prop · GX03160 · 2010-03-23 00:00:00 — Ändringen innebär att den som frivilligt genomgår militär utbildning inom Försvarsmakten, en s.k. rekryt, läggs till som personalkategori i paragrafens andra stycke. Detta innebär att en rekryt kan ha rätt till er- sättning för skada som han eller hon ådrar sig under ledighet eller annan fritid och vid vistelse utanför förläggningsplats eller annan plats där verksamheten bedrivs. Rekryt är den som genomgår sådan militär utbildning inom Försvars- makten på frivillig grund som ska träda i stället för grundutbildning en- ligt lagen om totalförsvarsplikt. Den som genomgår grundläggande offi- cersutbildning inom Försvarsmakten omfattas inte. 6.12Förslag till lag om ändring i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring En ny fjärde punkt införs i paragrafen. Tid som rekryt under militär ut- bildning inom Försvarsmakten ska inte räknas med när ramtid enligt lagen om arbetslöshetsförsäkring bestäms. Rekryt är den som genomgår sådan militär utbildning inom Försvars- makten på frivillig grund som ska träda i stället för grundutbildning en- ligt lagen om totalförsvarsplikt. Den som genomgår grundläggande offi- cersutbildning inom Försvarsmakten omfattas inte. 6.13 Förslag till lag om ändring i diskrimineringslagen (2008:567) 2 kap. 15 § Genom ändringen i första stycket ges den som söker till eller genomgår annan motsvarande militär utbildning inom Försvarsmakten skydd mot Med uttrycket annan motsvarande militär utbildning inom Försvarsmakten i första stycket 2 avses sådan militär utbildning, på frivillig grund, som är tänkt att träda i stället för utbildningen enligt lagen om totalförsvarsplikt. Ändringen omfattar således inte annan ut- bildningsverksamhet som bedrivs av Försvarsmakten eller som För- svarsmakten beställer av Försvarshögskolan. Här är i stället det diskrimi- neringsförbud som gäller för utbildningsanordnare tillämpligt (se prop. 2007/08:95 s. 277). Eftersom mönstrings- och tjänstgöringsskyldighet ska omfatta både Prop. 2009/10:160 kvinnor och män och lagen om möjlighet för kvinnor att fullgöra värn- plikt eller civilplikt med längre grundutbildning upphör att gälla är tredje styckets första och andra punkter ändrade. 2 kap. 16 § Ändringen innebär att ansvariga myndigheter och organisationer är skyl- diga att utreda och vidta åtgärder även beträffande den som sökt till eller genomgår militär utbildning inom Försvarsmakten och som anser sig ha blivit utsatt för trakasserier eller sexuella trakasserier i samband med sådan verksamhet som avses i 15 § i denna lag. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag 6.14Förslag till lag om upphävande av lagen (1994:1810) om möjlighet för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning Upphävandet är en följd av att skyldigheten att fullgöra värnplikt enligt lagen om totalförsvarsplikt omfattar både kvinnor och män. 6.15Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. Ändringen i punkten 2 innebär att även dem som genomgår militär ut- bildning på frivillig grund inom Försvarsmakten omfattas av lagen. Det saknar betydelse i vilket syfte de genomgår utbildningen. 6.16Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. Ändringen är en följd av att lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten upphävs och ersätts med lagen om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser. Ändringen, som kommente- ras närmare i avsnitt 5.18, innebär att skrivningarna om dem som tjänst- gör utomlands i Försvarsmaktens utlandsstyrka byts ut mot dem som är anställda i Försvarsmakten och tjänstgör utomlands i en internationell militär insats. Avsikten är att bestämmelsen ska träffa samtliga anställda i Försvarsmakten som tjänstgör utomlands i en internationell militär insats. 6.17 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:2076) om Prop. 2009/10:160 skydd för anställning vid viss tjänstgöring inom total- Rekryter som genomgår militär utbildning inom Försvarsmakten läggs till som en av de personalkategorier som omfattas av lagen. Detta innebär att bestämmelserna i 9 kap. lagen om totalförsvarsplikt är tillämpliga även på rekryter. Rekryt är den som genomgår sådan militär utbildning inom Försvars- makten på frivillig grund som ska träda i stället för grundutbildning en- ligt lagen om totalförsvarsplikt. Den som genomgår grundläggande offi- cersutbildning inom Försvarsmakten omfattas inte. 6.18Förslag till lag om ändring i lagen (1994:2076) om skydd för anställning vid viss tjänstgöring inom total- försvaret m.m. Ändringen är en följd av att lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten upphävs och ersätts med lagen om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser. Ändringen, som kommente- ras närmare i avsnitt 5.18, innebär att skrivningarna om tjänstgöring i Försvarsmaktens utlandsstyrka byts ut mot tjänstgöring i Försvarsmakten i en internationell militär insats. Avsikten är att bestämmelsen ska träffa samtliga anställda i Försvarsmakten som tjänstgör i en internationell militär insats. 6.19Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 8 kap. 20 § Tillägget innebär att bestämmelsen även ska gälla rekryter som genom- går militär utbildning inom Försvarsmakten. Rekryt är den som genomgår sådan militär utbildning inom Försvars- makten på frivillig grund som ska träda i stället för grundutbildning en- ligt lagen om totalförsvarsplikt. Den som genomgår grundläggande offi- cersutbildning inom Försvarsmakten omfattas inte. 11 kap. 25 § Tillägget i första stycket innebär att skattefriheten för ersättningar och förmåner till totalförsvarspliktiga också ska gälla rekryter som genomgår militär utbildning inom Försvarsmakten. Rekryt är den som genomgår sådan militär utbildning inom Försvars- makten på frivillig grund som ska träda i stället för grundutbildning en- ligt lagen om totalförsvarsplikt. Den som genomgår grundläggande offi- cersutbildning inom Försvarsmakten omfattas inte. Ändringen i andra stycket innebär att de skatteregler för familjebidrag som gäller för totalförsvarspliktiga också ska gälla för rekryter. 29 kap. 16 § Tillägget innebär endast att hänvisningen även gäller rekryt som genom- går militär utbildning inom Försvarsmakten. Rekryt är den som genomgår sådan militär utbildning inom Försvars- makten på frivillig grund som ska träda i stället för grundutbildning en- ligt lagen om totalförsvarsplikt. Den som genomgår grundläggande offi- cersutbildning inom Försvarsmakten omfattas inte. 6.20 Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 8 kap. 20 § Ändringen är en följd av att lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten upphävs och ersätts med lagen om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser. Innebörden av ändringen, som kommenteras närmare i avsnitt 5.18, är att ersättningar som betalas ut vid dödsfall eller invaliditet genom statens riskgarantier i fråga om anställda i Försvarsmakten som tjänstgör i en internationell militär insats ska vara skattefria. Sammanfattning av betänkandet Totalförsvarsplikten (SOU 2008:98) Delbetänkandet behandlar de principfrågor som kommittén enligt direk- tiven ska ta ställning till. Betänkandet innefattar en analys av dagens system med totalförsvarsplikt, förslag angående tjänstgöringspliktens framtida utformning och tillämpning samt förslag till utformning av system för rekrytering och utbildning av soldater på frivillig väg. Kom- mittén avser i sitt huvudbetänkande att återkomma till frågan om någon form av mönstringsplikt bör tillämpas även när rekrytering och utbild- ning av soldater sker på frivillig väg. I huvudbetänkandet kommer kom- mittén även att återkomma med fördjupade analyser och mer preciserade förslag i flera av de frågor som berörs i delbetänkandet. Totalförsvarsplikten omfattar värnplikt, civilplikt och allmän tjänsteplikt. Värnplikt och civilplikt innefattar grundutbildning, repetitionsutbildning, beredskapstjänstgöring och krigstjänstgöring. reglerades värn- plikt, civilplikt och allmän tjänsteplikt genom skilda lagar. omfattas emellertid alla tre formerna av plikt av lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt. Genom lagen om totalförsvarsplikt åläggs den enskilde att medverka vid föreskriven utredning om sina personliga förhållanden, att tjänstgöra inom totalförsvaret i den omfattning som hans eller hennes kroppskrafter och hälsotillstånd tillåter samt att iaktta de föreskrifter i övrigt som med- delas i lagen om totalförsvarsplikt. För att medverka till föreskriven ut- redning om sina personliga förhållanden är svenska män skyldiga att genomgå mönstring. Ingen är skyldig att fullgöra värnplikt eller civilplikt utan att först ha skrivits in för det. Den allmänna värnplikten infördes . har systemet ge- nomgått ett stort antal genomgripande förändringar. Värnpliktens syfte har emellertid varit det samma; att säkerställa Försvarsmaktens tillgång på personal. Med värnplikten som grund har personer kunnat tas ut till grund- och repetitionsutbildning för att sedan krigsplaceras och vid behov kunna kallas in till beredskaps- eller krigstjänstgöring. Enligt den gällande lagen om totalförsvarsplikt är alla svenska män värnpliktiga från det år de fyller till det år de fyller . För att skrivas in till värnplikt måste en person först ha mönstrat eller genomgått frivillig antagningsprövning. tillkom civilplikt som ett komplement till värnplikten. Civilpliktens syfte har varit att säkerställa tillgången på personal inom det civila försvaret. Till sin utformning motsvarar civilplikt värnplikt genom att den möjliggör att totalförsvarspliktiga grundutbildas och krigsplaceras i fredstid för att därefter vid behov kunna kallas in till krigs- eller beredskapstjänstgöring. Enligt lagen om totalförsvarsplikt görs skillnad på civilplikt med grundutbildning som är längre respektive kortare än . För att skrivas in till civilplikt med längre grundut- bildning än krävs att personen har genomgått mönstring eller särskild antagningsprövning. Inskrivning till civilplikt med kortare grundutbildning än kan göras även efter annan form av utred- ning. Den allmänna tjänsteplikten skiljer sig från värnplikt och civilplikt ge- nom att den bara är tillämplig vid höjd beredskap. Någon grundutbild- ning sker inte heller inom ramen för allmän tjänsteplikt. Den omfattande grundutbildningen av värnpliktig och civilpliktig per- sonal har förutsatt ett väl utbyggt mönstrings- och registerförfarande. Dessa verksamheter säkerställs av (hädan- efter ). Alla svenska män är skyldiga att vid ge- nomgå mönstring för att deras förutsättningar att fullgöra värnplikt eller civilplikt ska kunna bedömas. Mönstringen föregås av en webbaserad lämplighetsundersökning som skickas ut till samtliga svens- ka ungdomar det år de fyller 17. För kvinnor finns det ingen skyldighet att svara på frågorna i lämplighetsundersökningen. Baserat på svaren i lämplighetsundersökningen kallar därefter de mest lämpade männen till mönstring. Antalet personer som skrivs in till värnplikt eller civilplikt bestäms mot bakgrund av de personalbehov som de bemanningsansvariga myndigheterna har anmält till . Enligt lagen om totalförsvarsplikt ska det antal personer skrivas in till värnplikt och civilplikt som i krig behövs i Försvarsmakten och i det civila försvaret samt för Försvarsmaktens fredstida beredskap. förekommer ingen inskrivning till civilplikt med längre grundutbildning än . Kvinnor kan ansöka om att få genomgå särskild antagningsprövning vilken till förfarandet motsvarar mönstring. Efter att ha genomgått sär- skild antagningsprövning kan kvinnor, om de samtycker till det, skrivas in till värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning än . Sedan lagen om totalförsvarsplikt tillkom 1995 har tillämpningen av den samma genomgått flera förändringar. Antalet personer som skrivs in till värnplikt eller civilplikt med lång grundutbildning har sjunkit från 32 547 till 4 834 under 2007.TPF1FPT Utbildning av civilplik- tiga med lång grundutbildning har upphört helt. Vidare har andelen män som kallas till mönstring genomgått en kraftig minskning under 2007-2008. Anledningen är den webbaserade lämplighetsunder- sökningen som föregår kallelse till mönstring. Denna har gjort att endast 16 803 män behövde kallas till mönstring 2007 jämfört med 41 720 under föregående år. Även antalet personer som lagförs för brott mot totalförsvarsplikten har minskat, från 156 personer till 88 . Försvarets behov av personal Målen för den svenska försvarspolitiken är enligt försvarsbeslut att bidra till att hantera och förebygga kriser i vår omvärld, att hävda vår territoriella integritet, att försvara mot väpnat angrepp och att värna civilbefolkningen samt att säkerställa de viktigaste samhällsfunk- tionerna vid ett väpnat angrepp eller krig i vår omvärld. Försvarsmakten utgör ett centralt instrument i den svenska försvars- och säkerhetspolitiken. Genom sin förmåga till väpnad strid skiljer sig Försvarsmakten från andra myndigheter. Försvarsmakten genomgått omfattande förändringar. Detta arbete pågår fortfarande. Det gamla invasionsförsvaret har ersatts av ett insatsförsvar. Internationella insatser har blivit en huvuduppgift för Försvarsmakten. För att kunna genomföra sin verksamhet är Försvarsmakten beroende av kompetent personal. Detta gäller för samtliga delar av Försvarsmak- ten. svarar för Försvarsmaktens operativa verksamhet och består av insatsförband samt övriga förband. Insatsförband och övri- ga förband benämns krigsförband och bemannas av krigsplacerade värn- pliktiga samt av yrkes- och reservofficerare. För internationella insatser har Försvarsmakten en utlandsstyrka bestående av för verksamheten särskilt uppsatta förband. Inom Försvarsmakten finns också beredskaps- förband som kan vara anmälda till internationella styrkeregister. Utlands- styrkan och beredskapsförbanden innehåller inga värnpliktiga som har krigsplacerats i förbanden, utan bemannas av soldater som har rekryterats på frivillig väg. Till dessa förband rekryteras även civila med specialist- kunskaper. I Försvarsmakten ingår även de nationella skyddsstyrkorna som bland annat svarar för ytövervakning och skydd av infrastruktur. De utgörs i huvudsak av hemvärnsförband. Hemvärnet, som är en del av Försvars- makten, bemannas av frivilliga hemvärnsmän samt av avtalspersonal från de frivilliga försvarsorganisationerna. För tjänstgöring som hemvärns- man krävs genomförd militär grundutbildning om minst . Den viktigaste rekryteringsbasen för hemvärnet utgörs därför av värnpliktiga som har fullgjort grundutbildning. förekommer även viss direktut- bildning av personal till hemvärnet. Analys av dagens system Totalförsvarsplikten, såsom den tillämpas , räcker väl till för att förse krigsförbanden med personal. Genom att antalet förband har minskat kraftigt kan personalen i krigsförbanden också omsättas relativt fort. till Försvarsmaktens samtliga uppgifter och till dess sammanlagda behov av personal uppvisar emellertid dagens system ett antal brister. Förband som bemannas av krigsplacerade värnpliktiga kan inte användas fullt ut med mindre än att personalen kallas in till beredskaps- eller krigstjänstgöring. Förbandens omedelbara tillgänglig- het är därför låg. Krigsplacerade värnpliktiga kan inte heller med total- försvarsplikten som grund användas i Försvarsmaktens internationella verksamhet. Detta har lett till att två parallella förbandsstrukturer har utvecklats inom Försvarsmakten. Värnpliktiga tas ut, utbildas och sam- övas för att krigsplaceras i krigsförband. Förbanden i utlandsstyrkan och Försvarsmaktens beredskapsförband består däremot av soldater som har rekryteras på frivillig väg. De värnpliktiga som efter genomförd grundut- bildning gör internationell tjänst har därför först samövats i ett krigsför- band och sedan i ett förband för internationella insatser. Att ha två parallella förbandssystem försvårar Försvarsmaktens möj- lighet till en effektiv personalplanering. Svårigheterna förstärks av att grundutbildningen av värnpliktiga görs nästan uteslutande mot krigsför- bandens behov. Planeringen av utlandsstyrkans och beredskapsförban- dens verksamhet måste göras med detta som utgångspunkt. De två olika förbandsstrukturerna måste i realiteten också ofta dela på materiel och utbildningsresurser. Detta resulterar i stora belastningar för utbildnings- organisationen. Vid vissa förband måste resurser tas från värnpliktsut- bildningen för att den internationella verksamhetens behov ska kunna tillgodoses. Detta leder inte bara till bristande övning för krigsförbanden utan även till negativa attityder bland de värnpliktiga som drabbas. Till ovan nämnda svårigheter kommer det allmänna problemet med att ha samma person placerad i två olika förband. Används det ena förbandet kan personen ifråga inte verka i det andra. Dagens system lider också av problem med allt för långa ledtider. Värnpliktiga skrivs av in till relativt specificerade be- fattningar inom Försvarsmakten. Det går mellan 624 månader mellan inskrivning och påbörjad grundutbildning. kan För- svarsmaktens personalbehov ha förändrats. Den befattning som soldaten rycker in till måste då ändras vilket försvårar utbildningsplaneringen och leder till missnöje bland de värnpliktiga som drabbas. Värnpliktiga som har fullgjort grundutbildning utgör den huvudsakliga rekryteringsbasen för Försvarsmaktens internationella verksamhet, för officersyrket och för hemvärnet. Antalet värnpliktiga måste därför vara stort nog för att kunna utgöra en tillräcklig rekryteringsbas till dessa verksamheter. De värnpliktiga som genomgår grundutbildning måste också i tillräcklig utsträckning välja att fortsätta inom Försvarsmakten. Antalet värnpliktiga som tas ut till grundutbildning är relativt li- tet. Hur många som tas ut är knutet till krigsförbandens behov och kan inte styras mot bakgrund av personalbehovet inom hela Försvarsmakten. Antalet värnpliktiga som fullgör grundutbildning kan därför fortsätta att sjunka även om ambitionen vad gäller exempelvis internationella insatser skulle öka. Viljan bland dagens värnpliktiga att fortsätta inom Försvarsmakten är efter avslutad grundutbildning relativt låg. Till detta finns antagligen flera anledningar. Den enskildes inställning till tjänstgöring ges i dagens system inte fullt genomslag, trots att , enligt kommitténs bedömning, låter den enskildes inställning få så stort genomslag som är möjligt inom ramen för dagens lagstiftning. Den relativt långa tiden mel- lan inskrivning och grundutbildningens början gör också att ett antal personer hinner ändra inställning till engagemang inom Försvarsmakten. Vidare påverkar utbildningens kvalité den enskildes syn på Försvarsmak- ten som arbetsgivare och även viljan till fortsatt engagemang. Ändrade befattningar, långa ledtider och brister i utbildningen till följd av en överbelastad utbildningsorganisation är här viktiga påverkansfaktorer. Vissa grupper av värnpliktiga, särskilt bevakningsvärnpliktiga, har också på grund av brister i grundutbildningen visat sig vara speciellt svåra att rekrytera till fortsatt engagemang inom Försvarsmakten. Kommittén kan vidare konstatera att dagens system inte klarar av att rekrytera ett tillräckligt antal kvinnor till Försvarsmakten. och regeringen har framhållit vikten av att andelen kvinnor inom Försvarsmakten ökar. Detta gäller värnpliktiga, officerare, andelen kvinnor i utlandsstyrkan och i hemvärnet. Av de cirka 5 250 personer som skrevs in till värnplikt eller civilplikt med längre grund- utbildning än var ungefär 400 kvinnor. som är kvinnor är . Av hemvärnets personal är kvinnor. Andelen kvinnor i utlandsstyrkan och i beredskapsför- banden är alltjämt låg. Det finns antagligen flera skäl till att Försvarsmakten inte lyckas rekry- tera fler kvinnor. Det främsta skälet är dock enligt kommittén att dagens system gör skillnad mellan män och kvinnor. Så länge denna skillnad består är det svårt att fullt ut uppnå de målsättningar som finns om ett ökat antal kvinnor i Försvarsmakten. Eftersom värnpliktiga som har fullgjort grundutbildning utgör den främsta rekryteringsbasen till offi- cersyrket, för hemvärnet och för personalen i utlandsstyrkan och bered- skapsförbanden får den låga andelen kvinnor som fullgör värnplikt även effekter i dessa delar av organisationen. Dagens system lyckas inte heller ta till vara på intresset hos de kvinnor som vill fullgöra värnplikt. Av de drygt 1 500 kvinnor som 2007 ansökte om särskild antagningsprövning, var det bara 365 som slutligen ryckte in till grundutbildning. Av de analyser som har gjorts, drar kommittén slutsatsen att totalför- svarsplikten såsom den är utformad och tillämpas , riskerar att visa sig otillräcklig som rekryteringsbas till hemvärn, officersyrket och till Försvarsmaktens internationella verksamhet. Systemet dras även med inneboende effektivitetsbrister och förekomsten av två separata förbands- system hämmar personalplaneringen. Kommittén anser också att det kan ifrågasättas om det är rimligt att under hot om straffansvar kalla in unga människor till tjänstgöring när det nationella försvarets behov av soldater är så pass begränsat. Kommittén föreslår därför att Försvarsmaktens soldatförsörjning så länge försvarsberedskapen tillåter det görs oberoende av bestämmel- serna om tjänstgöringsplikt i lagen om totalförsvarsplikt. Tjänstgöringsplikten är ett viktigt instrument för att i tider av krig eller krigsfara kunna säkra självständighet som stat. Kommittén föreslår därför inte att tjänstgöringsplikten på något sätt ska avskaffas, utan endast att den inte ska tillämpas när behov saknas. Om försvarsberedskapen skulle kräva det måste bestämmelserna om tjänstgöringsplikt åter kunna börja tillämpas. Hur personalbehovet i en sådan situation kan se ut går inte att förutse. Att kön skulle vara en avgö- rande faktor är emellertid enligt kommittén en helt orealistisk tanke. Kommittén föreslår därför att tjänstgöringsplikten när den tillämpas bör utökas till att även gälla kvinnor. Syftet är att i en sådan situation ge de bemanningsansvariga myndigheterna största möjliga handlingsfrihet. En könsneutral tjänstgöringsplikt kräver att även mönstringsplikten, i sam- band med att bestämmelserna om tjänstgöringsplikt tillämpas, görs köns- neutral. Frågan om någon form av mönstringsplikt bör kvarstå även när be- stämmelserna om tjänstgöringsplikt inte tillämpas, och rekrytering och utbildning av soldater sker på frivillig grund, avser kommittén att åter- komma till i sitt huvudbetänkande. För att bestämmelserna om tjänstgöringsplikt snabbt ska kunna börja tillämpas krävs ändamålsenliga registersystem. kommer kommittén att överväga hur detta ska säkerställas. Kommittén kommer i denna fråga att samverka med Försvarsmakten, , och samt övriga berörda myndigheter. En frivillig militär grundutbildning Kommitténs förslag innebär att bestämmelserna om tjänstgöringsplikt inte ska tillämpas så länge försvarsberedskapen inte kräver det. Rekryte- ring och utbildning av sådan personal som tjänstgör enligt lagen om totalförsvarsplikt ska i stället ske på frivillig grund. Kommittén ska enligt direktiven överväga hur en sådan utbildning bör vara utformad, bland annat vad gäller ersättning och andra förmåner, disciplinansvar samt möjligheter att avbryta tjänstgöringen. Kommittén föreslår att en ny försvarsmaktsgemensam och kvalitets- säkrad frivillig grundutbildning införs i Försvars- maktens regi. Utbildningen bör motsvara de moment som innefattas i Försvarsmaktsgemensamma krav på förmåga hos soldater och sjömän (FSS). I FSS anges krav på minsta gemensamma förmåga som soldater och sjömän ska uppnå efter genomförd grundutbildning. Detta inrymmer bland annat stridskunskaper, första hjälpen och annan sjukvårdsverksam- het samt kunskaper i folkrätt, svensk lag och i Försvarsmaktens bestäm- melser. Utbildningen bör i princip vara öppen för alla svenska medborga- re och ska föregås av tester och kontroller avseende lämplig- het.