prop · GX03114 · 2010-03-19 00:00:00 — Dessa länder har ofta inhämtat denna Skr. 2009/10:114 kapacitet genom att importera civila produkter som sedan kunnat användas för militära syften. Historien har visat att de länder som på detta sätt skaffat sig en militär kapacitet importerat produkterna från företag som inte varit medvetna om att de bidrog till utvecklande av t.ex. massförstörelsevapen. Ofta sändes samma inköpsförfrågan till företag i olika länder. kunde ett land neka export som ett annat land tillät den. Behovet av ett utökat samarbete och informationsutbyte mellan exporterande länder var därför uppenbart. Detta var grunden för skapandet av exportkontrollregimerna. Behovet av kontroll har ytterligare understrukits med anledning av terroristhotet. Att en produkt hamnar på en kontrollista innebär inte automatiskt att export av denna produkt förbjuds. Listningen är närmast ett utpekande att detta är en känslig produkt. Kontrollistorna i de olika regimerna lyfts för EU:s del in i bilagan till rådets förordning (EG) nr 428/2009 och utgör grunden för beslut om godkännande (exporttillstånd) eller avslag av export. Export av produkter med dubbla användningsområden är alltså reglerad i rådets förordning (EG) nr 428/2009. Nytt i förordningen är som nämnts bl.a. att förmedlingstjänster och transitering av produkter med dubbla användningsområden regleras. Dessa ändringar är ett led i uppfyllandet av FN:s säkerhetsråds resolution om åtgärder för att förhindra spridning av kärnvapen och kemiska och biologiska vapen samt bärare till dessa. De multilaterala exportkontrollregimerna, liksom EU-förordningen, använder sig av en mekanism som möjliggör att även produkter utanför listorna kan beläggas med kontroll om exportören eller tillståndsmyndigheterna har information om att produkten är eller kan vara avsedd att användas i samband med produktion m.m. av massförstörelsevapen eller för militära syften. Denna mekanism benämns generalklausul i den svenska terminologin, men är mer känd under sin engelska benämning catch-all. En stor del av arbetet inom EU och inom regimerna är en omfattande informationsverksamhet både internt och externt (eng. outreach), riktad till den egna industrin och till andra länder, om behovet av exportkontroll och utveckling av exportkontrollsystem. 5Svensk försvarsindustri struktur och produkter Svensk försvarsindustri utvecklades till sin nuvarande storlek och kompetens under det . neutralitetspolitik, som den utformades efter , krävde en stark försvarsmakt vilket i sin tur krävde en stark nationell försvarsindustri. maximalt oberoende av utländska leverantörer. Försvarsindustrin blev en viktig del av den svenska säkerhetspolitiken. Många av försvarsindustriföretagen är medlemmar av intresseföreningen och försvarsföretagen (SOFF). SOFF består av 45 medlemsföretag varav 11 större och 34 små och medelstora företag. Andra små och medelstora företag inom försvarssektorn är medlemmar av föreningen (små, mindre och medelstora företag). Företag verksamma i med produkter, tjänster och system inom området civil säkerhet har intresseföreningen (Security). har försvarsindustrin genomgått en omfattande omstrukturering parallellt med Försvarsmaktens utveckling från invasions- till insatsförsvar. Den utvecklingen har för industrin inneburit att den svenska marknaden kommit att reduceras avsevärt. Från regeringens sida har det varit angeläget att bibehålla industrins kompetens och förmåga vilket resulterat i en omfattande internationell verksamhet med en betydande export av varor och tjänster. Svensk säkerhets- och försvarsindustri har skaffat sig ett gott rykte som en världsledande leverantör av produkter även till länder med en utvecklad egen industri. Bland företagen intar en dominerande ställning och svarar för av företagens totala omsättning. En stor förändring var samgåendet mellan då flyg-, robot- och flygelektronik- tillverkningen samlades inom , medan artilleriverksamheten, inklusive s.k. intelligent ammunition, överfördes till . Förvärvet av och dess unika radar- och sensorverksamhet stärkte bilden av som en komplett leverantör av försvars- och säkerhetssystem. På marinsidan har såväl ytfartygs- som ubåtsutvecklingen koncentrerats till . Ammunitionstillverkningen är placerad i . På fordonssidan har skaffat sig en ledande position inom stridsfordons- och bandfordonsområdet, inte minst p.g.a. försäljningen av till , , , , och . Till de större företagen räknas även Aero, med sin kompetens inom såväl det militära som det civila flygmotorområdet, (tidigare Peltor), med verksamhet rörande hörselskydd (numera ett högteknologiskt område) och , specialist på systemkonstruktioner och IT-lösningar. Bilden av en kvalificerad svensk säkerhets- och försvarsindustri kompletteras av ett stort antal små och medelstora företag, vilka dels är viktiga underleverantörer, dels utvecklar och säljer egna civila och militära produkter och tjänster. De framträdande verksamhetsområdena inom den svenska försvars- och säkerhetsindustrin är system för samhällssäkerhet, telekommunikationssystem, inklusive teleskydd, stridsflygplan: bemannade och obemannade, ledningssystem för mark-, sjö- och flygtillämpningar, system för övning och utbildning, telekrigsystem; passiva och aktiva, signaturanpassning (t.ex. kamouflagesystem): UV, VIS, NIR, TIR och radar, ytfartyg och ubåtar byggda med smygteknik, stridsfordon, bandvagnar, vapensystem med kort respektive lång räckvidd; mark- och sjöbaserade samt flygburna, mark- och sjöbaserade samt flygburna radar- och IR-system, fin- och grovkalibrig ammunition, krut och annat pyrotekniskt material, tjänster och konsultverksamhet och stödsystem för drift och underhåll. Det kan vara värt att notera att av den totala omsättningen för försvarsindustrins (SOFF-företagens) alla varor och tjänster utgörs av krigsmateriel och av civila/kommersiella varor och tjänster. Exporten består till av krigsmateriel. Parallellt med att försvarsindustrin rationaliserats och konsoliderats har de industriella ägarförhållandena för den svenska försvarsindustrin förändrats. är samtliga företag privatägda. Det utländska ägandet har ökat . Enligt SOFF har detta upplevts som positivt av företagen då kompetensen och utvecklingen fortsatt är svenskt, men man har fått nya möjligheter på den internationella marknaden och samarbeten med sina nya ägare. Bland de större företagen äger Plc genom sitt amerikanska företag företag i , , och , som är organiserade i affärsområde . Plc äger vidare av . ägs av det tyska företaget . Nammo ägs av norska Nammo A/S, av brittiska och (tidigare Peltor) är en del av Aero som ägs av amerikanska . Aero, ÅF, PartnerTech och EuroMaint är de enda större företagen som är helt ägda av svenska industriintressen. Bland de 34 SME-företagen dominerar privata svenska ägare. Internationell verksamhet, m.m. Skr. En tydlig internationalisering kan noteras i industrins verksamhet. som det utländska ägandet i är relativt stort investerar svenska företag utomlands. Som exempel kan nämnas i , , , , , och , Volvos i och samt PartnerTechs i , , , och . Industrin spelar en viktig roll för Försvarsmaktens materielförsörjning. Men allting kan inte utvecklas och produceras i . Enligt beslut ska sträva efter att delta i internationella samarbetsprogram för att därigenom kunna dela kostnaderna och säkerställa interoperabilitet. En väl balanserad import och export av försvarsmateriel utgör härvidlag ett medel för materielförsörjningen. Export av försvarsmateriel bidrar vidare till att upprätthålla de inhemska företagens kompetens och kapacitet att underhålla, vidareutveckla och anpassa Försvarsmaktens materiel. Exportframgångar bidrar även till att den inhemska industrin uppfattas som en intressant partner i det internationella samarbetet. Det stärker industrins position i ett gränsöverskridande nätverk av försvarsindustrier, vilket är en grund för att etablera långsiktiga relationer och öka leveranssäkerheten. 6 Svensk export av produkter med dubbla användningsområden En samlad bild av industrin som arbetar med produkter med dubbla användningsområden i är svår att ge då en betydande del av försålda produkter går till EU-marknaden eller exporteras till marknader som omfattas av EU:s generella exporttillstånd EU 001. Huvudregeln är att det inte krävs tillstånd vid överföring till annan EU-medlemsstat. Det generella tillståndet gäller med några undantag alla produkter i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 428/2009 beträffande export till , , , , , och . Till skillnad från företag som faller under krigsmateriellagstiftningen krävs inga grundläggande tillstånd för företag som tillverkar eller på andra sätt handlar med produkter med dubbla användningsområden. Dessa företag är heller inte skyldiga att leveransdeklarera. Ett företag är däremot skyldigt att avgiftsdeklarera om företaget tillverkat eller sålt kontrollerade produkter som omfattas av ISP:s tillsyn. Härvid inräknas försäljning både inom och utom . Om ett företag skulle känna till att en produkt med dubbla användningsområden som inte finns förtecknad i bilaga I till EU- förordningen är avsedd att användas i anslutning till massförstörelsevapen finns en skyldighet för företaget att informera ISP. Därefter gör ISP en bedömning huruvida tillstånd ska krävas för exporten (s.k. catch-all). Av de produkter med dubbla användningsområden som exporteras med Skr. 2008/09:114 tillstånd från ISP är den dominerande delen telekommunikations- utrustning som innehåller kryptering samt värmekameror som kontrolleras inom exportkontrollregimen Wassenaararrangemanget. En annan produkt som är volymmässigt stor är värmeväxlare. Dessa är kontrollerade inom . Andra produkter, som t.ex. isostatpressar, kemikalier eller separationsutrustning för satelliter är volymmässigt mindre omfattande, men kan vara resurskrävande vid tillståndsprövningen. Beträffande mottagarländer finns inga begränsningar så länge det inte finns någon för exporten relevant internationell sanktion eller för övrigt inte råder någon tvekan om att en export avser en helt civil slutanvändning och inte massförstörelsevapen. När slutanvändningen är militär tillämpas kriterierna i EU:s gemensamma ståndpunkt om vapenexport. I samband med att () inrättades 1996 övertog myndigheten ansvaret för merparten av de ärenden som tidigare beslutades av regeringen eller av det statsråd som hade till ansvar att föredra sådana ärenden efter beredning i Krigsmaterielinspektionen (KMI) och sedermera den enhet inom som svarade för strategisk exportkontroll. ISP är förvaltningsmyndighet för ärenden och tillsyn enligt lagen (1992:1300) om krigsmateriel och lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd, i det senare fallet om inte någon annan myndighet har detta till uppgift. svarar för motsvarande frågor när det gäller särskilt känsliga kärntekniska produkter. () samt () bistår ISP med teknisk specialistkompetens och bl.a. Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten (Must), Säkerhetspolisen () och FRA bistår ISP med information. ISP är vidare nationell myndighet för de uppgifter som följer av lagen (1994:118) om inspektioner enligt konvention om förbud mot kemiska vapen med tillhörande förordning. Denna verksamhet hos ISP behandlas inte ytterligare i denna skrivelse. ISP har löpande kontakter med de företag som berörs av kontrollverksamheten. Företagens skyldigheter regleras i lagen om krigsmateriel och i förordningen (1992:1303) om krigsmateriel. gäller krigsmateriel ska företagen på regelbunden basis till ISP redovisa den marknadsföring som de har bedrivit utomlands. Dessa rapporter Skr. 2009/10:114 ligger till grund för ISP:s återkommande genomgångar med företagen avseende deras exportplaner. Förutom att fatta beslut i tillståndsärenden granskar ISP de underrättelser som tillverkare av krigsmateriel är skyldiga att lämna senast ett anbud lämnas eller ett avtal ingås om export av, eller annan utlandssamverkan om, krigsmateriel. Slutligen ska de krigsmaterielexporterande företagen rapportera om de leveranser som genomförts med stöd av lämnade tillstånd. I sin tillsynsroll har ISP genomfört 34 tillsynsbesök hos företag för att följa upp deras interna exportkontrollorganisation, vilket är något mer än det föregående året. I denna verksamhet sker ett nära samarbete med samt i vissa fall med polismyndigheten. Det finns även ett nära samarbete mellan ISP och företag som tillverkar produkter med dubbla användningsområden. Att lagen om kontroll av export av produkter med dubbla användningsområden är annorlunda utformad än lagen om export av krigsmateriel påverkar formen för kontakten mellan myndighet och företag. Det är till exempel inte alltid lätt för ett företag att avgöra om det berörs av lagen. Det beror på att produkter med dubbla användningsområden omfattar en rad varugrupper och är svårare att klassificera än krigsmateriel. Den kontrollista som gäller enligt rådets förordning (EG) nr 428/2009 anger vilka produktområden som omfattas av tillståndskrav för export utanför EU. Det krävs inget tillstånd för att inköpa eller tillverka produkter med dubbla användningsområden, inte heller för att sälja dem inom eller vanligtvis inom EU. Den införda underrättelseskyldigheten vid första användningen av EU:s generella tillstånd (EU 001) innebär förbättrade möjligheter att följa upp företag under ISP:s tillsyn. Inom ramen för sin utåtriktade verksamhet har ISP bl.a. genomfört ett allmänt exportkontrollseminarium samt ett seminarium tillsammans med myndigheter om internationella sanktionsfrågor med särskilt fokus på . har ISP även medverkat på för svenska universitet och högskolor för att öka medvetenheten gällande icke-spridningsfrågor. gäller nya regler avseende ISP:s finansiering som beslutades av 2008 och som framgår av regeringens förordning (2008:889) om finansiering av verksamheten vid . Reglerna innebär att kretsen av avgiftsskyldiga utökas samt att avgifterna fördelas på tre avgiftskollektiv avseende krigsmateriel och produkter med dubbel användning samt lagen om inspektioner enligt konvention om kemiska vapen. Delar av ISP:s internationella verksamhet och allt arbete avseende internationella sanktioner finansieras via anslag. Internationell utåtriktad stödverksamhet får finansieras som tjänsteexport. Antalet inkomna ärenden till ISP avseende utförsel framgår av inkluderades internationella sanktionsärenden i ovanstående tabell. särredovisar ISP dessa ärenden (se nedan). Antalet inkomna utförselärenden uppvisar en ökande tendens. Särskilt andelen PDA-ärenden har ökat markant , 2009 var ökningen jämfört med . Denna ökning har främst skett inom ramen för Wassenaararrangemanget samt Australiengruppen. ISP införde ett nytt arbetssätt avseende myndighetens tillståndsprocess. har detta fått fullt genomslag i verksamheten. Trots den ökande mängden utförselansökningar har handläggningstiden markant kunnat förkortas. handlades av KM-ärendena (ISP:s mål var ). Av PDA-ärendena handlades (ISP:s mål var ). gav regeringen utökade uppgifter avseende tillståndsprövning kopplat till internationella sanktionsbeslut och frisläppande av frysta ekonomiska tillgångar (rådets förordning [EG] nr 423/2007 om restriktiva åtgärder mot , EUT L 103, 20.4.2007, s.1). har ISP fortsatt arbetet med att effektivisera samt kvalitetssäkra rutiner för prövning av dessa ärenden. Vidare har samarbetet med den nya kundkategorin av banker samt myndighetssamarbete med andra berörda aktörer förankrats, bl.a. med , , och Finanspolisen. Samtliga ärenden har liksom 2008 gällt . Antalet inkomna ärenden till ISP framgår av nedanstående uppställning. Uppgifterna avser endast . Antalet inkomna ärenden avseende utförsel samt förhandsbesked har fördubblats jämfört med . beslutade på grundval av prop. 1984/85:82 om ökad insyn och samråd i frågor som rör krigsmaterielexport, att en rådgivande nämnd i krigsmaterielfrågor skulle inrättas. Regeringen ombildade nämnden till () i samband med inrättandet av ISP 1996. Regler för rådets sammansättning och verksamhet finns i ISP:s instruktion. Samtliga riksdagspartier är representerade i EKR. ISP:s generaldirektör är dess ordförande. En aktuell lista över rådets ledamöter återfinns nedan. ISP:s generaldirektör samråder med i de ärenden som denne bestämmer ska läggas fram för samråd. Generaldirektören ska samråda med rådet innan inspektionen lämnar över ett ärende till regeringen för dess prövning enligt lagen om krigsmateriel eller enligt lagen om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd. Generaldirektören ska vidare hålla rådet informerat om inspektionens verksamhet på exportkontrollområdet. Vid sammanträden redovisar Utrikes- departementet bedömningar av de köparländer som är aktuella, och Försvarsdepartementet medverkar med bedömningar avseende ärendenas försvarspolitiska betydelse. Generaldirektören kan även kalla andra experter. En uppgift för rådet är att uttolka riktlinjerna, till ytterligare vägledning för ISP. Ledamöterna ges full insyn i handläggningen av utförselärenden. Generaldirektören redovisar fortlöpande samtliga utförselbeslut avseende export, liksom även beslutade förhandsbesked som inte tidigare redovisats i EKR och ärenden beslutade efter riktlinjepraxis (anbudsunderrättelser och samarbetsavtal). har ISP även redovisat samtliga beredningsärenden avseende produkter med dubbla användningsområden i EKR. Sammantaget säkerställer detta system en parlamentarisk insyn i tillämpningen av lagen om krigsmateriel och lagen om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd. Avsikten med det svenska systemet, som vid en internationell jämförelse är unikt på så sätt att företrädare för de politiska partierna i förväg får tillfälle att diskutera tänkbara exportaffärer, är att skapa en bred förankring av exportkontrollpolitiken och främja kontinuitet i den förda politiken. Till skillnad från flera andra länder, behandlas ärenden i på ett tidigt stadium innan en konkret affär är aktuell. Eftersom det skulle vara kommersiellt skadligt för exportföretagen om deras avsikter blev kända innan en affär kommit till stånd, är diskussionerna i rådet inte offentliga. De bedömningar som görs av enskilda länder omfattas dessutom vanligen av utrikessekretessen. ersätter inte i sådana ärenden som regeringen enligt regeringsformen ska överlägga med om. höll sju sammanträden. beslutade regeringen att förordna nedanstående Skr. 2009/10:114 personer att vara ledamöter i . tills vidare, dock längst till och med : riksdagsledamoten (), riksdagsledamoten (), riksdagsledamoten (), riksdagsledamoten (), riksdagsledamoten (), riksdagsledamoten (), riksdagsledamoten (), tidigare riksdagsledamoten (), riksdagsledamoten (), tidigare riksdagsledamoten (), tidigare riksdagsledamoten (). Det teknisk-vetenskapliga rådet (TVR) För att bistå ISP:s generaldirektör med beredningen av ärenden som rör klassificering av krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden är ett teknisk-vetenskapligt råd knutet till inspektionen. Det består av företrädare för institutioner med överblick över teknologins tillämpning på civila respektive militära områden. hölls två sammanträden. En aktuell lista över rådets ledamöter finns på ISP:s webbplats. Enligt ISP:s instruktion ankommer det på myndigheten själv att utse rådets ledamöter efter förordnandenas utgång. Eftersom rådets huvudsakliga uppgift är att ta ställning i mycket tekniska klassificeringsfrågor är det regeringens bedömning att myndigheten själv bör avgöra vilken teknisk-vetenskaplig expertis den är i behov av. har ISP beslutat om förlängt förordnande för tre ledamöter samt förordnat fyra nya ledamöter. 8Svensk kärnteknisk industri och Svensk kärnteknisk industri agerar på en öppen, internationell och kommersiell marknad. finns både privat och statligt ägda företag som verkar nationellt och internationellt. I finns tio kärnkraftsreaktorer i drift. Statliga är huvudägare i (tre reaktorer) och (fyra reaktorer). Tyska E-on är huvudägare i , (tre reaktorer). i producerar kärnbränsle Skr. 2009/10:114 till reaktorer och vissa reaktorkomponenter samt utför servicearbeten på Kunder finns både i och utomlands. Det svenska företaget är ett dotterbolag till det amerikanska , . Huvudägare är japanska . Samarbetet med stärktes då köpte upp den japanska bränsletillverkaren . (som är direkta arvtagaren till det tidigare statliga AB Atomenergi) bedriver forsknings- och utvecklingsarbete inom kärnsäkerhetsområdet och inom avveckling och rivning. Företaget har kunder både inom och utom och genomför bl.a. analyser och prover på reaktorbränsle. Studsvik bearbetar även lågaktivt avfall som uppkommer vid kärnteknisk verksamhet. producerar rör av zirkoniumlegering speciellt avsedda för tillverkning av reaktorbränsle och i gör neutrondetektorer för kärnreaktorer. Flera andra svenska företag utför servicearbeten, analyser, utredningar m.m. för kärnkraftsindustrin. Kärnämne (uran och plutonium) och kärntekniska produkter klassas som produkter med dubbla användningsområden. Export av dessa varor är därför reglerad i rådets förordning (EG) nr 428/2009. Export ut ur EU kräver tillstånd. Förordningen reglerar även överföringar inom EU av speciellt känsligt material, inklusive kärnämne och särskilt känsliga kärntekniska produkter. Därmed krävs det även tillstånd för överföringar mellan länder inom EU av dessa speciellt känsliga produkter. De förtecknas i bilaga IV till EU-förordningens kontrollista. Med särskilt känsligt kärnämne avses uran med en anrikning högre än och separerat plutonium. Övrigt kärnämne (däribland vanligt reaktorbränsle) får överföras inom unionen utan exporttillstånd. Detta motiveras med att det har visat sig att kontroll av mindre känsligt kärnämne lägger hinder i vägen för handeln inom EU, utan att för den skull förstärka det skydd som redan är säkerställt genom fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen (Euratomfördraget). Kontrollen kunde därför avskaffas när det gäller detta material. Vid beslut om beviljande av tillstånd enligt rådets förordning (EG) nr 428/2009 ska medlemsstaterna enligt artikel 12 beakta alla relevanta aspekter inbegripet bl.a. de förpliktelser och åtaganden de har accepterat i egenskap av medlemmar i de relevanta internationella icke- spridningssystemen och överenskommelserna om exportkontroll eller genom ratificeringen av relevanta internationella fördrag. Tillämpat på kärnämne och kärntekniska produkter betyder detta att ska beakta alla de förpliktelser och åtaganden som har gjort inom internationell icke-spridning, inklusive vad som följer av fördrag om förhindrande av spridning av kärnvapen (det s.k. icke- spridningsavtalet, NPT, SÖ 1970:12). Grundläggande bestämmelser vid sådana beslut anges i de riktlinjer som () har utfärdat och som de medverkande regeringarna har godkänt. Riktlinjerna finns publicerade som dokument INFCIRC/254/Rev.9/Part 1. NSG:s riktlinjer innebär att , vid export av kärnämne och kärntekniska produkter till en stat som är ansluten till NPT, men som inte är en enligt avtalet erkänd kärnvapenstat, ska inhämta vissa angivna försäkringar från mottagarlandets regering, innan en exportlicens kan beviljas. Det mottagande landet ska i huvudsak försäkra att produkterna inte kommer att användas för framställning av kärnvapen, att har full kontrollrätt i landet, att kärnämne i landet har adekvat fysiskt skydd, och att inte vidareexportera de från erhållna produkterna, eller kärntekniska produkter som skapats med hjälp av de svenska exporterade produkterna, utan att inhämta motsvarande försäkringar. När kärnämne och kärnteknisk utrustning importeras till kräver det exporterande landets regering på motsvarande sätt försäkringar av den . De regeringsförsäkringar som föreskrivs i NSG:s riktlinjer kan erhållas från den mottagande regeringen vid varje exporttillfälle eller genom bilaterala eller multilaterala avtal.