prop · GX03115 · 2010-03-23 00:00:00 — Ett sådant urvalskriterium står i överensstämmelse med grundlagens krav på en strävan efter största möj- liga informationsfrihet. Urvalsförfarandet har för övrigt godtagits när det gäller den nuvarande ordningen för tillstånd att sända digital-tv (prop. 2007/08:8 s. 46 ff.). Det förtjänar att påpekas att det är de sökande själva som kommer att ange inriktningen på sina sändningar, och det är således inget som den tillståndsgivande myndigheten utformar. Därmed kan den redaktionella självständigheten hos de sökande, som senare får tillstånd, inte ifrågasät- tas. Regeringens förslag: Ett tillstånd att sända digital kommersiell radio får förenas med villkor som avser skyldighet att sända program i en viss del av sändningsområdet eller som når en viss del av befolkningen inom området, att sända under en viss minsta tid, att använda en viss sänd- ningsteknik och att samarbeta med andra tillståndshavare i tekniska frå- gor samt att använda en viss teknik vid s.k. referensbandning. Vidare får ett tillstånd att sända kommersiell radio förenas med villkor som avser skyldighet att sända ett mångsidigt programutbud, att utforma sändningarna på ett sådant sätt att de blir tillgängliga för personer med funktionsnedsättning, och att inte förändra ägarförhållandena och infly- tandet i företaget mer än i begränsad omfattning. Innan tillståndsmyndigheten meddelar beslut om tillstånd ska den sö- kande ges tillfälle att ta del av och yttra sig över de villkor som myndig- heten avser att förena med tillståndet. Beslut om tillstånd får inte innehål- la andra programrelaterade villkor än dem som den sökande godtagit. Förslaget års utredning om kommersiell radio överens- stämmer i allt väsentligt med regeringens. Remissinstanserna: Annonsörer anser att villkoren förefaller menar att villkor om samarbete i tekniska frågor ska regleras genom tydliga förhållningsregler för aktörerna avse- ende vilka frågor samarbetet omfattar samt formerna för samarbetet. Myndigheten för handikappolitisk samordning anser att krav ska kunna ställas på generella lösningar om tillgänglighet och användbarhet för så många som möjligt inklusive personer med funktionsnedsättning. och anför att ett tillstånd att sända digital kommersiell radio även bör kunna förenas med villkor som avser skyldighet att erbjuda de tilläggstjänster som angetts i ansökan för det lediga tillståndet och vilka har beaktats i tillståndsprocessen. anser att det i en tillståndsgivning bör övervägas att möjliggöra användning på teknik- Syftet skulle vara att göra det möjligt för programbolagen att välja den teknik som passar dem för att bäst nå ut till sina användare med sitt innehåll. tillstyrker förslaget men anser att de digitala tillstånden ska vara nationella och förenas med krav på att sändningarna ska täcka av befolkningen. Skälen för regeringens förslag: Liksom när det gäller tillstånd att sända analog kommersiell radio bör ett tillstånd att sända digital kom- mersiell radio kunna förenas med villkor om att sända program i en viss del av sändningsområdet eller som når en viss del av befolkningen inom Regeringen delar dock inte uppfattning att alla till- stånd ska vara nationella och att krav ska kunna ställas på en minsta Tillstånd ska i stället kunna meddelas för såväl lokala eller regionala som nationella sändningar. gängligt frekvensutrymme ska utnyttjas på ett sätt som leder till största möjliga yttrande- och informationsfrihet måste vidare villkor kunna stäl- las om minsta sändningstid. Att kunna ställa villkor om användning av en viss teknik och om sam- arbete med andra tillståndshavare i tekniska frågor är särskilt viktigt eftersom vissa sändningstekniker innebär att flera olika radiokanaler i ett nät blandas (multiplexeras) i en och samma signal. Ett samarbete blir då Prop. 2009/10:115 nödvändigt inte bara för att sändningarna ska kunna bli tillgängliga för alla, utan också för att de investeringar som behöver göras blir kostnads- effektiva. Liksom för de analoga tillstånden bör det även kunna ställas som villkor att en särskild teknik ska användas vid s.k. referensbandning. De digitala tillstånden kommer att fördelas enligt andra kriterier än de analoga tillstånden. ska grunda urvalet på det utbud som de sökande avser att sända. För att de sökandes avsikter när det gäller programinnehållet ska bli verklighet är det rimligt att program- förklaringarna tas in som tillståndsvillkor. Detta gäller även i de fall en sökande förklarat sig beredd att utforma sändningarna, eller en viss del av sändningarna, på ett sådant sätt att de blir tillgängliga för personer med funktionsnedsättning. Sådan tillgänglighet kan exempelvis ske ge- nom utsändning av särskilda text- eller grafikremsor som lyssnaren kan ta emot på sin radiomottagare. Eftersom tillståndsmyndigheten vid sitt urval ska beakta att tillstånden ska fördelas till flera av varandra oberoende programföretag bör det också vara möjligt att knyta ett tillståndsvillkor till det kriteriet. Det kan vara lämpligt att ställa upp ett villkor om att en tillståndshavare inte får förändra ägarförhållandena och inflytandet i företaget i mer än begränsad omfattning. När det gäller digital-tv ges en sökande, innan ett tillståndsbeslut med- delas, tillfälle att ta del av och yttra sig över de villkor som regeringen eller Radio- och avser att förena med tillståndet. Rör det sig om programrelaterade villkor får dock ett beslut om tillstånd inte inne- hålla andra villkor än sådana som den sökande godtagit. Detta har moti- verats med att programföretagens redaktionella självständighet måste värnas och att programföretagen är de som har den bästa möjligheten att bedöma vad som är praktiskt genomförbart i dessa avseenden. Dessa skäl är giltiga även för sändningstillstånd för digital kommersiell radio. Det bör därför i lag föreskrivas att när det gäller villkor som har att göra med programinnehåll, får tillståndet endast förenas med sådana villkor som den sökande godtagit. Regeringens förslag: Den som ansöker om tillstånd att sända digital kommersiell radio ska betala en ansökningsavgift. Om en tillståndshava- re ansöker om att överlåta ett tillstånd ska denne också betala en ansök- ningsavgift. Avgiften ska motsvara tillståndsmyndighetens kostnad för att handlägga ett tillståndsärende. Förslaget års utredning om kommersiell radio överens- stämmer med regeringens. Dock har inte utredningen föreslagit att en avgift ska utgå när en tillståndshavare ansöker om att överlåta ett till- stånd. Remissinstanserna: Radio- och tillstyrker förslaget men påpekar att en avgift även bör tas ut i det fall en tillståndshavare ansöker om att överlåta ett tillstånd. Skälen för regeringens förslag: Den som ansöker om tillstånd att Prop. 2009/10:115 sända analog kommersiell radio betalar inte någon ansökningsavgift. stället ska den som får ett sådant tillstånd betala en sändningsavgift i form av ett engångsbelopp till staten. Fördelningen av tillstånd att sända digital kommersiell radio föreslås ske utifrån andra kriterier än vad som gäller för analoga tillstånd. Avgö- rande kommer att vara tillståndsmyndighetens bedömning av vilket ut- bud som sammantaget kommer att tillgodose olika intressen och smak- riktningar. På tv-området är ordningen sådan att en sökande betalar en ansökningsavgift på för att få sin ansökan prövad. Den ordning som föreslås för kommersiell digital radio är i allt väsentligt densamma som för tv. En ansökningsavgift bör därför utgå. Denna avgift bör mot- svara tillståndsmyndighetens kostnader för att handlägga en ansökan. Någon avgift ska däremot inte betalas för att sända digital kommersiell radio. I avsnitt 12.4.9 föreslås att det ska vara möjligt att överlåta ett tillstånd. kommer då att vara tvungen att göra en prövning av om överlåtelse ska medges eller inte. Det är rimligt att myndighetens kostnader för detta täcks, varför en ansökningsavgift även bör utgå för det fall att en tillståndshavare ansöker om överlåtelse av ett tillstånd. 12.4.8Innehav av flera tillstånd Regeringen förslag: En tillståndshavare ska kunna inneha mer än ett sändningstillstånd för digital kommersiell radio. Det bör dock eftersträ- vas att tillstånden fördelas till flera av varandra oberoende programföre- tag. Förslaget års utredning om kommersiell radio överens- stämmer i allt väsentligt med regeringens. Remissinstanserna: tillstyrker förslaget. anser att det åtminstone för lokala och regionala sändningstillstånd bör finnas en begränsning där samma tillståndshavare inte ska kunna inneha flera eller en begränsad mängd sändningstillstånd inom samma sänd- ningsområde. Skälen för regeringens förslag: Det föreslagna regelverket för digita- la kommersiella radiosändningar skapar utrymme för en ny typ av sänd- ningar. Det är sannolikt att det kommer att krävas relativt omfattande resurser av de aktörer som vill bedriva sändningar. Om en och samma aktör inte får ha mer än ett tillstånd motverkas incitamenten för att ut- veckla och investera i sådan verksamhet. Regeringen anser därför att en och samma tillståndshavare ska kunna inneha mer än ett tillstånd att sända digital kommersiell radio. bör dock vid fördelningen av tillstånd eftersträva att dessa ska fördelas till flera av varandra oberoende programföretag. Regeringens förslag: Ett tillstånd att sända digital kommersiell radio ska kunna överlåtas om tillståndsmyndigheten medger det. ska vid ansökan om medgivande till överlåtelse pröva om förvärvaren uppfyller kraven för att beviljas tillstånd. Vidare ska myndigheten pröva om ägarkoncentrationen bland innehavarna av tillstånd att sända digital kommersiell radio därigenom skulle påverkas i mer än ringa omfattning eller om överlåtelsen skulle föra med sig en påtaglig minskning av mångfalden i utbudet av tillståndspliktiga pro- gramtjänster. Den som förvärvar ett tillstånd övertar överlåtarens rättigheter och skyldigheter. Om ett föreläggande har meddelats mot den tidigare innehavaren gäller föreläggandet även mot den nya innehavaren. ska underrätta den nya innehavaren om detta, annars gäller inte föreläggandet mot denne. Ett vite som föreläggandet har förenats med gäller inte mot den nya in- nehavaren. Förslaget års utredning om kommersiell radio Utred- ningen har föreslagit att ett tillstånd ska få överlåtas om tillståndsmyn- digheten medger det, men har inte lämnat några förslag på vilka omstän- digheter tillståndsmyndigheten därvid ska beakta. Remissinstanserna: tillstyrker förslaget. Radio- och TV- verket tillstyrker förslaget med den reservationen att reglerna på radio- området bör vara enhetliga med reglerna på tv-området. Skälen för regeringens förslag: Såväl tillstånd att sända analog kom- mersiell radio som tillstånd att sända tv och sökbar text-tv ska enligt förslagen i denna proposition få överlåtas om tillståndsmyndigheten ger sitt medgivande till överlåtelsen. Om överlåtelsen avser analog kommer- siell radio och förvärvaren redan har ett tillstånd i det aktuella sändnings- området får dock överlåtelse ske endast om det föreligger särskilda skäl. På en dynamisk och konkurrensutsatt marknad finns det behov av att kunna vidta förändringar bland de aktörer som har sändningstillstånd. Om ett programföretag som har ett sändningstillstånd inte kan eller vill fortsätta bedriva sändningsverksamhet är det viktigt att snabbt kunna få in en ny tillståndshavare för att sändningsutrymmet inte ska stå outnytt- jat. Naturligtvis kan tillståndshavaren återlämna tillståndet som därmed kan ledigförklaras på nytt, men en sådan process kan vara tidsödande och frekvensen kan komma att stå outnyttjad . Att möjliggöra överlåtelse av ett sändningstillstånd ökar också incitamenten för att ut- veckla och investera i digitalradio. Ett tillstånd bör därför kunna överlå- tas. Det är dock viktigt att det urvalsförfarande som har grundat det ur- sprungliga tillståndsbeslutet inte kullkastas, t.ex. genom att en och sam- ma aktör skaffar sig kontroll över allt för många sändningstillstånd så att flera av varandra oberoende programföretag inte kommer att beredas utrymme. En överlåtelse får inte heller innebära att den fördelning mellan programtjänster med olika innehållslig inriktning som gällde vid till- ståndsgivningen påverkas på ett sätt som för med sig en minskad mång- fald. En prövning av förvärvet bör därför ske och tillståndsmyndigheten bör också kunna neka överlåtelsen om förvärvaren inte uppfyller de Prop. 2009/10:115 grundläggande villkor som ställs för att kunna få tillstånd. villkor som har gällt för överlåtaren bör också kunna gälla gentemot förvärvaren. Det är rimligt att tillståndsmyndigheten ska kunna medge att tillstånds- villkor ändras, exempelvis om en tidigare vald inriktning visar sig vara ekonomiskt ohållbar. Ett sådant medgivande kan avse såväl den ur- sprungliga tillståndshavaren som den som har förvärvat sändningstill- ståndet. För tillstånd att sända digital kommersiell radio kommer det inte att utgå någon sändningsavgift utan endast en ansökningsavgift. Som angetts i avsnitt 12.4.7 ska tillståndsmyndigheten även ha möjlighet att ta ut en ansökningsavgift av den som vill överlåta sitt tillstånd. Regeringens förslag: Ett tillstånd att sända kommersiell radio ska gälla . Om det finns särskilda skäl ska tillståndsmyndigheten kunna besluta om . Ett tillstånd ska inte kunna förlängas. Förslaget års utredning om kommersiell radio innebär att tillstånd att sända kommersiell radio ska gälla . Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. Radioakademien anser dock att tillståndsperioderna ska vara längre efter- som det krävs omfattande investeringar i teknik, marknadsföring och löpande kompetensuppbyggnad hos personal för att driva kommersiell Remissinstanserna förordar perioder för såväl analoga som digitala sändningstillstånd. anser att de digitala tillstånden åtminstone inledningsvis bör meddelas för tioårsperioder i syfte att ge de aktörer som tar den ekonomiska risken att bygga upp en marknad för digital radio långsiktiga stabila villkor. sen anser att det för såväl analoga som digitala tillstånd bör övervägas om inte tillståndsperioden ska göras längre. anser att ett tillstånd måste kunna förlängas för att seriösa ägare ska vilja satsa på och utveckla verksamheten ifråga. Även TCO anser att det ska vara möjligt att förlänga ett tillstånd. Skälen för regeringens förslag: Att sända kommersiell radio kräver stora investeringar för tillståndshavaren. För att denne ska kunna planera sin verksamhet samt se resultatet av gjorda investeringar och nedlagt arbete bör en tillståndsperiod inte vara för kort. ständigheter som talar för att en tillståndsperiod inte ska vara alltför lång, nämligen att den tekniska utvecklingen kan medföra att förändringar blir nödvändiga och att även andra aktörer än de som en gång beviljats till- stånd ska kunna få möjlighet att få ett sändningstillstånd. Tillstånden enligt lokalradiolagen beviljades i taget. till förlängning var mycket stark och förlängning kunde vägras endast om det fanns grund för att återkalla tillståndet. Tillstånd enligt den nu gäl- lande radio- och TV-lagen beviljas i taget. Radio- och TV- Prop. 2009/10:115 verket kan neka förlängning endast om det finns grund att återkalla till- ståndet, tillståndshavaren väsentligt har brutit mot villkor som förenats med sändningstillståndet, tillståndshavaren väsentligt har brutit mot be- stämmelsen om sändning av eget material och det inte finns särskilda skäl för att tillståndet ändå ska förlängas, eller förändringar i tekniken eller i användningen av radiofrekvenser medför att ett nytt tillstånd med samma villkor inte skulle meddelas. Någon begränsning i hur ett tillstånd kan förlängas finns inte uttryckligen angiven. Den hittillsvarande utvecklingen med förlängda tillstånd har bidragit till att kretsen av tillståndshavare blivit statisk. Regeringen anser därför att tillstånden inte ska kunna förlängas. Att sända kommersiell radio kräver omfattande investeringar i form av lokaler, teknisk utrustning och personal. För att en tillståndshavare ska kunna planera verksamheten samt se resultatet av gjorda investeringar och nedlagt arbete bör en tillståndsperiod inte vara för kort. finns det omständigheter som talar för att en tillståndsperiod inte ska vara alltför lång, nämligen att den tekniska utvecklingen kan medföra att för- ändringar blir nödvändiga och att även andra aktörer än de som en gång beviljats tillstånd ska kunna få möjlighet att få ett sändningstillstånd. De digitala tillstånden kan emellertid förväntas kräva ett stort mått av ut- vecklingsarbete. För att aktörer ska motiveras att göra seriösa satsningar krävs det, särskilt eftersom ett tillstånd inte ska kunna förlängas, att till- ståndsperioderna är så långa att aktörerna får en rimlig möjlighet att bygga upp sina verksamheter och kunna få avkastning på gjorda invester- ingar. Vid en sammanvägd bedömning anser regeringen att varje till- ståndsperiod bör vara , såväl för analog som för digital kommersi- ell radio. Om det föreligger särskilda skäl ska tillståndsmyndigheten kunna besluta om . Ett exempel på särskilda skäl kan vara att en tillståndshavare får tillstånd men finner sig sakna möjlighet att fortsätta bedriva sändningar och därför återlämnar sitt till- stånd. För att samtliga sändningstillstånd ska löpa ut kan det i den situationen finnas skäl för tillståndsmyndigheten att besluta om en kortare tillståndsperiod än . 12.5.2Tillståndets upphörande vid konkurs, likvidation eller dödsfall Regeringens förslag: Om en tillståndshavare försätts i konkurs eller träder i likvidation ska tillståndet upphöra att gälla efter beslutet om konkurs eller likvidation. Förslaget års utredning om kommersiell radio överens- stämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt i denna Skälen för regeringens förslag: Enligt 5 kap. 19 § radio- och TV- lagen upphör ett tillstånd att sända lokalradio, dvs. vad som i det nya regelverket benämns analog kommersiell radio, att gälla om en till- ståndshavare försätts i konkurs eller träder i likvidation. infördes i lokalradiolagen och fördes sedan oförändrad över till Prop. 2009/10:115 radio- och TV-lagen. I motiven till lokalradiolagen uttalades att det före- föll mindre lämpligt att ett tillstånd skulle bli en tillgång i tillståndshava- rens konkursbo. Några närmare skäl till denna bedömning gavs dock inte. Tillståndet anses upphöra som beslutet om konkurs eller likvidation har fattats (prop. 1992/93:70 s. 51). Om en tillståndshavare avlider upphör enligt 5 kap. 20 § radio- och TV-lagen tillståndet att gälla efter dödsfallet. I förarbetena till lokalradiolagen sades angående denna situation att ett sändningstill- stånd inte kan ärvas i egentlig mening, men att tillståndet ska upphöra att gälla efter dödsfallet för att göra det möjligt för tillståndet att övergå till arvingarna (prop. 1992/93:70 s. 51). Under denna tremåna- dersfrist förfogar således dödsboet över tillståndet och kan överlåta det, förutsatt att Myndigheten för radio och tv ger sitt medgivande till överlå- telsen. Om Myndigheten för radio och tv inte hinner pröva en ansökan om överlåtelse som kommit in inom tremånadersfristen innan fristen löpt ut, är myndigheten skyldig att ändå pröva ansökningen. Det innebär att om överlåtelsen godkänns övergår tillståndet till den nye innehavaren med verkan från den dag som myndigheten beslutar i frågan. Godkänns inte överlåtelsen ska tillståndet anses ha upphört att gälla. Det är rimligt att ett sändningstillstånd upphör att gälla först efter det att en tillståndshavare avlidit. framstår som en väl avvägd period. Även när en tillståndshavare försätts i konkurs eller träder i likvidation finns det dock anledning att låta tillståndet fortsätta att gälla för att konkursboet eller likvidatorn ska kunna driva verksamheten vidare. Ett tillstånd föreslås därför upphöra att gälla efter det att tingsrätten fattat beslut om att en tillståndshavare ska försättas i konkurs eller träda i likvidation. Kan konkursförvaltaren eller likvidatorn under denna tremånadersfrist finna en aktör som är be- redd att ta över verksamheten, blir det möjligt att ansöka om överlåtelse av tillståndet hos tillståndsmyndigheten. Samma regler bör gälla för analoga som för digitala sändningstillstånd. Regeringens bedömning: Förbudet mot att sponsra nyhetsprogram i ljudradio bör fortsatt gälla. Något förbud mot att sponsra s.k. enkla med- delanden eller någon begränsning i övrigt av vilka program som får sponsras bör inte införas. utredning om kommersiell radio har föreslagit att det ska vara tillåtet att lämna sponsringsmeddelanden i anslutning till ett s.k. enkelt meddelande om tid, väderlek, nyheter eller liknande. delanden ska få lämnas vid högst tre tillfällen under . Remissinstanserna: Kammarrätten i och Länsrätten i påpekar att den föreslagna lagregleringen medför att ett sponsringsmeddelande inte kommer att utgöra en del av det program som meddelandet sänds i anslutning till. Radio- och TV-lagens regler om program kan därigenom inte tillämpas på sådana sponsringsmeddelan- den, vilket de två domstolarna finner otillfredsställande. och TV påpekar att program som huvudsakligen hand- lar om nyheter eller nyhetskommentarer inte får sponsras och att det bör övervägas om inte ett förbud mot att sponsra sådana program även bör gälla enkla meddelanden om nyheter. Radiobranschen och Konkurrens- verket är positiva till att möjligheterna att lämna sponsringsmeddelanden utökas. Skälen för regeringens förslag: I 7 kap. 8 § radio- och TV-lagen före- skrivs att om ett program som inte är en annons helt eller delvis har be- kostats av någon annan än den som bedriver sändningsverksamheten (sponsrat program), ska uppgift om vem sponsorn är lämnas på lämpligt sätt i början och i slutet av programmet eller vid ett av dessa tillfällen. Bestämmelsen är tillämplig på såväl ljudradio som tv-program. Av sam- ma bestämmelse framgår att ett program som huvudsakligen handlar om nyheter eller nyhetskommentarer inte får sponsras. Vidare anges i 7 kap. 7 § andra stycket att s.k. enkla meddelanden om tid, väderlek, nyheter eller liknande inte ska betraktas som särskilda program vid tillämpning av annonsbestämmelserna. Av det följer enligt praxis att sådana medde- landen inte heller får sponsras (se Regeringsrättens avgörande RÅ 2001 ref. 4). Sponsring är ett sätt för de kommersiella radioaktörerna att öka sina intäkter. För att förbättra branschens affärsmässiga möjligheter bör möj- ligheterna att sponsra program utökas. Det kan först konstateras att en kort väderleksrapport, ett meddelande om tid, t.ex. Fröken , eller lik- nande utgör egna program i yttrandefrihetsgrundlagens mening (prop. 1995/96:160 s. 65). Utgångspunkten är därmed att sådana program får sponsras, såvida det inte i lag anges ett uttryckligt förbud. Den nu gällan- de radio- och TV-lagen innehåller ett sådant förbud i och med att s.k. enkla meddelanden inte ska betraktas som särskilda program vid tillämp- ning av bestämmelserna om annonser och sponsring. Regeringen har föreslagit att den tidigare huvudregeln att annonser i tv-sändningar ska sändas mellan programmen ska tas bort, se avsnitt 6.12. Därmed kommer inte heller undantaget för s.k. enkla meddelanden att gälla. I för radio och TV:s praxis har denna bestämmelse tilläm- pats även för ljudradio. För tv kommer de nya reglerna att innebära att alla program utom nyhetsprogram får sponsras. Regeringen anser att detsamma bör gälla för ljudradio. Något förbud mot att sponsra s.k. enkla meddelanden eller någon inskränkning i övrigt av vilka program i ljudra- dio som kan sponsras bör således inte införas. Sammanfattningsvis inne- bär detta att den enda inskränkning av vilka program som får sponsras avser nyhetsprogram och att något förbud mot att sponsra övriga pro- gram inte bör gälla. Regeringens förslag: Den nuvarande möjligheten att återkalla tillstånd att sända lokalradio ska gälla för digital och analog kommersiell radio.