prop · GX03210 · 2010-04-15 00:00:00 — ombudsmän (), , , Justitie- kanslern (), (), , Regionala tillsynsenheten i , , (), , , , , , , kommun, , lands- ting, läns landsting, , , , , läns landsting, landsting, läns landsting, , Västra , , läns landsting, , , , , , , , , i , i läns lands- ting, Handikappförbundens Samarbetsorgan, , , , , , Tjänstemännens Central- organisation (TCO), Akademikers (), i (LO), , , , , , , , , , , , , , , Försäkringsbolaget , , , , , , , , , , Utländska försäkringsbolags förening, , och Hälsa (Kilen) Regeringen har följande förslag till lagtext. Härigenom föreskrivs följande. Lagens syfte och innehåll 1 § Denna lag syftar till att främja hög patientsäkerhet inom hälso- och sjukvård och därmed jämförlig verksamhet. I lagen finns bestämmelser om anmälan av verksamhet m.m. (2 kap.), vårdgivarens skyldighet att bedriva ett systematiskt patientsäker- hetsarbete (3 kap.), behörighetsfrågor (4 kap.), begränsningar i rätten för andra än hälso- och sjukvårdspersonal att vidta vissa hälso- och sjukvårdande åtgärder (5 kap.), skyldigheter för hälso- och sjukvårdspersonal (6 kap.), tillsyn (7 kap.), prövotid och återkallelse av legitimation m.m. (8 kap.), (9 kap.), och straffbestämmelser och överklagande m.m. (10 kap.). Allmänna bestämmelser om mål och krav på hälso- och sjukvården och tandvården finns i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och tandvårds- lagen (1985:125). 2 § Med hälso- och sjukvård avses i denna lag verksamhet som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), tandvårdslagen (1985:125), lagen (2001:499) om omskärelse av pojkar samt verksamhet inom detalj- handel med läkemedel enligt lagen (2009:366) om handel med läke- medel. 3 § Med vårdgivare avses i denna lag statlig myndighet, landsting och kommun i fråga om sådan hälso- och sjukvård som myndigheten, eller kommunen har ansvar för samt annan juridisk person eller enskild näringsidkare som bedriver hälso- och sjukvård. 4 § Med hälso- och sjukvårdspersonal avses i denna lag 1.den som har legitimation för ett yrke inom hälso- och sjukvården, 2.personal som är verksam vid sjukhus och andra vårdinrättningar och som medverkar i hälso- och sjukvård av patienter, 3.den som i annat fall vid hälso- och sjukvård av patienter biträder en legitimerad yrkesutövare, 4. apotekspersonal som tillverkar eller expedierar läkemedel eller läm- nar råd och upplysningar, 5.personal vid Giftinformationscentralen som lämnar råd och upplys- ningar, 6.personal vid larmcentral och sjukvårdsrådgivning som förmedlar hjälp eller lämnar råd och upplysningar till vårdsökande, och 7.den som i annat fall enligt föreskrifter som har meddelats i anslut- ning till denna lag tillhandahåller tjänster inom ett yrke inom hälso- och sjukvården under ett tillfälligt besök i utan att ha svensk legiti- mation för yrket. Vid tillämpningen av första stycket 1 och 3 jämställs med legitimerad yrkesutövare den som enligt särskilt förordnande har motsvarande behörighet. Regeringen får meddela föreskrifter om att andra grupper av yrkesut- övare inom hälso- och sjukvården ska omfattas av lagen. 5 § Med vårdskada avses i denna lag lidande, kroppslig eller psykisk skada eller sjukdom samt dödsfall som hade kunnat undvikas om ade- kvata åtgärder hade vidtagits vid patientens kontakt med hälso- och sjuk- vården. Med allvarlig vårdskada avses vårdskada som 1.är bestående och inte ringa, eller 2.har lett till att patienten fått ett väsentligt ökat vårdbehov eller avlidit. 6 § Med patientsäkerhet avses i denna lag skydd mot vårdskada. Anmälan av verksamhet m.m. 1 § Den som avser att bedriva verksamhet som omfattas av Social- styrelsens tillsyn enligt denna lag ska anmäla detta till senast en månad innan verksamheten påbörjas. 2 § Om verksamheten helt eller till väsentlig del förändras eller flyttas, ska detta anmälas till inom efter genomför- andet. Om verksamheten läggs ned, ska det anmälas till Social- styrelsen. 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer med- delar föreskrifter om hur anmälningsskyldigheten enligt 1 och 2 §§ ska fullgöras. 4 § ska föra ett automatiserat register över verksamheter som anmälts enligt detta kapitel. Registret får användas för tillsyn och forskning samt för framställning av statistik. ska också föra ett automatiserat register över sådana sjukvårdsinrättningar och enheter som avses i 7 kap. 7 §. Registret får an- vändas för tillsyn, forskning, framställning av statistik och för placering av patienter. är personuppgiftsansvarig för behandlingen av person- uppgifter i registren. 5 § Regeringen meddelar föreskrifter om 1.begränsningar av de uppgifter som registren enligt 4 § får innehålla, 2.gallring av uppgifter i registren enligt 4 §. 3 kap. Vårdgivarens skyldighet att bedriva ett systematiskt patientsäkerhetsarbete 1 § Vårdgivaren ska planera, leda och kontrollera verksamheten på ett sätt som leder till att kravet på god vård i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) respektive tandvårdslagen (1985:125) upprätthålls. 2 § Vårdgivaren ska vidta de åtgärder som behövs för att förebygga att patienter drabbas av vårdskador. För åtgärder som inte kan vidtas ska en tidsplan upprättas. 3 § Vårdgivaren ska utreda händelser i verksamheten som har medfört eller hade kunnat medföra en vårdskada. Syftet med utredningen ska vara att 1.så långt som möjligt klarlägga händelseförloppet och vilka faktorer som har påverkat det, samt 2.ge underlag för beslut om åtgärder som ska ha till ändamål att hindra att liknande händelser inträffar på nytt, eller att begränsa effekterna av sådana händelser om de inte helt går att förhindra. 4 § Vårdgivaren ska ge patienterna och deras närstående möjlighet att delta i patientsäkerhetsarbetet. 5 § Vårdgivaren ska till anmäla händelser som har med- fört eller hade kunnat medföra en allvarlig vårdskada. Motsvarande anmälningsskyldighet har den som bedriver verksamhet som avses i 7 kap. 2 §. Anmälan ska göras efter det att händelsen har inträffat. Till anmälan ska bifogas den utredning som vårdgivaren enligt 3 § är skyldig att genomföra. 6 § Om någon har drabbats av eller utsatts för risk att drabbas av annan allvarlig skada än vårdskada till följd av brister i säkerheten vid en sjuk- vårdsinrättning eller enhet som avses i 7 kap. 7 §, ska vårdgivaren eller enheten efter det att händelsen har inträffat anmäla detta till 7 § En vårdgivare ska anmäla till om det finns skälig anledning att befara att en person, som har legitimation för ett yrke inom hälso- och sjukvården och som är verksam eller har varit verksam hos vårdgivaren, kan utgöra en fara för patientsäkerheten. Skyldighet att informera patienter om inträffade vårdskador 8 § Vårdgivaren ska informera en patient som har drabbats av en 1.att det inträffat en händelse som har medfört en vårdskada, 2.vilka åtgärder som vårdgivaren avser att vidta för att en liknande händelse inte ska inträffa igen, 3. möjligheten att anmäla klagomål till enligt 7 kap. 4.möjligheten att begära ersättning enligt patientskadelagen (1996:799) eller från läkemedelsförsäkringen, samt Informationen ska lämnas till en närstående till patienten, om patienten begär det eller inte själv kan ta del av informationen. 9 § Vårdgivaren ska dokumentera hur det organisatoriska ansvaret för patientsäkerhetsarbetet är fördelat inom verksamheten. 10 § Vårdgivaren ska upprätta en patient- säkerhetsberättelse av vilken det ska framgå 1.hur patientsäkerhetsarbetet har bedrivits under föregående kalender- 2.vilka åtgärder som har vidtagits för att öka patientsäkerheten, och 3.vilka resultat som har uppnåtts. Patientsäkerhetsberättelsen ska hållas tillgänglig för den som önskar ta del av den. 11 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka moment som ska ingå i vårdgivarens syste- matiska patientsäkerhetsarbete. 12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer med- delar föreskrifter om 1.hur anmälningsskyldigheten enligt 57 §§ ska fullgöras, och 2.vilka uppgifter som ska ingå i en patientsäkerhetsberättelse enligt 10 §. 1 § Den som i enlighet med vad som anges i nedanstående tabell har avlagt högskoleexamen eller har gått igenom utbildning och som, i före- kommande fall, fullgjort praktisk tjänstgöring ska efter ansökan få legiti- mation för yrket. Legitimation får inte meddelas om förhållandena är sådana att legiti- mationen skulle ha återkallats enligt bestämmelserna i 8 kap. om sök- anden hade varit legitimerad. En legitimerad psykoterapeut ska i samband med sin yrkesutövning ange sin grundutbildning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får i de fall som anges i tabellen meddela föreskrifter om vilken utbildning och praktisk tjänstgöring som krävs för att få legitimation. 5. biomedicinsk analytiker 2 § Den som på annat sätt än genom sådan utbildning eller praktisk tjänstgöring som avses i 1 § har förvärvat motsvarande kompetens, får efter ansökan ges legitimation för yrket. 3 § Beteckningen legitimerad får användas endast av den som fått legitimation enligt 1 eller 2 §. 4 § Behörig att utöva yrke som apotekare, barnmorska, läkare, receptarie och tandläkare är endast den som har legitimation för yrket eller som särskilt förordnats att utöva det. 5 § En i 1 § angiven yrkestitel får användas endast av den som har legiti- mation för yrket eller genomgår föreskriven praktisk tjänstgöring. 6 § I yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område får den som en- ligt 5 § saknar behörighet att använda en skyddad yrkestitel inte använda en titel som kan förväxlas med en sådan titel. 7 § En legitimerad läkare som har gått igenom viss praktisk utbildning ska efter ansökan få bevis om kompetens som allmänpraktiserande läkare (). En läkare får ange att han eller hon har kompetens som Europaläkare endast om han eller hon har sådan kompetens. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om vilken utbildning som krävs för kompetens som Europaläkare. 8 § En legitimerad läkare eller tandläkare som har gått igenom viss vidareutbildning ska efter ansökan få bevis om specialistkompetens. En läkare eller tandläkare får ange att han eller hon har specialist- kompetens inom specialiteten i sitt yrke endast om han eller hon har sådan kompetens. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om vilken utbildning som krävs för att uppnå specialist- kompetens. 9 § En sjuksköterska får använda en titel som motsvaras av en specialist- sjuksköterskeexamen endast om han eller hon har avlagt en sådan examen. 10 § Ansökningar om legitimation, särskilt förordnande att utöva yrke, bevis om kompetens som Europaläkare och bevis om specialistkompe- tens prövas av . 11 § Regeringen får meddela föreskrifter om att utbildningar utöver dem som anges i 1 § ska ge rätt till legitimation. 12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.behörighet och legitimation för hälso- och sjukvårdspersonalen, 2.legitimation eller särskilt förordnande att utöva yrke för den som har genomgått utbildning utomlands, och 3.avgifter för prövning av ansökan enligt detta kapitel eller enligt före- skrifter som meddelats med stöd av 1. 13 § Regeringen får till av läkare i (IPULS) överlämna att besluta om tillhandahållande och fördel- ning av platser till de specialistkompetenskurser som ingår i läkares vidareutbildning och som anordnas med statliga medel. Begränsningar i rätten för andra än hälso- och sjukvårdspersonal att vidta vissa hälso- och sjukvårdande åtgärder 1 § Den som yrkesmässigt undersöker någon annans hälsotillstånd eller behandlar någon annan för sjukdom eller därmed jämförligt tillstånd genom att vidta eller föreskriva åtgärder i förebyggande, botande eller lindrande syfte får inte 1.behandla sådana smittsamma sjukdomar som enligt smittskydds- lagen (2004:168) är anmälningspliktiga sjukdomar, 2.behandla cancer och andra elakartade svulster, diabetes, epilepsi eller sjukliga tillstånd i samband med havandeskap eller förlossning, 3.undersöka eller behandla någon annan under allmän bedövning eller under lokal bedövning genom injektion av bedövningsmedel eller under hypnos, 4.behandla någon annan med radiologiska metoder, 5.utan personlig undersökning av den som sökt honom eller henne, lämna skriftliga råd eller anvisningar för behandling, 6.prova ut eller tillhandahålla kontaktlinser, eller 7.undersöka eller behandla barn . 2 § Begränsningarna i 1 § gäller inte den som enligt 1 kap. 4 § tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen. Skyldigheter för hälso- och sjukvårdspersonal 1 § Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen ska utföra sitt arbete i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. En patient ska ges sakkunnig och omsorgsfull hälso- och sjukvård som uppfyller dessa krav. Vården ska så långt som möjligt utformas och genomföras i samråd med patienten. Patienten ska visas omtanke och respekt. 2 § Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen bär själv ansvaret för hur han eller hon fullgör sina arbetsuppgifter. Första stycket innebär ingen inskränkning i vårdgivarens ansvar enligt denna lag eller annan författning. 3 § Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen får delegera en arbetsuppgift till någon annan endast när det är förenligt med kravet på en god och säker vård. Den som delegerar en arbetsuppgift till någon annan ansvarar för att denne har förutsättningar att fullgöra uppgiften. 4 § Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen är skyldig att bidra till att hög patientsäkerhet upprätthålls. Hälso- och sjukvårdspersonalen ska i detta syfte till vårdgivaren rapportera risker för vårdskador samt händelser som har medfört eller hade kunnat medföra en vårdskada. 5 § Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen ska i frågor som rör barn som far illa eller riskerar att fara illa samverka med samhällsorgan, organisationer och andra som berörs. I fråga om utlämnande av uppgifter gäller de begränsningar som följer av 1114 §§ och av offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen ska särskilt beakta ett barns behov av information, råd och stöd om barnets förälder eller någon annan vuxen som barnet varaktigt bor tillsammans med 1.har en psykisk störning eller en psykisk funktionsnedsättning, 2.har en allvarlig fysisk sjukdom eller skada, eller 3.är missbrukare av alkohol eller annat beroendeframkallande medel. Detsamma gäller om barnets förälder eller någon annan vuxen som barnet varaktigt bor tillsammans med oväntat avlider. Bestämmelser om skyldighet att anmäla till socialnämnden att ett barn kan behöva nämndens skydd finns i 14 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453). 6 § Den som har ansvaret för hälso- och sjukvården av en patient ska se till att patienten ges individuellt anpassad information om 2.de metoder för undersökning, vård och behandling som finns, 3.sina möjligheter att välja vårdgivare och utförare inom den offentligt finansierade hälso- och sjukvården, samt Om informationen inte kan lämnas till patienten ska den i stället läm- nas till en närstående till patienten. Informationen får dock inte lämnas till patienten eller någon närstående om det finns hinder för detta i 12 § andra stycket eller 13 § första stycket eller i 25 kap. 6 eller 7 § offent- lighets- och sekretesslagen (2009:400). 7 § När det finns flera behandlingsalternativ som står i överensstäm- melse med vetenskap och beprövad erfarenhet ska den som har ansvaret för hälso- och sjukvården av en patient medverka till att patienten ges möjlighet att välja det alternativ som han eller hon föredrar. Den som har ansvaret för hälso- och sjukvården av en patient ska med- verka till att en patient med livshotande eller särskilt allvarlig sjukdom eller skada får en förnyad medicinsk bedömning, om det medicinska ställningstagandet kan innebära särskilda risker för patienten eller har stor betydelse för dennes framtida livskvalitet. Denna paragraf omfattar inte tandvård enligt tandvårdslagen (1985:125). 8 § Om en patient har avlidit ska den som tillhör hälso- och sjukvårds- personalen fullgöra sina uppgifter med respekt för den avlidne. stående ska visas hänsyn och omtanke. 9 § En läkare eller tandläkare som är verksam inom den offentligt bedrivna hälso- och sjukvården är skyldig att, i den omfattning övriga skyldigheter i yrkesutövningen inte hindrar det eller det annars inte finns särskilda skäl mot det, utföra undersökningar och ge utlåtanden över dessa på begäran av länsstyrelse, domstol, åklagarmyndighet eller polis- En läkare som är verksam inom den offentligt bedrivna hälso- och sjukvården är på begäran av polisman skyldig att, i den omfattning övriga skyldigheter i yrkesutövningen inte hindrar det eller det annars inte finns särskilda skäl mot det, utföra en undersökning som innebär kroppsbesiktning av någon som är misstänkt för brott som kan ge frihets- Begränsningen i skyldigheten att utföra undersökningar och ge utlåt- anden gäller inte för en läkare som är verksam huvudsakligen inom öppen vård och, när det gäller undersökning och utlåtande om alkoholpå- verkan, inte heller för någon annan läkare. I lagen (2005:225) om rättsintyg i anledning av brott finns det särskilda bestämmelser om utlåtanden i vissa fall. 10 § Den som i sin yrkesverksamhet inom hälso- och sjukvården ut- färdar ett intyg om någons hälsotillstånd eller vård, ska utforma det med noggrannhet och omsorg. Anmälningsskyldighet för hälso- och sjukvårdspersonal som 11 § Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen och som expedierar läkemedel ska till anmäla om en legitimerad yrkesut- övares förskrivning av narkotiska läkemedel, andra särskilda läkemedel, alkoholhaltiga läkemedel eller teknisk sprit skäligen kan befaras stå i strid med vetenskap och beprövad erfarenhet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om vad som avses med särskilda läkemedel. 12 § Den som tillhör eller har tillhört hälso- och sjukvårdspersonalen inom den enskilda hälso- och sjukvården får inte obehörigen röja vad han eller hon i sin verksamhet har fått veta om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden. Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgiftsskyldighet som följer av lag eller förordning. Tystnadsplikt som gäller för en uppgift om en patients hälsotillstånd gäller även i förhållande till patienten själv, om det med hänsyn till ända- målet med hälso- och sjukvården är av synnerlig vikt att uppgiften inte lämnas till patienten. För det allmännas verksamhet gäller offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 13 § Den som tillhör eller har tillhört hälso- och sjukvårdspersonalen inom den enskilda hälso- och sjukvården får inte obehörigen röja en upp- gift från en enskild om någon annan persons hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det kan antas att det finns en risk för att den som lämnat uppgiften eller någon närstående till uppgiftslämnaren utsätts för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. Som obehörigt röj- ande anses inte att någon fullgör sådan uppgiftsskyldighet som följer av lag eller förordning. För det allmännas verksamhet gäller offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 14 § Den som tillhör eller har tillhört hälso- och sjukvårdspersonalen inom den enskilda hälso- och sjukvården får inte obehörigen röja eller ut- nyttja sådana uppgifter om en viss varas tillverkning eller innehåll, som han eller hon har fått kännedom om i verksamheten och som har lämnats dit för att användas som upplysning om eller underlag för behandling eller annan liknande åtgärd. Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan uppgiftsskyldighet som följer av lag eller förordning. För det allmännas verksamhet gäller offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 15 § Utöver vad som annars följer av lag eller förordning är hälso- och sjukvårdspersonalen skyldig att lämna ut sådana uppgifter som 1.gäller huruvida någon vistas på en sjukvårdsinrättning om upp- gifterna i ett särskilt fall begärs av en domstol, åklagarmyndighet, polis- myndighet, eller , 2.behövs i verksamhet för personskydd för ledamöter, statschefen och övriga medlemmar av kungahuset, statsråd, statssekre- terare och kabinettssekreterare, om uppgifterna i ett enskilt fall begärs av Säkerhetspolisen, 3.behövs för en rättsmedicinsk undersökning, 4.Socialstyrelsens råd för vissa rättsliga, sociala och medicinska frågor behöver för sin verksamhet, 5.behövs för prövning av ett ärende om att avskilja en studerande från högskoleutbildning, eller Transportstyrelsen behöver för prövning av någons lämplighet att ha körkort, traktorkort eller taxiförarlegitimation enligt yrkestrafiklagen (1998:490). 16 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldigheter för hälso- och sjukvårdspersonalen som behövs till skydd för människors liv, personliga säkerhet eller hälsa. 1 § Hälso- och sjukvården och dess personal står under tillsyn av Social- För tillsyn över hälso- och sjukvård inom Försvarsmakten finns det 2 § Den som, utan att bedriva hälso- och sjukvård, tar emot uppdrag från hälso- och sjukvården avseende provtagning, analys eller annan utred- ning som utgör ett led i bedömningen av en patients hälsotillstånd eller behandling, står i denna verksamhet också under tillsyn av Socialstyrel- 3 § Tillsyn enligt denna lag innebär granskning av att den verksamhet och den personal som avses i 1 och 2 §§ uppfyller krav och mål enligt lagar och andra föreskrifter samt beslut som har meddelats med stöd av Tillsynen ska främst inriktas på granskning av att vårdgivaren fullgör sina skyldigheter enligt 3 kap. Föreläggande enligt 20 och 24 §§ och förbud enligt 2628 §§ får an- vändas endast när verksamheten inte uppfyller de krav som framgår av lagar och andra föreskrifter. 4 § ska inom ramen för sin tillsyn 1.lämna råd och ge vägledning, 2.kontrollera att brister och missförhållanden avhjälps, 3.förmedla kunskap och erfarenheter som erhålls genom tillsynen, och 4.informera och ge råd till allmänheten. 5 § Vid tillsyn som rör barns förhållanden får barnet höras om det kan antas att barnet inte tar skada av samtalet. Barnet får höras utan vård- nadshavarens samtycke och utan att vårdnadshavaren är närvarande. 6 § ska systematiskt tillvarata information som patient- nämnder lämnar enligt 4 § lagen (1998:1656) om patientnämndsverk- samhet m.m. 7 § ska utöva tillsyn över säkerheten vid sjukvårds- inrättningar där det får ges vård enligt lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård eller lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård samt vid en- heter för rättspsykiatrisk undersökning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om säkerhetsanpassning och säkerhetsklassificering av sjukvårdsinrättningar och enheter som avses i första stycket. 8 § ska säkerställa att händelser som har anmälts till myndigheten enligt 3 kap. 5 § har utretts i nödvändig omfattning samt att vårdgivaren har vidtagit de åtgärder som krävs för att uppnå hög patient- säkerhet. Första stycket gäller i tillämpliga delar även anmälningar enligt 3 kap. 6 §. 9 § ska sprida information till vårdgivare om inträffade händelser som har anmälts till myndigheten enligt 3 kap. 5 § samt i övrigt vidta de åtgärder som anmälan motiverar för att uppnå hög patientsäkerhet. Första stycket gäller i tillämpliga delar även anmälningar enligt 3 kap. 6 §. 10 § ska efter anmälan pröva klagomål mot hälso- och sjukvården och dess personal. 11 § ska göra den utredning som behövs för att kunna pröva klagomålet. Myndigheten får utreda och pröva omständigheter som inte har åberopats i anmälan. 12 § får avstå från att utreda ett klagomål om det saknas skäl att överväga åtalsanmälan enligt 23 eller 29 § och 1.det är uppenbart att klagomålet är obefogat, eller 2.klagomålet saknar direkt betydelse för patientsäkerheten. ska inte utreda händelser som ligger till- baka i tiden, om det inte finns särskilda skäl.