prop · GX03213 · 2010-05-18 00:00:00 — -Ett konstruktionskrav att samtliga fritidsbåtar med fast toalett- installation ska ha en tank med möjlighet till sugtömning till mottagningsanordning i land. Om denna möjlighet inte finns måste toaletten tas bort från båten. -Ett förtydligande av kravet att samtliga fritidsbåtshamnar ska ha mottagningsanordningar som kan ta emot det toalettavfall som de fritidsbåtar som anlöper hamnen har behov av att lämna dit. Det kan omfatta landtoaletter, utslagsvaskar och sugtömningsanläggningar. Vilka möjligheter som ska finnas i en hamn beror på hur behoven ser ut. Vid en avvägning mellan miljövinster och kostnader för anläggandet av mottagningsstationer är det enligt Transportstyrelsen mer kostnads- effektivt att införa ett utsläppsförbud och medföljande krav på hamnar i de känsligare områdena än att bygga ut ett nationellt heltäckande mottagningsnätverk för toalettavfall från fritidsbåtar. När sedan resultaten kan utvärderas av detta första genomförande och utbyggnads- möjligheterna av mottagningsanordningar ökar kan införande av utsläppsförbud samt krav på hamnar ske smidigare även i de mindre känsliga områdena. Genom ett förbud mot utsläpp av toalettavfall från fritidsbåtar bedöms utsläppen av fosforföreningar kunna minska med motsvarande ca fosfor . Direktutsläppen av kväveföreningar minskar även med uppskattningsvis kväve, men en påtaglig del av detta går sedan genom reningsverken och ut i vattnet. De nämnda talen är behäftade med en osäkerhet mellan ca halva och dubbla värdet. Dessutom minskar risken för smittspridning och nedskräpning. För att genomföra ett förbud är det viktigt att det finns mottagnings- anläggningar på plats i tillräcklig omfattning. Enligt den inventering av befintliga mottagningsanordningar i hamnar som Transportstyrelsen har låtit göra finns det 451 torrtoaletter/mulltoaletter längs kusterna, på öar och i naturhamnar. I inventerade gästhamnar samt klubbhamnar har kartläggningen visat att det finns 105 sugtömningsanordningar. För att påskynda utbyggnaden av mottagningsanläggningar har vi infört möjligheten för kommuner och ideella organisationer att söka bidrag via det statliga bidraget till lokala vattenvårdsprojekt (LOVA) för detta. beviljades medel till ett 20-tal projekt för olika typer av mottagningsanläggningar inom ramen för LOVA och ett större antal har redan beviljats medel . Vi anser att ett förbud mot utsläpp av toalettavfall från fritidsbåtar ska införas och avser att ge Transportstyrelsen i uppdrag att arbeta vidare med sitt förslag. Transportstyrelsen ska utarbeta en utvecklad konsekvensbeskrivning som inkluderar beräkning av kommunernas kostnader för infrastruktur samt en definition av begreppen fritids- båtshamn och gästhamn som ska åläggas skyldighet att installera mottagningsstation för toalettavfall. Ett förbud ska förknippas med dispensmöjlighet för äldre fritidsbåtar där kostnaden för installation av systemet är hög jämfört med båtens värde eller att en installation av systemet är tekniskt svår. I arbetet ska Transportstyrelsen samverka med Skr. 2009/10:213 i de delar som berör verksamhet och särskilt beakta remissvar. ska ges möjlighet att lämna en utvecklad konsekvensbeskrivning av förslaget som berör verksamhet. Minskade utsläpp av toalettavfall från passagerarfartyg och handels- fartyg Som en del i Helcoms aktionsplan har tillsammans med övriga Östersjöstater ansökt hos IMO om skärpta regler för kryssningsfartygs och passagerarfärjors utsläpp av toalettavfall i . Målet är att helt förbjuda utsläppen. Enligt förslaget tillåts dessa fartyg som alternativ ha en reningsanläggning ombord som även renar utsläppen av kväve- och fosforföreningar. En ansökan har godkänts av Helcom, skickats in till och behandlats där . Majoriteten av IMO:s medlemsstater var positiva till förslaget, men flera hade farhågor om bl.a. mottagningsanordningarnas kapacitet och tillgången till adekvata reningssystem. Östersjöstaterna ombads återkomma med kompletterande information, som tar hänsyn till dessa aspekter, till nästa möte i miljöskyddskommittén som äger rum . Vissa kategorier av fartyg (t.ex. lastfartyg) har inte tillräcklig tank- och pumpkapacitet och skulle behöva genomgå konstruktionsändringar för att behålla toalettavfallet ombord så att de kan att lämna avfallet till mottagningsanordning. Antalet personer på dessa fartyg är litet och effekten på miljön av toalettavfallsutsläpp från sådana fartyg bör utvärderas av Östersjöstaterna i ett andra steg. Vi anser att bör ta initiativ till en sådan utredning och har gett Transportstyrelsen i uppdrag att initiera en översyn i samverkan med övriga Östersjöstater. Uppdraget ska delrapporteras och slutrapporteras . Vi avser att driva att handelssjöfarten ska omfattas av skärpta regler för utsläpp av toalettavfall i genom Helcom och IMO. 5.6Miljöövervakning och miljöräddningstjänst till sjöss Regeringens bedömning: bör ha en god förmåga att förebygga och hantera kriser till sjöss. I denna förmåga ingår kapacitet att bedriva miljöövervakning och miljöräddningstjänst till sjöss. De olika regionala och internationella samarbetsavtalen om kapacitet för miljöräddnings- tjänst till sjöss är viktiga verktyg för att hantera stora olyckor. förslag: Överensstämmer i huvudsak med vår bedömning. Remissinstanserna: Remissinstanserna ansluter i huvudsak till förslag. Skälen för regeringens bedömning: Arbete har påbörjats med att genomföra Helcoms rekommendation om att förstärka det subregionala samarbetet om miljöräddningstjänst i ett första steg som handlar om riskanalyser för sex områden i . två av dessa riskanalyser, dels i subregionen , dels i subregionen . Inom Helcom genomförs regelbundna övningar för att stärka kapaci- teten till miljöräddningstjänst till sjöss. I ett särskilt projekt (BRISK- projektet) pågår ett arbete som ska inventera de resurser som finns tillgängliga för miljöräddningstjänst i . Syftet med projektet är att identifiera behov av fartygs- och flygplansresurser. Projektet ingår dessutom i handlingsplanen för för under delområdet Säker och trygg . Del- området innefattar bl.a. arbete med sjösäkerhet, hantering av maritima olyckor, skydd mot svåra olyckor samt arbete mot gränsöverskridande brottslighet. För att utveckla teknologin och kapaciteten att hantera olyckor i svåra yttre omständigheter såsom mörker och hårt väder pågår inom Helcom ett arbete med att utveckla ett system för gemensamma beslut och ageranden mellan ansvariga myndigheter i berörda länder. I Helcoms aktionsplan har länderna åtagit sig att till 2009 utveckla och till 2010 anta en plan för skyddade platser för fartyg i svårigheter samt hur kostnaderna ska fördelas. En överenskommelse på politisk nivå är nödvändig, sannolikt genom en Helcom-rekommendation där alla länder förklarar sig beredda att samarbeta om presentation av befintliga nationella planer och att erbjuda skyddad plats. En särskild korrespondensgrupp inom Helcom, ledd av , presenterade ett förslag . Parallellt med Helcoms arbete med nationella planer och skyddade platser har utredningen sjösäkerhetspaketet lämnat ett del- betänkande Tredje sjösäkerhetspaketet - Hamnstatskontrolldirektivet, Övervakningsdirektivet, Flaggstatsdirektivet (SOU 2009:90). Utred- ningen föreslår bl.a. att Transportstyrelsen ska vara behörig myndighet för mottagande av fartyg i behov av assistans samt framhåller behovet av att se över hur möjligheterna att handla effektivt i samband med mottagande av fartyg i nöd kan förbättras. Vi avser att tillsätta en utredning för att ytterligare förbättra möjligheterna att ta emot fartyg som har eller riskerar att orsaka utsläpp av farliga ämnen. Vi anser att de olika samarbetsavtalen är viktiga verktyg för att hantera stora olyckor till sjöss. Vi har beslutat om investeringar i verksamhet för att utveckla kapacitet för miljöräddningstjänst till sjöss och sjöövervakning. Nya flygplan för sjöövervakning levererades . Vidare levereras tre nya stora miljöskyddsfartyg och fyra kombinationsfartyg 20102014. De stora miljöskyddsfartygen kan bogsera stora fartyg med en lastkapacitet på upp till , vilket ökar möjligheten att hantera en större olycka. De stora miljöskydds- fartygen har också utrustning för brandsläckning och kraftfull olje- upptagnings- och läktringsutrustning. använder i sitt dagliga arbete satellitbilder från () som ansvarar för tillgången till satellitbilder inom EU. Medlemsländerna kan kostnadsfritt ta del av satellitbilder, vilkas räckvidd täcker stora havsområden. Som ett led i samverkan för utveckling av best practice för omhändertagande av föroreningar i strandzonen arbetar Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) inom ramen för Central Baltic Intereg () med cross-border cooperation med inriktning på utbildning och övning av strandnära räddningstjänst. Detta sker i Skr. 2009/10:213 samarbete med tio räddningstjänster i och . rapport som har tagits fram visar att resurserna i för att ta hand om oljeskadade fåglar är små och ojämnt fördelade över landet. Satellitövervakning av oljespill sker genom det s.k. Clean sea net. har också tillsammans med och utvecklat oljedriftprognossystemet Sea Track Web med AIS-information och satellitbilder för att göra det möjligt att följa spill i efterhand för att kunna hitta och möjliggöra lagföring av illegala utsläpp. Under miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skär- gård anger delmålet om minskning av utsläpp av olja och kemikalier från fartyg att sådana utsläpp ska minimeras och vara försumbara . I propositionen Svenska miljömål för ett effektivare miljöarbete (prop. 2009/10:155) bedömer vi att delmålet bör kunna nås inom tidsramen. har ansvar för miljöövervakning i syfte att förebygga miljöbrott till sjöss. Genom ökade närvaro i luften och till sjöss, ökade kapacitet att bogsera stora icke manöverdugliga fartyg samt låga toleransnivå när det gäller brott mot lagen (1980:424) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg (vattenföroreningslagen), i kombination med en ökad förmåga att föra fler brott till lagföring, bedöms antalet illegala utsläpp minska. 6Åtgärder för bevarande och hållbart nyttjande av havet och dess biologiska mångfald och har genomgått stora förändringar som en följd av mänsklig påverkan. Jakt reducerade på ett tidigt stadium bestånden av sälar och tumlare och därefter har utsläpp av bl.a. närsalter samt ett allt mer storskaligt fiske också påverkat ekosystemet. Ett omfattande arbete har bedrivits för att minska utsläppen av närsalter till havsområdena, men också för att minska utsläppen av farliga ämnen. Genom tillkomsten av ramdirektivet för vatten, det direktivet och Helcoms aktionsplan för har det internationella samarbetet förstärkts med syfte att bl.a. återskapa goda förhållanden för havsmiljön. Detta arbete omfattar ett stort antal aktörer och sker i en väl sammanhållen process. Nyttjandet av haven behöver utgå från ekosystemansatsen med hänsyn till försiktighetsprincipen och baserat på bästa tillgängliga vetenskapliga bedömningar. Målet är att ekosystemens struktur och funktion så långt som möjligt ska återspegla naturliga förhållanden med dess arter och bestånd. I propositionen En sammanhållen svensk havspolitik (prop. 2008/09:170) beskriver vi miljötillståndet för de havsbassänger som omger . Där redovisar vi också ett antal sektorsrelaterade åtgärder samt mer generella åtgärder för att bevara och restaurera haven. Detta arbete pågår nu på berörda sektorsmyndigheter och på . Nyttjande och bevarande av havens biologiska mångfald regleras både av nationella beslut, EU-lagstiftning och internationella överenskommel- ser. De nationella miljökvalitetsmålen Hav i balans samt levande kust och skärgård och Levande sjöar och vattendrag är centrala i arbetet. EU- direktiv som art- och habitatdirektivet, ramdirektivet för vatten och det direktivet är alla av stor betydelse. EU:s fiskeripolitik är en fullt utvecklad gemenskapspolitik, vilket innebär att alla länder omfattas av samma bestämmelser och att politiken reglerar alla aspekter på fisket från hav till konsument. Det övergripande målet för miljöpolitiken är att till nästa generation lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen är lösta. Enligt miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård ska och ha en långsiktigt hållbar produktionsförmåga och den biologiska mångfalden ska bevaras. I sötvatten ska den naturliga produktionsförmågan finnas kvar. Arbetet är beroende av hur länderna i omvärlden agerar och då inte minst hur en rad olika politikområden inom EU utvecklas. Ramdirektivet för vatten innebär att alla vattenförekomster ska uppnå god ekologisk och kemisk status eller 2021 utom för de vatten som karaktäriseras som konstgjorda eller kraftigt modifie- rade för vilka särskilda regler gäller. biologiska kvalitetsfaktorer ska uppvisa små av mänsklig verksamhet framkallade störningar och endast i liten omfattning avvika från de Skr. 2009/10:213 värden som normalt gäller för ytvattenförekomsten vid opåverkade Helcoms aktionsplan för har ett särskilt segment om biolo- gisk mångfald inklusive fiske, som innehåller åtgärder av olika karaktär. Många av dessa åtgärder ska genomföras i samarbete inom olika internationella organisationer. En betydande del av åtgärderna inom fisket hänger samman med åtagande inom den gemensamma fiskeripolitiken. De innehåller bl.a. skydds- och förvaltningsåtgärder som fiskefria områden och förvaltningsplaner för torsk och ål. I de följande avsnitten redovisar vi en rad åtgärder som har åtagit sig genom Helcoms aktionsplan för och som följer av ramdirektivet för vatten, det direktivet och den gemensamma fiskeripolitiken och som därigenom även bidrar till att relevanta nationella miljökvalitetsmål nås. Därutöver redovisar vi åtgärder som bygger på en utveckling av det arbete som redan pågår och som vi särskilt vill lyfta fram eller som behöver genomföras för att effektivisera det totala havsmiljöarbetet. 6.2Förutsättningar för en ekosystembaserad förvaltning Utifrån uppställda mål saknas kunskap om vad som karaktäriserar opåverkade förhållanden och vad som är mer eller mindre naturliga svängningar i ekosystemen. Det senare gäller främst egentliga som har genomgått både naturliga och mänskligt betingade förändringar. Bevarande, hållbart nyttjande och restaurering av skadade miljöer och bestånd i haven förutsätter en översiktlig analys och planering. En ekosystembaserad förvaltning av kustzonen förutsätter god kunskap om ekosystemets komponenter, funktioner och mänsklig påverkan. Mycket information saknas dock fortfarande. Tillämpad grundforskning som undersöker struktur och funktion av ekosystem bör eftersträ- vas. Ett av huvudmålen i Helcoms aktionsplan är att ska bli en modell för god förvaltning av mänskliga aktiviteter i enlighet med ekosystemansatsen. En förutsättning för detta är ett annat av huvud- målen, nämligen att utveckla och tillämpa principer för fysisk marin planering baserad på ekosystemprincipen till skydd för den miljön. Den övergripande planeringen för är inte fullt sam- ordnad, varken nationellt eller internationellt. Det finns dock ett initiativ som verkar i den riktningen. för fyller en viktig funktion i ett flertal havsmiljörelaterade projekt. Helcom har en viktig roll i detta sammanhang. Även det direktivet syftar till att utveckla ett sådant samarbete. Nationellt kommer bl.a. ramdirektivet för vatten att styra utvecklingen inom ramen för miljökvalitetsmålen. Regeringens bedömning: Forskning om ekosystemets struktur och funktion är nödvändig för förståelsen av ekologiska samband i haven både mellan arter, mellan olika geografiska områden och mellan biologiska och icke biologiska komponenter. Forskningen bör bedrivas så att man så långt som möjligt kan bedöma direkta och indirekta effekter av mänsklig påverkan på ekosystemens alla delar. förslag: Överensstämmer i huvudsak med vår bedömning. Remissinstanserna: Remissinstanserna ansluter sig i huvudsak till förslag. Skälen för regeringens bedömning: Forskning om ekosystemets struktur och funktion är nödvändig för förståelsen av ekologiska samband i haven både mellan arter, mellan olika geografiska områden och mellan biologiska och icke biologiska komponenter. En av huvud- målsättningarna med detta arbete är att kunna bedöma effekter av mänsklig påverkan på havets ekosystem både i form av tillskott av närsalter och farliga ämnen, förändrad syrehalt i bottenvattnet och intern fosforbelastning samt fångst av fisk och jakt på rovlevande djur som säl och skarv. En viktig komponent är att öka förståelsen av hur toppredato- rer interagerar med t.ex. växt- och djurplankton. Modeller rörande främst övergödning togs fram inom det nu avslutade projektet och utvecklas vidare inom . Forskningsfinansiärer i inklusive svenska myndigheter samarbetar inom projektet som omfattar studier av ekosystem, övergödning, klimat och biologisk mångfald och där bl.a. forskare från deltar. I detta arbete görs också försök att inkludera fisksamhällen, däggdjur och kustområden i modellarbetet. Projekt rörande effekter av syresättning av havs- och kustbottnar finansieras av och . Inom ramen för ett regeringsuppdrag till genomförs studier av sambandet mellan skarpsill och andra nivåer i näringskedjan i kustnära delar av västra . Genom tillfällig, kraftig reduktion av skarpsill inom ett utvalt område studeras bl.a. den lokala effekten på djur- och växtplank- ton. Inom ramen för detta arbete undersöks även om minskade bestånd av gädda, abborre och sik har direkt samband med ökade bestånd av skarpsill. Vidare studeras ekosystemeffekterna av en för systemet främmande manetart. Huvudmålsättningen för projekten är att utveckla grundläggande kunskap om ekosystemet för att därigenom skapa tillräckligt underlag for en hållbar förvaltning av , inkluderande hållbart fiske, bibehållen biodiversitet och en fungerande näringsväv. Projektet rörande effekter av skarpsill på ekosystemet i övrigt, som får stöd av de remissinstanser som kommenterat frågan, bör utvärderas med utgångspunkt i angivna hypoteser, som grund för en bedömning av projektets framtida inriktning och utformning. Kunskap om historiska förhållanden Regeringens bedömning: Ekosystembaserad förvaltning med EU:s direktiv och ramdirektivet för vatten som grund förutsätter vetenskaplig kunskap inte bara om nuvarande utan också om tidigare förhållanden i havens ekosystem. Sådana biologiska och kemiska uppgifter bör därför sammanställas och redovisas för olika vattensystem. förslag: Överensstämmer i huvudsak med vår bedömning. Remissinstanserna: Remissinstanserna ansluter sig i huvudsak till förslag. Skälen för regeringens bedömning: Behovet av en ekosystembaserad förvaltning baserad på vetenskaplig kunskap om tidigare och nuvarande förhållanden i både sött och salt vatten har tidigare poängterats. Växt- och djursammansättningen var tidigare annorlunda i kust- och kustnära områden och vattnet var ofta klarare. Övergödning och försurning har i väsentlig grad påverkat många vattenmiljöer. Omfattande restaurerings- åtgärder har initierat processer som med varierande hastighet har förbättrat förhållandena. Försurade sjöar förekommer främst i sydvästra , där ytterligare åtgärder kan komma att behövas. Antalet övergödda sjöar med nedströms belägna vattenområden beräknas uppgå till knappt 1 000 stycken, vilket är en minskning från tidigare förhållanden. Övergödda sjöar tycks inte ha förekommit , men det finns behov av att klarlägga detta, liksom omfattningen av fö- rekomsten av naturligt sura sjöar. kustfisksamhällen består av en blandning av fiskarter, både arter och arter med sötvattensursprung. Flera av dessa fiskarter är starkt påverkade av mänsklig aktivitet, bl.a. genom övergödning, habitatförändringar i kustzonen och i kustmynnande vattendrag samt genom fiske och bifångst. Vandringsfiskar är beroende av vandringsvägar mellan de miljöer där olika livsstadier uppehåller sig samt goda reproduktionsområden i vattendragen. Under industrialiseringen har dessa miljöer i många fall skadats och vandringshinder skapats som försurning och övergödning påverkat vattensystemen. Utsättning av både utländska och för vattensystemet främmande men inhemska arter skett . Den ursprungliga vattenfaunans utbredning är därför osäker. Genomförandet av ramdirektivet för vatten bygger bl.a. på att tidigare biologiska och kemiska förhållanden är någorlunda kända. Uppgifter om detta finns vid universitet och andra institutioner. I Statistiska central- byråns arkiv finns uppgifter om fiskfångst , varigenom olika arters utbredning och t.ex. vattnens pH-värde och närsaltstatus kan bedömas. Sådana uppgifter bör sammanställas och redovisas för olika vattensystem. fick i regleringsbrevet i uppdrag att bearbeta en mindre del av detta material. utför i sin tur studier av historisk förekomst av vissa kommersiella fiskbestånd i och . Vi anser att detta arbete är viktigt och att det bör fortsätta. Regeringens bedömning: Framtagandet av landskapskartor behöver fortsätta genom såväl kartering i fält som genom utveckling av modeller. förslag: Överensstämmer med i huvudsak med vår bedömning. Remissinstanserna: Remissinstanserna ansluter sig i huvudsak till förslag. Ett betydande antal remissinstanser lyfter fram behovet av marin kartering. Skälen för regeringens bedömning: Det saknas en sammanhållen marin kartering som underlag för skötsel, ett hållbart nyttjande och planering av . BALANCE har tagit fram kartunderlag som har övertagits av Helcom och kan utgöra en av utgångspunkterna för det fortsatta arbetet. landsskapskartor är ett av flera nödvändiga underlag för en integrerad havsförvaltning utifrån ekosystemansatsen. De behöver innefatta fysiska faktorer som geologi och hydrografi, vilka dessutom är nödvändiga för modellering när biologiska data saknas. Sådana kartor ska enligt Helcoms aktionsplan tas i skala 1:100 000 varvid EUNIS-systemet () ska användas. Arbetet kommer att fortgå löpande. Kartor med större upplösning (habitatkartor) är väsentliga för ett kostnadseffektivt skydd av biologisk mångfald. Helcom har särskilt pekat ut tång, ålgräs och blåmusslor som nyckelarter i detta sammanhang och har även angett uppväxtområden för kustfisk, vilka ofta finns i dessa miljöer. Modeller och andra verktyg behöver tas fram så att ett mer generellt angreppssätt för att minska negativ påverkan kan utvecklas. Vi bedömer att framtagandet av landskapskartor behöver fortsätta genom såväl kartering i fält som utveckling av modeller. Möjligheterna att använda nya mätningar genom ny teknik för att ersätta bearbetning av äldre mätningar eller modellering bör övervägas. Utredningen om havsplanering i svenska vatten (dir 2009:109) kommer också att belysa behovet av bättre underlag för havsplanering. fick 2007 tre uppdrag med relevans för planering av havsområden. Ett uppdrag var att genomföra en utökad marin bas- inventering där möjligheten att placera vindkraft i skyddade områden särskilt analyserades. Ett annat uppdrag var att kartera havsbotten och genomföra habitatmodelleringar. Dessa två uppdrag redovisades (dnr M2009/2225/H). Det tredje uppdraget redovisades och beskrivs närmare i avsnitt 6.7. Resultaten från de båda förstnämnda uppdragen utgör underlag för planering, projektering och tillståndsansökningar för havsbaserad vindkraft. Även andra verksamhe- ter tillsammans med kommande planeringsinsatser i havet kan nyttiggöra den information och kunskap som tagits fram. Regeringens bedömning: Arbetet med att skapa förutsättningar för en ändamålsenlig planering av de svenska havsområdena fortsätter och förslag till en ny planering ska lämnas av havsplaneringsutredningen. Planeringen bör värna om och förbättra havsmiljön och vara grundad på ekosystemansatsen. bör fortsätta att stärka samarbetet om utvecklingen av havs- planering med övriga länder i och och inom EU. Centrala för detta arbete är organisationer som Helcom, Ospar och Vasab.