prop · GX03165 · 2010-03-23 00:00:00 — Att en part uteblir från en muntlig förhandling hindrar inte att nämnden handlägger och avgör ärendet. Paragrafen är ny. I första stycket behandlas rätten till muntlig förhandling i ärenden som handläggs vid . Munt- lig förhandling ska hållas hos nämnden om enskild part begär det, för- handlingen inte är obehövlig och inte heller särskilda skäl talar mot att förhandling hålls. Bestämmelsen har utformats efter förebild av 9 § tredje stycket förvaltningsprocesslagen (1971:291). Det är möjligt att begränsa förhandlingen till att endast gälla en eller ett par av de frågor som ärendet avser. Såväl en person som har fyllt och därmed har talerätt enligt 29 kap. 12 § som personens vårdnadshavare har var och en för sig rätt att begära att nämnden håller muntlig förhandling, förutsatt att de är parter i ärendet. Som exempel på vem som är att betrakta som part kan nämnas klaganden, som kan vara en elev med egen talerätt. Om elevens vård- nadshavare i sådant fall inte överklagat det aktuella beslutet, men hos nämnden bestritt bifall till elevens överklagande, blir vårdnadshavaren att betrakta som elevens motpart i ärendet. Frågorna huruvida en muntlig förhandling är obehövlig eller inte och om särskilda skäl föreligger som talar mot att en förhandling hålls måste avgöras bl.a. mot bakgrund av artikel 6 i . Såväl som Regeringsrättens praxis i fråga om rätten till muntlig förhandling blir vägledande vid bedömningen av när muntlig förhandling måste hållas. Av andra stycket framgår att den som är part ska kallas till muntlig förhandling. Det framgår vidare att en parts utevaro inte utgör hinder för nämnden att handlägga och avgöra ärendet. Enligt 6 § ska en upplysning om detta tas in i kallelsen till förhandlingen. 5 § Muntlig förhandling enligt 4 § ska vara offentlig. Om det kan antas att det vid en förhandling kommer att lämnas någon uppgift för vilken gäller sekretess enligt offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) får ordföranden vid förhandlingen besluta att förhandlingen ska hållas inom stängda Paragrafen är ny och handlar om offentlighet och ordning vid förhand- I paragrafens första stycke tydliggörs att muntliga förhandlingar hos förts i skollagen mot bakgrund av krav att en för- handling inför en domstol ska vara offentlig. I andra stycket föreskrivs att nämnden kan förordna att en förhandling ska hållas inom stängda dörrar om det kan antas att det vid förhandlingen kommer att lämnas en uppgift för vilken det gäller sekretess enligt någon bestämmelse i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). stämmelser i den lagen gäller t.ex. sekretess hos Skolväsendets över- klagandenämnd i ärenden som överklagats dit, för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Beslut i fråga om stängda dörrar fattas av ordföranden vid förhandlingen. 6 § En kallelse till muntlig förhandling ska innehålla en upplysning om betydelsen enligt 4 § andra stycket av att en part uteblir från förhandlingen. En enskild part som inställt sig till muntlig förhandling får tillerkännas ersättning av allmänna medel för kostnad för resa och uppehälle, om nämnden finner att parten skäligen bör ersättas för sin inställelse. förskott på ersättningen. Regeringen meddelar närmare föreskrifter om ersättning Paragrafen är ny. I första stycket behandlas utformningen av kallelser till I kallelsen ska anges att partens utevaro inte utgör hinder för ärendets vidare handläggning. också hållas utan hinder av att parten inte kommer och ärendet får av- göras trots utevaron. Nämnden är emellertid oförhindrad att kalla parten till en ny förhandling om den kommit till slutsatsen att en förhandling i partens närvaro behövs för utredningen. Att kallelse till muntlig förhand- ling ska tillställas en part i så god tid före förhandlingen att parten får skäligt rådrum att förbereda sig följer av allmänna rättsgrundsatser. Andra stycket har utformats efter förebild av 15 § förvaltningsprocess- lagen (1971:291). Det är endast kostnad för resa och uppehälle som får Ersättning utgår inte för förlorad arbetsförtjänst eller andra av tidsspillan vållade kostnader. Förskott på ersättning får beviljas. part har dock inte någon ovillkorlig rätt till förskott. diskretionärt om förskott ska utgå eller inte. Ofta torde skäl endast före- ligga för förskott på resekostnadsersättningen. Nämnden kan när den finner det lämpligt tillställa parten förskottet i form av en färdbiljett. Närmare bestämmelser om ersättning och förskott finns i förordning (jfr förordningen [1982:805] om ersättning av allmänna medel till vittnen, m.m. och kungörelsen [1973:261] om utbetalning av vissa ersättningar i Prop. 2009/10:165 mål eller ärende vid domstol, m.m.). I motsats till Lagrådet anser regeringen att det är lämpligt att genom användningen av ordet närmare upplysa om att det rör sig om verkställighetsföreskrifter. I kapitlet anges samtliga beslut enligt skollagen som kan överklagas i den ordning som gäller för s.k. förvaltningsbesvär. Bestämmelserna i 211 §§ gäller beslut som får överklagas hos förvaltningsrätt som första instans medan 1217 §§ gäller beslut som får överklagas hos . I 18 § finns en bestämmelse om överklagande- förbud. I 10 kap. kommunallagen (1991:900) finns bestämmelser om laglig- hetsprövning. Ett beslut får inte överklagas i den ordning som gäller för laglighetsprövning om det i lag eller annan författning finns särskilda föreskrifter om överklagande. Detsamma gäller om det finns ett förbud mot överklagande. 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om överklagande hos allmän förvaltningsdomstol (211 §§), överklagande hos (1217 §§), och överklagandeförbud (18 §). I paragrafen, som saknar motsvarighet skollag, beskrivs inne- hållet i kapitlet. Överklagande hos allmän förvaltningsdomstol 2 § Beslut av får överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol i fråga om 1.godkännande enligt 2 kap. 5 § eller 24 kap. 2 § eller återkallelse av sådant godkännande enligt 26 kap. 13 eller 14 §, 2.rätt till bidrag enligt 24 kap. 3 eller 5 § eller återkallelse av sådan rätt enligt 26 kap. 1315 §§, 3.statliga åtgärder för rättelse enligt 26 kap. 17 §, 4.tillfälligt verksamhetsförbud enligt 26 kap. 18 §, eller 5.vitesföreläggande enligt 26 kap. 27 §. I paragrafen anges de beslut av som får över- klagas hos allmän förvaltningsdomstol. Första punkten gäller beslut i ärenden om godkännande av enskild som huvudman för utbildning eller återkallelse av sådant godkännande. gäller godkännande av enskild som huvudman för förskoleklass, grund- skola, grundsärskola, gymnasieskola eller gymnasiesärskola eller för sådant fritidshem som utgör komplement till förskoleklassen, grund- skolan eller grundsärskolan och som anordnas vid en skolenhet med någon av dessa skolformer (se närmare författningskommentaren till 2 kap. 57 §§). Punkten omfattar även beslut om godkännande av en internationell skola på grundskolenivå (24 kap. 2 §). Dessutom omfattas Skolinspektionens beslut om återkallelse av godkännande av enskild som huvudman för utbildning (26 kap. 1315 §§). Bestämmelsen har delvis sin motsvarighet i 2 b kap. 12 § andra stycket (förskoleklassen) och 9 kap. 17 § första stycket skollag. Enligt 26 kap. 16 § får Skolinspektionen förordna att beslut om återkallelse ska gälla omedel- bart. Vid överklagande till domstol kan dock huvudmannen i sådana fall begära inhibition, dvs. ett förbud mot verkställighet. Domstolen kan då, innan den prövar målet slutligt, förordna att det överklagade beslutet tills vidare inte ska gälla. Det följer av 28 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) att en domstol, som har att pröva besvär, kan förordna att det överklagade beslutet, om det annars skulle lända till efterrättelse omedel- bart, tills vidare inte ska gälla. Andra punkten avser Skolinspektionens beslut om rätt till bidrag för en internationell skola enligt 24 kap. 3 eller 5 § och beslut om återkallelse av sådan rätt. Bestämmelsen motsvarar delvis 9 kap. 17 § första stycket skollag. Tredje punkten avser Skolinspektionens beslut enligt 26 kap. 17 § att statliga åtgärder ska vidtas mot en kommun eller ett landsting för rättelse på kommunens eller bekostnad. Bestämmelsen saknar mot- svarighet skollag. Av fjärde punkten framgår att Skolinspektionens beslut om tillfälligt förbud att driva verksamheten vidare enligt 26 kap. 18 § får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Bestämmelserna i nämnda paragrafer och överklagandemöjligheten är nya. Ett beslut om tillfälligt förbud gäller om inte annat beslutas (26 kap. 18 § andra stycket). Av femte punkten följer att vitesförelägganden som meddelats av Skolinspektionen enligt 26 kap. 27 § får överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol. Enligt nämnda paragraf får ett föreläggande som utfärdas av Skolinspektionen enligt 26 kap. förenas med vite. Det rör sig således här om Skolinspektionens åtgärdsförelägganden samt om Skolinspek- tionens förelägganden om uppgiftsskyldighet i anslutning till tillsyn och statlig kvalitetsgranskning (se 2 § om vitesföreläggande och 5 § om kommuns vitesföreläggande). Bestämmelsen motsvarar delvis 2 § andra stycket förordningen (1992:1083) om viss uppgiftsskyldighet för skolhuvudmännen inom det offentliga skolväsendet m.m. Enligt den förordningen får beslut om vitesförelägganden överklagas hos regeringen. 3 § Beslut av får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol i fråga om vitesföreläggande enligt 26 kap. 27 §. Beslut om förelägganden om uppgiftsskyldighet vid nationell uppföljning och utvärdering meddelas även av . Av paragrafen fram- går att förelägganden får överklagas hos förvaltningsrätt som första instans. Paragrafen har viss motsvarighet i 2 § andra stycket för- ordningen (1992:1083) om viss uppgiftsskyldighet för skolhuvudmännen Prop. 2009/10:165 inom det offentliga skolväsendet m.m. 4 § Beslut av får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol i fråga om utfärdande av behörighetsbevis enligt 2 kap. 15 §. Paragrafen motsvarar i sak 2 kap. 4 d § första stycket skollag. Enligt 2 kap. 15 § ska en person med utländsk lärarutbildning få ett be- hörighetsbevis av om utbildningen ensam eller till- sammans med yrkeslivserfarenhet motsvarar en svensk lärarutbildning. beslut i fråga om utfärdande av behörighetsbevis får överklagas enligt denna paragraf. Av bestämmelsen i 2 kap. följer att en person som har fått ett behörighetsbevis är behörig att anställas som lärare, förskollärare eller fritidspedagog i skolväsendet utan tidsbegräns- ning. Beslut av en kommun eller ett landsting 5 § Beslut av en kommun eller ett landsting får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol i fråga om 1.godkännande enligt 2 kap. 5 § eller återkallelse av sådant godkännande enligt 26 kap. 13 eller 14 §, 2.bidrag enligt 8 kap. 21 §, 9 kap. 19 §, 10 kap. 37 §, 11 kap. 36 §, 14 kap. 15 §, 16 kap. 52 §, 17 kap. 31 eller 35 § eller 19 kap. 25 §, 3.avstängning enligt 5 kap. 17 eller 19 §, 4.föreläggande för vårdnadshavare att fullgöra sina skyldigheter enligt 7 kap. 23 §, 5. skolskjuts enligt 10 kap. 32 § första stycket, 10 kap. 33 § första stycket, 11 kap. 31 § första stycket, 11 kap. 32 § första stycket, 19 kap. 20 § första stycket eller 19 kap. 21 § första stycket, 6.ekonomiskt stöd till inackordering enligt 15 kap. 32 §, 7.medgivande att fullgöra skolplikten på annat sätt eller återkallelse av sådant medgivande enligt 24 kap. 23 eller 24 §, 8.rätt till bidrag enligt 25 kap. 10 eller 15 § eller återkallelse av sådan rätt enligt 26 kap. 13 §, 9.bidrag enligt 25 kap. 11 §, 10.tillfälligt verksamhetsförbud enligt 26 kap. 18 §, eller 11.vitesföreläggande enligt 26 kap. 27 §. I paragrafen anges vilka beslut som en kommun eller ett landsting har fattat enligt denna lag som kan överklagas hos allmän förvaltningsdom- stol i den för förvaltningsbesvär gällande ordningen. Samtliga punkter avser beslut av en kommun. Beslut enligt andra och fjärde punkterna kan även avse landstingsbeslut. Första punkten motsvarar delvis 2 a kap. 19 § första stycket skollag. Punkten avser en kommuns beslut om godkännande av enskild som huvudman för förskola respektive för fritidshem som inte anordnas vid en skolenhet med förskoleklass, grundskola eller grundsärskola (se kommentaren till 2 kap. 7 §). För fritidshem som anordnas vid nämnda skolenheter gäller dock liksom för förskoleklassen att prövningen i stället ska göras av (se 1 § 1 ovan). Punkten gäller även beslut om återkallelse av sådana godkännanden som en kommun beslutar om enligt 2 kap. 5 § och 7 § andra stycket. En kommuns beslut om bidrag till en enskild huvudman inom skol- väsendet får överklagas till allmän förvaltningsdomstol enligt andra punkten (jfr prop. 2008/09:171 s. 58 f.). Detsamma gäller en kommuns beslut om bidrag till en enskild huvudman för pedagogisk omsorg som erbjuds i stället för förskola eller fritidshem (jfr prop. 2009/10:157). Bestämmelsen motsvarar delvis 2 a kap. 19 § första stycket, 2 b kap. 12 § första stycket och 9 kap. 17 § tredje stycket skollag. En beslut om att helt eller delvis stänga av en elev i gymnasieskolan, gymnasiesärskolan, vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna eller utbildning i svenska för invandrare får överklagas enligt tredje punkten. Huvudmannen får enligt 5 kap. besluta att ett beslut om avstängning ska gälla . Bestämmelserna motsvarar delvis 12 kap. 1 § första stycket gymnasieförordningen (1992:394), 9 kap. 1 § första stycket förordningen (1994:741) om gymnasiesärskolan, 6 kap. 8 § förordningen (2002:1012) om vuxenutbildning och 5 kap. 1 § första stycket förordningen (1992:736) om vuxenutbildning för utveck- lingsstörda. Bestämmelserna om disciplinära åtgärder liksom över- klagandebestämmelsen är helt nya vad gäller utbildning i svenska för invandrare. Av fjärde punkten följer att en kommuns beslut att enligt 7 kap. 23 § förelägga en skolpliktig elevs vårdnadshavare att se till att eleven fullgör sin skolgång får överklagas. Föreläggandet får förenas med vite och beslutet kan överklagas oavsett om vite har förelagts eller inte. Före- skriften motsvarar till viss del 3 kap. 16 § skollag, vilken dock enbart riktades mot vårdnadshavare till skolpliktiga elever i det offentliga skolväsendet. Av 7 kap. 23 § framgår att även vårdnadshavare till elever i skolor med enskilda huvudmän kan föreläggas att iaktta sina skyldigheter enligt lagrummet. Regleringen om överklagande omfattar således även beslut om förelägganden för sådana vårdnadshavare. Ett beslut om före- läggande enligt 7 kap. 23 § gäller enligt paragrafens tredje stycke om inte annat beslutas. Möjligheten att enligt femte punkten överklaga en kommuns eller ett landstings beslut om skolskjuts för elever i grundskola, grundsärskola eller gymnasiesärskola med offentlig huvudman genom förvaltnings- besvär är ny. Sådana beslut har endast kunnat överklagas genom laglighetsprövning enligt kommunallagen (1991:900). Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 32.2.2. Möjligheten att enligt sjätte punkten överklaga beslut som avser ekonomiskt stöd till inackordering är ny. Sådana beslut har kunnat överklagas i enlighet med bestämmelserna om laglighetsprövning i kommunallagen. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 32.2.2. Av sjunde punkten framgår att beslut som avser medgivande och åter- kallelse av medgivande av rätt att fullgöra skolplikten på annat sätt än som anges i denna lag får överklagas. Bestämmelsen motsvarar i sak 10 kap. 6 § första stycket skollag. Ett beslut om återkallelse av medgivande gäller om inte annat beslutas. Av åttonde punkten följer att en kommuns beslut enligt 25 kap. om rätt till bidrag för enskild som bedriver pedagogisk omsorg som erbjuds i stället för förskola eller fritidshem eller rätt till bidrag för enskild huvudman som har godkänts som huvudman för fritidshem och i stället erbjuder öppen fritidsverksamhet får överklagas. Punkten gäller även en kommuns återkallelse av sådana beslut om bidrag (26 kap. 13 §). Bestämmelsen har viss motsvarighet i 2 a kap. 19 § första stycket och har kommenterats i avsnitt 32.2.2. Av nionde punkten följer att ett beslut om bidragets storlek enligt 25 kap. 11 § kan överklagas. Bestämmelsen motsvarar 2 a kap. 19 § första stycket sista strecksatsen skollag enligt förslag i propositionen Bidragsvillkor för fristående verksamheter (prop. 2009/10:157). I tionde punkten anges att beslut om tillfälligt verksamhetsförbud enligt 26 kap. 18 § överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Sådana beslut kan en kommun fatta inom ramen för sin tillsyn över fristående förskolor och fristående fritidshem och pedagogisk omsorg som erbjuds i stället för förskola eller fritidshem som har förklarats ha rätt till bidrag (26 kap. 4 §). Bestämmelsen är ny och har kommenterats i avsnitt 32.2.2. I elfte punkten anges att en kommuns vitesföreläggande med stöd av 26 kap. 27 § får överklagas. Bestämmelsen är ny och har kommenterats i avsnitt 32.2.2. Beslut av en enskild huvudman 6 § Beslut av en enskild huvudman får överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol i fråga om avstängning enligt 5 kap. 17 eller 19 §. Den enskilde huvudmannen ska vara den enskildes motpart. I paragrafen anges vilka beslut av en enskild huvudman enligt denna lag som kan överklagas hos allmän förvaltningsdomstol, dvs. beslut om att helt eller delvis stänga av en elev i gymnasieskolan eller gymnasiesär- skolan. En huvudman får enligt 5 kap. besluta att ett beslut om avstäng- ning ska gälla . Bestämmelserna motsvarar delvis 12 kap. 1 § första stycket gymnasieförordningen (1992:394) och 9 kap. 1 § första stycket förordningen (1994:741) om gymnasiesärskolan. Möjligheten att överklaga beslut enligt 5 kap. gäller dock oavsett om huvudmannen för utbildningen är offentlig eller enskild (se ovan 5 § 3 om kommuns eller landstings beslut om avstängning). Enligt andra meningen föreskrivs att det är den enskilde huvudmannen som är motpart under handläggningen i domstol, eftersom 7 § förvaltningsprocesslagen (1971:291), om vem som ska vara den klagandes motpart i ärenden hos förvaltningsdomstol, inte gäller när det överklagade beslutet har fattats av en enskild. Beslut av Specialpedagogiska skolmyndigheten 7 § Beslut av Specialpedagogiska skolmyndigheten får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol i fråga om 1.föreläggande för vårdnadshavare att fullgöra sina skyldigheter enligt 7 kap. 23 §, 2.kostnadsfria resor enligt 12 kap. 25 § första stycket, eller 3.medgivande att fullgöra skolplikten på annat sätt eller återkallelse av sådant medgivande enligt 24 kap. 23 eller 24 §. I paragrafen anges vilka beslut av Specialpedagogiska skolmyndigheten som kan överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Av första punkten följer att Specialpedagogiska skolmyndighetens be- slut om att enligt 7 kap. 23 § förelägga vårdnadshavare att iaktta sina skyldigheter för att en skolpliktig elev ska fullgöra sin skolgång får över- klagas. Föreläggandet får förenas med vite och beslutet kan överklagas oavsett om vite har förelagts eller inte. Föreskriften motsvarar till viss del 3 kap. 16 § skollag. Möjligheten att enligt andra punkten överklaga beslut som avser resor är ny. I 12 kap. anges att en elev i specialskolan har rätt till de resor som krävs för utbildningen och att staten ska svara för detta kostnadsfritt för eleven. Att sådana beslut går att överklaga genom förvaltningsbesvär överensstämmer med vad som föreslås gälla för , grundsär- skolan och gymnasiesärskolan. Tredje punkten avser beslut om medgivande och återkallelse av med- givande av rätt att fullgöra skolplikten på annat sätt än som anges i denna lag. Den motsvarar i sak 10 kap. 6 § första stycket skollag. Punkten gäller barn som har en sådan funktionsnedsättning som kan utgöra grund för mottagande i specialskolan. 8 § Beslut av Sameskolstyrelsen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol i fråga om 1.föreläggande för vårdnadshavare att fullgöra sina skyldigheter enligt 7 kap. 23 §, eller 2.kostnadsfria resor enligt 13 kap. 16 § första stycket. I paragrafen anges vilka beslut av Sameskolstyrelsen som får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Sameskolstyrelsens beslut om att enligt 7 kap. 23 § förelägga en skol- pliktig elevs vårdnadshavare att iaktta sina skyldigheter för att eleven ska fullgöra sin skolgång får överklagas enligt första punkten. Föreläggandet kan vara förenat med vite. Beslutet får överklagas oavsett om vite har förelagts eller inte. Föreskriften motsvarar till viss del 3 kap. 16 § skollag. Av andra punkten framgår att beslut i fråga om kostnadsfria resor får överklagas i enlighet med vad som föreskrivits för , grund- särskolan och specialskolan. Överklagandebestämmelsen är ny och har kommenterats i avsnitt 32.2.3. Beslut av en rektor 9 § Beslut av en rektor får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol i fråga om 1.avstängning av en elev enligt 5 kap. 14 §, 17 § tredje stycket eller 19 § tredje stycket, och 2.befrielse från skyldighet att delta i obligatoriska inslag i undervisningen enligt 7 kap. 19 §. Om det överklagade beslutet har fattats av en rektor i en fristående skola ska den enskilde huvudmannen vara den enskildes motpart. I paragrafens första stycke anges vilka beslut av en rektor som kan över- klagas till allmän förvaltningsdomstol. Första punkten gäller beslut om avstängning av en elev enligt bestämmelser i 5 kap. Överklagande av rektors beslut om interimistisk avstängning har skett med stöd av 12 kap. 1 § första stycket gymnasieförordningen (1992:394), 9 kap. 1 § första stycket förordningen (1994:741) om gymnasiesärskolan, 6 kap. 8 § första stycket förordningen (2002:1012) om vuxenutbildning och 5 kap. 1 § första stycket förordningen (1992:736) om vuxenutbild- ning för utvecklingsstörda. Överklagandebestämmelsen gäller oavsett om huvudmannen för utbildningen är offentlig eller enskild. När det gäller , specialskolan, sameskolan och utbildning i svenska för invandrare är bestämmelsen ny. Bestämmelsen har kommenterats i av- snitt 32.2.4. Enligt andra punkten kan rektorns beslut i ärenden om en elevs be- frielse från skyldighet att delta i viss obligatorisk undervisning även i fortsättningen överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Bestämmelsen har viss motsvarighet i 3 kap. 12 § skollag. Bestämmelsen i 7 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) om vem som ska vara den klagandes motpart i mål hos förvaltningsdomstol gäller inte om det överklagade beslutet fattats av en enskild. I andra stycket före- skrivs därför att det är den enskilde huvudmannen som är motpart under handläggningen i domstol, om det överklagade beslutet fattats av en rektor i en fristående skola. Bestämmelsen saknar motsvarighet skollag. 10 § Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten av beslut enligt 29 §§. Paragrafen innebär att det krävs prövningstillstånd för att kammarrätten ska pröva ett överklagande av ett beslut som förvaltningsrätten meddelat. Prövningstillstånd har även enligt skollag krävts vid över- klagande av beslut till kammarrätten, se t.ex. 2 kap. 4 d § andra stycket, 2 a kap. 19 § andra stycket, 2 b kap. 12 § fjärde stycket, 3 kap. 12 § tredje stycket och 16 § fjärde stycket, 9 kap. 17 § sjätte stycket samt 10 kap. 6 § andra stycket skollag. Enligt 34 a § förvaltningsprocesslagen (1971:291) meddelas pröv- ningstillstånd om det är av vikt för ledning av rättstillämpningen att överklagandet prövas av högre rätt, om anledning förekommer till änd- ring i det slut vartill förvaltningsrätten kommit eller om det annars finns synnerliga skäl att pröva överklagandet. Motpart i vissa fall 11 § När en kommun överklagar ett beslut om godkännande av enskild som huvudman för utbildning enligt 2 kap. 5 § är förutom den enskilde även motpart till kommunen hos allmän förvaltningsdomstol. Bestämmelsen, som saknar motsvarighet skollag, innebär att Prop. 2009/10:165 när en kommun överklagar skolinspektions beslut att godkänna en enskild som huvudman är inte bara den enskilde, utan även Skolin- spektionen kommunens motpart. Beslut av en kommun eller ett landsting