prop · GX0385 · 2010-01-08 00:00:00 — kan bli betydande är det av integritetsskäl inte lämpligt att tillåta fri sök- ning i informationen. Visserligen kan namn och andra liknande identi- tetsbeteckningar alltid användas som sökbegrepp. En sökning på namn eller personnummer ska emellertid inte leda till att all information i poli- sens brottsbekämpande verksamhet som rör den sökta personen omedel- Utgångspunkten är att endast sådana uppgifter som det generellt sett finns ett behov av i polisens brottsbekämpande verksamhet får tas fram. I paragrafens första stycke finns en uttömmande uppräkning av de kategorier av personuppgifter som får tas fram vid sökning på namn, personnummer och andra liknande identitetsbeteckningar, dvs. vilka personuppgifter som får ingå i träffbilden vid en sådan sökning. I punkten 1 anges att sådana uppgifter som anger att den sökte är an- mäld för brott får tas fram. Att personen är anmäld innebär att avförda brottsanmälningar faller utanför. Som framgår av 10 § finns det begräns- ningar i fråga om behandlingen av vissa anmälningar. personen kan trots detta vara tillgängliga om någon annan av punkterna är tillämplig, t.ex. punkten 2 eller 3. Av punkten 2 framgår att uppgifter om att den sökte är eller har varit misstänkt för brott får tas fram. Det ska således framgå om brottsmisstanken är aktuell eller om personen har avförts såsom misstänkt. Enligt punkten 3 får även sådana uppgifter tas fram som anger att den sökta personen är misstänkt för att utöva eller komma att utöva brottslig verksamhet. till 4 § redogörs närmare för vad som avses med misstanke om brottslig Även uppgifter om att den sökta personen övervakas får enligt punkten 4 ingå i träffbilden. Det är här fråga om uppgifter som anger att den sökta personen är föremål för övervakning på grund av att denne är allvarligt kriminellt belastad eller kan antas utgöra ett hot mot andras personliga säkerhet (se kommentaren till 2 §). Vidare får, enligt punkterna 58 uppgifter tas fram som anger att den sökta personen har gjort en brottsanmälan, är målsägande eller förekommer i ett ärende som vittne eller annan som lämnar eller har lämnat uppgifter eller yttrande. Detsamma gäller en person som har gett in eller tillhandahållits en hand- Av punkten 9 följer att uppgifter som anger att den sökta personen är anmäld försvunnen får tas fram. För att polisen snabbt ska kunna vidta erforderliga åtgärder inför och i samband med ett ingripande får även uppgifter som anger att den sökta personen har bedömts kunna komma att möta ett polisingripande med grovt våld ingå i träffbilden. Detta reg- leras i punkten 10. I avsnitt 11.3 har redogjorts närmare för i vilka situa- tioner en sådan bedömning kan bli aktuell. Enligt punkten 11 får uppgif- ter om att den sökta personen är efterlyst tas fram. Det är här fråga om sådana efterlysningar som sker med stöd av efterlysningskungörelsen (1969:293) eller lagen (2000:344) om Schengens informationssystem. Vid en sökning i gemensamt tillgängliga uppgifter på namn, person- nummer eller liknande identitetsbeteckningar får det alltså inte tas fram uppgifter av annat slag, t.ex. uppgifter från underrättelsearbete som visar att den sökte är släkt med eller inneboende hos en övervakad person. Med namn avses även delar av namn och med personnummer och sam- ordningsnummer även de sifferkombinationer som ingår i numren. Också sökning med hjälp av födelsedatum eller de sista fyra kontrollsiffrorna i ett personnummer omfattas alltså av bestämmelsen. Bestämmelsen är av- sedd att omfatta motsvarande nummer som används i andra länder även om de är uppbyggda på annat sätt. Bestämmelsen ställer krav på utformningen av de tekniska system som används vid sökning. Vid sökning på ett visst namn, N.N., ska det i träff- bilden inte komma upp andra uppgifter om N.N. än sådana som anges i paragrafen och uppgifter som har direkt anknytning till den egenskapen, t.ex. skälen till att en person är efterlyst eller uppgifter om den förunder- sökning i vilken personen förekommer. Bestämmelsen är dock inte av- sedd att förhindra att det vid en sökning, som visar att N.N. är eller tidi- gare har varit misstänkt för visst brott, också går att ta del av annan, i anslutning till brottsmisstanken angiven information, t.ex. att N.N. är inneboende hos eller släkt med S.S. Ytterligare uppgifter om N.N. ska således kunna tas fram genom fortsatt sökning, förutsatt att den som gör sökningen har rätt att få tillgång till uppgiften. Vid en sökning på en person som visserligen förekommer i de gemensamt tillgängliga uppgif- terna men inte tillhör någon av de kategorier som anges i första stycket punkterna 111 ska det däremot inte komma fram någon information vid en initial sökning. Om det inte finns några andra uppgifter om S.S. än att han har N.N. som inneboende ska alltså en sökning på S.S. inte ge någon träff. Möjligheten att vid en sökning få fram vissa typer av personuppgifter kan behöva begränsas ytterligare. Sådana personuppgifter som avses i punkterna 24, t.ex. uppgifter i nedlagda förundersökningar eller under- rättelseinformation, är typiskt sett av mera integritetskänsligt slag. Det kan därför finnas skäl att begränsa tillgången till sådana uppgifter. I andra stycket erinras därför om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har möjlighet att meddela föreskrifter om ytterli- gare begränsningar av tillgången till sådana uppgifter. Att tillgången till personuppgifter i polisens brottsbekämpande verksamhet generellt ska begränsas till vad varje tjänsteman behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter följer av 2 kap. 11 §. I 7 § finns undantag från sökbegränsningen i paragrafen. 7 § Bestämmelserna i 6 § gäller inte vid 1.sökning i en viss handling eller i ett visst ärende, eller 2.sökning i en uppgiftssamling som har skapats för att undersöka viss brotts- lighet eller vissa kriminella grupperingar och som enbart de som arbetar i under- sökningen har åtkomst till. Bestämmelserna i 6 § gäller inte heller vid sökning som utförs av särskilt an- givna tjänstemän och som görs 1.för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet som inne- fattar brott för vilket är föreskrivet fängelse eller däröver eller för sådant ändamål som avses i 2 § första stycket 2, eller 2.för att utreda brott för vilket är föreskrivet fängelse eller däröver. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om under vilka förutsättningar sökning får äga rum med stöd av första och andra styckena. Regeringen meddelar föreskrifter om ytterligare undantag från 6 §. Paragrafen innehåller fyra undantag från sökbegränsningsregeln i 6 §. Motiven till dessa undantag har redovisats i avsnitt 11.3. Enligt första stycket 1 gäller 6 § inte vid sökning som sker i ett visst ärende eller en viss handling. Det handlar här om sökning i så begränsade informationsmängder att några egentliga integritetsrisker inte kan anses Av första stycket 2 framgår att 6 § inte heller gäller vid sökning i en uppgiftssamling som har skapats för att undersöka viss brottslighet (t.ex. narkotikabrottslighet i en viss region) eller vissa kriminella grupperingar (t.ex. ett mc-gäng) och som enbart de som arbetar i undersökningen har fått rätt att ha åtkomst till. Även här är det fråga om sökning i en avgrän- sad uppgiftsmängd, i dessa fall i form av en särskild uppgiftssamling, där tillgången till uppgifterna har begränsats. inte att en person med tillgång till flera uppgiftssamlingar kan söka sam- tidigt i dessa med hjälp av någon form av sökverktyg eller dylikt. sökning kan dock vara tillåten enligt andra stycket. Uppgifter som ingår i sådana uppgiftssamlingar som avses kan inte alltid anses vara gemen- samt tillgängliga (jfr kommentaren till 1 §). Om så inte är fallet, är be- stämmelserna i 3 kap. över huvud taget inte tillämpliga på dem. Paragrafens andra stycke innehåller ytterligare två undantag från be- stämmelserna i 6 §. En första förutsättning för att något av dessa undan- tag ska vara tillämpligt är att sökningen utförs av särskilt angivna tjäns- Det är här fråga om på förhand utpekade tjänstemän som med hänsyn till tjänstebefattning, arbetsuppgifter eller dylikt har ett särskilt behov av att kunna utföra mera omfattande sökningar. krävs därutöver att sökningen görs för att förebygga, förhindra eller upp- täcka viss allvarlig brottslig verksamhet, eller för övervakning av vissa Det är här fråga om sökning i underrättelseverksam- het som rör t.ex. grovt narkotikabrott, grov narkotikasmuggling, terro- ristbrott, människohandel, brott mot rikets säkerhet och andra grova Punkten är även tillämplig på sökning som sker i samband med övervakning av personer som bedöms mer eller mindre livnära sig på brottslig verksamhet, t.ex. grov narkotikasmuggling eller människohan- del (se kommentaren till 2 § första stycket punkten 2). I punkten 2 öppnas en möjlighet att, utan hinder av 6 §, göra mera om- fattande sökningar även inom ramen för en förundersökning. krävs dock, utöver att sökningen utförs av särskilt angivna tjänstemän, att Prop. 2009/10:85 det är fråga om sökning i samband med utredning av mycket allvarliga brott, som t.ex. mord, eller seriebrott av allvarlig karaktär, t.ex. uppre- pade våldtäkter eller grova mordbränder. Avsikten är att sökmöjligheten främst ska utnyttjas under förundersökningens spaningsskede, innan det finns någon som är misstänkt för brottet. De särskilt angivna tjänstemän som har möjlighet att göra sökningar enligt andra stycket har givetvis möjlighet att, på samma villkor som övriga tjänstemän, tillämpa undantagen i första stycket. I tredje stycket finns en upplysning om att regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer kan meddela närmare föreskrifter, t.ex. om att det ska framgå av en förteckning eller liknande vilka personer som har anförtrotts den utökade möjligheten att söka enligt andra stycket. Av fjärde stycket följer att regeringen har möjlighet att meddela före- skrifter om ytterligare undantag från sökbegränsningarna i 6 §. 8 § , polismyndigheter, , Åklagarmyn- digheten, , och får medges direktåt- komst till personuppgifter i polisens brottsbekämpande verksamhet. Direktåt- komsten får endast avse personuppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga. En myndighet som medgetts direktåtkomst ansvarar för att tillgången till per- sonuppgifter begränsas till vad varje tjänsteman behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om omfattningen av direktåtkomsten samt om behörighet och säker- het. Paragrafen innehåller bestämmelser om direktåtkomst. Frågor om direkt- åtkomst har behandlats i avsnitt 12.1 och 12.3. Innebörden av begreppet direktåtkomst redovisas i kommentaren till 2 kap. 21 §. I första stycket anges att , polismyndigheter, Eko- brottsmyndigheten, , , och får medges direktåtkomst till personuppgifter i polisens brottsbekämpande verksamhet. Som utvecklas i kommentaren till 2 kap. 16 § ger bestämmelsen möjlighet att medge även Säkerhetspolisen direktåtkomst. Bestämmelsen innebär inte att de i paragrafen angivna myndigheterna har en absolut rätt till direktåtkomst. En bestämmelse om direktåtkomst anger endast i vilken form uppgifter får lämnas ut. Möjligheten att lämna ut vissa uppgifter genom direktåtkomst kan vara begränsad genom att uppgifterna är skyddade av sekretess. Något utlämnande genom direktåt- komst får normalt inte ske om utlämnandet förutsätter en sekretesspröv- ning. I och med att , polismyndigheterna och Eko- brottsmyndighetens polisiära verksamhet i 2 kap. 16 § åläggs en sekre- tessbrytande uppgiftsskyldighet i förhållande till varandra och andra brottsbekämpande myndigheter kan dock uppgifter som omfattas av den bestämmelsen utlämnas genom direktåtkomst. Av andra stycket framgår att om en myndighet har beviljats direktåt- komst till personuppgifter som behandlas enligt lagen, ansvarar denna för att tillgången till uppgifterna inom den egna myndigheten begränsas. I polisens verksamhet gäller samma krav på begränsning enligt 2 kap. 11 §, oavsett på vilket sätt man fått tillgång till uppgifterna. Andra myn- digheter som beviljats direktåtkomst, exempelvis och Åkla- garmyndigheten, ska iaktta kravet i förevarande paragraf. Myndigheten är alltså skyldig att se till att endast den som behöver en uppgift för att fullgöra sina arbetsuppgifter har möjlighet att få del av uppgiften. I tredje stycket informeras om att regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, kan meddela föreskrifter om bl.a. begränsningar i direktåtkomsten och om behörighet och säkerhet. Med utgångspunkt i paragrafens bestämmelser och eventuella föreskrifter får varje myndighet avgöra om den kan medge en annan myndighet direktåtkomst. Bevarande av personuppgifter i ärenden om utredning eller beivrande av brott 9 § I 1012 §§ anges hur länge personuppgifter i vissa ärenden om utredning eller beivrande av brott som har gjorts gemensamt tillgängliga längst får bevaras i polisens brottsbekämpande verksamhet. Paragrafen, som har behandlats i avsnitt 14.4, anger ramarna för behand- lingen av personuppgifter i vissa avslutade ärenden om utredning och beivrande av brott. En utgångspunkt är att ärenden om utredning eller beivrande av brott inte ska gallras enligt lagens bestämmelser (jfr 2 kap. 13 § andra stycket). För gemensamt tillgängliga uppgifter i vissa sådana ärenden föreskrivs dock i 1012 §§ i stället för gallringsregler en längsta tid för bevaran- de. Bestämmelserna kompletterar den generella bestämmelsen om beva- rande i 2 kap. 12 § första stycket. Bestämmelserna i 1012 §§ reglerar bevarandet av uppgifter i brottsanmälningar, avslutade förundersökningar och andra utredningar som handläggs enligt 23 kap. . Dessa kategorier utgör huvuddelen av de uppgifter som behandlas för ändamålet att utreda eller beivra brott. Eftersom det emellertid förekom- mer ärenden om utredning eller beivrande av brott som inte tillhör någon av de nu nämnda kategorierna, t.ex. ärenden om ändring av påföljd eller yttranden angående verkställighet av rättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning, anges att bestämmelserna avser vissa sådana ären- den. Bestämmelserna om längsta tid för bevarande hindrar inte att hand- lingar arkiveras och gallras enligt arkivlagens (1990:782) bestämmelser. När behandling är tillåten för brottsbekämpande ändamål kan bevarande således ske för arkivändamål. Med hänsyn till att arkivering kan ske digitalt och att arkivering i sig inte utesluter fortsatt digital till- gång till uppgifter i verksamheten, kan regeringen, i syfte att begränsa tillgången till uppgifterna, meddela föreskrifter om digital arkivering (se kommentaren till 2 kap. 12 § tredje stycket). 10 § Om en brottsanmälan avskrivs på grund av att den påstådda gärningen inte utgör brott, får personuppgifterna i anmälan inte längre behandlas i polisens brottsbekämpande verksamhet. Om en brottsanmälan i annat fall inte har lett till förundersökning eller annan motsvarande utredning, får personuppgifterna inte behandlas i polisens brottsbekämpande verksamhet när åtal inte längre får väckas Paragrafen, som har behandlats i avsnitt 14.4, reglerar hur länge person- uppgifter i en brottsanmälan får behandlas, i de fall där anmälan i fråga inte har lett till en förundersökning eller annan motsvarande utredning. För anmälningar som resulterat i förundersökning eller annan utredning gäller i stället bestämmelserna i 11 §. Huvudregeln är att uppgifter i en avskriven brottsanmälan ska kunna behandlas fram till den tidpunkt när brottet preskriberas, eftersom förun- dersökning kan inledas om det kommer fram omständigheter som gör att brottet kan upp. När brottet kan bli föremål för åtal, får uppgifterna däremot inte längre behandlas i den brottsbekämpande verk- Motsvarande gäller om brottet är preskriberat redan när anmä- Från huvudregeln om att behandling får ske fram till dess att brottet har preskriberats görs dock undantag för uppgifter i sådana anmälningar som har avskrivits på den grunden att det inte förelåg något brott, exempelvis anmälningar som gäller icke straffbara gärningar. Det kan t.ex. vara fråga om en brand som hade naturliga orsaker, ett handlande som inte är straff- belagt eller något annat som inte utgör brott. Uppgifter i sådana anmäl- ningar får, när beslut om avskrivning har meddelats, inte behandlas i den 11 § Om en förundersökning har lett till åtal eller annan domstolsprövning, får personuppgifterna i förundersökningen inte behandlas i polisens brottsbekäm- pande verksamhet när det har förflutit efter utgången av det kalenderår då domen, eller det beslut som meddelades med anledning av talan, vann laga kraft. Om en förundersökning har lagts ned eller avslutats på annat sätt än genom åtal, får personuppgifterna i förundersökningen inte behandlas i polisens brotts- bekämpande verksamhet när det har förflutit efter utgången av det kalen- derår då åklagarens eller förundersökningsledarens beslut meddelades. Första och andra styckena gäller även personuppgifter i andra utredningar som handläggs enligt bestämmelser i 23 kap. . Paragrafen, som har behandlats i avsnitt 14.4, reglerar hur per- sonuppgifter i avslutade förundersökningar och andra utredningar som handläggs enligt bestämmelser i 23 kap. längst får be- handlas i den brottsbekämpande verksamheten. brottsutredningar ska kunna behandlas efter det att ärendet av- En förutsättning för behandlingen är dock att uppgifterna behö- ver bevaras för något eller några av lagens ändamål (se kommentaren till 2 kap. 12 §). Eftersom det kan vara fråga om betydande mängder infor- mation, har det av integritetsskäl bestämts en yttersta tidsgräns för sådan fortsatt behandling. Första stycket behandlar förundersökningar som har lett till åtal eller annan domstolsprövning (t.ex. särskild förverkandetalan). sådana förundersökningar räknas tiden från utgången av det kalenderår då domstolens dom eller slutliga beslut vann laga kraft. I andra stycket regleras förundersökningar som inte har lett till dom- Hit hör bl.a. nedlagda förundersökningar och förundersök- ningar om brott som lagförts genom strafföreläggande. I dessa fall räknas femårsfristen från utgången av det kalenderår då förundersökningen av- slutades. Bestämmelserna i paragrafen hindrar inte att uppgifter från en brotts- anmälan eller förundersökning fram till femårsfristens utgång inhämtas till annan brottsbekämpande verksamhet, t.ex. ett särskilt underrättelse- projekt, under förutsättning att de behövs där (2 kap. 7 §). I dessa fall får uppgifterna fortsätta att behandlas för sitt nya ändamål även sedan den ursprungliga fristen har gått ut. En sådan behandling får dock bara ske i den utsträckning behandlingen behövs för det nya ändamålet. Vidare för- utsätts att uppgifterna då gallras från den brottsbekämpande verksamhe- ten enligt de bestämmelser som gäller för behandlingen för det nya ändamålet. Om det t.ex. är ett underrättelseprojekt ska uppgiften gallras enligt bestämmelserna i 14 §. Denna grundläggande princip, att ändamå- let för behandlingen är avgörande för hur länge en viss uppgift får beva- ras, berörs även i kommentaren till 14 §. Bestämmelserna i paragrafen gäller, som framgår av tredje stycket, också uppgifter i andra utredningar som handläggs enligt bestämmelser i 23 kap. . Vad som avses med annan utredning som handläggs enligt bestämmelser i 23 kap. behandlas i kommentaren till 2 kap. 7 §. Av 12 § framgår att regeringen får meddela föreskrifter om att vissa kategorier av personuppgifter får bevaras än vad som anges i denna paragraf. 12 § Regeringen meddelar föreskrifter om att vissa kategorier av personuppgifter får bevaras i polisens brottsbekämpande verksamhet än vad som anges i 10 och 11 §§. Av paragrafen framgår att regeringen får meddela föreskrifter om att vissa kategorier av personuppgifter i en brottsanmälan, förundersökning eller annan utredning som handläggs enligt bestämmelser i 23 kap. rätte- gångsbalken får bevaras än vad som anges i 10 och 11 §§. Frågan har behandlats i avsnitt 14.4. Regeringen har möjlighet att meddela föreskrifter om att vissa katego- rier av uppgifter från framför allt förundersökningar, exempelvis upp- gifter om gods, får bevaras . Sådana föreskrifter kan t.ex. även avse uppgifter om särskilda tillvägagångssätt vid brott, s.k. modus operandi. Det kan vidare vara fråga om fortsatt behandling av uppgifter om dömda personer, t.ex. personer som förekommer i belast- ningsregistret, i syfte att förenkla för polisen att hitta ärenden som har arkiverats. 13 § Om en förundersökning mot en person har lagts ned, om åtal har lagts ned eller om frikännande dom, som har vunnit laga kraft, har meddelats, får personen inte vara sökbar som misstänkt. Paragrafen innehåller en bestämmelse om behandling av personuppgifter som rör brottsmisstankar efter det att en förundersökning har lagts ned, ett åtal har lagts ned eller en åtalad person har frikänts genom en laga- kraftvunnen dom. Bestämmelsen har motiverats i avsnitt 14.4. Enligt paragrafen får en person inte vara sökbar som misstänkt efter det att förundersökningen mot personen har lagts ned. skälet för nedläggningsbeslutet. Om förundersökningen har lett till åtal, men detta har lagts ned eller lett till en frikännande dom, får den åtalade personen på motsvarande sätt inte längre vara sökbar som misstänkt för Bestämmelsen ska inte tolkas så att alla handlingar där det förekommer uppgifter om att en viss person har pekats ut eller hörts som misstänkt Däremot ska det inte längre vara möjligt att vid sökning i elektroniskt lagrat material återfinna den utpekade personen om man söker efter misstänkta personer. Bestämmelsen utesluter således inte att det vid en sökning kommer fram uppgifter om en person som har varit misstänkt, förutsatt att det framgår att han eller hon är misstänkt för brottet i fråga. Bestämmelsen begränsar alltså inte fortsatt behandling av andra per- sonuppgifter avseende den tidigare misstänkta personen än själva miss- tanken om brott. Om förundersökningen om brottet fortsätter, är det givetvis också tillåtet att behandla misstankar mot andra personer. Bevarande och gallring av övriga personuppgifter 14 § Personuppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga enligt 2 § första stycket 1, 2, 4 eller 5 ska gallras enligt andrasjätte styckena. Uppgifter som kan antas ha samband med sådan brottslig verksamhet som an- ges i 2 § första stycket 1 ska gallras senast efter utgången av det kalenderår då registreringen avseende personen gjordes. Uppgifter som kan antas ha sam- band med brottslig verksamhet som innefattar brott för vilket är föreskrivet fäng- else eller däröver ska dock gallras senast efter utgången av det kalenderår då registreringen gjordes. Om en ny registrering beträffande personen görs före utgången av gallringsfristen, behöver de uppgifter som finns om perso- nen inte gallras så länge någon av uppgifterna om honom eller henne får bevaras. Uppgifter som har behandlats i samband med sådan övervakning som avses i 2 § första stycket 2 ska gallras senast efter utgången av det kalenderår då den senaste registreringen avseende personen gjordes. Uppgifter som har behandlats med stöd av 2 § första stycket 4 ska gallras senast efter utgången av det kalenderår då ärendet som uppgifterna be- handlades i avslutades. Uppgifter som har behandlats med stöd av 2 § första stycket 5 ska gallras senast efter utgången av det kalenderår då de behandlades automatiserat Den tid då en misstänkt eller övervakad person avtjänar ett fängelsestraff eller genomgår sluten ungdomsvård eller rättspsykiatrisk vård med särskild utskriv- ningsprövning ska inte räknas med vid beräkningen av de frister som anges i andra och tredje styckena. Paragrafen innehåller bestämmelser som, tillsammans med 15 §, reglerar gallring av andra gemensamt tillgängliga uppgifter än uppgifter i ärenden om utredning eller beivrande av brott. Enligt första stycket ska vid gall-