prop · GY031d2 · 2010-10-12 00:00:00 — Denna risk är beroende av bankens resultat, utlåningspolitik, finansiella ställning och dess status som prioriterad fordringsägare. verkar generellt sett i en riskfylld miljö, eftersom utlåningen i hög grad går till den privata sektorn i en svår ekonomisk miljö. Erfarenheten visar dock att banken trots detta lyckats väl med att begränsa sina kreditförluster, även under krisen. Med undantag har banken alltid gått med vinst. Bankens reserver (ackumulerade vinster) uppgick per till , vilket motsvarade av de utestående lånen. Det finns därmed en betydande buffert som kan användas innan det blir aktuellt att söka infriande av ägarnas garanti eller be dem om ytterligare kapitaltillskott. Det bör tilläggas att bankens ovan nämnda låga stadgemässiga förhållande (1:1) mellan total utlåning och kapital är ett uttryck för att banken ska kunna verka i en riskfylld miljö med bibehållen stark kapitalbas. 12.5.2Kapitalhöjning i Nordiska investeringsbanken (NIB) Regeringens förslag: godkänner att medverkar i kapitalhöjningen i Nordiska Investeringsbanken (NIB) samt bemyndigar regeringen att ikläda staten betalningsansvar i form av statliga garantier till NIB som inklusive tidigare gjorda åtaganden uppgår till ett belopp om högst 1 . godkänner ändringen av stadgarna i NIB som innebär att kapitalstocken ökar i enlighet med kapitalhöjningen. Skälen för regeringens förslag: NIB ägs av de nordiska och baltiska länderna. Bankens uppdrag är att främja hållbar tillväxt i ägarländerna genom att tillhandahålla långfristig finansiering till projekt som främjar konkurrenskraft och miljö. NIB:s prioriterade sektorer är miljö, klimat, energi, transport och logistik samt innovation. Utlåningen är fokuserad på den privata sektorn, men sker också i viss utsträckning till den offentliga sektorn. NIB ger lån på marknadsmässiga villkor till projekt i främst och , men även i viss utsträckning utanför ägarländerna. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 garanteras av särskilda reserver och ägargarantier. Den aktuella kapitalhöjningen avser utlåningen i ägarländerna. NIB har närmat sig de utlåningsbegränsningar som är reglerade i bankens stadgar, dvs. en total utlåning om högst av ägarkapitalet och bankens reserver. NIB har efterfrågat en kapitalhöjning dels för att kunna svara på den ökade efterfrågan på finansiering i samband med finanskrisen, dels eftersom NIB bedömer att behovet av finansiering från banken av följande skäl även fortsättningsvis kommer att ligga på en hög nivå: Det finns långsiktiga investeringsbehov i ägarländerna inom NIB:s fokussektorer, främst inom sektorerna miljö, energi och infrastruktur. Det finns stora behov av finansiering för att möta klimatförändringarna och förbättra miljön Tillgången på finansiering från marknaden, särskilt långfristiga lån, förväntas vara fortsatt låg på grund av större försiktighet och striktare reglering. fattade enhälligt beslut om en kapitalhöjning. NIB:s garantikapital ska enligt beslutet öka med till totalt 6 . Hela kapitalhöjningen består av garantikapital, vilket innebär att det inte krävs någon inbetalning från ägarna. Beslutet förutsätter en ändring av för att dessa ska återge bankens korrekta kapitalstock efter kapitalhöjningen. I likhet med vad som gäller för kapitalhöjningen i Europeiska () finns ett temporärt inslag i överenskommelsen om kapitalhöjning i NIB. En ny översyn av kapitalbehovet ska göras 2015. Översynen innehåller en möjlighet till återföring av delar av kapitalhöjningen till ägarländerna. Enligt överenskommelsen kan det kapital återföras som inte behövs för att uppnå en 70-procentig nyttjandegrad av bankens utlåningstak. Denna konstruktion har valts för att skapa en viss flexibilitet beroende på hur tillgången på finansierig på marknaderna och behovet av NIB:s utlåning utvecklar sig. Kapitalhöjningen kombineras vidare med ett totalt tak på utlåningen under 20112015 på . Enligt bankens prognoser för utlåningen och resultatet innebär detta att av kapitalhöjningen kommer att kunna återföras efter översynen 2015. Det faktiska utfallet kan dock bli både större och mindre beroende på 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 variationer i bankens utlåning, resultat och växelkursutveckling i förhållande till prognoserna. Kapitalhöjningen kombineras också med ett stärkt fokus på NIB:s kärnmandat att främja konkurrenskraft och miljö. I överenskommelsen finns därför mål om att av all ny utlåning ska ske inom bankens fokussektorer och att av bankens projekt ska bedömas ha en god eller utmärkt mandatuppfyllnad enligt bankens bedömningsskala. Dessa mål är högre än de resultat som banken uppvisat tidigare. Regeringen anser att NIB spelar en viktig roll för att genomföra för genom att finansiera projekt som stärker regionens konkurrenskraft och förbättrar miljö, samt även för att finansiera klimatsatsningar. NIB fungerar som ett alternativ när tillgången på långfristig finansiering på marknaden är låg. har i kapitalhöjningsdiskussionerna verkat för och fått stöd för dels ett höjt fokus på bankens mandatuppfyllnad, dels en restriktiv ansats genom att en del av kapitalhöjningen kan komma att återföras efter kapitalöversynen 2015. del av kapitalhöjningen är , motsvarande ca . Kapitalhöjningen fördelas mellan ägarländerna i enlighet med en fördelningsnyckel baserad på ett genomsnitt av respektive lands bruttonationalinkomst (BNI) . ägarandel i NIB är , men kommer efter kapitalhöjningen att bli . Förändringen beror på att den svenska BNI:n nu är något mindre i förhållande till ägarländernas totala BNI än vad som var fallet vid tidigare kapitalhöjningar. Genom att teckna ytterligare garantikapital tar på sig mer risk. Denna risk är beroende av bankens resultat, utlåningspolitik, finansiella ställning, samt dess status som prioriterad fordringsägare. NIB bedöms dock ha en god förmåga att bedöma och hantera risk. Bankens resultat har varit positivt alla år utom , då bankens finansiella instrument tappade mycket i värde på grund av finanskrisen. uppnåddes återigen ett positivt resultat. Bankens reserver (ackumulerade vinster) uppgick per till , vilket motsvarar av de utestående lånen. NIB ger normalt utdelning till ägarländerna. Detta skedde dock inte . återupptas då NIB:s kapitalsituation har stärkts. I nominella termer har ägarländerna erhållit mer i form av ackumulerade utdelningar än summan av det kapital som de betalat in. 12.5.31:14 Vissa garanti- och medlemsavgifter Tabell 12.1 Anslagsutveckling för 1:14 Vissa garanti- och medlemsavgifter Anslaget används för att finansiera årliga medlemsavgifter i utvecklingsbank (CEB), Bruegel samt i (). I enlighet med garantimodellen ska även anslaget kunna belastas om garantier till vissa internationella finansieringsinstitut behöver infrias. Anslaget används också för att finansiera garantiavgiften till för Hus i . Tabell 12.2 Härledning av anslagsnivån 20112014, för 1:14 Vissa garanti- och medlemsavgifter Förändring till följd av: till/från andra 1 Statsbudget enligt beslut (bet. 2009/10:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut på tilläggsbudget under innevarande år. Anslaget ökades tillfälligt 2010 med till följd av valutakursförändringar och 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 höjd avgift för medlemskap i . Dessa medel återförs 2011 till anslaget 1:8 . ökas anslaget med för EIPA-avgiften. Anslaget 1:1 Statskontoret minskas med motsvarande belopp. Regeringen föreslår att anslaget uppgår till . Även , 2013 och 2014 beräknas anslaget till . 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 13 Kredit till annan stat Avsnittet Kredit till annan stat omfattar krediter till och . Målet för krediterna till andra stater är att genom internationellt samarbete mildra effekterna av den finansiella krisen i närområde och bidra till att motverka att en finansiell kris i en stat sprids till andra stater och därigenom skapar allvarliga problem i det finansiella systemet regionalt. I första hand ges stöd till ett land i kris genom de internationella finansiella institutionerna. Ofta vänder sig ett land i en sådan situation till () för att söka betalningsbalansstöd, som syftar till att stabilisera ekonomin. EU kan också tillhandahålla vissa lån. Utlåningen från IMF och EU sker normalt inom ramen för ett- eller fleråriga stabiliserings- och reformprogram med mål för finans- och penningpolitiken på medellång sikt samt krav på strukturella reformer, som t.ex. åtgärder för att lösa problem i banksektorn. Vidare krävs att det berörda landets regering bedöms ha viljan och kapaciteten att genomföra det överenskomna ekonomiska åtgärdsprogrammet. laterala finansieringsinstitutioner, t.ex. institutionerna inom , Nordiska investeringsbanken och Europeiska investeringsbanken kan också bistå med finansiering, men då främst som projektstöd till privat eller offentlig sektor. Det finns gränser för hur stora insatser IMF och EU kan göra för ett enskilt land. Institutionerna har i likhet med vanliga banker interna regler för riskexponering. Som ett komplement till IMF:s och EU:s insatser samt eventuell annan multilateral finansiering kan bilateralt stöd behöva ges i särskilda fall. Detta kan vara motiverat vid allvarliga kriser i enskilda länder, då det finns risk för särskilt långtgående konsekvenser, eller på grund av att en kris kan spridas regionalt. När kompletterande bilateralt stöd krävs tillfrågas företrädesvis länder med nära ekonomiska och politiska förbindelser till det krisdrabbade landet. Insatserna samordnas i sådana fall av de deltagande länderna, IMF och EU, i syfte att åstadkomma en rimlig bördefördelning. beslutade att bemyndiga regeringen att besluta om en kredit till om högst som ett tillägg till IMF:s finansiella stöd till (prop. 2008/09:106, bet. 2008/09:FiU34, rskr. 2008/09:177). beslutade regeringen att underteckna låneavtal för en kredit till (dnr Fi2009/4680). Krediten uppgår till . Regeringen har i skrivelsen Villkoren för 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 kredit till (skr. 2008/09:230, bet. 2009/10:FiU8, rskr. 2009/10:20) redogjort för den ekonomiska situationen i , landets genomförande av det reformprogram som presenterats för IMF och villkoren för kredit till . Sedan regeringen beslutade skrivelsen angående har stabiliseringen av den isländska ekonomin fortsatt. En jämförelse mellan prognosen från det isländska finansministeriet som redovisades i skrivelsen och den isländska senaste prognos visar följande förändringar. BNP-fallet har inte blivit så kraftigt som förväntades, främst på grund av en större privat konsumtion. Återgången till tillväxt bedöms dock nu ske något senare, 2011 i stället , främst till följd av mindre investeringar. Inflationen har fortsatt att sjunka, dock i en något lägre takt än vad som hade förväntats. Efter den kraftiga deprecieringen av den isländska kronan i samband med finanskrisen stabiliserades kronan under inledningen av IMF- programmet och har stärkts något. Den isländska har kunnat fortsätta att sänka räntan. De fleråriga underskotten i bytesbalanserna har minskat kraftigt. Den finanspolitiska konsolideringen fortsätter för att uppnå målet om ett primäröverskott 2011 och ett generellt budgetöverskott 2013. Arbetslösheten har under krisen ökat kraftigt från 2008 till en förväntad nivå på 2010. Procentuell volymförändring om inte annat anges -6,5 -1,9 -14,6 -3,2 -3,8 -2,4 -49,9 -3,8 -1,2 Bytesbalans (% av BNP) -3,8 -2,2 -3,7 -2,6 Budgetsaldo (% av BNP) -12,4 -9,4 -5,3 -1,3 Statsskuld (% av BNP) Arbetslöshet (% av Inflation (årssnitt %) Källa: Isländska , , och IMF. ekonomiska reformprogram, som stöds av IMF, syftar främst till att stabilisera växel- kursen, rekonstruera banksystemet och uppnå hållbara offentliga finanser. genomförande av reformprogrammet fortsätter. Efter vissa förseningar godkändes den första programöversynen i , den andra översynen och den tredje översynen . Programmet löpte ursprungligen till utgången av , men har sedermera förlängts till utgången av . Den isländska ekonomin står inför fortsatta utmaningar. Det är av stor vikt att förtroendet för stärks på de internationella finansmarknaderna. En fortsatt ambitiös finanspolitisk konsolidering, närmast i budgeten , är viktig för att säkra den medelfristiga hållbarheten i de offentliga finanserna, inklusive en minskande statsskuld. Ytterligare arbete med reformer och omstrukturering av den finansiella sektorn är också viktigt. efterlevnad av landets internationella åtaganden, inklusive EU:s insättningsgarantidirektiv som är en del av , är också viktig för att stärka förtroendet för på de internationella finansmarknaderna. Enligt direktivet ska ett land ha ett insättningsgarantisystem som betalar ut ersättning till insättare i kreditinstitut som auktoriseras i landet, om insättningar upp till ett visst belopp blir indisponibla. Garantisystemet ska även omfatta insättningar som gjorts i kreditinstitutets filialer i andra medlemsstater. Det är därför angeläget att en överenskommelse kan nås mellan och respektive om att täcka de belopp som betalats ut från dessa länders garantisystem för att ersätta insättare i isländska Landsbankis filialer (Icesave) i och . En stor del av garantiåtagandena förväntas kunna täckas av avyttringar av Landsbankis tillgångar. och har gjort åtaganden att ställa upp med lån till så att landet kan återbetala garantibeloppen, men inget slutligt avtal om dessa s.k. Icesave-lån har ännu ingåtts. Efter det att återvunnit förtroendet på de internationella finansmarknaderna kommer landet kunna avskaffa restriktionerna för valutaväxling och kapitalkontrollerna. Den svenska krediten är en del av de nordiska ländernas (, , och ) krediter till på totalt . Utlåningen från de nordiska länderna sker inom ramen för IMF-program och utbetalningarna av de bilaterala lånen sker i fyra lika stora belopp, i takt med att godkänner sina översyner av IMF-programmet. De nordiska långivarna har uppställt ett generellt villkor om att ska fortsätta att leva upp till sina internationella åtaganden, inklusive vad som gäller enligt insättningsgarantidirektivet. Innan godkände den första översynen av IMF-programmet kunde den isländska regeringen redovisa framsteg i förhandlingarna med och och inför de andra respektive tredje översynerna av IMF-programmet gjorde den isländska regeringen förnyade åtaganden att nå en överenskommelse med och i frågan. Efter godkännandet av den första översynen av IMF-programmet begärde utbetalning av av den tillgängliga första fjärdedelen av de nordiska krediterna, eller , varav del var . Resterande del av den första utbetalningen, , senarelades i enlighet med önskemål. Efter godkännandet av den andra IMF-översynen betalades det andra delbeloppet och det återstående lånebeloppet efter den första översynen ut . Därmed har totalt hälften av de nordiska krediterna utbetalats till , dvs. totalt , varav härrör från . Ytterligare framsteg för att nå en överenskommelse mellan respektive om åtaganden enligt insättningsgarantidirektivet kommer vara viktiga framöver. bemyndigade regeringen att besluta om kredit till om högst som ett tillägg till IMF:s och EU:s finansiella stöd till . Den svenska krediten är en del av de nordiska ländernas (, , , och ) krediter till på totalt . tillkännagav också som sin mening att det var viktigt att regeringen återkom till med information om villkoren för krediten i samband med 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 den första utbetalningen av krediten (prop. 2009/10:1 utg.omr. 2, bet. 2009/10:FiU2, rskr. 2009/10:163). Regeringen beslutade att underteckna låneavtal för en kredit till (dnr Fi2010/1673). Krediten uppgår till , vilket motsvarar ca . Regeringen gav i uppdrag att handlägga krediten (dnr Fi2010/3500). Regeringen har i skrivelsen Villkoren för kredit till (skr. 2009/10:244) redogjort för villkoren för krediten samt den ekonomiska situationen i . Av skrivelsen framgår att landets ekonomiska läge har stabiliserats och att möjligheterna att finansiera budgetunderskottet genom marknadsupplåning förbättrats avsevärt. Mot den bakgrunden har den lettiska regeringen förklarat att den tills vidare inte har för avsikt att begära någon utbetalning av de nordiska lånen eller andra bilaterala lån. Det ekonomiska läget i har sedan skrivelsen beslutades fortsatt att förbättras. Enligt preliminära uppgifter växte BNP jämfört med . Därmed har BNP nu ökat under två kvartal i rad, vilket tyder på att utfallet för kan bli väsentligt bättre än den tidigare förutsedda minskningen av BNP . Industriproduktionen och exporten fortsatte att öka . Landets internationella konkurrenskraft verkar således ha förbättrats ytterligare. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 14 God redovisningssed för företag och organisationer Området omfattar och dess normgivning i redovisningsfrågor. är statens expertorgan på redovisningsområdet och ansvarar för utveckling av god redovisningssed. Verksamheten ska också bidra till att förbättra standarden i mindre och medelstora företags redovisning. har utfärdat kompletterande normgivning, biträtt i redovisningsfrågor, deltagit i utredningar inom kommittéväsendet samt avgett yttranden om god redovisningssed till domstolar i olika frågor. har nämnden svarat på cirka 3 000 frågor från företag. Regeringen bedömer att måluppfyllelsen är god. har fortsatt arbetet med att förbättra myndighetens service och tillgänglighet. har hemsidan gjorts mer lättillgänglig. introducerades ett elektroniskt nyhetsbrev. Antalet prenumeranter har stadigt ökat och vid utgången av 2009 hade nyhetsbrevet ca 6 100 prenumeranter. arbetar med ett för nämnden stort och flerårigt projekt som syftar till att skapa fyra separata redovisningsregelverk utifrån organisationsform och storlek. Den första kategorin omfattar enskilda näringsidkare och handelsbolag som ägs av fysiska personer och som bedriver verksamhet i mindre omfattning. Kategori två omfattar aktiebolag och ekonomiska föreningar under en viss storlek samt de näringsidkare som inte kan eller vill tillhöra kategori ett. Den tredje kategorin omfattar större icke-noterade företag och de företag som skulle kunna tillämpa regelverken för kategori ett eller två men väljer att inte göra det. Den fjärde omfattar företag som i sin koncernredovisning följer de internationella redovisningsreglerna (IFRS). Ett allmänt råd för enskilda näringsidkare i kategori ett togs fram 2006. har ett arbete pågått med att ta fram ett allmänt råd för de ideella föreningar som ingår i kategorin. Ett förslag till allmänt råd har remitterats och kommer att beslutas . beslutades ett allmänt råd för mindre aktiebolag i kategori två. Ett allmänt råd för ekonomiska föreningar i samma kategori har beslutats . Reglerna kan tillämpas i årsredovisningar som upprättas per eller . Nämnden har även arbetat med att ta fram ett allmänt råd för större ickenoterade företag i den tredje kategorin. Ett förslag har remitterats. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 14.3.2 Analys och slutsatser Regeringen bedömer att nämnden i hög grad bidrar till att uppfylla målet för området. De redovisningsnormer som meddelas bidrar till att förbättra kvaliteten på företagens bokföring och bokslut vilket har stor betydelse för bl.a. skatteförvaltningens verksamhet. De ger också förutsättningar för banker och rådgivare att bättre kunna jämföra och analysera olika företags ekonomiska ställning. normgivning och information har gjorts mera lättillgänglig och begriplig samt har blivit mer efterfrågad av småföretag och yrkesverksamma inom redovisningsområdet. Ytterligare steg har tagits mot att skapa redovisningsregler som är enklare att tillämpa för företag samt finansiell information som är mer begriplig. har en betydande roll i regelförenklingsarbetet för att minska företagens administrativa kostnader. Det förenklingsarbete som bedrivits har gett resultat i form av ny lagstiftning som innehåller förenklade redovisningsregler. ska arbeta för att främja utvecklingen av god redovisningssed i företagens bokföring och offentliga redovisning. Verksamheten ska även inriktas mot att förenkla regler och minska företagens administrativa kostnader. Tabell 14.1 Anslagsutveckling för 1:13 1Inklusive tilläggsbudgetar till statsbudgeten 2010 (prop. 2009/10:99, bet. 2009/10:FiU21, prop. 2009/10:121, bet. 2009/10:FiU35) och förslag till tilläggsbudget i samband med denna proposition. 2Motsvarar 11 239 tkr prisnivå. 3Motsvarar 11 238 tkr prisnivå. 4Motsvarar 9 226 tkr prisnivå. Anslaget används för förvaltningskostnader. Tabell 14.2 Härledning av anslagsnivån 20112014, för 1:13 Förändring till följd av: till/från andra 1Statsbudget enligt beslut (bet. 2009/10:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut på tilläggsbudget under innevarande år. 2Pris- och löneomräkningen baseras på anvisade medel statsbudget. Övriga förändringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning. Pris- och löneomräkningen för 2012-2014 är preliminär och kan komma att ändras. 3Övergångseffekter till följd av kostnadsmässig avräkning av myndigheternas förvaltningsutgifter redovisas under övrigt. Anslaget minskas (2014) till följd av beräknade samordningsvinster i samband med att e-förvaltningsprojekt kommer att genomföras i statsförvaltningen. Behovet av information om redovisningsregler till företag har ökat med anledning av flera aktuella förändringar i regelverket. anslag ökas därför varaktigt med . Vidare ökas anslaget med , 2012 och 2013 för att nämnden ska kunna slutföra 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 arbetet med att skapa fyra separata redovisningsregelverk. Anslaget minskas med till följd av ändrad finansiering av verksamhetsstödet för den statliga budgetprocessen. Anslaget minskas med till följd av att vissa gemensamma e-förvalt- ningsprojekt genomförs. Regeringen föreslår att anslaget uppgår till . beräknas anslaget till . beräknas anslaget till . beräknas anslaget till . 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 är en del av kontrollmakt och ansvarar för oberoende granskning av statlig verksamhet. Granskningen omfattar såväl effektivitetsrevision som årlig revision. företräder som det nationella revisionsorganet i internationella sammanhang. Myndigheten ska bedriva internationellt utvecklingssamarbete och kan i övrigt inom sitt verksamhetsområde utföra uppdrag och tillhandahålla tjänster internationellt. För sin verksamhet disponerar anslagen 1:15 inom utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning samt anslaget 1:5 : Internationellt utvecklingssamarbete inom utgiftsområde 7 Internationellt bistånd. är en myndighet under . Målen för verksamhet tar sin utgångspunkt i den roll och de uppgifter som lagt fast i regeringsformen och i annan lagstiftning. granskar hela beslutskedjan i den verkställande makten och förser med ett kvalificerat beslutsunderlag. Detta ställer stora krav på myndigheten. måste präglas av hög effektivitet och kvalitet. bör sträva efter att utföra sina uppgifter på ett sådant sätt att myndigheten utgör ett föredöme i statsförvaltningen. redovisar sin verksamhet i fyra verksamhetsgrenar: årlig revision, effektivitetsrevision, internationellt utvecklingssamarbete och omvärldsriktad verksamhet. Målet för den årliga revisionen är att i enlighet med god revisionssed och avlämna revisionsberättelser avseende årsredovisningen för de granskningsobjekt som omfattas av lagen (2002:1022) om statlig revision. Målet för effektivitetsrevisionen är att genom granskningsverksamhet främja en sådan utveckling att staten med hänsyn till allmänna samhällsintressen får ett effektivt utbyte av sina insatser. För granskningsverksamheten gäller vidare att den ska vara relevant och intressant, hålla hög kvalitet samt att den ska nå en hög verkningsgrad. Målet för det internationella utvecklingssamarbetet är att inom ramen för svensk biståndspolitik stärka de nationella revisionsorganens kapacitet och förmåga att bedriva offentlig revision, stärka parlamentens kontrollmakt samt bidra till uppbyggnaden av en god förvaltning och korruptionsbekämpning i utvecklingsländer.