prop · GX03128 · 2010-03-23 00:00:00 — Medlemsstaterna ska se till att de nationella reglerna för godkännande, certifiering och licensiering som gäller för anlägg ningar med tillhörande nätinfrastruktur för transmission och dist ribution, som producerar el, värme eller kyla från förnybara energikällor och för omvandlingen av biomassa till biodrivmedel eller andra energiprodukter, är proportionella och nödvändiga. Europeiska unionens officiella tidning L 140/33 Medlemsstaterna ska särskilt vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa a)med förbehåll för skillnaderna mellan medlemsstaterna när det gäller administrativ uppbyggnad och organisation, att de nationella, regionala och lokala administrativa organens ansvarsområden för godkännande, certifiering och licensie ring, inklusive fysisk planering, är tydligt samordnade och definierade, med transparenta tidsplaner för fastställande av planer och ansökningar om bygglov, b)att omfattande information om handläggning av ansökningar om godkännande, certifiering och licensiering för anlägg ningar för energi från förnybara energikällor samt om till gänglig hjälp till sökande görs tillgänglig på lämplig nivå, c)att administrativa förfaranden förenklas så långt det är möj ligt och genomförs på lämplig administrativ nivå, d)att reglerna som styr godkännande, certifiering och licensie ring är objektiva, transparenta, proportionella och inte dis kriminerar mellan sökandena och är utformade så att de tar fullständig hänsyn till särdragen hos olika teknikslag för energi från förnybara energikällor, e)att de administrativa kostnader som ska betalas av konsu menter, planerare, arkitekter, byggare, montörer av utrust ning och system samt leverantörer är transparenta och kopplade till faktiska kostnader, och f)att förenklade och mindre arbetskrävande godkännandeför faranden, också i form av enkel anmälan om detta är tillåtet enligt gällande regelverk, fastställs för mindre projekt och för decentraliserade enheter för produktion av energi från förny bara energikällor, när så är lämpligt. 2.Medlemsstaterna ska exakt definiera tekniska specifikatio ner som måste uppfyllas av utrustning och system för energi från förnybara energikällor för att de ska omfattas av stödsystemen. Om det finns europeiska standarder på området, till exempel mil jömärkning, energimärkning och andra tekniska referenssystem fastställda av europeiska standardiseringsorgan, ska de tekniska specifikationerna utformas enligt de standarderna. De tekniska specifikationerna ska inte föreskriva var utrustningen och syste men ska certifieras och bör inte utgöra ett hinder för den inre marknadens funktion. 3.Medlemsstaterna ska rekommendera alla aktörer, särskilt lokala och regionala administrativa organ, att de vid planering, utformning, byggande och renovering av industri- eller bostads områden ser till att det installeras utrustning och system för användning av el, värme och kyla från förnybara energikällor samt för fjärrvärme och fjärrkyla. Medlemsstaterna ska särskilt uppmuntra lokala och regionala administrativa organ att ta med uppvärmning och kylning från förnybara energikällor i plane ringen av stadsinfrastrukturen, när så är lämpligt. Medlemsstaterna ska i sina byggregler och byggnormer införa lämpliga åtgärder för att öka andelen energi från alla typer av energi från förnybara energikällor i byggsektorn. Vid fastställandet av sådana regler eller i sina regionala stödsys tem får medlemsstaterna beakta nationella åtgärder till förmån för avsevärt ökad energieffektivitet och med anknytning till kraft värme och till passiva byggnader eller byggnader med lågt eller inget behov av energitillförsel. I sina byggregler och byggnormer eller på andra sätt som har motsvarande verkan ska medlemsstaterna, där så är lämpligt, kräva att miniminivåer av energi från förnybara energikällor används i nya byggnader och i befintliga byggnader som genomgår betydande renoveringar. Medlemsstaterna ska tillåta att dessa miniminivåer uppnås, bland annat genom fjärrvärme eller fjärrkyla som produceras med hjälp av en avsevärd andel förnybara energikällor. Kraven i det första stycket ska gälla väpnade styrkor endast i den utsträckning som tillämpningen av dem inte strider mot karaktä ren av och huvudsyftet med de väpnade styrkornas verksamhet, och med undantag för materiel som används endast för militära ändamål. 5.Medlemsstaterna ska säkerställa att nya offentliga byggna der, och befintliga sådana som genomgår betydande renoveringar, på nationell, regional och lokal nivå uppfyller en exemplarisk roll när det gäller detta direktiv . Medlemsstaterna får tillåta att denna skyldighet uppfylls bland annat genom att normerna för byggnader med nollutsläpp följs eller genom att föreskriva att taken på offentliga eller blandade privata-offentliga byggnader används av tredje part för anlägg ningar som producerar energi från förnybara energikällor. 6.Medlemsstaterna ska i sina byggregler och byggnormer främja användningen av värme- och kylsystem som drivs med energi från förnybara energikällor och system som ger betydande sänkningar av energianvändningen. För att öka användningen av sådana system och sådan utrustning ska medlemsstaterna använda energi- eller miljömärkning eller andra lämpliga certifi kat eller standarder utvecklade nationellt eller på gemenskapsnivå, där sådana finns. När det gäller biomassa ska medlemsstaterna främja omvandlings teknik med en verkningsgrad på i fråga om använd ning i hushåll och kommersiella tillämpningar, och i inom industrin. När det gäller värmepumpar ska medlemsstaterna gynna sådana som uppfyller minimikraven i fråga om miljömärkning i kommis sionens beslut /742/EG av om fast ställande av ekologiska kriterier för tilldelning av gemenskapens miljömärke till eldrivna eller gasdrivna värmepumpar och gas drivna absorptionsvärmepumpar (1). (1) EUT L 301, 20.11.2007, s. 14. L 140/34 Europeiska unionens officiella tidning När det gäller termisk solenergi ska medlemsstaterna främja användningen av certifierad utrustning och certifierade system som bygger på europeiska standarder där sådana finns, däribland miljömärkning, energimärkning och andra tekniska referenssys tem som utarbetats av de europeiska standardiseringsorganen. När medlemsstaterna vid tillämpningen av denna punkt bedömer verkningsgrad samt kostnader/resultat för sådana system och sådan utrustning ska de använda gemenskapsförfaranden, eller, om sådana inte finns, internationella förfaranden, där sådana finns. 1.Medlemsstaterna ska säkerställa att information om stödåt gärder finns tillgänglig för alla relevanta aktörer, såsom konsu menter, byggare, installatörer, arkitekter och leverantörer av värme-, kyl- och elutrustning och -system och fordon som kan drivas med energi från förnybara energikällor 2.Medlemsstaterna ska säkerställa att information om netto fördelarna med, kostnaderna för och energieffektiviteten hos utrustning och system för användning av värme, kyla och el från förnybara energikällor görs tillgänglig av antingen leverantören av utrustningen eller systemet eller av nationella behöriga myndigheter. 3.Medlemsstaterna ska säkerställa att certifieringssystem eller motsvarande kvalifikationssystem görs eller finns tillgängliga för installatörer av små pannor och ugnar som drivs med biomassa, solcells- och solvärmesystem, sys tem för ytnära jordvärme samt värmepumpar. Dessa system får i förekommande fall ta hänsyn till befintliga system och strukturer och ska baseras på kriterierna i bilaga IV. Medlemsstaterna ska erkänna certifieringar som andra medlemsstater utfärdat i enlig het med dessa kriterier. 4.Medlemsstaterna ska ge allmänheten tillgång till informa tion om certifieringssystem eller motsvarande kvalifikationssys tem som avses i punkt 3. Medlemsstaterna får också ge tillgång till förteckningen över installatörer som är kvalificerade eller certifie rade i enlighet med de bestämmelser som avses i punkt 3. 5.Medlemsstaterna ska säkerställa att alla relevanta aktörer, särskilt planerare och arkitekter, ges vägledning så att de kan över väga den optimala kombinationen av energi från förnybara ener gikällor, högeffektiv teknik och fjärrvärme och fjärrkyla när de planerar, utformar, bygger och renoverar industri- eller bostadsområden. 6.Medlemsstaterna ska, med deltagande av lokala och regio nala myndigheter, utveckla lämpliga program för information, ökad medvetenhet, vägledning eller utbildning för att informera medborgarna om fördelarna med att utveckla och använda energi från förnybara energikällor samt de praktiska detaljerna kring detta. Ursprungsgaranti för el, värme och kyla som produceras från förnybara energikällor 1.Medlemsstaterna ska, i syfte att för slutkunderna visa hur stor andel eller mängd energi från förnybara energikällor som ingår i energileverantörens energimix, i enlighet med artikel 3.6 i direktiv /54/EG, säkerställa att ursprunget på el som produ ceras från förnybara energikällor, kan garanteras som sådan i den mening som avses i det här direktivet, i enlighet med objektiva, transparenta och icke-diskriminerande kriterier. 2.Medlemsstaterna ska därför säkerställa att en ursprungsga ranti utfärdas efter begäran från en producent av el från förnybara energikällor. Medlemsstaterna får arrangera så att ursprungsga rantier utfärdas på begäran av producenter av värme och kyla från förnybara energikällor. Ett sådant arrangemang får kräva en mini mikapacitetsgräns. Standardstorleken för en ursprungsgaranti ska vara 1 MWh. Endast en ursprungsgaranti ska utfärdas för varje energienhet som produceras. Medlemsstaterna ska säkerställa att samma energienhet från för nybara energikällor beaktas endast en gång. Medlemsstaterna får föreskriva att stöd inte ska beviljas en pro ducent som erhåller en ursprungsgaranti för samma energipro duktion från förnybara energikällor. Ursprungsgarantin ska inte påverka avgörandet huruvida en med lemsstats uppfyller bestämmelserna i artikel 3 eller inte. Överfö ring av ursprungsgarantier, separat eller tillsammans med den fysiska överföringen av energi, ska inte påverka medlemsstatens beslut att använda statistiska överföringar, gemensamma projekt eller gemensamma stödsystem för måluppfyllelsen eller beräk ningen av den slutliga energianvändningen (brutto) från förnybara energikällor i enlighet med artikel 5. 3.En ursprungsgaranti får användas endast inom tolv måna der från och med produktionen av motsvarande energienhet. En ursprungsgaranti ska annulleras efter det att den använts. 4.Medlemsstaterna eller utsedda behöriga organ ska övervaka utfärdande, överföring och annullering av ursprungsgarantier. De utsedda behöriga organen ska ha icke-överlappande geografiska ansvarsområden och vara oberoende av produktions-, handels- och leveransverksamhet. 5.Medlemsstaterna eller de behöriga organen som utsetts ska inrätta lämpliga mekanismer för att säkerställa att ursprungsga rantier utfärdas, överförs och annulleras elektroniskt och att de är korrekta, tillförlitliga och skyddade mot bedrägeri. 6.En ursprungsgaranti ska innehålla uppgifter om åtminstone a)den energikälla energin produceras från samt start- och slut datum för produktion, Europeiska unionens officiella tidning L 140/35 b)huruvida garantin gäller i)el, eller ii)kyla eller värme, c)namnet på den anläggning där energin produceras, var den är belägen, vilken typ av anläggning det rör sig om och dess kapacitet, d)huruvida och i vilken omfattning anläggningen har åtnjutit investeringsstöd, huruvida och i vilken omfattning energien heten i någon form har fått något annat stöd genom ett nationellt stödsystem, och typen av stödsystem, e)datum då anläggningen togs i drift, f)datum och land för utfärdande samt ett unikt identifieringsnummer. 7.När en elleverantör ska styrka hur stor andel eller mängd energi från förnybara energikällor som ingår i dennes energimix vid tillämpningen av artikel 3.6 i direktiv /54/EG får leve rantören göra detta genom ursprungsgarantierna. 8.Den mängd energi från förnybara energikällor som motsva rar ursprungsgarantierna och som överförs av en elleverantör till en tredje part ska dras ifrån andelen energi från förnybara ener gikällor som ingår i dess energimix vid tillämpningen av arti kel 3.6 i direktiv /54/EG. 9.Medlemsstater ska erkänna de ursprungsgarantier som utfärdas av andra medlemsstater i enlighet med detta direktiv, ute slutande som bevis för det som avses i punkterna 1 och 6 af. En medlemsstat får vägra att erkänna en ursprungsgaranti endast om den har välgrundade tvivel på dess riktighet, tillförlitlighet eller trovärdighet. Medlemsstaten ska underrätta kommissionen om en sådan vägran och skälen till denna. 10.Om kommissionen finner att en vägran att erkänna en ursprungsgaranti är ogrundad, får kommissionen besluta att den berörda medlemsstaten ska erkänna den. 11.En medlemsstat får, i enlighet med gemenskapslagstift ningen, införa objektiva, transparenta och icke-diskriminerande kriterier för användningen av ursprungsgarantier som uppfyller skyldigheterna enligt artikel 3.6 i direktiv /54/EG. 12.När energileverantörer saluför energi från förnybara ener gikällor till kunder med hänvisning till miljömässiga eller andra fördelar med energi från förnybara energikällor, får medlemssta terna kräva att dessa energileverantörer tillgängliggör sammanfat tad information om mängden eller andelen energi från förnybara energikällor som kommer från anläggningar eller ökad kapacitet som tagits i drift efter . Åtkomst till och drift av näten 1.Medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder för att utveckla nätinfrastrukturen för transmission och distribution, intelligenta nät, lagringsanläggningar och elsystemet för att möjliggöra en säker drift av elsystemet, eftersom detta tillgodoser ytterligare utveckling av elproduktion från förnybara energikällor, inklusive sammankopplingar mellan medlemsstaterna, och mellan med lemsstaterna och tredjeländer. Medlemsstaterna ska även vidta lämpliga åtgärder för att påskynda godkännandeförfarandena för nätinfrastruktur och samordna godkännande av nätinfrastruk tur med hjälp av administrativa förfaranden och planeringsförfaranden. 2.I enlighet med krav som rör underhållet av nätets tillförlit lighet och säkerhet ska medlemsstaterna, på grundval av transpa renta och icke-diskriminerande kriterier som fastställts av de behöriga nationella myndigheterna, a)se till att de systemansvariga för transmissions- och distribu tionssystemen på sina territorier garanterar transmissionen och distributionen av el från förnybara energikällor, b)sörja för att el från förnybara energikällor får antingen prio riterad åtkomst eller garanterad åtkomst till elnätet, c)se till att de systemansvariga för transmissionssystemen då de avgör inmatningsordningen mellan produktionsanläggning arna prioriterar anläggningar som använder förnybara ener gikällor, i den mån säkerheten för driften av det nationella elsystemet tillåter det och på grundval av transparenta och icke-diskriminerande kriterier. Medlemsstaterna ska se till att lämpliga nät- och marknadsrelaterade driftsåtgärder vidtas så att andelen el från förnybara energikällor inte minskas mer än nödvändigt. Om betydande åtgärder vidtas för att minska andelen el från förnybara energikällor för att garantera säker heten i det nationella elsystemet och en trygg energiförsörj ning, ska medlemsstaterna se till att de systemansvariga rapporterar till de behöriga tillsynsmyndigheterna om dessa åtgärder och anger vilka avhjälpande åtgärder de har för avsikt att vidta för att förhindra att andelen el från förnybara energikällor minskas mer än vad som är lämpligt. Medlemsstaterna ska kräva att de systemansvariga för transmissions- och distributionssystemen utarbetar och offentlig gör standardregler för hur kostnaderna för teknisk anpassning ska bäras och fördelas, såsom nätanslutningar och nätförstärkningar, förbättrad drift av nätet och föreskrifter om hur anslutningsreg lerna ska tillämpas utan diskriminering, något som är nödvändigt för att integrera nya producenter som levererar el från förnybara energikällor till det sammankopplade nätet. Reglerna ska baseras på objektiva, transparenta och icke- diskriminerande kriterier som tar särskild hänsyn till samtliga kostnader och fördelar förknippade med anslutningen av dessa producenter till nätet och de särskilda omständigheterna för pro ducenter i avlägsna regioner och i regioner med låg befolknings täthet. Reglerna får föreskriva om olika typer av anslutningar. L 140/36 Europeiska unionens officiella tidning 4.När så är lämpligt får medlemsstaterna kräva att de system ansvariga för transmissions- och distributionssystemen helt eller delvis bär de kostnader som avses i punkt 3. Medlemsstaterna ska se över och vidta nödvändiga åtgärder för att förbättra ramarna och reglerna för att bära och fördela de kostnader som avses i punkt 3 och därefter för att säkerställa integrationen av nya producenter enligt den punkten. 5.Medlemsstaterna ska kräva att de systemansvariga för transmissions- och distributionssystemen ger de nya producenter av energi från förnybara energikällor som vill ansluta sig till sys temet de omfattande och detaljerade uppgifter som krävs, däribland a)omfattande och detaljerade uppskattningar av anslutningskostnaderna, b)en rimlig och exakt tidsplan för mottagande och handlägg ning av ansökan om anslutning till nätet, c)en rimlig vägledande tidsplan för föreslagen anslutning till nätet. Medlemsstaterna får tillåta att de producenter av el från förnybara energikällor som vill ansluta sig till nätet använder sig av en anbudsförfrågan för anslutningsarbetet. 6.Den kostnadsdelning som avses i punkt 3 ska ske genom en mekanism som baseras på objektiva, transparenta och icke- diskriminerande kriterier som tar hänsyn till de fördelar anslut ningarna kan innebära för de producenter som ansluter sig i början och de som ansluter sig senare samt för de systemansva riga för transmissions- och distributionssystemen. 7.Medlemsstaterna ska se till att transmissions- och distribu tionsavgifterna inte innebär diskriminering av el från förnybara energikällor, särskilt inte el från förnybara energikällor i avlägsna regioner, till exempel öregioner, och i regioner med låg befolk ningstäthet. Medlemsstaterna ska se till att transmissions- och distributionsavgifterna inte innebär diskriminering av gas från för nybara energikällor. 8.Medlemsstaterna ska se till att de avgifter som systemansva riga för transmissions- och distributionssystemen tar ut för trans mission och distribution av el från anläggningar som använder energi från förnybara energikällor motsvarar realiserbara kost nadsfördelar som uppkommer genom anläggningens anslutning till nätet. Sådana kostnadsfördelar kan uppstå genom direkt användning av ett lågspänningsnät. 9.I relevanta fall ska medlemsstaterna göra en bedömning av behovet av en utbyggnad av nuvarande infrastrukturer inom gas näten för att underlätta integreringen av gas från förnybara energikällor. 10.I relevanta fall ska medlemsstaterna kräva att systemansva riga för transmissions- och distributionssystemen inom sina ter ritorier offentliggör tekniska bestämmelser i enlighet med artikel 6 i och rådets direktiv /55/EG av den om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas (1), särskilt vad avser nätanslutningsbestämmelser som inbegriper krav rörande gasens kvalitet, lukt och tryck. Medlems staterna ska även kräva att systemansvariga för transmissions- och distributionssystemen offentliggör avgifterna för anslutning till förnybara gaskällor på grundval av transparenta och icke- diskriminerande kriterier. Medlemsstaterna ska i sina nationella handlingsplaner för energi från förnybara energikällor göra en bedömning av behovet av ny infrastruktur för fjärrvärme och fjärrkyla från förnybara energikällor för att det i artikel 3.1 angivna nationella målet ska uppnås. Medlemsstaterna ska i relevanta fall och i enlig het med denna bedömning vidta åtgärder för att utveckla en fjär rvärmeinfrastruktur som lämpar sig för utvecklingen av produktion av värme och kyla i stora anläggningar för biomassa, solenergi och geotermisk energi. Hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen Oavsett om råvarorna odlats inom eller utanför gemenska pens territorium ska energi från biodrivmedel och flytande bio bränslen beaktas för följande syften i a, b och c endast om de uppfyller hållbarhetskriterierna i punkterna 26: a)Mätning av hur väl kraven i detta direktiv rörande nationella mål uppfylls. b)Mätning av hur kvoter för energi från förnybara energikällor uppfylls. c)Möjlighet att få finansiellt stöd för användning av biodrivme del och flytande biobränslen. Biodrivmedel och flytande biobränslen som framställts av avfall och restprodukter, utom restprodukter från jordbruk, vattenbruk, fiske och skogsbruk, behöver emellertid endast uppfylla hållbar hetskriterierna i punkt 2 för att beaktas för de syften som anges i leden a, b och c. De minskade växthusgasutsläppen genom användningen av biodrivmedel och flytande biobränslen för de syften som anges i punkt 1 a, b och c ska vara åtminstone . ska de minskade växthusgasut släppen genom användningen av biodrivmedel och flytande bio bränslen för de syften som anges i punkt 1 a, b och c vara åtminstone . ska denna minskning av växthusgasutsläppen vara åtminstone för bio drivmedel och flytande biobränslen som producerats i anlägg ningar vars produktion startat eller . (1) EUT L 176, , s. 57. Europeiska unionens officiella tidning L 140/37 De minskade växthusgasutsläppen genom användning av biodriv medel och flytande biobränslen ska beräknas i enlighet med artikel 19.1. För biodrivmedel och flytande biobränslen som har producerats i anläggningar som var i drift , ska det första stycket tillämpas . Biodrivmedel och flytande biobränslen som beaktas för de syften som anges i punkt 1 a, b och c får inte produceras från råvaror från mark som har stort värde för den biologiska mång falden, dvs. mark vars status eller därefter utgjor des av något av följande, oavsett om marken fortfarande har denna status: a)Naturskog och annan trädbevuxen mark, dvs. skog och annan trädbevuxen mark med inhemska arter, där det inte finns några klart synliga tecken på mänsklig verksamhet och där de ekologiska processerna inte störts i betydande utsträckning. b)Områden som utsetts i)i lag eller av den relevanta behöriga myndigheten för naturskyddssyften, eller ii)för att skydda sällsynta, hotade eller utrotningshotade ekosystem eller arter som är erkända i internationella avtal eller ingår i förteckningar som utarbetats av mel lanstatliga organisationer eller av Internationella natur skyddsunionen, förutsatt att de erkänts i enlighet med artikel 18.4 andra stycket, om det inte finns belägg för att produktionen av råvarorna inte påverkar dessa naturskyddssyften. c)med stor biologisk mångfald som är i)naturlig, dvs. som skulle förbli i avsaknad av mänsklig verksamhet och som bibehåller den naturliga artsammansättningen och ekologiska sär drag och processer, eller ii)icke naturlig, dvs. som skulle upphöra att vara i avsaknad av mänsklig verksamhet och som är rik på arter och inte skadad, om det inte finns belägg för att insamlande av råvaran är nödvändig för att bevara markens status som . Kommissionen ska fastställa kriterier och geografisk räckvidd för de gräsområden som ska omfattas av första stycket c. Dessa åtgär der, som avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv genom att komplettera det, ska antas i enlighet med det föreskri vande förfarande med kontroll som avses i artikel 25.4. Biodrivmedel och flytande biobränslen som beaktas för de syften som anges i punkt 1 a, b och c ska inte produceras från råvaror från mark med stora kollager, dvs. mark vars status utgjordes av något av följande, men som inte längre gör det. a)Våtmarker, dvs. mark som , eller en betydande del av året, är täckt eller genomdränkt av vatten. b)Kontinuerligt beskogade områden, dvs.