prop · GX0395 · 2010-02-08 00:00:00 — Ett sådant bevis som avses i artikel 5.1 i förordningen ska ges in till Transportstyrelsen. 5 § Transportstyrelsen får i fråga om sådana flygningar över svenskt område och sådana mellanlandningar som avses i artikel 8.2 i förordning (EG) nr 785/2004 kräva bevis om giltig försäkring. 6 § Om någon som tjänstgör på luftfartyg är ersättningsskyldig för skada genom luftfart som har uppkommit genom hans eller hennes fel eller försummelse i tjänsten, får rätten jämka ersättningen med hänsyn till felets eller försummelsens beskaffenhet, skadans storlek eller omständig- heterna i övrigt. Detsamma gäller i fråga om andra med tjänst som har betydelse för trafiksäkerheten. I fråga om skadeståndsansvaret för arbetstagare gäller 4 kap. 1 § skadeståndslagen (1972:207). 1 EUT L 138, 30.4.2004, s. 1 (Celex 32004R0785). 10 kap. , bärgning, undersökning av luftfartsolyckor och rapportering av händelser 1 § Bestämmelser om flygräddningstjänst finns i lagen (2003:778) om skydd mot olyckor. Ett luftfartygs ägare eller brukare och de som tjänstgör på luftfartyg eller vid flygplatser eller andra anläggningar för luftfarten är skyldiga att delta i flygräddningstjänsten. Regeringen meddelar föreskrifter om ersättning av allmänna medel för deltagandet. I fråga om ersättning vid personskador gäller lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd och lagen (1977:266) om statlig ersättning vid ideell skada m.m. 2 § Den som bärgar ett luftfartyg som har förolyckats eller befinner sig i nöd och alla som medverkar vid bärgningen har rätt till bärgarlön. Det- samma gäller vid bärgning av gods ombord på ett sådant luftfartyg eller av något som hör till luftfartyget eller godset. I fråga om bärgarlönen tillämpas bestämmelserna i 16 kap. 3 § tredje och fjärde styckena, 5 § första stycket andra och tredje meningarna, 6 § och 10 § tredje stycket sjölagen (1994:1009). Den som i en sådan nödsituation räddar människor från luftfartyget eller medverkar vid deras räddning har också rätt till en del av bärgarlönen. De särskilda kostnader som någon i övrigt har haft för bevarandet av ett luftfartyg eller av gods ska också ersättas, om kostnaderna har varit nödvändiga. Den som deltar i en bärgning trots ett uttryckligt och befogat förbud av luftfartygets befälhavare, ägare eller, om luftfartyget inte används av ägaren, den som brukar det i ägarens ställe har inte rätt till bärgarlön. Detsamma gäller i fråga om ersättning för kostnader för bevarande av luftfartyg och gods. Bestämmelserna om bärgning i denna paragraf tillämpas inte på sådan bärgning som avses i 16 kap. 1 § 1 sjölagen. 3 § Den som har en fordran på bärgarlön eller ersättning för kostnader enligt 2 § har luftpanträtt i luftfartyget eller godset med förmånsrätt enligt 4 § 1 förmånsrättslagen (1970:979), om bärgarlönen eller ersättningen avser åtgärder som har avslutats i . En yngre fordran har företräde framför en äldre. Fordringar som har uppkommit på grund av samma händelse har lika rätt till betalning. För att ett luftfartyg ska få lämna den plats där åtgärderna för bärgningen eller bevarandet avslutades, eller för att ägaren ska få ta godset i besittning, krävs att borgenärerna medger det. Detta gäller dock inte, om borgenärerna har fått betalt för sina fordringar eller säkerhet har ställts. 4 § Luftpanträtt omfattar inte ersättning som på grund av försäkring eller av någon annan anledning betalas för skada på luftfartyg eller gods. 5 § Säljs luftfartyget eller godset exekutivt, upphör luftpanträtten sedan försäljningen har vunnit laga kraft och köpesumma betalats. Borge- närerna har rätt till betalning ur köpesumman enligt bestämmelserna i utsökningsbalken. Luftpanträtten i godset upphör, om det genom lossning ställs till avsändarens eller mottagarens förfogande. Om godset lämnas ut utan borgenärens tillstånd, svarar den som tar emot godset för fordringen, om han eller hon kände till denna. Han eller hon svarar dock inte för mera än det värde som godset hade vid lossningen. 6 § Luftpanträtten i ett luftfartyg som är registrerat i upphör från den dag åtgärderna för bärgningen eller bevarandet av luftfartyget avslutades. Detta gäller dock inte, om borgenärens anspråk på panträtt har anmälts till inskrivnings- myndigheten för anteckning i inskrivningsregistret för luftfartyg och dessutom överenskommelse har träffats om panträttens belopp eller talan om panträtten har väckts i laga ordning. Bestämmelserna i första stycket gäller också om luftfartyget är registrerat i ett annat land som har biträtt den konvention rörande internationellt erkännande av rätt till luftfartyg som avslutades i (). Borgenärens anspråk på panträtt ska i sådant fall anmälas hos den myndighet som för inskrivningsregistret för luftfartyg. Om luftfartyget inte är registrerat eller om det är registrerat i ett annat land än som anges i andra stycket, upphör luftpanträtten från den dag åtgärderna för bärgningen eller bevarandet av luftfartyget avslutades. Detta gäller dock inte, om överenskommelse har träffats om panträttens belopp eller talan om panträtten har väckts i laga ordning. Undersökning av luftfartsolyckor och tillbud 7 § Bestämmelser om undersökning från säkerhetssynpunkt av luft- fartsolyckor och tillbud till sådana olyckor finns i lagen (1990:712) om undersökning av olyckor. Rapportering av händelser m.m. 8 § I syfte att förbättra flygsäkerheten ska händelser inom luftfart rapporteras till behörig myndighet. Med händelse inom luftfart avses i denna lag driftsavbrott, defekt, fel eller annan onormal omständighet som har inverkat eller kan inverka på flygsäkerheten, men som inte lett till sådana luftfartsolyckor eller tillbud som avses i lagen (1990:712) om undersökning av olyckor. 9 § Regeringen får meddela föreskrifter om vilka personer inom luftfart som ska vara skyldiga att rapportera händelser enligt 8 §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om rapportering av händelser. 10 § En arbetsgivare får inte utsätta en arbetstagare för repressalier på grund av att arbetstagaren har rapporterat en händelse enligt denna lag. Om en arbetstagare utsätts för repressalier, ska arbetsgivaren betala skadestånd till arbetstagaren för den förlust som uppkommer och för den kränkning som repressalierna innebär. 1 § Transportstyrelsen eller den som styrelsen utser får förbjuda en flygning och hindra ett luftfartyg från att avgå om det, när flygningen ska påbörjas, kan antas att luftfartyget inte uppfyller de villkor som anges i denna lag eller som har fastställts med stöd av lagen. Detsamma gäller när andra villkor som fastställts för flygningen inte är uppfyllda. Om någon annan än Transportstyrelsen har meddelat beslutet, ska beslutet genast anmälas till Transportstyrelsen och prövas av denna. 2 § Den som driver en flygplats får hindra ett luftfartygs avgång om avgifter för användningen av flygplatsen och tjänsterna för luftfarten, som avser luftfartygets senaste ankomst, uppehåll och avgång, inte har betalats och säkerhet inte har ställts. 3 § I lagen (1939:6) om frihet från kvarstad för vissa luftfartyg finns bestämmelser om att kvarstad inte får läggas på vissa luftfartyg. Avgifter och andra ersättningar för förrättningar 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter och andra ersättningar för förrättningar och tillstånd enligt denna lag och föreskrifter som meddelats med stöd av lagen samt enligt EU-förordningar på den civila luftfartens område. Beslut om avgifter och andra ersättningar som är förfallna till betalning får verkställas enligt utsökningsbalken. 5 § I lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation finns särskilda bestämmelser om användning av radioanläggningar ombord på luftfartyg och inom markorganisationen. Tillsyn, överklagande m.m. 1 § Den myndighet som regeringen bestämmer utövar tillsyn över att bestämmelserna i 18, 10 och 11 kap. och de föreskrifter som meddelats med stöd av dessa bestämmelser följs. Tillsynsåtgärder får även vidtas stickprovsvis. Regeringen får meddela föreskrifter om att den myndighet som avses i Prop. 2009/10:95 första stycket får anlita någon annan vid tillsynen. I den utsträckning det behövs för tillsyn enligt första stycket ska där avsedd myndighet och annan som myndigheten anlitar för tillsynen ges tillträde till luftfartyg, flygplatser, anläggningar, lokaler och andra objekt. Denna rätt omfattar inte bostäder. 2 § Den myndighet som regeringen bestämmer utövar tillsyn över att den som har skyldigheter enligt artiklarna 511 i och rådets förordning (EG) nr 1107/2006 om rättigheter i samband med flyg- resor för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlig- het1 följer dessa bestämmelser. enligt första stycket får meddela de före- lägganden som behövs för att bestämmelserna ska följas. 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att den som står under tillsyn enligt denna lag ska lämna de uppgifter som tillsynsmyndigheten behöver för att kunna utöva tillsyn. 4 § En förvaltningsmyndighets beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol, om inte annat följer av 5 §. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten i mål som avses i första stycket och i mål som avses i 4 kap. 28 §. 5 § En förvaltningsmyndighets beslut i frågor som rör trafiktillstånd får överklagas hos regeringen. Ett beslut enligt 4 kap. 19 § andra stycket om erinran, enligt 4 kap. 21 § om omhändertagande av flygcertifikat eller ett föreläggande enligt 4 kap. 25 § första stycket får inte överklagas. Detsamma gäller beslut i ärenden som avses i 20 § första stycket 5 förvaltningslagen (1986:223). Ett föreläggande enligt 4 kap. 25 § får prövas av allmän förvaltnings- domstol endast i samband med prövning av frågan om återkallelse på grund av att föreläggandet inte har följts. Ett föreläggande enligt 4 kap. 29 § får överklagas endast i samband med ett överklagande av det beslut genom vilket målet avgörs. 6 § Ett beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen gäller , om inte annat anges i beslutet. 7 § En förvaltningsmyndighets beslut om tillstånd att inrätta och driva flygplatser får överklagas av en sådan ideell förening som avses i 16 kap. 13 § . 1 EUT L 204, 26.7.2006, s. 1 (Celex 32006R1107). 8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela de ytterligare föreskrifter i de avseenden som behandlas i lagen och som gäller skydd för liv, personlig säkerhet eller hälsa eller trafik. Regeringen får meddela föreskrifter om att den myndighet som avses i första stycket får överlämna förvaltningsuppgift som ansluter till före- skrifterna till någon annan, även om uppgiften innefattar myndighets- 9 § Är i krig eller krigsfara får regeringen, i den utsträckning rådande förhållanden kräver det, meddela föreskrifter om eller i ett enskilt fall besluta om undantag från bestämmelserna i denna lag och från andra författningar som avser luftfarten. Regeringen får då meddela de föreskrifter som behövs. Detsamma gäller, om det råder sådana utomordentliga förhållanden som är föranledda av krig eller av krigsfara som har befunnit sig Om regeringen i andra fall än då är i krig har meddelat före- skrifter enligt denna paragraf, ska föreskrifterna underställas prövning inom efter det att de har beslutats. underställning inte sker eller om föreskrifterna inte godkänns av från underställningen, upphör föreskrifterna 13 kap. Ansvarsbestämmelser m.m. 1 § Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet manövrerar ett luft- fartyg på ett sådant sätt att andras liv eller egendom utsätts för fara döms för vårdslöshet i flygtrafik till böter eller fängelse . Är brottet grovt döms till fängelse i högst . 2 § Den som manövrerar ett luftfartyg eller i övrigt ombord på ett luftfartyg fullgör en uppgift av väsentlig betydelse för flygsäkerheten efter att ha förtärt alkoholhaltiga drycker i så stor mängd att alkohol- koncentrationen under eller efter fullgörandet av uppgifterna uppgår till i blodet eller per liter i utandnings- luften döms för flygfylleri till böter eller fängelse . Detsamma gäller den som utövar tjänst som anges i 6 kap. 20 §. För flygfylleri enligt första stycket döms också den som manövrerar ett luftfartyg eller i övrigt ombord på ett luftfartyg fullgör en uppgift av väsentlig betydelse för flygsäkerheten eller som utövar tjänst som anges i 6 kap. 20 § efter att ha intagit narkotika som avses i 8 § narkotika- strafflagen (1968:64) i så stor mängd att det under eller efter fullgörandet av uppgifterna finns något narkotiskt ämne kvar i blodet. dock inte om narkotikan intagits i enlighet med läkares eller annan behörig receptutfärdares ordination. För flygfylleri enligt första stycket döms också den som manövrerar ett Prop. 2009/10:95 luftfartyg eller i övrigt ombord på ett luftfartyg fullgör en uppgift av väsentlig betydelse för flygsäkerheten eller som utövar tjänst som anges i 6 kap. 20 § och då är så påverkad av alkoholhaltiga drycker eller något annat medel att det kan antas att han eller hon inte kan fullgöra sina uppgifter på ett betryggande sätt. 3 § Är ett brott som avses i 2 § att anse som grovt döms för grovt flyg- fylleri till fängelse i högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningsmannen 1.har haft en alkoholkoncentration som uppgått till iblodet eller per liter i utandningsluften, 2.annars har varit avsevärt påverkad av alkohol eller något annat medel, eller 3.fullgjort sin uppgift på ett sätt som inneburit påtaglig fara för flyg- säkerheten. 4 § Till böter eller fängelse döms den som upp- såtligen eller av oaktsamhet 1.bryter mot föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av 1 kap. 6 § tredje stycket om att ett luftfartyg av miljöskäl inte får användas inom svenskt område, 2.bryter mot 1 kap. 7 § första stycket genom att framföra ett civilt luft- fartyg i överljudsfart och något undantag från förbudet inte har lämnats enligt 1 kap. 7 § andra stycket, 3.bryter mot förbud eller föreskrifter om restriktionsområden som regeringen har meddelat med stöd av 1 kap. 8 §, 4.lämnar oriktiga uppgifter vid ansökan eller anmälan enligt 2 kap., 5.framför ett luftfartyg som inte är märkt enligt 2 kap. 13 §, eller enligt föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd därav, 6.bryter mot 3 kap. 1 § första stycket första meningen genom att använda ett luftfartyg som inte är luftvärdigt eller miljövärdigt, 7.tillverkar eller utför underhålls-, reparations- eller ändringsarbeten på luftfartyg, tillbehör eller reservdelar till luftfartyg utan tillstånd, 8.bryter mot bestämmelser om behörighetshandlingar i 4 kap. 1, 2, 3, 4 eller 5 § eller mot föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd därav, 9.vid tjänstgöring ombord på luftfartyg inte följer befälhavarens order, 10.som passagerare inte åtlyder vad befälhavaren bestämmer om ordningen ombord, 11.bryter mot 5 kap. 7 § genom att som befälhavare på ett luftfartyg som råkat i nöd inte göra vad som rimligen kan krävas för att rädda ombordvarande, luftfartyg och gods, 12.bryter mot 6 kap. 5 § genom att inrätta eller bygga om en flygplats utan föreskrivet tillstånd eller 8 § genom att ta i bruk en flygplats innan den har godkänts och meddelats drifttillstånd, 13.bryter mot föreskrifter om tillståndskrav för andra anläggningar för luftfarten än flygplatser som regeringen har meddelat med stöd av 6 kap. 12 §, 14. bryter mot 6 kap. 19 § första stycket genom att arbeta som flyg- Prop. 2009/10:95 ledare i flygtrafikledningstjänst eller flygtekniker utan att ha ett gällande certifikat för arbetet när sådant certifikat är föreskrivet, 15.utövar luftfartsverksamhet utan föreskrivet tillstånd enligt 7 kap. 1 eller 8 §, 9 § första stycket eller 10 § första stycket, 16.utövar luftfartsverksamhet utan tillstånd som regeringen har föreskrivit med stöd av 7 kap. 10 § andra stycket eller 12 §, 17.vid utövande av luftfart åsidosätter de villkor som har meddelats med stöd av 7 kap. 4 § första stycket, 8 § andra stycket, 9 § fjärde stycket eller 11 § andra stycket, eller 18.inte landar enligt det som sägs i 8 kap. 2 §. Till påföljd döms inte den som av oaktsamhet begår gärning som avses i första stycket 9. 5 § Till böter eller fängelse döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot och rådets förordning (EG) nr 1008/2008 av om gemensamma regler för tillhandahållande av lufttrafik i gemenskapen1 genom att 1.utföra lufttransport utan nödvändig operativ licens, 2.inte inhämta ett förhandsgodkännande enligt artikel 13 i förordningen, eller 3.utföra lufttransport på en flyglinje för vilken allmän trafikplikt gäller och annan meddelats tillstånd med ensamrätt enligt artikel 16 i förordningen. 6 § Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1.lämnar oriktiga uppgifter i ett ärende som rör innehav av certifikat eller behörighetsbevis eller frågan om annan behörighet, eller vid annan tillsyn över behörigheten, 2.bryter mot 5 kap. 2 § genom att inte se till att ett luftfartyg är bemannat på föreskrivet sätt, 3.bryter mot föreskrifter som har meddelats med stöd av 6 kap. 19 § andra stycket 1. Till böter döms också den som i andra fall än som anges i 14 §§ uppsåtligen försummar någon skyldighet enligt 1, 2, 3, 4, 5, 6 eller 8 kap. 7 § Om en gärning har begåtts av ringa oaktsamhet, döms inte till ansvar enligt denna lag. 8 § Bestämmelser om ansvar för den som bryter mot tystnadsplikten i 6 kap. 14 § första stycket finns i 20 kap. 3 § . 9 § Till ansvar enligt denna lag döms inte om gärningen är belagd med straff i , eller om gärningen utgör överträdelse av ett före- läggande eller förbud som förenats med vite. 1 EUT L 293, 31.10.2008, s. 3 (Celex 32008R1008). 10 § Har någon i fall som avses i 5 kap. 5 § brukat större våld än i varje Prop. 2009/10:95 fall är medgivet, ska han eller hon ändå inte dömas till ansvar, om omständigheterna var sådana att han eller hon svårligen kunde besinna sig. Om gärningen anses brottslig, får dömas till lindrigare straff än vad som annars är föreskrivet. 11 § Den som begått brott som avses i 13 §§, 4 § första stycket 6, 811 och andra stycket, 5 §, 6 § första stycket 2 och andra stycket samt 7, 9 och 13 §§ döms, om han eller hon befinner sig här i riket, vid svensk domstol även om det inte finns domsrätt enligt 2 kap. 2 eller 3 § brotts- balken om brottet begåtts 1.vid utövande av luftfartsverksamhet med ett utländskt luftfartyg som används inom ramen för ett svenskt drifttillstånd, eller 2.ombord på sådant luftfartyg. Åtal får väckas utan förordnande enligt 2 kap. 5 § andra stycket brotts- balken. 12 § Om ägaren eller någon som är i ägarens ställe uppsåtligen begår eller medverkar till en sådan gärning som anges i 4 § första stycket 1, 2 eller 3, får luftfartyget förklaras förverkat, om det behövs för att före- bygga brott eller om det i övrigt finns särskilda skäl. Detta gäller dock inte, om förverkande är uppenbart oskäligt. Om luftfartyget inte finns i behåll, får värdet förklaras förverkat. Första stycket gäller inte mot den som i god tro har förvärvat luft- fartyget eller någon särskild rätt till det. 13 § Ett föreläggande eller ett förbud som myndighet meddelar enligt denna lag, eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av denna lag, får förenas med vite. Militär luftfart och annan luftfart för statsändamål 1 § För luftfart med svenska militära luftfartyg och i fråga om den militära markorganisationen gäller endast bestämmelserna i 1.5 kap. 8 §, 2.6 kap. 13 och 19 §§, 3.9 kap. 6 §, samt 4.10 kap. 2 § första och tredje styckena och 7 §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter för den militära luftfarten och mark- organisationen i de ämnen som anges i denna lag och som inte gäller förhållandet mellan enskilda eller annars måste meddelas i lag. 2 § För annan luftfart med svenska luftfartyg, som utan att vara militära används endast för statsändamål och inte för affärsdrift, gäller bestämmelserna i denna lag utom 10 kap. 36 §§. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får för sådan luftfart meddela föreskrifter om eller i ett enskilt fall besluta om undantag från bestämmelserna i 18 kap. samt i övrigt meddela de särskilda föreskrifter som behövs. 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter i fråga om tillträde till svenskt område för utländska militära luftfartyg och andra utländska luftfartyg som används endast för statsändamål och inte för affärsdrift. 1.Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs luftfartslagen (1957:297). Äldre bestämmelser ska fortsatt gälla för avgifter som är hänförliga till tiden före ikraftträdandet. 2.Certifikat, tillstånd och godkännanden som har meddelats enligt luft- fartslagen (1957:297) och med stöd av den meddelade föreskrifter, ska fortsätta att gälla enligt sitt innehåll. Frågor om förnyelse av ett äldre certifikat, tillstånd eller godkännande ska dock prövas enligt den nya lagen, liksom återkallelse av ett certifikat, tillstånd eller godkännande eller vägran att godkänna ett tillstånd om den händelse som ligger till grund för ingripandet har ägt rum sedan lagen har trätt i kraft. 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (2004:669) om ändring i luftfartslagen (1957:297) Härigenom föreskrivs att lagen (2004:669) om ändring i luftfartslagen (1957:297) ska utgå. I den omfattning som följer av bilaga IV till den reviderade inter- nationella Eurocontrolkonven- tionen ska Europeiska organisa- tionen för säkrare flygtrafiktjänst (Eurocontrol) meddela föreskrifter om, påföra och driva in under- vägsavgifter. Förslag till lag om ändring i luftfartslagen (2010:000) Prop. Härigenom föreskrivs att 6 kap. 18 § luftfartslagen (2010:000) ska ha Lydelse enligt lagförslag 2.1 Den som driver en flygplats och den som tillhandahåller tjänster för luftfarten får ta ut avgifter för användningen av flygplatsen, andra allmänna anläggningar och tjänsterna. I den omfattning som följer av multilaterala överens- kommelse om undervägsavgifter ska Europeiska organisationen för säkrare flygtrafiktjänst (Euro- control) meddela föreskrifter om, påföra och driva in undervägs- avgifter. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Förslag till lag om lufttransporter Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om lufttransporter. 2 § Bestämmelser om ansvaret för skador som uppkommer genom luftfart finns i lagen (1922:382) angående ansvarighet för skada i följd av luftfart och luftfartslagen (2010:000). 3 § Bestämmelser om lufttransporter finns i 1.rådets förordning (EG) nr 2027/97 av om luft- trafikföretags skadeståndsansvar avseende lufttransport av passagerare och deras bagage1, 2.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004 av om fastställande av gemensamma regler om kompensa- tion och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/912, 3.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 785/2004 av den om försäkringskrav för lufttrafikföretag och luftfartygs- operatörer3, 4.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2111/2005 av om upprättande av en gemenskapsförteckning över alla lufttrafikföretag som förbjudits att bedriva verksamhet inom gemen- skapen och om information till flygpassagerare om vilket lufttrafik- företag som utför en viss flygning, samt om upphävande av artikel 9 i direktiv /36/EG4, 5.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2006 av den om rättigheter i samband med flygresor för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet5, 6.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1008/2008 av den om gemensamma regler för tillhandahållande av lufttrafik i gemenskapen (omarbetning)6. I den utsträckning en fråga regleras av dessa förordningar, tillämpas inte svensk lag.