelseärende i praktiken inte kan initieras av någon annan än . anför att om presenterar en fingerad identitet så kommer verket inte känna till utlänningens verkliga identitet eller medborgarskap och därmed inte kunna initiera ett återkallelseärende. har vidare anfört att myndigheten inte heller kommer att kunna meddela ett avvisningsbeslut i samband med återkallelse av uppehållstillstånd eftersom det i avvisningsbeslutet ska anges till vilket land utlänningen ska avvisas. Länsrätten i (numera Förvaltningsrätten i ) anser att det bör anges att ett permanent uppehållstillstånd inte får återkallas så länge tillståndshavaren är föremål för särskilt personsäkerhetsarbete och att bör få tillfälle att yttra sig även när det är fråga om återkallelse av permanenta uppehållstillstånd. anser att det bör finnas en möjlighet att utvisa en skyddsperson som handlar i strid med uppställda krav och kriterier för att vara föremål för särskilt personsäkerhetsarbete, även om ett permanent uppehållstillstånd beviljats. Skälen för regeringens förslag: Uppehållstillstånd kan återkallas enligt de allmänna reglerna om återkallelse av tillstånd i 7 kap. utlän- ningslagen. I fråga om skyddspersoner skulle det kunna inträffa att polisen efter att en skyddsperson beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd och kommit till bedömer att särskilt personsäkerhetsarbete kan bedrivas beträffande utlänningen. En förutsättning för särskilt personsäkerhetsarbete är enligt 4 § första stycket 3 och andra stycket personsäkerhetsförordningen att skyddspersonen samtycker till att med- verka i säkerhetsarbetet och bedöms kunna följa de villkor som han eller hon kan komma att vara skyldig att följa. Finns inte längre förut- sättningar för särskilt personsäkerhetsarbete beträffande en enskild ska beslut fattas om att personsäkerhetsarbetet ska upphöra (10 § person- säkerhetsförordningen). Ett sådant beslut kan enligt 15 § första stycket personsäkerhetsförordningen inte överklagas. Däremot kan den be- slutande myndigheten under vissa omständigheter ändra sitt beslut (15 § andra stycket personsäkerhetsförordningen). Om skyddspersonen efter att han eller hon beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd och rest in i förklarar sig inte vilja medverka i personsäkerhetsarbetet eller genom sitt beteende visar att han eller hon inte vill medverka, kan uppehållstillståndet inte återkallas enligt 7 kap. 13, 5 eller 6 § UtlL trots att beslut fattats om att personsäkerhetsarbetet ska upphöra. Utlänningen kommer då att kunna vistas lagligt i fram till dess att det ursprungliga tillståndet löper ut trots att det inte längre finns grund för tillståndet. En ny återkallelsegrund bör därför införas så att ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för en skyddsperson kan återkallas om det inte längre finns förutsättningar för att bedriva särskilt Utöver den nya återkallelsegrunden bör det inte finnas några möjligheter att återkalla tidsbegränsade uppehållstillstånd för skyddspersoner. och Länsrätten i län påpekar att Migrations- verket inte kommer att kunna initiera ärenden om återkallelse av tidsbegränsade uppehållstillstånd. Regeringen instämmer i att endast har tillgång till den information som kan grunda ett återkallelsebeslut. Tidsbegränsade uppehållstillstånd för skyddspersoner bör därför kunna återkallas endast efter ansökan av . Med en sådan ordning saknas det anledning att föreskriva att tids- begränsade uppehållstillstånd inte får återkallas innan har yttrat sig. En utlänning som beviljas permanent uppehållstillstånd som skydds- person kommer att ha vistats i och medverkat till person- säkerhetsarbetet . Om i det enskilda fallet bedömer att det finns behov av ett längre tidsbegränsat uppehållstillstånd än , t.ex. på grund av att det finns risk för att skyddspersonen inte kommer att medverka i det särskilda personsäkerhetsarbetet, kan i sin ursprungliga ansökan ansöka om det, se avsnitt 6.1. För det fall ett återkallelsebeslut med stöd av 7 kap. 1 eller 3 § UtlL övervägs beträffande en skyddsperson med permanent uppehållstillstånd ska enligt 7 kap. 4 § UtlL hänsyn tas till utlänningens anknytning till det svenska samhället och till om andra skäl talar mot att tillståndet återkallas. Som Länsrätten i påpekar bör få tillfälle att yttra sig i fråga om återkallelse av permanent uppehållstillstånd. Om ett beslut om återkallelse av uppehållstillstånd meddelas medan utlänningen befinner sig i ska det enligt 8 kap. 16 § UtlL meddelas ett av- eller utvisningsbeslut, om inte särskilda skäl talar emot det. påpekar att myndigheten inte kommer att kunna fatta beslut om av- eller utvisning i samband med beslut om återkallelse om man inte vet vilket land som är utlänningens hemland. Regeringen gör dock bedömningen att det normalt kommer att vara känt för vilket land som är utlänningens hemland. Dessutom finns möjligheten för att inhämta upplysningar från eller utlänningen själv. Om vid tiden för beslut om återkallelse inte kan inhämta upplysningar om vilket land utlänningen kan utvisas till finns det en möjlighet att underlåta att besluta om av- eller utvisning i samband med ett återkallelsebeslut Utvisning på grund av brott behandlas nedan i avsnitt 6.7. Regeringen anser inte att det finns skäl att vare sig utöka bestämmelserna om återkallelse på det sätt anför eller införa ett återkallelseförbud för permanenta uppehållstillstånd som Länsrätten i föreslår. Regeringens förslag: beslut att inte bevilja uppehållstillstånd för skyddspersoner ska av kunna överklagas till en migrationsdomstol. Motsvarande ska gälla beslut i fråga om återkallelse av tidsbegränsade uppehållstillstånd för Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller lämnar förslaget utan erinran. anför att det inte i praktiken kommer att vara möjligt för verket att avslå en ansökan och undrar därför varför det behöver finnas en överklagandemöjlighet. anser att skyddspersonen själv bör ha rätt att överklaga negativa beslut och, vid risk för av- eller utvisning, ha rätt till Skälen för regeringens förslag: Av 14 kap. 3 § UtlL framgår att ett beslut av att avslå en ansökan om uppehållstillstånd eller att återkalla ett uppehållstillstånd får överklagas av utlänningen till Den ordningen är inte ändamålsenlig när det gäller uppehållstillstånd för skyddspersoner eller återkallelse av tidsbegränsade uppehållstillstånd för skyddspersoner eftersom den enskilde i dessa fall inte är den som ansöker om uppehållstillstånd. Eftersom den enskilde inte kan ansöka om uppehållstillstånd bör han eller hon inte heller kunna överklaga ett negativt beslut. I fråga om beslut om återkallelse av tidsbegränsade uppehållstillstånd för skyddspersoner får ett sådant beslut återkallas endast om förutsättningarna för sådant uppehållstillstånd är uppfyllda, dvs. längre är föremål för särskilt personsäkerhetsarbete. Ett beslut om att det särskilda personsäkerhetsarbetet ska upphöra kan inte överklagas. enskilde bör därför inte heller kunna överklaga ett beslut om återkallelse av tidsbegränsat uppehållstillstånd. Av 14 kap. 4 § UtlL framgår att avslagsbeslut och återkallelsebeslut för den som beviljats uppehållstillstånd enligt 5 kap. 15 § UtlL endast får överklagas av förundersökningsledaren. En motsvarande ordning bör gälla för överklagande av beslut att avslå en ansökan om uppehållstillstånd för skyddspersoner och beslut i fråga om återkallelse av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för sådana personer. Dessa beslut bör således endast kunna överklagas av . Migrationsdomstolens prövning kommer, liksom prövning som första instans, att huvudsakligen vara begränsad till frågan om de formella kraven är uppfyllda, dvs. om personen är föremål för Återkallelse av permanent uppehållstillstånd för skyddspersoner kan överklagas enligt 14 kap. 3 § UtlL. 6.5 Arbetstillstånd för skyddspersoner Regeringens bedömning: Skyddspersoner som beviljats tidsbegränsat uppehållstillstånd kan beviljas arbetstillstånd med stöd av 6 kap. 3 § utlänningslagen. Några särskilda bestämmelser om arbetstillstånd för skyddspersoner behöver därför inte införas. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt i denna Skälen för regeringens bedömning: Syftet med uppehållstillstånd för skyddspersoner är att långsiktigt hjälpa skyddspersonen till en trygg tillvaro. För att uppnå detta syfte är det viktigt att skyddspersonen kan leva ett så normalt liv som möjligt. Skyddspersonen bör därför ha en möjlighet att arbeta. Enligt huvudregeln i 2 kap. 7 § UtlL ska en utlänning som ska arbeta i ha arbetstillstånd. Undantag görs i 2 kap. 8 § UtlL för EES- medborgare och personer med permanent uppehållstillstånd. Vistas en skyddsperson som är tredjelandsmedborgare i med stöd av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd måste han eller hon alltså i de flesta fall ha arbetstillstånd för att arbeta här. Av 6 kap. 3 § UtlL framgår att arbetstillstånd får ges till en utlänning med tidsbegränsat uppehållstillstånd om inte syftet med uppehålls- tillståndet talar emot det. Exempel på omständigheter som medför att arbetstillstånd inte ska ges är om det tidsbegränsade uppehållstillståndet beviljats på grund av sjukdom med stöd av 5 kap. 9 § UtlL eller för tillfälligt besök med stöd av 5 kap. 10 § samma lag (prop. Mot den angivna bakgrunden bedömer regeringen att skyddspersoner med tidsbegränsade uppehållstillstånd kan beviljas arbetstillstånd med stöd av 6 kap. 3 § UtlL. Några särskilda bestämmelser om arbetstillstånd för skyddspersoner behöver därför inte införas. 6.6Skyddspersoner ska inte omfattas av lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. Regeringens förslag: Om en utlänning ansöker om uppehållstillstånd som flykting eller annan skyddsbehövande han eller hon har ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som skyddsperson ska utlänningen inte omfattas av lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt i denna Skälen för regeringens förslag: I lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. (LMA) finns bestämmelser om sysselsättning för och bistånd till vissa utlänningar. Bland annat omfattas enligt 1 § LMA utlänningar som ansökt om uppehållstillstånd i enligt 4 kap. 1, 2 eller 2 a § UtlL (asylsökande). I fråga om uppehållstillstånd för skydds- personer föreslås att det inte är den enskilde utan som ansöker om uppehållstillstånd. Utlänningen har dock själv alltid rätt att få en ansökan om uppehållstillstånd på en annan grund prövad i enlighet med vad som gäller för t.ex. tribunalvittnen (jfr prop. 2004/05:172 s. 29 f. och s. 36 f.). En person med uppehållstillstånd som skyddsperson kan alltså söka uppehållstillstånd t.ex. som flykting. med tidsbegränsat uppehållstillstånd ansöker om uppehållstillstånd och Prop. 2009/10:190 åberopar asylskäl kommer denne följaktligen att omfattas av lagen om mottagande av asylsökande m.fl. Detta framstår som olämpligt eftersom bestämmelserna om bistånd i lagen om mottagande av asylsökande m.fl. inte är anpassade efter de behov som en skyddsperson har. En skydds- person har dessutom sin försörjning tryggad genom den överenskommelse som ingått med stöd av 18 § personsäkerhetsförordningen eller på annat sätt inom ramen för det särskilda personsäkerhetsarbetet. Den som beviljats uppehållstillstånd med stöd av 5 kap. 15 § UtlL för att medverka i brottsutredning är enligt 1 § fjärde stycket LMA uttryckligen undantagen från den lagens tillämpningsområde. Detsamma bör gälla skyddspersoner. Mot den angivna bakgrunden bör 1 § LMA ändras så att skyddspersoner uttryck- ligen undantas från den lagens tillämpningsområde. 6.7Utvisning på grund av brott Regeringens bedömning: Det behöver inte införas några särskilda bestämmelser som anger när en skyddsperson får utvisas på grund av brott. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna har lämnat förslaget utan erinran. anser det vara ett problem att en skyddsperson som återfaller i grov kriminalitet inte kan utvisas om permanent uppehållstillstånd har utfärdats. Skälen för regeringens bedömning: I 8 kap. 8 § UtlL regleras i vilka fall en utlänning får utvisas på grund av brott. När en domstol överväger om en utlänning ska utvisas enligt den bestämmelsen ska den enligt 8 kap. 11 § första stycket UtlL beakta utlänningens anknytning till det svenska samhället, bl.a. utlänningens levnadsomständigheter. Enligt 8 kap. 11 § andra stycket UtlL finns ytterligare begränsningar för utvisning av flyktingar. En flykting får utvisas endast om han eller hon har begått ett synnerligen grovt brott och det skulle medföra allvarlig fara för allmän ordning och säkerhet att låta personen stanna i . Utvisning får också ske om utlänningen bedrivit verksamhet som inne- burit fara för rikets säkerhet och det finns anledning att anta att han eller hon skulle fortsätta sådan verksamhet här. Tribunalvittnen får enligt 22 kap. 5 § UtlL bara utvisas på de grunder som gäller för flyktingar. Däremot gäller begränsningarna inte för skyddsbehövande enligt 4 kap. 2 och 2 a §§ UtlL. Att en person omfattas av särskilt personsäkerhetsarbete är en omständighet som bör vägas in i beaktandet av utlänningens anknytning till enligt 8 kap. 11 § första stycket UtlL. Att skyddspersonen riskerar att allvarlig brottslighet riktas mot honom eller henne vid en utvisning kan vara en omständighet som talar mot utvisning, särskilt vid mindre grov brottslighet. En utlänning kan utvisas på grund av brott oavsett om denne beviljats tidsbegränsat eller permanent uppehålls- tillstånd. Däremot gäller enligt 8 kap. 12 § första stycket UtlL att det måste föreligga synnerliga skäl för utvisning av en utlänning som vistats i med permanent uppehållstillstånd . Regeringen delar därför inte farhågor beträffande utvisning av den som beviljats permanent uppehållstillstånd. Mot den angivna bakgrunden anser regeringen att det inte behöver införas några särskilda bestämmelser om när en skyddsperson får utvisas på grund av brott. Regeringens bedömning: Det finns inte något behov av att införa nya sekretessbestämmelser för skyddspersoner. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt i denna Skälen för regeringens bedömning: Ärenden som rör uppehålls- tillstånd för skyddspersoner kommer att innehålla mycket känsliga uppgifter. Av 37 kap. 1 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen (2009:400, OSL) framgår att sekretess gäller i verksamhet för kontroll över utlänningar för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. Beträffande beslut i dessa ärenden gäller sekretessen dock enligt 37 kap. 1 § andra stycket OSL endast för uppgifter i skälen. Detta innebär att sekretess hos inte gäller för uppgift om att en viss person beviljats uppehållstillstånd men däremot kan sekretess gälla för uppgift om på vilken grund uppehållstillstånd beviljats. I 35 kap. 11 § OSL finns en särskild bestämmelse om sekretess för uppgift om enskilds personliga förhållanden som hänför sig till verksam- het som avser särskilt personsäkerhetsarbete. Sekretess gäller för sådana uppgifter om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. Sekretessen gäller oavsett vid vilken myndighet uppgiften förekommer. Sekretessen över- förs om uppgiften lämnas från en myndighet till en annan, även om den överlämnas av den enskilde (jfr prop. 2005/06:138 s. 19). Till skydd för själva personsäkerhetsverksamheten gäller sekretess enligt 18 kap. 7 § OSL. Beträffande skyddspersoner kommer sekretessbestämmelserna ovan att delvis överlappa varandra och andra bestämmelser, tex. de om fingerade personuppgifter i lagen (1991:483) om fingerade personuppgifter. Av 7 kap. 3 § OSL följer att om flera sekretessbestämmelser är tillämpliga på en uppgift hos en myndighet och uppgiften inte är sekretessbelagd enligt en av bestämmelserna men väl enligt en annan, ska den senare som huvudregel ha företräde. Mot den angivna bakgrunden saknas det, enligt regeringens mening, behov av att i offentlighets- och sekretesslagen införa ytterligare sekretessbestämmelser för skyddspersoner. Regeringens bedömning: De föreslagna lagändringarna leder till endast marginella kostnadsökningar. Dessa ryms inom befintliga anslagsramar. De föreslagna lagändringarna får inte några konsekvenser för jäm- ställdheten, miljön eller småföretagandet. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt i denna Skälen för regeringens bedömning: Endast ett litet antal personer kommer att beviljas uppehållstillstånd som skyddspersoner och varje enskilt fall förutsätter en överenskommelse mellan och en utländsk brottsbekämpande myndighet.