prop · GX03242 · 2010-07-01 00:00:00 — I fråga om kredit som är förenad med panträtt i fast egendom, tomt- rätt eller bostadsrätt eller som är förenad med motsvarande rätt i byggnad som inte hör till fastighet, får kreditgivaren i stället underrätta konsu- menten om ändringar genom annonsering i dagspress. Sker underrättel- sen genom annonsering, ska meddelande om ändringen också lämnas genom ett meddelande till konsumenten senast i samband med nästa avisering eller kontoutdrag. Beror en ränteändring enbart på en ändring i en referensränta som kreditgivaren inte har något bestämmande inflytande över får konsumen- ten i stället underrättas , under förutsättning att parterna i avtalet har kommit överens om det och den nya referensräntan har offentlig- gjorts och är tillgänglig hos kreditgivaren. Kontoutdrag och underrättelser vid kontokrediter 20 § Vid kontokrediter ska kreditgivaren regelbundet tillhandahålla konsumenten kontoutdrag i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för konsumenten. Kontoutdraget ska innehålla uppgift om 1.vilken period det avser, 2.föregående kontoutdrags utgående datum och saldo, 3.uttag och datum för uttagen, 4.betalningar och datum för betalningarna, 5.det nya saldot, 6.den kreditränta och de eventuella avgifter som tillämpats för perioden, och 7.eventuella belopp som konsumenten är skyldig att återbetala. Om det enligt ett avtal om kontokredit är möjligt för konsumenten att överskrida en kreditgräns, ska kreditgivaren i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för konsumenten regel- bundet informera denne om 1.krediträntan, gällande villkor för krediträntan och de referensindex eller referensräntor som gäller för krediträntan, och 2.de avgifter som gäller och villkor för ändring av avgifterna. Om konsumenten har överskridit en kreditgräns under en månad, ska kreditgivaren i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för konsumenten underrätta konsumenten om 1.beloppen varmed kreditgränsen överskridits och krediträntan på de beloppen, samt 2.eventuell straffavgift eller dröjsmålsränta på grund av överskridan- 21 § Konsumenten har rätt att frånträda kreditavtalet (ångerrätt) genom att till näringsidkaren lämna eller sända ett meddelande om detta från den dag som anges i 22 § (ångerfrist). 22 § Ångerfristen börjar löpa den dag då kreditavtalet ingås, dock tidi- gast den dag då information enligt 14 § kommer konsumenten till handa. 23 § Har konsumenten i rätt tid och på ett ändamålsenligt sätt lämnat eller sänt ett meddelande om att han eller hon frånträder avtalet, får med- delandet åberopas även om det försenas, förvanskas eller inte kommer fram. Verkan av att konsumenten utövar sin ångerrätt 24 § Om konsumenten utövar sin ångerrätt, ska konsumenten och senast från den dag då konsumenten lämnade eller sände sitt meddelande om att avtalet frånträds betala tillbaka de belopp konsumenten har erhållit från näringsidkaren, med tillägg för upplupen ränta på beloppen. Ränta ska utgå från den dag konsumenten fick tillgång till krediten till och med den dag den återbetalades till näringsidkaren. Konsumenten ska också ersätta näringsidkaren för avgifter som denne med anledning av kreditavtalet erlagt till det allmänna och som inte får återbetalas till näringsidkaren. Näringsidkaren ska och senast från den dag då näringsidkaren tog emot konsumentens meddelande om att avtalet från- träds återbetala de avgifter som konsumenten har erlagt med anledning av krediten med undantag för sådana avgifter som nämns i första stycket. 25 § Om konsumenten utövar sin ångerrätt och det med anledning av kreditavtalet har ingåtts ett anknytande avtal om tjänster som tillhanda- hålls av kreditgivaren eller av någon annan på grund av en överens- kommelse mellan denne och kreditgivaren, ska det anknytande avtalet upphöra att gälla utan att konsumenten får åläggas någon påföljd för detta. 26 § Vid kreditköp av en vara ska säljaren ta ut en kontantinsats av köparen i enlighet med god kreditgivningssed. Kontantinsatsen ska mot- svara av varans kontantpris, om inte särskilda för- hållanden föranleder annat. Som kontantinsats anses inte betalning med medel som köparen får låna av säljaren eller av någon annan kreditgivare på grund av en överenskommelse mellan denne och säljaren. 27 § Om en näringsidkare för sin egen eller någon annans räkning säljer en vara utan att iaktta vad som sägs i 26 §, ska det anses utgöra en åtgärd i strid med 5 § marknadsföringslagen (2008:486). Konsumentens befogenheter vid överlåtelse av fordringen, m.m. 28 § Om kreditgivaren har överlåtit sina rättigheter enligt ett kreditavtal, får konsumenten mot den nye kreditgivaren göra samma invändningar som han eller hon vid överlåtelsen kunde göra mot överlåtaren. Det- samma gäller när kreditgivaren har pantsatt sina rättigheter enligt kredit- avtalet. Överlåtaren eller pantsättaren ska underrätta konsumenten om över- låtelsen eller pantsättningen. Konsumenten behöver dock inte under- rättas, om överlåtaren eller pantsättaren även fortsättningsvis ska fullgöra skyldigheterna på grund av kreditavtalet mot konsumenten. 29 § Vid kreditköp får konsumenten mot kreditgivarens krav på betal- ning framställa samma invändningar på grund av köpet som han eller hon kan göra mot sin motpart i köpeavtalet. Konsumenten får också invända att han eller hon har erlagt betalning till motparten eller har en överens- kommelse med denne. Detta gäller dock inte om konsumenten visste att motparten saknade rätt att ta emot betalningen eller ingå överenskom- melsen och inte heller om konsumenten uppsåtligen eller av grov oakt- samhet underlät att skaffa sig kunskap om detta. Om konsumenten på grund av köpet har anspråk på återbetalning, skadestånd eller annan penningprestation, svarar kreditgivaren lika med säljaren för att anspråket fullgörs. Kreditgivaren är dock inte skyldig att betala mer än han eller hon har mottagit av konsumenten med anledning av krediten. 30 § Vid kreditköp får kreditgivaren inte ta emot en av konsumenten ingången växelförbindelse som avser en fordran på grund av kreditköpet. Han eller hon får inte heller till bevis för sin fordran ta emot ett av konsumenten utfärdat löpande skuldebrev eller någon annan av denne ingången skuldförbindelse som är av ett sådant slag att konsumentens rätt att framställa invändningar på grund av köpet inskränks om skuldför- bindelsen överlåts eller pantsätts till en borgenär som är i god tro. Första stycket första meningen gäller inte egna växlar som är utställda av banker. Den som uppsåtligen bryter mot förbud enligt denna paragraf döms till böter. Förbud mot viss avräkning 31 § Belopp som kredittagaren erlägger för avräkning på viss fordran på grund av krediten får kreditgivaren inte först avräkna på annan fordran. 32 § Konsumenten har rätt att betala sin skuld till kreditgivaren före den avtalade förfallotiden. 33 § Kreditgivaren har rätt att få betalning endast om han eller hon har gjort förbehåll om detta i avtalet och 1.konsumenten är i dröjsmål med betalning av ett belopp som överstiger av kreditfordringen, 2.konsumenten är i dröjsmål med betalning av ett belopp som överstiger av kreditfordringen och dröjsmålet avser två eller flera poster som förfallit , 3.konsumenten på något annat sätt är i väsentligt dröjsmål med betal- ning, 4.säkerhet som ställts för krediten har avsevärt försämrats, eller 5.det står klart att konsumenten genom att avvika, skaffa undan egen- dom eller förfara på något annat sätt undandrar sig att betala sin skuld. Om säkerhet som ställts för krediten utgörs av förbehåll om återtagan- derätt, har kreditgivaren rätt till betalning på grund av försämrad säkerhet endast om konsumenten uppsåtligen eller genom grov vårdslös- het har orsakat att säkerheten avsevärt försämrats. När fråga är om kredit som är förenad med panträtt i fast egendom, tomträtt eller bostadsrätt eller som är förenad med motsvarande rätt i byggnad som inte hör till fastighet och räntan för krediten är bunden för hela eller en del av avtalstiden, dock , har kreditgiva- ren, om han eller hon har gjort förbehåll om det i avtalet och synnerliga skäl föreligger, rätt att utan hinder av bestämmelserna i första och andra styckena få betalning på den dag då den tid för vilken räntan är bunden löper ut. 34 § Vill kreditgivaren få betalt enligt 33 § första stycket 13 eller tredje stycket gäller en uppsägningstid av minst räknat från den tidpunkt då kreditgivaren sänder ett meddelande om uppsäg- ningen i rekommenderat brev till konsumenten under dennes vanliga adress eller uppsägningen utan en sådan åtgärd kommer konsumenten till handa. Har kreditgivaren krävt betalning enligt 33 § första stycket 13, är konsumenten ändå inte skyldig att betala , om han eller hon före utgången av uppsägningstiden betalar vad som förfallit jämte dröjsmåls- ränta. Detsamma gäller om konsumenten vid uppsägning enligt 33 § första stycket 4 eller 5 eller andra stycket genast efter uppsägningen eller inom medgiven uppsägningstid ställer godtagbar säkerhet för fordringen. Har konsumenten tidigare med stöd av bestämmelserna i andra stycket befriats från skyldigheten att betala skulden , gäller inte bestäm- melserna i det stycket. 35 § Utan hinder av vad som sägs i 33 § första stycket 4 får kreditgiva- ren åberopa andra lagbestämmelser om rätt till betalning på grund av att en säkerhet som ställts för krediten har försämrats. Bestämmel- serna i 33 § hindrar vidare inte att banker eller andra kreditgivare gör gällande strängare förbehåll om betalning , om de har en skyldig- het att göra sådana förbehåll enligt någon annan författning. 36 § Vid förtidsbetalning enligt 3235 §§ ska konsumenten betala ränta och andra kostnader för krediten för tiden fram till förtidsbetalningen men inte för tiden därefter. När kreditgivarens fordran beräknas ska de grunder som står i överensstämmelse med god kreditgivningssed tilläm- pas. Kreditgivaren får inte tillgodoräkna sig någon ersättning för att skulden betalas . Om krediträntan är bunden när förtidsbetalningen sker har kreditgivaren dock rätt att för den tid som återstår ta ut ränteskill- nadsersättning av kredittagaren, om han eller hon har gjort förbehåll om det. Det gäller dock inte för den del av räntan som motsvaras av en kreditgarantiavgift, när statlig kreditgaranti har lämnats och avgift utgår för garantin. 1.för kredit som är förenad med panträtt i fast egendom, tomträtt eller bostadsrätt eller som är förenad med motsvarande rätt i byggnad som inte hör till fastighet a) högst motsvara skillnaden mellan räntan på krediten och räntan på statsskuldväxlar med en löptid som motsvarar återstående räntebind- ningstid ökad med en procentenhet, om den tid för vilken ersättningen ska betalas är kortare än , eller b) högst motsvara skillnaden mellan räntan på krediten och räntan på statsobligationer med en förfallotid som motsvarar återstående räntebind- ningstid ökad med en procentenhet, om betalningstiden överstiger den i a, och 2.för annan kredit högst motsvara en procent av det förtidsbetalade beloppet eller, om det för förtidsbetalningen är än kvar av kreditavtalets löptid, en halv procent av det förtids- betalade beloppet. Ersättningen får dock inte överstiga det belopp som konsumenten skulle ha betalat i ränta under den återstående löptiden enligt kreditavtalet. Om kreditgivaren utnyttjar en rätt att återta varan enligt 38 §, tillämpas 40 och 41 §§ vid den uppgörelse som då ska ske mellan parterna. Uppsägning av kreditavtal med obestämd löptid 37 § Konsumenten får säga upp ett kreditavtal med obestämd löptid till upphörande. Om parterna har avtalat om en uppsägningstid för kreditavtalet, upphör det att gälla den dag uppsägningstiden löper ut. Uppsägningstiden får inte vara längre än en månad. Kreditgivaren får säga upp ett sådant kreditavtal som avses i första stycket om det har överenskommits i avtalet. Uppsägningen ska lämnas i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgäng- lig för konsumenten. Uppsägningstiden ska vara räk- nat från den tidpunkt då kreditgivaren sänder ett meddelande om uppsäg- ningen till konsumenten under dennes vanliga adress eller uppsägningen utan en sådan åtgärd kommer konsumenten till handa. Om konsumenten inte har utnyttjat en möjlighet till kredit, får kreditgivaren säga upp kreditavtalet med omedelbar verkan, om det har överenskommits i avtalet och är skäligt. Konsumenten ska informeras om uppsägningen och om skälen till detta i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för konsumenten, om det inte finns sär- skilda skäl mot det. 38 § Med förbehåll om återtaganderätt avses ett avtalsvillkor som ger kreditgivaren möjlighet att återta varan, om köparen inte fullgör sin del av kreditköpsavtalet. Ett förbehåll om återtaganderätt får göras gällande endast under förut- sättning 1.att säljaren har gjort förbehållet i samband med köpet för att trygga sin rätt till betalning, samt 2.att den tidpunkt har inträtt då konsumenten enligt 33 och 34 §§ ska fullgöra sin skyldighet att betala . Om vid betalningsdröjsmål köparen, innan varan återtas, betalar vad som förfallit till betalning jämte dröjsmålsränta och kostnader enligt de grunder som anges i 40 § tredjefemte styckena, får kreditgivaren inte återta varan på grund av dröjsmålet. Grundas återtaganderätten på att säkerhet för krediten har försämrats eller att köparen undandrar sig att betala sin skuld, får kreditgivaren inte återta varan om köparen innan varan återtas ställer godtagbar säkerhet för fordringen. 39 § Använder näringsidkare förbehåll om återtagande vid försäljning av en vara som med hänsyn till sin beskaffenhet eller sitt värde eller på grund av förhållandena på marknaden inte är lämpad som kreditsäkerhet, kan näringsidkaren förbjudas att i liknande fall använda sådana förbehåll. I fråga om förbud gäller i övrigt bestämmelserna i lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. Uppgörelse när en vara återtas 40 § Om kreditgivaren vill utnyttja en rätt att återta varan, ska avräkning göras mellan honom eller henne och köparen. Vid avräkningen ska köparen tillgodoräknas varans värde vid åter- tagandet. Värdet beräknas efter vad kreditgivaren kan antas få ut genom att på lämpligt sätt sälja varan. Kreditgivaren får tillgodoräkna sig den obetalda delen av kreditford- ringen efter avräkning enligt 36 § samt i förekommande fall dröjsmåls- ränta, dock inte enligt högre räntesats än som anges i 6 § räntelagen (1975:635). Kreditgivaren får dessutom tillgodoräkna sig ersättning för följande kostnader för återtagande av varan, nämligen utsökningsavgift, skälig kostnad för transport av varan samt utgift för inställelse vid förrättning för återtagande, om kreditgivaren har behövt inställa sig för att tillvarata sin rätt. När ersättning bestäms för utgift för inställelse tillämpas bestäm- melserna om beräknande av ersättning av allmänna medel till vittne. I mål om handräckning för återtagande får kreditgivaren, enligt vad regeringen närmare föreskriver, tillgodoräkna sig även skälig ersättning för eget arbete med anledning av målet samt arvode till ombud eller biträde. 41 § Om köparen vid avräkningen tillgodoräknas ett större belopp än kreditgivaren, får varan återtas endast om kreditgivaren betalar mellan- skillnaden till köparen eller, när varan värderats av Kronofogdemyndig- heten, nedsätter mellanskillnaden hos myndigheten. Har kreditgivaren för att kunna återta varan varit tvungen att betala en skuld som köparen har, får kreditgivaren när första stycket tillämpas av- räkna sådan betalning mot mellanskillnad till köparens förmån. Detsam- ma gäller om kreditgivaren för att varan efter återtagande ska kunna användas på avsett sätt har varit tvungen att betala en sådan skuld. Tillgodoräknas kreditgivaren ett större belopp än köparen, får kredit- givaren inte kräva ut mellanskillnaden (restskulden) i annat fall än då varan har minskat väsentligt i värde genom att köparen vanvårdat varan. Återlösande av en vara som återtagits 42 § Köparen får återlösa en vara som har återtagits. Vill köparen återlösa varan, ska han eller hon betala kreditgivaren varans värde vid återtagandet samt den restskuld som kan finnas enligt avräk- ningen. Handräckning för återtagande av vara, m.m. 43 § Kreditgivaren får hos söka handräckning för att återta varan under förutsättning att det i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form har dokumenterats uppgifter om 1.förbehåll om återtaganderätt, 7.de tidpunkter när betalning ska erläggas. En ansökan om handräckning ska göras skriftligen. I ansökningen ska anges hur stor del av kreditfordran som är obetald. Om kreditgivaren gör anspråk på dröjsmålsränta, ska i ansökningen också uppges vad kredit- givaren fordrar i den delen. Till ansökningen ska fogas den dokumenta- tion som anges i första stycket. 44 § Handräckning får beviljas endast om det är uppenbart att de förut- sättningar för återtagande som anges i 38 § andra och tredje styckena föreligger. Om ett förbehåll om återtaganderätt har använts i strid mot förbud enligt 39 §, får handräckning inte beviljas. Handräckning eller verkställighet av dom, varigenom köparen har för- pliktats att lämna tillbaka en vara som har sålts med förbehåll om åter- taganderätt, får inte beviljas beträffande sådana varor som enligt 5 kap. 13 §§ utsökningsbalken ska undantas från utmätning. 45 § I fråga om handräckning och verkställighet av dom, som anges i 44 § tredje stycket, tillämpas i övrigt 12 § andra och tredje styckena samt 1518 §§ lagen (1978:599) om avbetalningsköp mellan näringsidkare m.fl., varvid hänvisningen i 16 § tredje stycket till 10 § första stycket ska avse 41 § första stycket denna lag. 46 § En vara som har sålts med förbehåll om återtaganderätt får inte utmätas för en fordran som grundar sig på kreditköpet. Vissa skyldigheter för kreditförmedlare 47 § Kreditförmedlaren ska vid marknadsföring beträffande kreditavtal lämna information om sina befogenheter att förmedla krediter. Kreditför- medlaren ska uppge om han eller hon samarbetar med viss kreditgivare eller om han eller hon är en oberoende förmedlare. Om informationen inte lämnas ska marknadsföringslagen (2008:486) tillämpas, med undantag av bestämmelserna i 2936 §§ om marknads- störningsavgift. Sådana uppgifter ska anses vara väsentliga enligt 10 § tredje stycket marknadsföringslagen. 48 § Kreditförmedlaren ska ge konsumenten information om avgifter som konsumenten ska betala till kreditförmedlaren för dennes tjänster. Sådana avgifter får tas ut endast om informationen har lämnats samt kreditförmedlaren och konsumenten innan kreditavtalet ingås har avtalat om det i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för konsumenten. 49 § Kreditförmedlaren ska informera kreditgivaren om avgifter som konsumenten ska betala till kreditförmedlaren för dennes tjänster. 50 § utövar tillsyn över att denna lag följs. Verkets tillsyn omfattar dock inte riksbank, verksamhet som står under tillsyn av eller verksamhet hos Kronofogdemyndig- heten. Tillsynen ska utövas så att den inte vållar större kostnad eller olägenhet än som är nödvändigt. 51 § För tillsynen har eller den som verket förordnar rätt att företa inspektion hos näringsidkare som bedriver varuförsäljning eller som i sin yrkesmässiga verksamhet lämnar, förmedlar eller övertar kredit som avses i denna lag och att ta del av samtliga handlingar som behövs för tillsynen. Näringsidkaren ska lämna de upplysningar om verksamheten som begärs för tillsynen. Om en näringsidkare inte tillhandahåller handlingar eller lämnar upp- lysningar i ett sådant fall som avses i första stycket, får förelägga näringsidkaren vid vite att fullgöra sin skyldighet. 52 § Om näringsidkaren inte följer vad som föreskrivs i 12 §, får Konsu- mentverket förelägga näringsidkaren att upphöra med att lämna krediter. Föreläggandet får förenas med vite. Om det är tillräckligt, får i stället meddela varning. 53 § beslut enligt 51 § andra stycket och 52 § får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Andra beslut av enligt 51 § får inte överklagas. 54 § Ett avtalsvillkor som anger att lagen i ett land utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet ska tillämpas på kreditavtalet gäller inte i fråga om kreditavtal enligt denna lag, om den lag som gäller med bortseende från villkoret är lagen i ett land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och den lagen ger konsumenten ett bättre skydd. 1.Denna lag träder i kraft , då konsumentkreditlagen (1992:830) ska upphöra att gälla. 2.I fråga om kreditavtal som har ingåtts före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. För kreditavtal med obegränsad löptid gäller dock bestämmelserna i 19, 20, 28 och 37 §§ från ikraftträdandet. Förslag till lag om ändring i kreditupplysningslagen Härigenom föreskrivs1 i fråga om kreditupplysningslagen (1973:1173) dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 5 b §, dels att det närmast före 5 b § ska införas en ny rubrik av följande lydelse. En kreditgivare från ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet ska vid gräns- överskridande krediter ha tillgång till kreditupplysningar under sam- ma förutsättningar som en svensk Denna lag träder i kraft . 1 Jfr och rådets direktiv /48/EG av om konsu- mentkreditavtal och om upphävande av rådets direktiv /102/EEG (EUT L 133, 22.5.2008, s. 66). 3Förslag till lag om ändring i lagen (1978:599) om avbetalningsköp mellan näringsidkare m.fl. Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1978:599) om avbetalningsköp mellan näringsidkare m.fl. ska ha följande lydelse. Denna lag gäller avbetalnings- köp som sluts mellan närings- idkare i deras yrkesmässiga verk- samhet eller som annars faller utanför konsumentkreditlagen (1992:830). Med avbetalningsköp avses av- tal om köp av vara, om 1.betalningen skall erläggas i särskilda poster, varav minst en sedan varan har lämnats ut till köparen, och 2.avtalet innehåller villkor som ger säljaren möjlighet att återtaga varan om köparen ej fullgör sin del av avtalet (förbehåll om åter- taganderätt). Har avtalet betecknats som ut- hyrning eller betalningen som vederlag för varans nyttjande före- ligger ändå avbetalningsköp, om det är avsett att den till vilken varan utlämnas skall bli ägare av denna. Denna lag gäller avbetalnings- köp som sluts mellan närings- idkare i deras yrkesmässiga verk- samhet eller som annars faller utanför konsumentkreditlagen (2010:000). Med avbetalningsköp avses av- tal om köp av vara, om 1.betalningen ska erläggas i särskilda poster, varav minst en sedan varan har lämnats ut till köparen, och 2.avtalet innehåller villkor som ger säljaren möjlighet att återta varan om köparen inte fullgör sin del av avtalet (förbehåll om åter- taganderätt). Har avtalet betecknats som ut- hyrning eller betalningen som vederlag för varans nyttjande före- ligger ändå avbetalningsköp, om det är avsett att den till vilken varan utlämnas ska bli ägare av denna. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1992:835. Har utmätning skett av egendom som gäldenären har förvärvat på kredit under förbehåll om åter- taganderätt för kreditgivaren, får egendomen säljas endast om köpe- skillingen förslår till betalning av kreditgivarens fordran eller för- säljningen med kreditgivarens samtycke i målet sker med för- behåll för hans rätt enligt avtalet.Kreditgivarens fordran bestäms enligt 24 § konsumentkreditlagen (1992:830) eller enligt 5 § lagen (1978:599) om avbetalningsköp mellan näringsidkare m.fl. Är ej någon av dessa lagar tillämplig på avtalet, bestäms fordringen likväl enligt sistnämnda paragraf, varvid jämkning får ske efter vad som är skäligt. Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken Härigenom föreskrivs att 9 kap. 10 § utsökningsbalken ska ha följande lydelse.