prop · GX03208 · 2010-05-04 00:00:00 — 10.uppgift om innebörden av konsumentens ångerrätt enligt 12 §, om förbudet enligt 13 § mot betalning under ångerfristen och om de kostnader som konsumenten enligt 14 § kan bli skyldig att svara för om ångerrätten utnyttjas, 11.uppgift om vad som gäller enligt 16 § beträffande vissa kreditavtal vid återgång eller frånträdande av upplåtelse- eller överlåtelseavtalet, 12. uppgift om till vem konsu- 12. uppgift om till vem konsu- menten skall lämna sådana medde- menten ska lämna sådana medde- landen som avses i 11 § andra landen som avses i 11 § andra samt uppgift om vad som gäller samt uppgift om vad som gäller enligt 15 § om skriftliga medde- enligt 15 § om skriftliga medde- 13. uppgift om var man kan få ytterligare information. I all reklam som avser en I all reklam som avser en bostadsandel skall det anges var bostadsandel ska det anges var den skriftliga informationen finns till- Den skriftliga informationen ska skall lämnas på något av de offi- lämnas på något av de officiella ciella språken i det land där kon- språken i det land där konsumen- sumenten är bosatt eller är med- ten är bosatt eller är medborgare. Kan flera språk komma i Kan flera språk komma i fråga, väljer konsumenten vilket av språ- av språken som skall användas. ken som ska användas. tionen behöver dock inte lämnas lämnas på något annat språk än de på något annat språk än de offi- unionen, isländska eller norska. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2004:575) om Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (2004:575) om europabolag ska ha Ett aktiebolag eller motsvarande utländskt bolag som har sitt huvud- kontor i en stat utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet får delta i bildandet av ett europabolag, om bolaget 1.är bildat i överensstämmelse med lagstiftningen i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, 2.har sitt säte i den stat som avses i 1, samt 3.har faktisk och fortlöpande anknytning till ekonomin i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. I fall som avses i artikel 2.3 i SE-förordningen skall vad som sägs i första stycket om ett aktie- bolag gälla även annan sådan juridisk person som avses i artikel 48 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. I fall som avses i artikel 2.3 i SE-förordningen ska vad som sägs i första stycket om ett aktiebolag gälla även annan sådan juridisk person som avses i artikel 54 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2006:595) om Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (2006:595) om europakooperativ ska ha följande lydelse. En ekonomisk förening eller motsvarande utländsk förening som har sitt huvudkontor i en stat utanför Europeiska ekonomiska samarbets- området får delta i bildandet av ett europakooperativ, om föreningen 1.är bildad i överensstämmelse med lagstiftningen i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, 2.har sitt säte i den stat som avses i 1, samt 3.har faktisk och fortlöpande anknytning till ekonomin i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Vid bildandet av ett europakoo- perativ på annat sätt än genom fusion eller ombildning skall vad som sägs om en ekonomisk före- ning eller motsvarande utländsk föreningsform i första stycket gälla även annan sådan juridisk person som avses i artikel 48 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Vid bildandet av ett europakoo- perativ på annat sätt än genom fusion eller ombildning ska vad som sägs om en ekonomisk före- ning eller motsvarande utländsk föreningsform i första stycket gälla även annan sådan juridisk person som avses i artikel 54 i fördraget om Europeiska unionens funk- tionssätt. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning Inom Europeiska unionen (EU) pågår ett arbete för att åstadkomma regelförenklingar för företag, främst aktiebolag. Inom ramen för detta arbete har Europeiska kommissionen () presenterat två olika paket med ett antal åtgärder som har bedömts lämpliga för snabba åtgärder. antogs ett direktiv som medger att vissa företag undantas från kravet på att upprätta koncernredovisning och som medger lättnader för medelstora företag från kravet att lämna upplysningar om bolagsbildningskostnader i noter till årsredovisningen (nedan kallat ändringsdirektivet).1 Ändringsdirektivet ska vara genomfört i medlems- staterna före . Frågan om hur ändringsdirektivet ska genomföras behandlas i departe- mentspromemorian Ett undantag från skyldigheten att upprätta koncern- redovisning (Ds 2009:34). En sammanfattning av promemorian respek- tive promemorians lagförslag finns i bilagorna 1 och 2. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. De synpunkter som lämnades finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (Ju2009/5689/L1). I propositionen behandlas också möjligheter att lämna uppgifter till tillsynsorgan i stater utanför EES. remitterades ett utkast till lagrådsremiss med förslag till ändring i revi- sorslagen. Den remitterade lagtexten finns i bilaga 5. Remissinstanserna framgår av bilaga 6. De synpunkter som lämnades finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (Ju2009/7172/L1). Propositionen innehåller därtill förslag till ändring av årsredovisnings- lagstiftningen såvitt avser tidpunkten för tillämpning av de nya bestämm- elserna om redovisning och värdering av tillgångar till verkligt värde som har beslutats av . Slutligen innehåller propositionen också vissa ändringar till följd av Lissabonfördragets ikraftträdande . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttra- nde över de lagförslag som finns i bilaga 7. Lagrådets yttrande finns i bilaga 8. Lagrådets synpunkter behandlas i författningskommentaren. Reger- ingen har följt Lagrådets förslag. Lagrådets yttrande har inte inhämtats över förslagen till ändring av ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till vissa bestämmelser i årsredovisningslagstiftningen. Inte heller har Lagrådets yttrande inhäm- tats över de lagförslag som är föranledda av Lissabonfördraget. Dessa lagförslag har ansetts vara av sådan enkel beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. 1 och rådets direktiv /49/EG av om ändring av rådets direktiv /660/EEG och 83/349/EEG vad gäller krav på offentlighet för medelstora företag och skyldigheten att upprätta sammanställd redovisning (EUT L 164, 26.6.2009, s. 42, Celex 32009L0049). EU-rättsliga och nationella bestämmelser om Prop. Inom EU har det antagits ett antal direktiv som behandlar redovisnings- frågor. Det fjärde bolagsrättsliga direktivet2 syftar till att harmonisera medlemsstaternas regler om uppställningen av och innehållet i företagens årsbokslut och förvaltningsberättelser samt offentliggörandet av dessa. Direktivet gäller för aktiebolag samt vissa handelsbolag och kommandit- bolag. Det sjunde bolagsrättsliga direktivet3 behandlar skyldigheten att upp- rätta koncernredovisning, dvs. en gemensam redovisning för en grupp företag som ingår i samma koncern. Reglerna gäller för aktiebolag samt vissa handelsbolag och kommanditbolag. Särskilda redovisningsbestämmelser för banker och andra finansiella institut samt försäkringsbolag finns i det s.k. bankredovisningsdirektivet4 och i det s.k. försäkringsredovisningsdirektivet5. Dessa direktiv hänvisar i många avseenden till de fjärde och sjunde bolagsrättsliga direktiven. Ändringsdirektivet finns fogat till denna proposition som bilaga 4. Svenska lagregler om redovisning finns framför allt i årsredovisnings- lagen (1995:1554), lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag, förkortad ÅRKL, och lagen (1995:1560) om års- redovisning i försäkringsföretag, förkortad ÅRFL. Årsredovisningslagen ska tillämpas av i stort sett samtliga företag som är skyldiga att upprätta en årsredovisning. ska i stället tillämpa ÅRKL (banker, kreditmarknadsföretag, pengar, allmänna hypoteksbank, och värdepappersbolag) eller ÅRFL (försäkringsbolag och understöds- föreningar). I ÅRKL och ÅRFL finns hänvisningar till de bestämmelser i årsredovisningslagen som ska tillämpas även av de finansiella företagen. Årsredovisningen är en offentlig och sammanfattande redovisning av ett företags ställning vid ett visst tillfälle. Den visar också resultatet för det gångna räkenskapsåret. Den består av en balansräkning, en resultat- räkning, noter och en förvaltningsberättelse. För större företag ska års- redovisningen även innehålla en finansieringsanalys som visar företagets finansiering och kapitalinvesteringar under räkenskapsåret. Koncernredovisningens delar är desamma som de som ingår i en års- redovisning för större företag. Definitionen av en koncern finns i 1 kap. 4 § årsredovisningslagen. Lagregler om koncernredovisning finns i 7 kap. årsredovisningslagen, 7 kap. ÅRKL samt 7 kap. ÅRFL. Som huvudregel gäller att ett moderföretag ska upprätta koncernredovisning (7 kap. 1 § årsredovisningslagen). Ett moderföretag som också är dotter- 2Rådets fjärde direktiv av grundat på artikel i fördraget om års- bokslut i vissa typer av bolag (EGT L 222, , s. 11, Celex 31978L0660). 3Rådets sjunde direktiv av grundat på artikel i fördraget om sam- manställd redovisning (EGT L 193, , s. 1, Celex 31983L0349). 4Rådets direktiv /635/EEG av om årsbokslut och sammanställd redovisning för banker och andra finansiella institut (EGT L 372, 31.12.1986, s. 1, Celex 31986L0635). 5Rådets direktiv /674/EEG av om årsbokslut och sammanställd redovisning för försäkringsföretag (EGT L 374, 31.12.1991, s. 7, Celex 31991L0674). företag behöver dock inte, under vissa förutsättningar, upprätta koncern- Prop. 2009/10:208 redovisning om företaget och dess samtliga dotterföretag omfattas av en koncernredovisning som upprättas av ett överordnat moderföretag (7 kap. 2 §). Inte heller moderföretag i mindre koncerner behöver upprätta kon- cernredovisning (7 kap. 3 §). Vad som avses med mindre koncerner framgår av 1 kap. 3 § första stycket 6 och 7. Detta undantag för mindre koncerner gäller inte för finansiella företag. Koncernredovisningen ska som huvudregel omfatta samtliga dotter- företag. Ett dotterföretag behöver dock inte omfattas av koncernredo- visningen, om företaget är av ringa betydelse med hänsyn till kravet på att koncernredovisningen ska ge en rättvisande bild av ställningen och resultatet för de företag som omfattas av koncernredovisningen. Om flera dotterföretag tillsammans har mer än sådan ringa betydelse, ska de dock omfattas av koncernredovisningen (7 kap. 5 §). För noterade bolag gäller att de enligt IAS-förordningen6 ska tillämpa de internationella redovisningsstandarder som EU antagit i enlighet med förordningen. Detta innebär att koncernredovisningen ska upprättas i enlighet med redovisningsstandarder som ges ut av . Redovisningsstandarderna kallas för Inter- national Financial Reporting Standards (IFRS). utgivna stand- arder kallas International Accounting Standards (IAS). I årsredovisningslagstiftningen anges vilka bestämmelser om koncern- redovisning som ändå ska tillämpas av företag som omfattas av IAS- förordningen (7 kap. 32 § årsredovisningslagen, 7 kap. 7 § ÅRKL och 7 kap. 5 § ÅRFL). Undantaget i 7 kap. 5 § årsredovisningslagen, enligt vilket vissa dotterföretag inte behöver omfattas av en koncernredovis- ning, gäller inte för noterade företag. Alla dotterföretag måste alltså om- fattas av en koncernredovisning. Även de internationella redovisnings- standarderna kräver att samtliga dotterföretag ska omfattas av en kon- cernredovisning (IAS 27 punkt 12). 5Vissa företag undantas från skyldigheten att upprätta koncernredovisning Regeringens förslag: Ett moderföretag ska inte behöva upprätta en koncernredovisning, om dess samtliga dotterföretag är av ringa bety- delse med hänsyn till syftet att ge en rättvisande bild av koncernen. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invändning. vid anför dock att det inte är ändamålsenligt att låta det nya undantaget gälla för noterade bolag. Flera remissinstanser, bl.a. FAR SRS (numera Far) och Rådet för finansiell rapportering, gör gällande att för- 6 och rådets förordning (EG) nr 1606/2002 av om tillämpning av internationella redovisningsstandarder (EGT L 243, , s. 1, Celex 32002R1606). slaget inte står i överensstämmelse med vad Utredningen om enklare redovisning föreslår, nämligen att noterade företag ska tillämpa den kon- cerndefinition som finns i IAS 27 (jfr SOU 2009:46 s. 101 f.). Skälen för regeringens förslag: En koncernredovisning ska som ut- gångspunkt omfatta samtliga dotterföretag. Om ett dotterföretag endast har ringa betydelse med hänsyn till syftet att ge en rättvisande bild av koncernen, behöver detta företag dock inte omfattas av koncernredovis- ningen (7 kap. 5 § årsredovisningslagen). Bestämmelsen går tillbaka på artikel 13 i det sjunde bolagsrättsliga direktivet, som är tvingande för medlemsstaterna. Innebörden av begreppet rättvisande bild bör förstås så att års- eller koncernredovisningen ska innehålla sådan ekonomisk infor- mation att läsaren kan få en så riktig bild som möjligt av bolagets eko- nomiska situation (se prop. 1995/96:10 Del 2 s. 11). Det sjunde bolagsrättsliga direktivet kräver enligt sin hittillsvarande lydelse att koncernredovisning ska upprättas även av ett moderföretag som endast har dotterföretag som är av ringa betydelse. Detta medför extra kostnader, men ger i princip ingen annan information om koncer- nens resultat och ställning än den som framgår av moderföretagets egen årsredovisning. Kravet på att en koncernredovisning alltid ska upprättas leder med andra ord till en onödig administrativ börda. Enligt ändrings- direktivet behöver därför koncernredovisning inte upprättas om moder- företaget endast har dotterföretag av ringa betydelse (eng. are not mate- rial), både sett för sig och sammantaget. Ändringsdirektivet ligger i linje med strävan att minska företagens administrativa kostnader. I enlighet med direktivet bör det införas en bestämmelse i årsredovisningslagen som uttryckligen undantar moder- företag, vars dotterföretag är av ringa betydelse med hänsyn till syftet att ge en rättvisande bild av koncernen, från skyldigheten att upprätta en koncernredovisning. Om två eller fler dotterföretag tillsammans har mer än sådan ringa betydelse, måste dock koncernredovisning upprättas. Ett exempel på när ett dotterföretag endast har ringa betydelse är om dotter- företaget är vilande (se prop. 1995/96:10 Del 2 s. 138). Med anledning av synpunkter från bl.a. FAR SRS och Rådet för finan- siell rapportering bör framhållas att det är nationell lagstiftning och inte IAS/IFRS som avgör om en koncern föreligger och om koncernen i så fall ska upprätta en koncernredovisning, även om IAS 27 innehåller bestämmelser om detta (se när det gäller tolkningen av IAS-förordningen i detta avseende prop. 2004/05:24 s. 70). Definitionen av en koncern finns sålunda i 1 kap. 4 § årsredovisningslagen. I 7 kap. årsredovisnings- lagen anges när en koncernredovisning ska upprättas. Visserligen föreslår Utredningen om enklare redovisning att koncerndefinitionen, såvitt avser noterade företag, ska ersättas av den definition som gäller enligt de inter- nationella standarderna. Utredningen föreslår dock inte någon förändring av reglerna om när en koncernredovisning ska upprättas. Inte heller finns det några andra förhållanden som bör föranleda att ett noterat företag inte ska få tillämpa det föreslagna undantaget. Tvärtom framgår det av skäl 8 till ändringsdirektivet att undantaget syftar till att underlätta även för de noterade företagen. Av bankredovisningsdirektivet och försäkringsredovisningsdirektivet framgår att finansiella företag ska upprätta koncernredovisning i enlighet med det sjunde bolagsrättsliga direktivet, med vissa undantag som saknar intresse i detta sammanhang. Bestämmelsen om undantag från skyldig- Prop. 2009/10:208 heten att upprätta koncernredovisning bör även gälla för finansiella före- Årsredovisningslagens bestämmelser om koncernredovisning gäller även för andra moderföretag än aktiebolag och sådana handelsbolag som omfattas av det sjunde bolagsrättsliga direktivet. Exempelvis omfattas ekonomiska föreningar och vissa stiftelser. Det saknas skäl att inte låta undantaget gälla för alla moderföretag som omfattas av årsredovisnings- lagstiftningen, varför reglernas tillämpningsområde inte begränsas till vissa typer av moderföretag. Den förenkling som direktivet innebär genomförs alltså för fler företag än direktivet kräver. 6 Redovisning av utgifter för företagsbildning Regeringens bedömning: Det som sägs i ändringsdirektivet om att vissa företag får undantas från skyldigheten att i en not lämna upplys- ningar om bolagsbildningskostnader bör inte föranleda några ändring- ar i svensk rätt. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens be- dömning. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker promemorians bedömning eller lämnar den utan invändning. Skälen för regeringens bedömning: I det fjärde bolagsrättsliga direk- tivet finns bestämmelser om avskrivning av kostnader för bolagsbildning, om nationell lagstiftning tillåter att sådana kostnader aktiveras som en tillgång (se artikel 34). De belopp som redovisas som bolagsbildnings- kostnader ska förklaras i en not. Det fjärde bolagsrättsliga direktivet har ändrats så att medlems- staterna får tillåta att bolag vars storlek inte överstiger vissa gränsvärden inte behöver lämna upplysningar om bolagsbildningskostnader i en not. Enligt svensk rätt får utgifter för företagsbildning inte tas upp som till- gång (4 kap. 2 § andra stycket årsredovisningslagen). Detta gäller även för finansiella företag (4 kap. 1§ ÅRKL och 4 kap. 1 § ÅRFL). Eftersom svensk rätt inte tillåter att utgifter för företagsbildning aktiveras som en tillgång i balansräkningen, föranleder ändringsdirek- tivet inga ändringar i svensk lagstiftning. Regeringens förslag: ska på begäran av ett tillsyns- organ i ett annat tredjeland än få lämna ut uppgifter om revi- sionen av ett företag som har sitt säte inom EES och ingår i en koncern, för vilken koncernredovisning upprättas i tredjelandet. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss: Överensstämmer med reger- Prop. 2009/10:208 ingens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller läm- nar det utan invändning. Skälen för regeringens förslag: Inom EU antogs ett direktiv med civilrättsliga och näringsrättsliga bestämmelser om revisorer och revision (nedan revisorsdirektivet).7 Direktivet genomfördes i genom ändringar i bl.a. revisorslagen (2001:883), vilka trädde i kraft (prop. 2008/09:135). får under vissa förutsättningar lämna ut uppgifter till tillsynsorgan i ett annat tredjeland än (se 27 c § revisorslagen och artikel 47 i revisorsdirektivet). Med tredjeland avses en stat utanför EES (se 2 § första stycket 10 revisorslagen). Enligt förarbetena till revi- sorslagens bestämmelser ska ett sådant uppgiftslämnande få ske beträff- ande uppgifter som har samband med revisionen av ett företag inom EES som har emitterat värdepapper upptagna till handel i tredjelandet eller som ingår i en koncern som utfärdar koncernredovisning i tredjelandet (a. prop. s. 128 och SOU 2007:56 s. 315 f.). Det framgår emellertid inte uttryckligen av revisorslagen att det sistnämnda fallet, dvs. det reviderade företaget ingår i en koncern som utfärdar koncernredovisning i tredje- landet, inbegrips. Enligt är det fråga om en praktiskt viktig situation. Det bör därför klargöras att uppgifter får lämnas ut även i ett sådant fall. 8Framskjuten tillämpningstidpunkt för nya värderingsbestämmelser i årsredovisnings- lagarna Regeringens förslag: Den tidpunkt då bestämmelserna i 4 kap. 14 f och §§ årsredovisningslagen om redovisning och värdering av materiella och immateriella tillgångar till verkligt värde får tillämpas första gången skjuts fram. De nya värderingsprinciperna ska kunna tillämpas för räkenskapsår som inleds närmast efter . Detta ska gälla även för finansiella företag. Skälen för regeringens förslag: beslutades propositio- nen Internationell redovisning i svenska företag (prop. 2004/05:24). I propositionen föreslogs ändringar i årsredovisningslagstiftningen med anledning av IAS-förordningens ikraftträdande och vissa beslutade änd- ringar i redovisningsdirektiven. I propositionen föreslogs att årsredovis- ningslagstiftningen skulle ändras så att svenska företag fick en möjlighet att tillämpa internationella redovisningsprinciper inom ramen för svensk 7 och rådets direktiv /43/EG av om lagstadgad revision av årsbokslut och sammanställd redovisning och om ändring av rådets direktiv /660/EEG och 83/349/EEG samt om upphävande av rådets direktiv /253/EEG (EUT L 157, , s. 87, Celex 32006L0043), ändrat genom och rådets direktiv /30/EG (EUT L 81, 20.3.2008, s. 53, Celex 32008L0030). antog regeringens förslag. De nya bestämmelserna skulle Prop. 2009/10:208 enligt beslut tillämpas från det räkenskapsår som inleddes Lagändringarna innebar att möjligheten att värdera materiella och immateriella tillgångar till verkligt värde utökades. Syftet var att göra det möjligt att tillämpa internationella redovisningsstandarder om redovis- ning och värdering av bl.a. immateriella tillgångar, biologiska tillgångar och förvaltningsfastigheter. Värderingsreglerna finns i 4 kap. 14 f och §§ årsredovisningslagen. Genom hänvisningar i 4 kap. 1 § ÅRKL och 4 kap. 1 § lagen ÅRFL får värderingsreglerna tillämpas även av finansiella företag. Värderingsreglerna innebär att ett företag i större utsträckning än hit- tills kan redovisa orealiserade vinster. Som en följd av detta ökar möjlig- heterna att dela ut orealiserade vinster till aktieägarna. Reglerna kan där- med få skattemässiga konsekvenser trots att de inte syftar till att förändra skatteuttaget för de enskilda företagen (se prop. 2005/06:25 s. 79 f.). De skattemässiga konsekvenserna har övervägts av Utredningen om sam- bandet mellan redovisning och beskattning (SamRoB). I avvaktan på att SamRoB:s arbete slutförs och att beredningen av utredningens slutbetänkande avslutas inom har riks- dagen skjutit fram den tidpunkt då de ifrågavarande bestämmelserna ska börja tillämpas. De får tillämpas först för det räkenskapsår som inleds närmast efter (se prop. 2005/06:25 och prop. 2008/09:56). SamRoB:s analys med förslag till kompletterande skattelagstiftning som behövs för att förhindra utdelning av obeskattade vinster (SOU 2008:80) är fortfarande föremål för beredning inom . Enligt regeringens mening är det inte lämpligt att låta de ifrågavarande värderingsreglerna börja tillämpas innan frågan om skatteregler som för- hindrar utdelning av obeskattade vinster är löst. Det finns därför skäl att ytterligare skjuta fram den tidpunkt då dessa regler ska börja tillämpas. Utan att redan nu ta ställning till SamRoB:s förslag bedömer regeringen att skatteregler som förhindrar utdelning av obeskattade vinster inte kan börja tillämpas förrän tidigast . Den tidpunkt då de nya värderingsreglerna kan tillämpas första gången bör därför skjutas fram till det räkenskapsår som inleds närmast efter . Liksom i de tidigare lagstiftningsärendena bör den tidpunkt då de nya värderingsreglerna ska börja tillämpas skjutas fram för samtliga berörda företag, alltså även de finansiella företagen. I den framtida behandlingen av SamRoB:s betänkande bör frågan om de nya bestämmelserna ska börja tillämpas beaktas. 9Ändringar med anledning av Lissabon- fördraget Regeringens förslag: Revisorslagen, lagen om konsumentskydd vid avtal om tidsdelat boende, lagen om europabolag och lagen om europakooperativ anpassas till Lissabonfördraget. Skälen för regeringens förslag: Lissabonfördraget Prop. 2009/10:208 2007 om ändring av fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (Lissabonfördraget) trädde i kraft och innebär bl.a. att Europeiska gemenskapen ersätts av Europeiska unionen.