prop · GX03165 · 2010-03-23 00:00:00 — Förslagen i den nya skollagen om programinriktat individuellt val och yrkesintroduktion innebär tydligare studievägar för de ungdomar som är obehöriga till ett nationellt program och som önskar en utbildning inom gymnasieskolan med ett huvudsakligen yrkesinriktat innehåll. Regeringen menar visserligen att de insatser som gjorts inom grund- skolans område kommer innebära att fler elever blir behöriga till ett yrkesprogram. Dock bedömer regeringen att en del elever, liksom , inte kommer att uppnå sådan behörighet. För dessa elever ska yrkesintroduktion vara en utbildning som kan ge eleverna möjligheter att efter avslutad utbildning kunna etablera sig på arbetsmarknaden. I vissa fall kan också elever under studierna på yrkesintroduktion komma att bli behöriga till ett nationellt yrkesprogram och bör då naturligtvis kunna söka in till ett sådant. Inom yrkesintroduktion bör det finnas möjlighet för utbildningsanord- naren att på förhand organisera utbildningen med givna kurspaket för att skapa tydliga och sökbara studievägar med yrkesinriktning för eleverna. Därför föreslår regeringen att utbildningen, om skolhuvudmannen så önskar, ska få utformas för en grupp elever. Genom möjligheten att ingå samverkansavtal kan utbildningsutbudet för ungdomarna breddas. De elever som kommer att få sin utbildning inom yrkesintroduktionen kommer att ha vitt skilda förutsättningar och behov. En del elever kommer att uppnå behörighet till ett nationellt program och kan då i mån av plats antas på ett sådant, alternativt söka till utbildningen inför nästkommande läsår. Eleverna kan alltså inom yrkes- introduktionen, parallellt med att påbörja en yrkesinriktad utbildning, skaffa de betyg som behövs för att bli behöriga till ett yrkesprogram. Det kan röra sig om elever som av olika anledningar valde att inte gå prepa- randutbildningen, elever som inte uppfyllde förkunskapskraven eller blev antagna på ett programinriktat individuellt val och vilkas resultat befann sig nära kraven för behörighet till ett nationellt program. Andra elever kommer att ha sådana bristande kunskaper från och sådana särskilda behov att de sannolikt kommer att gå på yrkesintroduktionen under hela sin gymnasietid. Därför måste yrkesintroduktionen rymma de möjligheter som ovan beskrivits och flexibelt kunna utformas i enlighet med elevernas förutsättningar och behov för att stärka elevernas Prop. 2009/10:165 möjligheter att etablera sig på arbetsmarknaden. Att på lämpligt sätt involvera det lokala arbetslivet, t.ex. genom de lokala programråden, kommer också att vara av stor betydelse för att påverka elevernas möjligheter på arbetsmarknaden. Enligt skollag finns möjlighet för en elev från särskolan att läsa på ett individuellt program i gymnasieskolan. I den nya skollagen föreslås att en elev från grundsärskolan ska ha rätt att tas emot i gymnasiesärskolan, se avsnitt 22.5. Regeringen anser att en elev från grundsärskolan, liksom enligt nu gällande bestämmelser, också ska kunna erbjudas en utbildning i gymnasieskolan. Därför föreslås att en elev från grundsärskolan, som önskar läsa på yrkesintroduktion, ska erbjudas sådan utbildning om hemkommunen bedömer att eleven har förutsättningar att klara utbildningen. Någon reglering av yrkesintroduktionens längd föreslås inte. Detta gör det möjligt för skolhuvudmännen att erbjuda yrkesinriktad utbildning inom yrkesintroduktion på ett flexibelt sätt för att möta elevernas behov och önskemål och även möta det behov av utbildningar med olika längd som finns lokalt på arbetsmarknaden. Hemkommunen ska dock, liksom enligt gällande bestämmelser, vara skyldig att erbjuda eleverna en gymnasieutbildning fram till och med det första kalenderhalvåret det år de fyller . har anfört att de är tveksamma till att eleverna kommer att bli anställningsbara och anser att målsättningen ska vara att eleverna ska komma in på ett nationellt program. Regeringen gör dock bedömningen att det, som anförts ovan, kommer att finnas en grupp elever som har sådana särskilda behov att de sannolikt kommer att gå på yrkesintroduktion under hela sin gymnasietid. Regeringen konstaterar att kvalifikationskraven ökar inom stora delar av arbetslivet och ungdomar utan gymnasial utbildning har en svag ställning på arbetsmarknaden. Enligt regeringens mening är det därför av särskild betydelse att det finns ett yrkesinriktat utbildningsalternativ som med utgångspunkt i elevens förutsättningar förbereder för arbetslivet. Elever som går en yrkesintroduktion avlägger inte en yrkesexamen och blir därmed inte anställningsbara inom yrken som förutsätter en sådan kvalifikationsnivå. Regeringen bedömer dock att det även kommer att finnas behov av arbetskraft med yrkesinriktad utbildning som inte motsvarar en yrkesexamen. Enligt regeringens bedömning kan en väl organiserad yrkesintroduktion stärka dessa elevers möjlighet att etablera sig på arbetsmarknaden. Regeringens bedömning: Om urval behöver göras till de platser som kommer att finnas på yrkesintroduktion som anordnas för en grupp elever, bör motsvarande bestämmelser gälla som för de nationella programmen. Förslag i departementspromemorian U2009/5552/G: Saknar förslag i denna del. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har behandlat denna fråga. Skälen för regeringens bedömning: Yrkesintroduktion ska få anord- nas antingen individuellt eller för en grupp elever. Om det är fler sökande elever än antalet tillgängliga platser på yrkesintroduktion som anordnas för en grupp elever måste ett urval ske. Regeringen finner inte några skäl att ha andra bestämmelser för urval till yrkesintroduktion som anordnas för en grupp elever än de som gäller för de nationella programmen. Regeringens bedömning: Yrkesintroduktion bör huvudsakligen inne- hålla yrkesinriktad utbildning. Den bör få innehålla karaktärsämnen och kurser från gymnasieskolans nationella yrkesprogram eller annan Utbildningen bör innehålla arbetsplatsförlagt lärande eller praktik. Yrkesintroduktion får också innehålla grundskoleämnen som eleven saknar godkända betyg i och gymnasiegemensamma ämnen enligt bilaga 3 till den nya skollagen. Även andra insatser som är gynnsamma för elevens kunskapsut- veckling, såsom olika motivationsinsatser, bör få ingå i utbildningen. Förslag i departementspromemorian U2009/5552/G: Överens- stämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: och , kommun och i (LO) anser att arbetsplats- förlagt lärande (APL) ska vara ett obligatoriskt inslag i utbildningen. Flera remissinstanser har ansett att det är en utmaning att etablera goda kontakter med näringslivet för att hitta lämpliga praktikplatser, däribland samt , och kommuner. Flera remissinstanser anser också att studie- och yrkesvägledning i detta sammanhang behöver stärkas. LO menar att utbildningens slutliga ut- formning bör behandlas av de nationella programråden. förbund och har uppfattningen att de lokala programrå- den i sin verksamhet bör bidra till att praktikplatser kommer till stånd och att dessa håller tillräckligt hög kvalitet. Skälen för regeringens bedömning: Yrkesintroduktionen bör huvud- sakligen bestå av yrkesinriktad utbildning och kan bestå av hela eller delar av de nationella karaktärsämneskurserna från yrkesprogrammen, arbetsplatsförlagt lärande och praktik men även annan utbildning av Det kan också handla om förberedelse för mer avgränsade arbetsuppgifter som svarar mot ett behov på arbetsmarknaden men där utbildning inte genomförs inom gymnasieskolans nationella program då utbildningen till art och nivå inte anses motsvara kvalifikationsnivån för en gymnasial yrkesexamen. Ett sådant behov på arbetsmarknaden skulle t.ex. kunna identifieras av det lokala programrådet. kan också innehålla grundskoleämnen och gymnasiegemensamma ämnen samt andra insatser som är gynnsamma för elevens kunskapsutveckling, exempelvis olika motivationsinsatser. Den individuella studieplanen är ett viktigt verktyg för planering och kontinuerlig uppföljning av elevens kunskapsutveckling, se avsnitt 21.9.3. För att ge eleverna möjlighet att skapa tidiga kontakter med arbetslivet Prop. 2009/10:165 bedömer regeringen att det är av stor vikt att utbildningen innehåller arbetsplatsförlagt lärande eller praktik. Regeringen delar således remiss- instansernas uppfattning att APL är ett viktigt inslag i utbildningen. Ut- bildningen måste dock kunna anpassas även till elever som bedöms gynnas bäst av en i huvudsak skolförlagd yrkesutbildning eventuellt kombinerad med praktik. Därför bör det inte vara ett absolut krav att erbjuda arbetsplatsförlagt lärande. Dock är det eftersträvansvärt att APL kommer till stånd i så stor utsträckning som möjligt. Regeringen delar också och Lärarnas Riksförbunds uppfattning att de lokala programråden har en viktig roll att spela, såväl för att ta fram praktik- platser som för kvaliteten på utbildningen. Både APL och praktikinslag kan förläggas till en eller flera arbetsplatser och omfatta huvuddelen av elevens yrkesutbildning. De kontakter elever i gymnasieskolan kan få genom det arbetsplatsförlagda lärandet eller genom praktik har visat sig mycket betydelsefulla för elevernas möjligheter att etablera sig i arbets- livet. 21.5.4Fristående gymnasieskolor får anordna yrkesintroduktion Regeringens förslag: En fristående gymnasieskola som anordnar yrkesprogram ska få anordna yrkesintroduktion. Skyldighet att ta emot en elev ska endast finnas om huvudmannen och elevens hemkommun har kommit överens om det bidrag som kommunen ska betala till huvudmannen för utbildningen. Förslag i departementspromemorian U2009/5552/G: Överens- stämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Några remissinstanser, däribland Kommuner och Landsting, och Friskolornas riksför- bund, har yttrat sig över fristående skolors rätt att anordna utbildningen i positiva ordalag. Dock anser att det, i stället för en överenskommelse om ersättning mellan hemkommunen och den fri- stående skolan, ska utgå ett grundbelopp för eleven, minst motsvarande programkostnaden för det mest näraliggande nationella programmet samt tilläggskostnader som äskas särskilt för extra stödåtgärder. Skälen för regeringens förslag: Regeringen föreslår att det för yrkesintroduktion ska finnas en regel motsvarande nuvarande be- stämmelse för individuella program om ersättning från elevens hem- kommun till den fristående skolan. Regeringen bedömer att denna studieväg kommer att bli så individuellt anpassad att det i varje enskilt fall kommer att behövas en överenskommelse om lämplig ersättning till den fristående skolan. 21.6.1En individualiserad utbildning för fortsatta studier eller arbete Regeringens förslag: Individuellt alternativ ska införas i gymnasie- skolan. Syftet med utbildningen ska vara att eleven ska gå vidare till yrkesintroduktion, annan fortsatt utbildning eller till arbetsmarknaden. Hemkommunen ska ansvara för att de ungdomar som är obehöriga till ett nationellt program erbjuds individuellt alternativ. Utbildningen får också anordnas av en annan kommun eller, efter en överens- kommelse med en kommun, ett landsting. Elever från grundsärskolan ska erbjudas individuellt alternativ om de önskar sådan utbildning och kommunen bedömer att de har förutsättningar att klara utbildningen. Förslag i departementspromemorian U2009/5552/G: Överens- stämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som yttrat sig om individuellt alternativ är positiva. anser dock att det bör framgå hur länge eleven har rätt att gå utbildningen för att undvika att kommunen schablonmässigt endast erbjuder ettåriga utbildningar trots att eleven har behov av en treårig utbildningsväg. avstyrker förslaget om individuellt alternativ och anser att eleverna i stället bör ges en utbildning inom ramen för de andra programmen. utbildningen ges som ett separat program. Skälen för regeringens förslag: Individuellt alternativ införs i gymna- sieskolan med syftet att eleven ska gå vidare till yrkesintroduktion, annan fortsatt utbildning eller till arbetsmarknaden. Individuellt alternativ är avsett för ungdomar som är obehöriga till ett nationellt program inom gymnasieskolan och som behöver ytterligare kunskaper och vägledning för att kunna gå vidare i sin kunskapsutveck- Programinriktat individuellt val och den yrkesintroduktion som tidigare föreslagits är avsedda för ungdomar som är obehöriga och som önskar en yrkesinriktad utbildning. Dessa program fångar inte in de ung- domar som önskar gå en utbildning inom gymnasieskolan som är mer Det kan t.ex. vara ungdomar som vill ha en mer allmänt inriktad utbildning som förberedelse till annan fortsatt utbildning eller som har stora kunskapsbrister och svag motivation och som behöver en grund- läggande och motivationsskapande utbildning. Individuellt alternativ bör präglas av en hög grad av individualisering och utformas utifrån den enskilde elevens förutsättningar och behov. Individuellt alternativ får därmed en snävare målgrupp än det nuvarande individuella programmet, eftersom det i den nya skollagen föreslås andra studievägar för elever som önskar en mer yrkesinriktad utbildning och för de elever som nästan är behöriga till gymnasieskolans nationella På motsvarande sätt som elever från särskolan ska kunna komma i fråga för yrkesintroduktion ska de även erbjudas individuellt alternativ om hemkommunen bedömer att de har förutsättningar att klara utbildningen, se 21.5.1. Liksom för yrkesintroduktion föreslås ingen reglering av längden på Prop. 2009/10:165 utbildningen. Regeringen bedömer dock att utbildningen för elever inom individuellt alternativ ofta kommer att behöva pågå för att ge eleverna så goda förutsättningar som möjligt för vidare studier eller övergång till arbetsmarknaden. Som framhållits tidigare ska dock hem- kommunen, liksom enligt nu gällande bestämmelser, vara skyldig att erbjuda eleverna en gymnasieutbildning fram till och med det första kalenderhalvåret det år eleven fyller . Regeringens bedömning: Individuellt alternativ bör utformas utifrån elevens behov och förutsättningar. Utbildningen bör kunna innehålla grundskoleämnen som eleven saknar godkända betyg i, gymnasie- gemensamma ämnen och gymnasieskolans karaktärsämnen. Individuellt alternativ bör även kunna innehålla andra insatser som är gynnsamma för elevens kunskapsutveckling, exempelvis olika motivationsinsatser och praktik. Förslag i departementspromemorian U2009/5552/G: Överens- stämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Endast en remissinstans, , har lämnat synpunkter på utbildningens innehåll och anser att utbildning- ens innehåll är alltför otydligt. Skälen för regeringens bedömning: Individuellt alternativ kan inne- hålla grundskoleämnen, gymnasiegemensamma ämnen och gymnasie- skolans karaktärsämnen. Individuellt alternativ kan även innehålla delar av nationella kurser och andra insatser som är gynnsamma för elevens kunskapsutveckling, exempelvis olika motivationsinsatser och praktik. De elever som ett individuellt alternativ är avsett för bedöms ha vitt skilda förutsättningar och behov. För en del elever kommer, i varje fall inledningsvis, utbildningen att domineras av undervisning på grund- skolenivå. För andra elever kommer inslagen av undervisning på gymna- sial nivå att vara mer omfattande. Inslagen av motivationsskapande karaktär eller insatser av annan karaktär som kan bidra till elevens kunskapsutveckling, kommer likaledes att variera väsentligt beroende på varje elevs särskilda behov. Den individuella studieplanen är viktig för planering och kontinuerlig uppföljning av elevens kunskapsutveckling. Regeringen anser att det är i studieplanen som utbildningens innehåll ska konkretiseras och tydliggöras med utgångspunkt i elevens behov och förutsättningar. För en del elever kan individuellt alternativ komma att fungera som en brygga till yrkesintroduktion, där det individuella alternativet utgjort en förberedelse och gett en inriktning för de fortsatta studierna. För andra elever kan utbildningen ge eleven en grund för fortsatta studier eller direkt övergång till arbetsmarknaden. Utgångspunkten för studierna bör vara elevernas individuella behov. Det bör vara möjligt för skolhuvudmannen att organisera individuellt alternativ t.ex. i form av enskild undervisning eller särskilda grupper där all undervisning sker. Elever inom individuellt alternativ bör även kunna Prop. 2009/10:165 delta i kurser inom de nationella programmen. 21.6.3Fristående gymnasieskolor får anordna individuellt alternativ Regeringens förslag: En fristående gymnasieskola som anordnar ett nationellt program ska få anordna individuellt alternativ. Skyldighet att ta emot en elev ska endast finnas om huvudmannen och elevens hemkommun har kommit överens om det bidrag som kommunen ska betala till huvudmannen för utbildningen. Förslag i departementspromemorian U2009/5552/G: Överens- stämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ett par instanser, däribland Kommuner och Landsting, och , har yttrat sig över fristående skolors rätt att anordna utbildningen i positiva ordalag. Dock anser att det, i stället för en över- enskommelse om ersättning mellan hemkommunen och den fristående skolan, ska utgå ett grundbelopp för eleven, minst motsvarande program- kostnaden för det mest näraliggande nationella programmet samt tilläggskostnader som äskas särskilt för extra stödåtgärder. Skälen för regeringens förslag: Regeringen föreslår att det för indivi- duellt alternativ ska finnas en regel motsvarande nuvarande bestämmelse för individuella program om ersättning från elevens hemkommun till den fristående skolan. Regeringen bedömer att denna studieväg kommer att bli så individuellt anpassad att det i varje enskilt fall kommer att behövas en överenskommelse om lämplig ersättning till den fristående skolan. 21.7.1Språkintroduktion för en snabbare inkludering Regeringens förslag: Språkintroduktion ska införas i gymnasie- skolan. Syftet med utbildningen ska vara att ungdomar, som har anlänt till och som inte har de godkända betyg som krävs för behörighet till ett nationellt program, ska få en utbildning med tyngdpunkt i det svenska språket som möjliggör för dem att gå vidare i gymnasieskolan eller till annan utbildning. Hemkommunen ska ansvara för att dessa ungdomar, om det behövs, erbjuds språkintroduktion. Förslag i departementspromemorian U2009/5552/G: Överens- stämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som yttrat sig om språkintroduktion är positiva. som huvudregel ska omfatta . kommun anser att det bör fastställas vilken rättighet eleven har till viss typ av undervisning eller nivå i svenska språket för att få gå vidare i annan utbildning samt att kommun anser att utbildningen bör benämnas Individuellt alternativ för ungdomar som invandrat för att tydliggöra att utbildningen handlar om mer än svenska språket. Skälen för regeringens förslag: Språkintroduktion införs för ung- domar i gymnasieåldern som invandrat till . I enlighet med regeringens intentionerna om en ökad tydlighet när det gäller ut- bildningsvägar för obehöriga elever, föreslås att språkintroduktion ska utgöra ett särskilt, fristående alternativ för anlända ungdomar. Skolhuvudmännen får bedöma vad som ska avses med anlända ungdomar och därmed vilka som ska erbjudas språkintroduktion. Saken får avgöras från fall till fall. Det bör därför inte närmare preciseras vad som avses med anländ. Enbart det faktum att en elev har in- vandrat bör emellertid inte ligga till grund för ett erbjudande om språk- introduktion. Programmet kommer att ersätta sådana individuella program som allmänt benämns introduktionskurs för invandrare (IVIK), vilket är en benämning som inte finns i dagens skolförfattningar. Språkintroduktionen syftar till att eleven möjligt ska kunna gå vidare i gymnasieskolan eller i annan utbildning. Ett erbjudande om språkintroduktion bör alltid föregås av ett övervägande av hur detta bäst kan uppnås. Elever som ska erbjudas språkintroduktion ska dock inte vara behöriga för studier på yrkesintroduktion eller individuellt alternativ. Även nyanlända ungdomar kan i vissa fall ha kunskaper i svenska på en nivå som motsvarar den som krävs för behörighet. I sådana fall ska erbjudandet i stället avse utbildning inom ett nationellt program eller, om eleverna är obehöriga till dessa, inom ett annat introduktions- program. har i rapporten för nyanlända elever rätten till en god utbildning i en trygg miljö (Övergripande gransk- ningsrapport 2009:3) redovisat resultaten av sin kvalitetsgranskning av utbildning för nyanlända elever 8 och 9 samt i gymna- sieskolan. I rapporten dras slutsatsen att det i de allra flesta fall tar innan eleverna har gått igenom sin introduktion och deltar i reguljär undervisning. Utan att närmare reglera längden på utbildningen vill regeringen understryka vikten av att alla dessa elever ska få möjlighet att delta i reguljär undervisning och således inkluderas i den svenska skolan. Granskningen visar att det är sällsynt att nyanlända elever får undervisning i alla ämnen och att denna begränsning inte sker utifrån elevernas behov och förutsättningar, utan på grund av organisatoriska svårigheter. Regeringen anser att det är angeläget att undervisning erbjuds i fler ämnen och kurser så att eleverna ges förut- sättningar att snabbt komma vidare i sin utbildning och att elevernas tidigare förvärvade ämneskunskaper kan utnyttjas. Detta bör komma till uttryck i elevens individuella studieplan. Regeringens bedömning: Språkintroduktion bör innehålla undervis- ning i svenska eller svenska som andraspråk. Utifrån den validering av elevens kunskaper som bör göras initialt, bör eleven även få möjlighet att studera andra grundskole- och gymnasieämnen som eleven bedöms behöva för sin fortsatta utbildning. Det bör dock inte få vara grund- skoleämnen i vilka eleven redan har godkända betyg. Språkintroduktion ska även kunna innehålla andra insatser som är gynnsamma för elevens kunskapsutveckling, exempelvis olika moti- vationsinsatser och praktik. Språkintroduktion bör kunna kombineras med utbildning i svenska för invandrare (sfi). Förslag i departementspromemorian U2009/5552/G: Överens- stämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: anser att förtydliganden krävs av hur utbildningen ska utformas. Skälen för regeringens bedömning: Innehållet i språkintroduktionen bör baseras på en individuell bedömning av elevens förkunskaper och på behovet av kompletteringar som är nödvändiga för möjliga in- träde i det ordinarie utbildningssystemet. Det är därför av väsentlig bety- delse att anlända invandrarungdomar snabbt får sina kunskaper validerade, att de får intensiv undervisning i det svenska språket och att en individuell studieplan upprättas. Vikten av en god kartläggning och validering av nyanlända elevers tidigare skolgång och kunskaper har också konstaterats i Statens skolinspektions kvalitetsgranskning av ut- bildning för nyanlända. Språkintroduktion bör innehålla intensiv undervisning i svenska eller svenska som andraspråk. Med utgångspunkt i den validering av elevens kunskaper som görs initialt, bör eleven även få möjlighet att studera andra grundskole- och gymnasieämnen som eleven bedöms behöva för sin fortsatta utbildning. Eleven bör, om han eller hon önskar, även få modersmålsundervisning och studiehandledning på sitt modersmål mot- svarande det som anges i 5 kap. 7 § och 8 kap. 5 § gymnasieförord- ningen (1992:394). Språkintroduktion kan dessutom innehålla andra insatser som är gynnsamma för elevens kunskapsutveckling, exempelvis olika motivationsinsatser och praktik. Språkintroduktionen bör därtill kunna kombineras med svenskundervisning för invandrare i enlighet med 2 kap. 22 § gymnasieförordningen. Utifrån en fortlöpande utvärdering av elevernas kunskapsutveckling och omprövning av elevens individuella studieplan bör språkintroduk- tionen för den enskilde eleven organiseras så att den stärker elevens möj- ligheter att snabbt komma vidare i utbildningssystemet.