prop · GX03165 · 2010-03-23 00:00:00 — Beslut om mottagande av en elev i offentlig förskoleklass i en annan kommun än hemkommunen på grund av särskilda skäl ska få överklagas hos , dock endast av eleven eller elevens vårdnadshavare. Förslagen motsvarar vad som gäller för del, utom när det gäller regeln om vilka som får över- klaga beslutet. Beslut om mottagande i en annan kommuns grundskola får enligt nu gällande skollag överklagas av eleven eller företrädare för denne. Genom de nya bestämmelserna får elevens vårdnadshavare en självständig talerätt. De innebär också ett förtydligande av att hem- kommunen inte har någon rätt att överklaga beslut som den anordnande kommunen fattat i fråga om mottagande. En elev som har fått plats i en förskoleklass vid en viss skola får som huvudregel börja i samma skola. Valet av skola för för- skoleklass kan alltså i viss mån likställas med valet av skola inom grund- skolan. Det är högst ovanligt att elevens vårdnadshavare väljer en skola för förskoleklassen och en annan för , såvida inte familjen flyttar. Mot denna bakgrund ska det införas en möjlighet att överklaga beslut om mottagande i förskoleklassen av en elev från en annan kommun. Det är av rättssäkerhetsskäl viktigt att samma avgränsning av talerätten ska gälla för beslut om mottagande i förskoleklass som för beslut om mottagande i grundskola. Motsvarande möjlighet att överklaga en kommuns beslut om mot- tagande av en elev i en grundsärskola som anordnas av en annan kommun än elevens hemkommun, föreslås också införas i den nya skol- lagen. Bestämmelserna om mottagande i annan kommuns grundsärskola är nya. Av rättssäkerhetsskäl är det viktigt att möjligheterna att överklaga dessa beslut är desamma som för . Beslut av en kommun om placering av en elev vid en annan skolenhet inom förskoleklassen, , grundsärskolan eller gymnasiesärskolan I den nu gällande skollagen finns en möjlighet att av hänsyn till övriga elevers rätt till trygghet och studiero placera en elev vid en annan skol- enhet inom den offentliga än vid den skolenhet som elevens vårdnadshavare önskar. Motsvarande möjlighet att omplacera en elev i grundsärskolan ska införas i den nya skollagen (jfr avsnitt 15.9). Ett beslut om en sådan placering innebär ett omfattande ingripande i den enskilda elevens skolgång och livssituation och måste föregås av en noggrann prövning. För att garantera elevens rättssäkerhet är det viktigt att ett sådant beslut kan överklagas. Den bestämmelse om överklagande av omplaceringsbeslut av en elev i som finns i den nu- varande skollagens 4 kap. 12 § överförs därför till den nya skollagen och föreslås omfatta även grundsärskolan. Den aktuella typen av beslut ska kunna överklagas hos eftersom de är av sådan karaktär att prövningen kräver en specifik kompetens på skolområdet. Dessa ärenden bör också prövas utan onödigt dröjsmål. Kommunens beslut om s.k. omplacering av en elev till en annan skol- Prop. 2009/10:165 enhet gäller , såvida inte Här finns alltså en möjlighet att begära inhibition, dvs. ett avbrytande av verkställigheten, i samband med att beslutet överklagas. har därmed möjlighet att, om beslutet överklagas, i avvaktan på sitt slutliga ställningstagande stoppa verk- ställigheten av omplaceringen. Kommunen kan utforma sitt omplaceringsbeslut så att det får verkan först . På detta sätt kan kommunen alltså själv skjuta på verkställigheten. I detta sammanhang måste också erinras om bestämmelsen i 28 § förvaltningslagen (1986:223). Där anges att ett överklagande av en myndighets beslut förfaller, om myndigheten själv ändrar beslutet så som klaganden begär. Det finns alltså en möjlighet, och även en skyldighet, för kommunen att häva sitt eget placeringsbeslut även efter ett överklagande till , något som kan bli aktuellt om förutsättningarna för beslutet har ändrats. Även bestämmelsen i nuvarande skollag om att en kommun får besluta att på grund av betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter placera en elev vid en annan skolenhet inom sin offentliga grundskola eller grundsärskola än den elevens vårdnadshavare önskar, överförs till den nya skollagen (jfr avsnitten 14.7 och 15.9). Bestämmelsen föreslås också gälla för förskoleklassen och gymnasiesärskolan. Denna typ av placeringsbeslut är av så ingripande karaktär för den enskilde att det ska införas en möjlighet att överklaga besluten till Skolväsendets över- klagandenämnd. Vad som är att betrakta som betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter kan variera mycket beroende på vilken huvudman och vilka kostnader det handlar om. Det kan därmed antas uppstå vissa svårigheter för att hitta tydliga kriterier som utgångspunkt för sin prövning. Möjligheten att överklaga denna typ av placeringsbeslut har sin främsta betydelse för att ge eftertryck åt lagens krav på en individuell bedömning i det enskilda fallet. Om kommunens beslut överklagas måste den kunna visa att den gjort en individuell prövning av önskemålet om placering och redovisa vilka åtgärder eller utgifter som den önskade placeringen skulle kräva. I övrigt bör det i huvudsak lämnas över till rättstillämpningen att precisera kriterier för bedömningen. Som stöd för denna bedömning kan det över- vägas om ska ges i uppdrag att utarbeta allmänna råd. Beslut av en kommun, ett landsting eller en enskild huvudman om mottagande i gymnasieskolan, vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna och utbildning i svenska för invandrare Beslut som rör mottagande i gymnasieskolan eller vuxen- utbildning utgör den klart största delen av de beslut som överklagas hos . Enligt Statens skolinspektions års- redovisning för svarade ärenden som avsåg gymnasieskolan för och ärenden som avsåg vuxenutbildning för av inkomna ärenden under detta år. När en elev söker till en utbildning i gymnasieskolan görs en prövning i två steg. Först prövas om eleven kan tas emot som sökande, dvs. eleven uppfyller behörighetskraven för utbildningen och om eleven har rätt till utbildning i kommunen eller eller hos den enskilde huvudmannen. Ett beslut av huvudmannen om mottagande ska kunna överklagas hos oavsett om huvud- mannen är offentlig eller enskild. Sådana beslut fattas enligt nuvarande bestämmelser av styrelsen för utbildningen i den anordnande kommunen eller . I nästa steg gör huvudmannen ett eventuellt urval bland mottagna sökanden, dvs. en prövning sker av elevens meritvärde etc. och beslut fattas i fråga om antagning (som enligt nuvarande bestämmelser be- nämns intagning). Ett sådant beslut kan inte överklagas (se avsnitt 32.5). Enligt dagens skollag fattas beslut om såväl mottagande som intagning av styrelsen för utbildningen i den anordnande kommunen eller . Vad gäller fristående skolor saknar dessa den typ av primärt upptagningsområde som offentliga skolor har, varför det inte heller finns något system med första- respektive andrahandsmottagning vid sådana skolor. Möjligheten att överklaga beslut om mottagande avser sådana gymna- sieutbildningar som är avsedda för en grupp elever. För sådana program (vissa introduktionsprogram) som anordnas för en enskild elev, inte för en grupp elever, kommer normalt inte något ansökningsförfarande i fråga. Dessa beslut ska inte heller kunna överklagas. Även nuvarande bestämmelser om överklagande av kommunens eller beslut om mottagande till, beslut om upphörande av eller beslut om att på nytt bereda utbildning i vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna och svenska för invandrare ska överföras till den nya skollagen. Även i detta sammanhang bör framhållas att beslut om mottagande inte är detsamma som beslut om antagning, som inte ska kunna överklagas. Detta utvecklas närmare i avsnitt 32.5. Beslut av en kommun om interkommunal ersättning vid ansökan till vuxenutbildning på gymnasial nivå i en annan kommun Enligt nu gällande bestämmelser ska en ansökan om att delta i vuxenutbildning på gymnasial nivå i annan kommun än den sökandes hemkommun inlämnas till hemkommunen, som i sin tur ska sända an- sökan vidare till den huvudman som anordnar den sökta utbildningen. Till ansökan ska fogas ett yttrande i vilket hemkommunen anger om den åtar sig att svara för kostnaderna (s.k. interkommunal ersättning) eller inte. Den anordnande kommunen har inte skyldighet att ta emot en sökande från en annan kommun, om inte hemkommunen har åtagit sig att svara för kostnaderna för utbildningen. Den anordnande kommunens beslut om mottagande kan överklagas av eleven. Enligt dagens bestämmelser är hemkommunen skyldig att åta sig att svara för kostnaderna om den som sökt utbildningen med hänsyn till sina personliga förhållanden har särskilda skäl att få delta i utbildning hos en annan huvudman. Hemkommunens beslut kan dock inte överklagas förvaltningsvägen, eftersom det inte är en del av mottagandebeslutet. Dessa förhållanden har inneburit att det inte har varit möjligt för den enskilde att påverka sin situation, vilket medfört en rättsosäkerhet för Regeringen föreslår därför, till skillnad från vad som gäller , Prop. 2009/10:165 att även hemkommunens beslut vad gäller åtagande att svara för kostnaderna för den utbildning som tillhandahålls av annan kommun, ska kunna överklagas hos . Det ska så- ledes inte endast vara den mottagande kommunens beslut om mottagande till vuxenutbildning som ska kunna överklagas. Som exempel på särskilda skäl kan nämnas fall där en sökande bor nära gränsen till en annan kommun och har närmare till den kommunens utbildning, eller om en sökande har sitt arbete i en annan kommun och därmed lättare kan delta i den kommunens vuxenutbildning. Däremot är inte avsikten med överklagandemöjligheten att ge en sökande rätt att gå en specifik utbildning i en annan kommun, om det enda skälet är att hemkommunen inte anordnar den utbildningen. Överklagandemöjligheten föreslås gälla endast utbildning på gymnasial nivå inom ramen för den kommunala vuxenutbildningen. Besluten ska få överklagas endast av den sökande eller den studerande. Den sökandes hemkommun har således inte någon talerätt. Övriga beslut av en kommun som får överklagas hos Övriga beslut av en kommun som enligt nu gällande skollag kan över- klagas till föreslås också överföras till denna lag. En kommuns beslut om att ta emot en elev i grundsär- skolan ska, liksom i dagens skollag, kunna överklagas till . Liksom ska kommunens beslut om att svara för att en elev i som till följd av skolgången måste bo utanför det egna hemmet får tillfredsställande förhållanden utan att extra kostnader upp- står, kunna överklagas. Enligt regeringens förslag ska beslutet om att en elev inte ska tas emot i gymnasiesärskolan därför att eleven bedöms kunna gå i gymnasie- skolan, fattas av den sökandes hemkommun. Enligt dagens skollag är det styrelsen för utbildningen som fattar dessa beslut. Möjligheten att över- klaga sådana beslut till ska också föras över till den nya skollagen. Övriga beslut av en kommun, ett landsting eller en enskild huvudman som får överklagas hos Av rättssäkerhetsskäl föreslås också att det i den nya skollagen ska in- föras en möjlighet att överklaga beslut av en kommun, ett landsting eller en enskild huvudman om rätt till utbildning eller annan verksamhet för en person som har rätt till utbildning eller annan verksamhet enligt denna lag till följd av , avtalet om Europeiska ekonomiska samarbets- området (EES) eller avtalet mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och , å andra sidan, om fri rörlighet för personer. 32.3.2Beslut av Specialpedagogiska skolmyndigheten eller Sameskolstyrelsen Regeringens förslag: Beslut om mottagande i specialskolan, om skol- pliktens upphörande och om åtgärder för elever i specialskolan som inte bor hemma ska, liksom , få överklagas. En bestämmelse ska införas om rätten att överklaga beslut om skolpliktens förlängning för elever i specialskolan. Beslut om mottagande i sameskolan ska, liksom , få över- klagas. En bestämmelse ska införas om att Sameskolstyrelsens beslut om åtgärder för elever som inte bor hemma ska kunna överklagas. Beslut om rätt till utbildning för någon som har rätt till utbildning eller annan verksamhet enligt denna lag till följd av , avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller avtalet mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och , å andra sidan, om fri rörlighet för personer ska också få överklagas. Regeringens bedömning: Beslut i ärenden om fullföljande av ut- bildningen i specialskolan efter skolpliktens upp- hörande bör inte längre kunna överklagas. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regering- ens förslag. Remissinstanserna: ifrågasätter om beslut i ärenden om fullföljande av utbildningen efter skolpliktens upphörande även i fortsättningen bör kunna överklagas, eftersom prövningen om eleven bedöms ha förmåga att slutföra utbild- ningen tas bort. Enligt nämnden bör en reglering gällande överklagande av Specialpedagogiska skolmyndighetens beslut att placera en elev vid en viss skolenhet övervägas. tillstyrker att beslut om förlängd skolplikt ska kunna överklagas till Skolväsendets överklagande- nämnd. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Beslut om att en elev ska gå i specialskolan, om åtgärder för en elev i specialskolan som inte bor hemma och om skolpliktens upphörande m.m. för en elev som går i specialskolan fattas av Specialpedagogiska skolmyndigheten. Dessa beslut ska, liksom tidigare, kunna överklagas hos Skolväsendets över- klagandenämnd. Beslut om att efter skolpliktens upphörande fullfölja utbildning i specialskolan föreslås emellertid inte längre kunna över- klagas. Enligt regeringens förslag har en elev i specialskolan, för vilken skolplikten upphört, alltid rätt att slutföra utbildningen under om eleven inte har nått upp till gällande kunskapskrav. Nuvarande bestämmelse är dock utformad på så sätt att det utöver detta också krävs att eleven bedöms ha förmåga att fullfölja utbildningen. När nu det kravet tas bort, finns något behov av att kunna överklaga ett beslut enligt bestämmelsen. Det kommer inte heller i fortsättningen att finnas möjlighet att överklaga Specialpedagogiska skolmyndighetens beslut om rätten för synskadade elever med ytterligare funktionsnedsättning att genomgå ytterligare utbildning i specialskolan fram till och med vårterminen det år Sameskolstyrelsens beslut om mottagande av ett barn i sameskolan ska, på samma sätt som enligt nu gällande skollag, kunna överklagas till Det införs även en möjlighet att överklaga Sameskolstyrelsens beslut om rätt för en elev i sameskolan, som till följd av skolgången måste bo utanför det egna hemmet, att utan extra kostnader få tillfredsställande förhållanden. Att besluten ska över- klagas hos i stället för hos allmän förvaltningsdomstol beror på att prövningen tros gynnas av sådan sär- skild sakkunskap på skolområdet som nämnden besitter. överklagandebestämmelser finns redan i dagens skollag när det gäller Som tidigare framgått (se även avsnitt 32.3.1) föreslås av rättssäker- hetsskäl att det i den nya skollagen införs en möjlighet att överklaga beslut om rätt till utbildning för en person som har rätt till utbildning eller annan verksamhet enligt den nya skollagen till följd av , avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller avtalet mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och , å andra sidan, om fri rörlighet för personer. rätt till utbildning i specialskolan och sameskolan ska kunna överklagas Beslut av en rektor Regeringens förslag: Ett beslut om åtgärdsprogram som fattas av en rektor, eller av den som rektorn med stöd av lagen har överlåtit sin beslutanderätt till, ska kunna överklagas. Vid prövning av ett över- klagande ska antingen fastställa eller upphäva beslutet. Ett beslut av en rektor i de obligatoriska skolformerna i fråga om särskilt stöd i en särskild undervisningsgrupp eller enskilt eller an- passad studiegång ska också få överklagas. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer i princip med regeringens Remissinstanserna: Att beslut om åtgärdsprogram ska kunna över- klagas hos stöds av ett stort antal remissinstanser, däribland , (), Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam), Lärarför- bundet, Elevråds () och Diskrimine- ringsombudsmannen (DO). m.fl. framhåller att elevens rättssäkerhet i och med detta stärks. konstaterar att det troligen kommer att medföra att myndigheten får ta emot ett minskat antal anmälningar som rör dessa frågor. förutom att upphäva beslutet, även ska kunna pröva det i sak och besluta om ett nytt åtgärdsprogram. väsendets överklagandenämnd ställer sig emellertid tveksam till för- slaget, bl.a. utifrån att det finns en risk att rektor, efter att nämnden upp- hävt och återförvisat ett åtgärdsprogram, endast gör smärre förändringar som följs av nya överklaganden. att beslut om åtgärdsprogram ska kunna överklagas. kan göra vägledande uttalanden om innehållet i ett åtgärdsprogram, saknar den ytterligare påtryckningsmedel för att tillgodose elevens rätt. Därför, menar Skolinspektionen, är tillsyn ett kraftfullare verktyg för att tillgodose elevernas rättssäkerhet. Dessutom anser Skolinspektionen att regleringen kommer att medföra tillämpningsproblem. mölla kommuner kritiserar också överklagansmöjligheten, som enligt Kunskapsskolan i kommer att ge ekonomiska konsekvenser tillstyrker förslaget om att beslut om anpassad studiegång ska kunna överklagas till nämnden. Skälen för regeringens förslag Åtgärdsprogram ska utarbetas för elever i behov av särskilt stöd enligt bestämmelserna i 3 kap. 9 § i förslaget till ny skollag. gäller oberoende av huvudman för alla skolformer, med undantag för förskola, vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna och utbildning i svenska för invandrare. Av åtgärdsprogrammet ska framgå hur elevens behov ser ut, vilka åtgärder som ska vidtas samt hur åtgärderna ska följas upp och utvärderas (se närmare avsnitt 7). om åtgärdsprogram fattas av rektor eller av den som rektor har delegerat Om rektor, eller den som fått uppgiften att besluta om åtgärdsprogram, efter utredning konstaterar att det inte föreligger något behov av att upprätta ett åtgärdsprogram ska även detta formellt beslutas Ett beslut om särskilt stöd kan medföra avsevärda förändringar i en Dessa beslut är alltså som regel så viktiga för eleven att de i princip ska kunna överklagas. Frågan om elevens rätt till särskilt stöd i form av åtgärdsprogram är dock inte helt enkel. Särskilt stöd innebär inte bara en rättighet utan också en skyldighet för eleven att delta i de stödåtgärder som sätts in. är vidare knappast möjligt att i lagtext närmare definiera vilka förutsätt- ningar som ska föreligga för rätt till stöd och i vilka former stöd ska ges. Elever har olika behov och behovet varierar beroende på olika faktorer både i skolan (t.ex. bemötande, ämnen och situationer i skol- miljön) och i hemmet. Den föreslagna lösningen innebär att ett beslut om åtgärdsprogram som fattats av rektor, eller den som rektor har delegerat beslutet till, ska kunna lämpligaste instansen för denna typ av överklagande, eftersom den be- sitter särskilda kunskaper på skolområdet. Nämnden ska vid sin prövning antingen fastställa eller upphäva beslutet. Nämnden ska således inte kunna sätta ett annat beslut i det ursprungliga beslutets ställe. del i nämndens överprövning avser utredningens kvalitet, dvs. utrett eleven på det sätt som krävs samt även i övrigt har följt den hand- läggningsprocess som föreskrivs i den nya skollagen. Om det finns bris- ter i utredningen eller i förfarandet ska överklagandenämnden upphäva Prop. 2009/10:165 åtgärdsprogrammet och återförvisa ärendet till rektor. genom sin överprövning ge förslag på vad åtgärdsprogrammet ska inne- hålla, men däremot ge uttryck för en uppfattning om huruvida eleven borde ges stöd i en annan omfattning eller i annan form. Om utredningen visar att eleven ska ges särskilt stöd i större omfattning eller i annan form, bör åtgärdsprogrammet upphävas och ärendet återförvisas till rektor som har att besluta om ett nytt åtgärdsprogram, dvs. en ny pröv- ning i sak. Även beslutet att inte upprätta ett åtgärdsprogram kan, som nämnts, överklagas. Om rektorn t.ex., trots signaler om att det finns ett stödbehov, fattar ett beslut om att ett åtgärdsprogram inte ska upprättas, kan det finnas skäl att en oberoende instans granskar om detta beslut verkar rimligt. Beslut om åtgärdsprogram för en elev i en fristående skola ska kunna överklagas på samma sätt som beslut för en elev i en offentlig skola. Förvaltningslagens bestämmelser om handläggning av ärenden ska till- lämpas även i en fristående skola vid handläggning av ett ärende om särskilt stöd. Att låta beslut om åtgärdsprogram bli överklagbara även för fristående skolor, kan innebära ökad administrativ arbetsbörda för dessa. Å andra sidan handlar det om elevernas rättssäkerhet och en kontroll av att handläggningsprocessen följs, vilket otvetydigt är lika viktigt i fristå- ende som i offentliga skolor. Särskild undervisningsgrupp och anpassad studiegång Regeringen har också föreslagit att övriga beslut om särskilt stöd ska fattas av rektor, däribland sådana som motsvarar beslut om särskild undervisningsgrupp och anpassad studiegång, beslut som enligt nu gällande skolformsförordningar ska fattas av styrelsen för utbildningen (jfr avsnitt 7.3.1). Dessa beslut kan vara ingripande för den enskilde eleven och ska därför, enligt regeringens förslag, inte kunna delegeras av rektor till någon annan befattningshavare. De ska också vara möjliga att överklaga hos . 32.4Övriga bestämmelser om överklagande Regeringens förslag: Möjligheten att hos allmän förvaltnings- domstol överklaga ett beslut av om utfärdande av behörighetsbevis ska överföras till den nya skollagen. Detsamma gäller bestämmelserna om överklagande av vissa beslut avseende Rh- anpassad utbildning hos . Kravet på prövningstillstånd vid överklagande från förvaltningsrätt till kammarrätt ska också överföras till den nya skollagen. När en kommun överklagar skolinspektions beslut om god- kännande av en enskild som huvudman ska, förutom den enskilde, även Skolinspektionen vara kommunens motpart. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer i princip med regeringens Prop. 2009/10:165 förslag. Remissinstanserna: kommun anser att överklagande av beslut att utfärda behörighetsbevis i stället bör prövas av . välkomnar att det införs en särreglering som kompletterar förvaltningsprocesslagens bestämmelser och där Skolinspektionen uttryckligen är part när en huvudman överklagar beslut om godkännande av fristående skolor. Skälen för regeringens förslag: Även vissa andra bestämmelser om överklagande föreslås överföras till den nya skollagen. Detta gäller möj- ligheten att hos allmän förvaltningsdomstol överklaga ett beslut av Hög- skoleverket om utfärdande av behörighetsbevis. Vidare överförs be- stämmelserna om överklagande hos av beslut avseende vissa frågor om mottagande och intagning m.m. till Rh-anpassad utbildning. Kravet på prövningstillstånd vid överklagande av förvaltningsrättens avgörande till kammarrätten föreslås också överföras till den nya skol- lagen. Vem som får överklaga ett myndighetsbeslut hos allmän förvaltnings- domstol och vem som är motpart till den som överklagar följer av all- männa förvaltningsrättsliga principer och av bestämmelser i förvalt- ningsprocesslagen (1971:291). Av 7 a § förvaltningsprocesslagen fram- går att om en enskild överklagar en förvaltningsmyndighets beslut hos förvaltningsrätten ska den myndighet som först beslutade i saken vara den enskildes motpart sedan handlingarna överlämnats till domstolen. Av denna bestämmelse följer att om Statens skolinspektions beslut att inte godkänna en enskild som huvudman för t.ex. en fristående skola över- klagas av den enskilde blir Skolinspektionen den enskildes motpart i domstolen. Om Skolinspektionen däremot godkänner den enskilde och kommunen överklagar beslutet blir den enskilde, och inte Skolinspek- tionen, kommunens motpart (jfr rättsfallet RÅ 2008 ref. 4).