prop · GY0343 · 2010-12-16 00:00:00 — g)beslutet om förverkande, i enlighet med vad denna myndig- het har funnit, utfärdades under omständigheter som med- förde att egendomen skulle förverkas i enlighet med de utökade möjligheter till förverkande som avses i artikel 2 d iv, h)verkställigheten av beslutet har preskriberats enligt lagen i den verkställande staten, under förutsättning att gärningarna omfattas av den statens behörighet enligt dess egen strafflagstiftning. Om den behöriga myndigheten i den verkställande staten har funnit att beslutet om förverkande utfärdades under omständigheter sommedfördeattegendomenskulleförverkasienlighetmed de utökade möjligheter till förverkande som avses i artikel 2 d iii beslutet om förverkande faller utanför räckvidden av det alternativsomdenverkställandestatenharantagitenligtarti- kel 3.2 i rambeslut /212/RIF. skall den verkställa beslutet om förverkande åtminstone i den omfattning som föreskrivs i liknande fall enligt den nationella lagstiftningen. De behöriga myndigheterna i den verkställande staten skall särskilt överväga att på lämpligt sätt samråda med de behöriga myndigheterna i den utfärdande staten innan de beslutar att inte erkänna och verkställa ett beslut om förverkande enligt punkt 2 eller att begränsa verkställigheten enligt punkt 3. Samråd är obli- gatoriskt då beslutet sannolikt kommer att grunda sig på punkt 2 a, 2 e, 2 f eller , punkt 2 d och det inte ges någon information enligt artikel 9.3, Om det är omöjligt att verkställa beslutet om förverkande, på grund av att den egendom som skall förverkas redan har för- verkats,försvunnit,förstörts,intekanåterfinnaspådenplatssom anges i intyget eller platsen där egendomen finns inte har angetts tillräckligtexakt,trotsattdenutfärdandestatenkonsulterats,skall den behöriga myndigheten i den utfärdande staten underrättas utan dröjsmål. Rättsmedel i den verkställande staten mot erkännande och verkställighet 1.Varje medlemsstat skall införa nödvändiga bestämmelser för att se till att alla berörda parter, inbegripet tredje part i god tro, har tillgång till rättsmedel mot erkännande och verkställig- het av ett beslut om förverkande i enlighet med artikel 7 i syfte att bevara hans eller hennes rättigheter. Talan skall väckas vid en domstol i den verkställande staten i enlighet med den statens nationella lagstiftning. Talan får ha suspensiv effekt enligt lagen i den verkställande staten. 2.Grunden för utfärdande av beslutet om förverkande får inte prövas vid en domstol i den verkställande staten. 3.Om talan väcks vid en domstol i den verkställande staten skall den behöriga myndigheten i den utfärdande staten under- rättas om detta. Europeiska unionens officiella tidning L 328/65 Den behöriga myndigheten i den verkställande staten får uppskjuta verkställigheten av ett beslut om förverkande som har överlämnats i enlighet med artiklarna 4 och 5 berörda personen inte har tillräckligt med resurser i den verkställande staten för att alla beslut skall kunna verkställas, a)om den när det gäller ett beslut om förverkande avseende ett penningbelopp anser att det finns risk för att det sam- manlagda värdet av verkställigheten kommer att överstiga det belopp som anges i beslutet om förverkande på grund av samtidig verkställighet av beslutet om förverkande i fler än en medlemsstat, b)i fråga om de rättsmedel som avses i artikel 9, eller c)om verkställigheten kan skada en pågående brottsutredning eller ett förfarande, fram till en tidpunkt som anses lämplig, d)i fall där det anses nödvändigt att helt eller delvis översätta beslutet om förverkande, som är nödvändig för översättningen på den verkställande statens bekostnad, e)i fall där egendomen redan omfattas av förfaranden om för- verkande i den verkställande staten. 2.Den behöriga myndigheten i den verkställande staten skall under uppskovet vidta alla åtgärder som den skulle vidta i ett lik- nande inhemskt fall för att undvika att egendomen inte längre står till förfogande för verkställighet av beslutet om förverkande. 3.Vid uppskov enligt punkt 1 a skall den behöriga myndig- heten i den verkställande staten underrätta den behö- riga myndigheten i den utfärdande staten om detta, på ett sätt somgördetmöjligtattfåenskriftliguppteckning,ochdenbehö- riga myndigheten i den utfärdande staten skall fullgöra sina skyl- digheter enligt artikel 14.3. 4.När det gäller de fall som anges i punkterna 1 b, 1 c, 1 d och 1 e skall den behöriga myndigheten i den verkställande sta- ten omgående lämna rapport till den behöriga myndigheten i den utfärdande staten om uppskovet av verkställigheten, inklu- sive skälen för uppskovet och om möjligt uppgift om hur långt uppskovet väntas bli, på ett sätt som gör det möjligt att få en skriftlig uppteckning. Så snart det inte längre finns något skäl för uppskovet, skall den behöriga myndigheten i den verkställande staten omgående vidta de åtgärder som är nödvändiga för att verkställa beslutet om för- verkande och underrätta den behöriga myndigheten i den utfär- dande staten om detta på ett sätt som gör det möjligt att få en skriftlig uppteckning. Flera beslut om förverkande Om de behöriga myndigheterna i den verkställande staten handlägger två eller flera beslut om förverkande avseende samma speci- fika egendom, skall beslutet om vilken eller vilka av framställningarna som skall verkställas fattas av den behöriga myndigheten i den verkstäl- lande staten i enlighet med lagstiftningen i den verkställande sta- ten, med vederbörlig hänsyn till alla omständigheter, vilka kan omfatta förekomsten av frysta tillgångar, brottets relativa svårig- hetsgrad och platsen för dess förövande samt datum för respek- tive beslut och tidpunkt då respektive beslut översändes. Tillämplig lag för verkställighet 1.Om inte annat föreskrivs i punkt 3 skall verkställigheten av beslutet om förverkande regleras av lagen i den verkställande staten, och dess myndigheter skall ha exklusiv behörighet att besluta om verkställighetsförfarandena och om alla åtgärder i samband härmed. 2.Om den berörda personen kan lämna bevis på att förver- kande helt eller delvis skett i någon stat, skall den behöriga myn- digheten i den verkställande staten samråda med den behöriga myndigheten i den utfärdande staten på lämpligt sätt. Vid förver- kande av skall varje del av beloppet som drivits in enligt beslutet om förverkande i en annan stat än den verkställande sta- ten i sin helhet dras av från det belopp som skall drivas in i den verkställande staten. 3.Ettbeslutomförverkandemotenjuridiskpersonskallverk- ställas, även om den verkställande staten inte erkänner principen om juridiska personers straffrättsliga ansvar. 4.Den verkställande staten får inte föreskriva åtgärder som alternativ till beslutet om förverkande, inklusive frihetsstraff eller någon annan åtgärd som begränsar en persons frihet till följd av översändande enligt artiklarna 4 och 5, såvida inte den utfär- dande staten har samtyckt till detta. Amnesti, nåd, omprövning av beslut om förverkande Amnesti och nåd får beviljas av både den utfärdande sta- ten och den verkställande staten. två eller flera beslut om förverkande avseende ett penning- belopp mot samma fysiska eller juridiska person och den Endast den utfärdande staten får fatta beslut om en ansö- kan om omprövning av beslutet om förverkande. L 328/66 Europeiska unionens officiella tidning Följder av översändande av beslut om förverkande 1.Översändandet av ett beslut om förverkande till en eller fleraverkställandestaterienlighetmedartiklarna4och5begrän- sar inte den utfärdande statens rätt att själv verkställa beslutet om förverkande. 2.Om ett beslut om förverkande avseende ett penningbelopp översänds till en eller flera verkställande stater får det samman- lagda värde som härrör från verkställigheten inte överstiga det högsta belopp som anges i beslutet om förverkande. 3.Den behöriga myndigheten i den utfärdande staten skall därför underrätta den behöriga myndigheten i varje berörd verkställande stat på ett sätt som gör det möjligt att få en skriftlig uppteckning a)om den anser att det finns risk för att verkställighet utöver det högsta beloppet kan äga rum, till exempel på grundval av information som den erhållit från en verkställande stat i enlighet med artikel 10.3. Om artikel 10.1 a tillämpas skall den behöriga myndigheten i den utfärdande staten underrätta den behöriga myndigheten i den verkställande staten om risken har upphört, b)om beslutet om förverkande helt eller delvis har verkställts i den utfärdande staten eller i en annan verkställande stat. Det belopp beträffande vilket beslutet om förverkande ännu inte har verkställts skall specificeras, c)om en myndighet i den utfärdande staten, efter det att ett beslut om förverkande har översänts i enlighet med artik- larna 4 och 5, tar emot ett penningbelopp som den berörda personen har betalat frivilligt med avseende på beslutet om förverkande. Artikel 12.2 skall tillämpas. Den behöriga myndigheten i den utfärdande staten skall genast informera den behöriga myndigheten i den verkställande staten, på ett sätt som gör det möjligt att få en skriftlig uppteckning, om varje beslut eller åtgärd som innebär att beslutet är verkställbart eller av någon annan anledning skall dras till- baka från den verkställande staten. Den verkställande staten skall inställa verkställigheten av beslutet, så snart som den erhåller information från den behöriga myndigheten i den utfärdande sta- ten om ett sådant beslut eller en sådan åtgärd. Förfogande över förverkad egendom Den verkställande staten skall fördela de penningbelopp somerhållsvidverkställighetenavbeslutetomförverkandeenligt följande: a)Om det belopp som erhålls vid verkställigheten av beslutet om förverkande understiger eller motsvarande belopp skall detta tillfalla den verkställande staten. b)I samtliga övriga fall skall av det belopp som erhålls vid verkställigheten av beslutet om förverkande överföras av den verkställande staten till den utfärdande staten. Annan egendom än penningbelopp som erhålls vid verk- ställigheten av beslutet om förverkande skall förfogas över på ett av följande sätt som den verkställande staten själv bestämmer: a)Egendomen får säljas. I detta fall skall intäkterna från försälj- ningen fördelas i enlighet med punkt 1. b)Egendomen får överföras till den utfärdande staten. Om beslutet om förverkande omfattar ett penningbelopp får egendomen endast överföras till den utfärdande staten när denna stat har gett sitt samtycke. c)Om det inte är möjligt att tillämpa led a eller b, får egendo- men förfogas över på något annat sätt i enlighet med den verkställande statens nationella lagstiftning. 3.Trots vad som sägs i punkt 2 behöver den verkställande staten inte sälja eller återlämna specifika föremål som omfattas av beslutet om förverkande vilka utgörs av kulturföremål som ingår i den statens nationella kulturarv. 4.Punkterna 1, 2 och 3 skall tillämpas om inget annat över- enskommits mellan den utfärdande staten och den verkställande staten. Information om resultatet av verkställigheten Den behöriga myndigheten i den verkställande staten skall utan dröjsmål informera den behöriga myndigheten i den utfärdande staten, på ett sätt som gör det möjligt att få en skriftlig uppteckning, a)om översändande av beslutet om förverkande till den behö- riga myndigheten enligt artikel 4.5, b)om varje beslut om att inte erkänna beslutet om förverkande samt skälen till beslutet, c)om att beslutet helt eller delvis inte har verkställts av de skäl som anges i artikel 10, artikel 12.1 och 12.2 eller artikel 13.1, d)så snart som beslutet har verkställts, e)om tillämpning av alternativa åtgärder enligt artikel 12.4. Europeiska unionens officiella tidning L 328/67 ställa beslut om förverkande. 1.Om den verkställande staten enligt sin lagstiftning är ansva- rig för skada, som orsakats någon av de parter som avses i arti- kel 9 på grund av verkställighet av ett beslut om förverkande som översänts till denna enligt artiklarna 4 och 5 skall den utfär- dande staten, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 9.2, ersätta den verkställande staten eventuella skadeståndsbelopp som betalats ut i enlighet med detta ansvar till nämnda part, såvida inte skadan eller någon del av den uteslutande beror på den verkställande statens agerande. 2.Punkt 1 påverkar inte tillämpningen av medlemsstaternas lagstiftning om fysiska eller juridiska personers anspråk på skadeersättning. 1.Intyget skall översättas till det officiella språket eller något av de officiella språken i den verkställande staten. 2.Varje medlemsstat får vid antagandet av detta rambeslut eller , genom en förklaring som deponeras hos rådets generalsekretariat, förklara att den kommer att godta en översättning till ett eller flera av de övriga officiella språken vid Europeiska gemenskapernas institutioner. 1.Om inte annat föreskrivs i artikel 16, får medlemsstaterna inte avkräva varandra ersättning för kostnader i samband med tillämpningen av detta rambeslut. 2.Om den verkställande staten har haft kostnader som den anser vara stora eller exceptionella, får den lägga fram ett förslag för den utfärdande staten om att dessa kostnader skall delas. Den utfärdande staten skall beakta varje sådant förslag på grundval av detaljerade specifikationer från den verkställande staten. Förhållandet till andra avtal och överenskommelser Detta rambeslut påverkar inte tillämpningen av bilaterala eller multilaterala avtal eller överenskommelser mellan medlemssta- terna i den mån som sådana avtal och överenskommelser bidrar 1.Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvän- diga för att följa bestämmelserna i detta rambeslut senast den 2.Medlemsstaterna skall till rådets generalsekretariat och kommissionen överlämna texten till de bestämmelser genom vilka skyldigheterna enligt detta rambeslut införlivas med deras nationella lagstiftning. På grundval av en rapport som kommis- sionen utarbetar med hjälp av denna information skall rådet bedöma i vilken utsträckning medlemsstaterna har följt bestämmelserna i detta rambeslut. 3.Rådets generalsekretariat skall underrätta medlemsstaterna och kommissionen om de förklaringar som görs i enlighet med artiklarna 7.5 och 19.2. 4.Enmedlemsstatsomerfaritupprepadesvårigheterellerbris- tande verksamhet från en annan medlemsstats sida när det gäller ömsesidigt erkännande och verkställighet av beslut om förver- kande,utanattdettaharlöstsgenombilateralasamråd,fårunder- rätta rådet för en utvärdering av detta rambesluts genomförande på medlemsstatsnivå. 5.Medlemsstaterna skall, som verkställande stater, i början av varje kalenderår informera rådet och kommissionen om antalet fall i vilka artikel 17 b har tillämpats och en sammanfattning av skälen till detta. skall kommissionen upprätta en rapport på grundval av mottagen information tillsammans med eventuella initiativ som den anser lämpliga. Detta rambeslut träder i kraft som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. L 328/68 Europeiska unionens officiella tidning enligt artikel 4 i rådets rambeslut /783/RIF om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på beslut om förverkande Europeiska unionens officiella tidning L 328/69 L 328/70 Europeiska unionens officiella tidning Europeiska unionens officiella tidning L 328/71 L 328/72 Europeiska unionens officiella tidning Europeiska unionens officiella tidning L 328/73 L 328/74 Europeiska unionens officiella tidning Europeiska unionens officiella tidning L 328/75 L 328/76 Europeiska unionens officiella tidning Europeiska unionens officiella tidning L 328/77 L 328/78 Europeiska unionens officiella tidning 2.1Förslag till lag (2007:000) om erkännande och verkställighet inom Europeiska unionen av bötesstraff och beslut om förverkande Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser för genomförandet av 1.rådets rambeslut /214/RIF om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på bötesstraff1 och 2.rådets rambeslut /783/RIF om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på beslut om förverkande.2 2 § Med ett bötesstraff avses i denna lag en lagakraftvunnen dom eller ett godkänt föreläggande enligt 48 kap. om böter enligt 25 kap. eller företagsbot enligt 36 kap. och beslut i samma avgörande om rättegångskostnader och motsvarande ersättning samt avgift enligt lagen (1994:419) om brottsofferfond. 3 § Med ett bötesstraff avses i denna lag också ett beslut om skyldighet för en fysisk eller juridisk person att betala ett penningbelopp som utgör påföljd för brott och som meddelats i en annan medlemsstat i Europeiska unionen av domstol i en lagakraftvunnen dom i brottmål, eller av annan myndighet än domstol, om den som beslutet avser kunnat få detta prövat av domstol i ett brottmålsförfarande. Ett bötesstraff omfattar också beslut i samma avgörande om annan ersättning till brottsoffer än sådan som grundar sig på civilrättsligt anspråk, rättegångskostnader och motsvarande ersättning samt penningbelopp till en allmän fond eller till en stödorganisation för brottsoffer. Bötesstraff enligt första stycket omfattar inte beslut om förverkande av hjälpmedel till eller utbyte av brott eller enskilt anspråk som är verkställbart enligt rådets förordning (EG) nr 44/2001 av om domstols behörighet och om 1EUT L 76, 22.3.2005, s.16, Celex 32005F0214. 2EUT L 328, 24.11.2006, s. 59, Celex 32006F0783. erkännande och verkställighet av beslut på privaträttens område. 4 § Med beslut om förverkande avses i denna lag ett i eller i en annan medlemsstat i Europeiska unionen meddelat lagakraftvunnet beslut av domstol i ett brottmålsförfarande om en åtgärd som innebär ett slutligt berövande av egendom som utgör utbyte av brott, hjälpmedel vid brott eller som förklarats förverkad enligt regler om utvidgat förverkande. Med utvidgat förverkande avses i denna lag ett beslut om förverkande som grundas på lagstiftning som svarar mot någon av punkterna 2 ac i artikel 3 i rådets rambeslut /212/RIF11 om förverkande av , hjälpmedel och egendom som härrör från brott. 5 § Ett bötesstraff eller beslut om förverkande som har meddelats i en annan medlemsstat inom Europeiska unionen skall, efter framställning av behörig myndighet i den andra staten, erkännas och verkställas i enligt bestämmelserna i denna lag. För verkställigheten gäller vad som är föreskrivet om verkställighet av motsvarande svenskt beslut, om inte annat följer av denna lag. 2 kap. Allmänna bestämmelser om erkännande och verkställighet i av utländska bötesstraff och beslut om förverkande 1 § Ett bötesstraff eller beslut om förverkande som begärs erkänt och verkställt i med stöd av denna lag skall sändas direkt till behörig Begäran om erkännande och verkställighet skall göras skriftligen genom post, bud eller telefax. Efter överenskommelse i det enskilda fallet får dock översändandet ske på annat sätt. 2 § Frågor som rör erkännande och verkställighet av bötesstraff och beslut om förverkande skall handläggas skyndsamt. 3 § Ett bötesstraff, som översänds för erkännande och verkställighet, skall åtföljas av ett intyg som är upprättat i enlighet med formuläret i bilagan till rådets rambeslut /214/RIF om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på bötesstraff. Ett beslut om förverkande, som översänds för erkännande och verkställighet, skall åtföljas av ett intyg som är upprättat i enlighet med 11 EUT L 68, , s. 49, Celex 32005F0212. formuläret i bilagan till rådets rambeslut /783/RIF om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på beslut om förverkande. Intyget skall vara skrivet på svenska, danska, norska eller engelska, eller åtföljas av en översättning till något av dessa språk. 4 § När det intyg som anges i 3 § till form eller innehåll är så bristfälligt att det inte utan väsentlig olägenhet kan läggas till grund för prövning av frågan om erkännande och verkställighet, skall behörig myndighet ge den andra statens myndighet möjlighet att inkomma med Detsamma gäller om intyget saknas. 5 § Verkställbarhetsförklaring får inte meddelas om det intyg som anges i 3 § saknas eller till form eller innehåll är så bristfälligt att det inte utan väsentlig olägenhet kan läggas till grund för prövning av frågan om erkännande och verkställighet. Särskilda bestämmelser om erkännande och verkställighet i av utländska bötesstraff 1 § prövar om ett utländskt bötesstraff skall erkännas och verkställas i . 2 § Ett bötesstraff som avses i 1 kap. 3 § får verkställas även om bötesbeloppet överstiger högsta bötesbelopp enligt svensk lag. Bötesstraff som verkställs enligt denna lag får inte förvandlas till fängelse. 3 § Om bötesstraffet är verkställbart i skall Kronofogdemyndig- heten meddela en verkställbarhetsförklaring. Verkställbarhetsförklarin- gen gäller , om inte annat bestäms. Verkställbarhetsförklaringen skall innehålla uppgift om 1.det bötesstraff som skall verkställas, med tillämpning av den växelkurs som gällde för det utländska beslutet om bötes- straff och med beaktande av i vilken mån bötesstraffet redan delvis är verkställt och 2.hur den bötfällde kan begära rättens prövning av förklaringen. Verkställbarhetsförklaringen skall delges den bötfällde. inte 12 och 15 §§ delgivningslagen (1970:428). 4 § Vid prövning av frågor om erkännande och verkställighet av bötes- straff skall ha tillgång till uppgifter ur belast- ningsregistret. Hinder mot erkännande och verkställighet m.m. 5 § Verkställbarhetsförklaring får, utöver vad som anges i 2 kap. 5 §, inte meddelas 1.om det meddelats dom eller beslut för samma gärning i eller om det meddelats dom eller beslut för samma gärning i en annan stat och, vid fällande dom, påföljden har verkställts, 2.om gärningen helt eller delvis begåtts i och den inte motsvarar brott enligt svensk lag eller en tillämpning av 35 kap. 7 § innebär att preskription inträtt, 3.om den dömde inte var när brottet begicks, 4.om en sådan förklaring skulle strida mot bestämmelser om immunitet, 5.om böterna har beslutats efter ett skriftligt förfarande och det intyg som anges i 2 kap. 3 § inte fastställer att den dömde personligen eller genom behörigt ombud underrättats om sin rätt att bestrida och om tidsfristen för detta eller 6.om böterna dömts ut efter en rättegång som hållits i den dömdes utevaro och det intyg som anges i 2 kap. 3 § inte fastställer antingen att denne personligen eller genom behörigt ombud informerats om förfa- randet eller att den dömde har meddelat att saken inte bestrids. 6 § Ett beslut enligt 5 § att inte meddela en verkställbarhetsförklaring och beslut enligt 8 § att upphäva en sådan skall innehålla skälen för beslutet. Uppskjutande av verkställighet och upphävande av verkställbar- hetsförklaring 7 § Beslut om att verkställigheten av ett bötesstraff skall skjutas upp får meddelas för den tid som krävs för att översätta beslutet om bötesstraff. När skälet för uppskov har upphört skall verkställigheten återupptas. 8 § En verkställbarhetsförklaring avseende bötesstraff skall upphävas 1.om det framkommer att straffet inte får verkställas i , 2.om nåd beviljats eller annat beslut enligt 11 kap. 13 § reger- ingsformen har meddelats, 3.om egendom som kan användas för verkställighet inte påträffas eller det annars inte är möjligt att verkställa straffet eller 4.om begäran om verkställighet återkallas. Om en verkställbarhetsförklaring upphävs skall de verkställighets- åtgärder som gjorts återgå. Beslut om upphävande av en verkställbarhetsförklaring meddelas av , om verkställbarhetsförklaringen inte har underställts rättens prövning, och i övriga fall av rätten på ansökan av myndigheten. 9 § Har en verkställbarhetsförklaring meddelats får den bötfällde begära rättens prövning av den. Begäran om sådan prövning skall göras skriftligen hos från den dag då Prop. 2010/11:43 denne fick del av verkställbarhetsförklaringen. som skall överlämna handlingarna i ärendet till allmän domstol, är klagandens motpart sedan handlingarna överlämnats till rätten.