prop · GX0388 · 2010-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 2009/10:88 Betalningsansvaret för underårigas avgifter inom hälso- och sjukvården och tandvården Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås bl.a. ändringar i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), tandvårdslagen (1985:125), lagen (1993:1651) om läkar- vårdsersättning och lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik, med innebörd att avgifter för ett barns hälso- och sjukvård och tandvård ska tas ut av barnets förmyndare. Om det finns särskilda skäl får dock avgiften i stället tas ut av barnet. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut................................................................. Förslag till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763).......................................................................... 2.2Förslag till lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125).......................................................................... 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och 2.4Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1651) om 2.5Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik............................................ 2.6Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453)........................................................................ 2.7Förslag till lag om ändring i lagen (2008:145) om Ärendet och dess beredning............................................................ Bakgrund och utgångspunkter ........................................................ Gällande .............................................................rätt m.m Hälso - och sjukvårdslagen och Betalningsansvaret för underårigas avgifter inom hälso- och sjukvården och tandvården ............................................................. Ikraftträdande och ....................................................konsekvenser 7.1Förslaget till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763)............................................... 7.2Förslaget till lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125)........................................................................ 7.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och 7.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:1651) om 7.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik............................................ 7.6Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453)........................................................................ 7.7Förslaget till lag om ändring i lagen (2008:145) om Författningsförslag i promemorian Betalningsansvaret för Prop. underårigas avgifter inom hälso- och sjukvården och tandvården (Ds 2009:41)............................................... Förteckning över remissinstanserna avseende promemorian Betalningsansvaret för underårigas avgifter inom hälso- och sjukvården och tandvården (Ds 2009:41) ................................................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ..... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), 2.lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125), 3.lag om ändring i lagen (1990:1404) om kommunernas betalnings- ansvar för viss hälso- och sjukvård, 4.lag om ändring i lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning, 5.lag om ändring i lagen (1993:1652) om ersättning för sjuk- gymnastik, 6.lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453), 7.lag om ändring i lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd. Nuvarande lydelseVårdavgifterAv patienter får vårdavgifter tas ut enligt grunder som eller kommunen bestämmer, i den mån inte annat är särskilt före- skrivet. Patienter som är bosatta inom respektive kom- munen, liksom patienter som avses i 3 c §, skall därvid behandlas lika. får dock för sluten vård fastställa avgiftsnivåer i olika inkomstintervall och besluta om vilka regler om nedsättning av avgiften som skall gälla. Högsta avgiftsbelopp för sluten vård är för varje vårddag. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) Härigenom föreskrivs att 26 § samt rubriken närmast före 26 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763)1 ska ha följande lydelse. Av patienter får vårdavgifter och avgifter med anledning av att patienter uteblir från avtalade besök tas ut enligt grunder som eller kommunen bestämmer, i den mån inte annat är särskilt föreskrivet. Patienter som är bosatta inom respek- tive kommunen, liksom patienter som avses i 3 c §, ska därvid behandlas lika. får dock för sluten vård fastställa avgiftsnivåer i olika inkomst- intervall och besluta om vilka regler om nedsättning av avgiften som ska gälla. Högsta avgifts- belopp för sluten vård är för varje vårddag. Avgiften tas ut av patientens förmyndare om patienten är när 1.vården ges, eller 2.han eller hon uteblir från ett avtalat besök. Om det finns flera förmyndare svarar de solidariskt för avgiften. Om det finns särskilda skäl får avgiften tas ut av den underårige. Endast kommunen får ta ut vårdavgifter för sådan långtidssjukvård som den har betalningsansvar för enligt 2 § lagen (1990:1404) om kom- munernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård. 1Lagen omtryckt 1992:567. 2Senaste lydelse 2003:194. Avgifter för vård enligt 18 §, för förbrukningsartiklar enligt 18 c § eller för sådan långtidssjukvård som en kommun har betalnings- ansvar för enligt 2 § lagen om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård får, till- sammans med avgifter för hem- (2001:453), uppgå till högst en tolftedel av 0,48 gånger prisbasbeloppet. Avgifterna får dock inte uppgå till så stort belopp att den enskilde inte förbehålls tillräckliga medel av sitt avgifts- underlag för sina personliga behov och andra normala levnads- kostnader (förbehållsbelopp). När avgifterna fastställs skall kom- munen dessutom försäkra sig om att vårdtagarens make eller sambo inte drabbas av en oskäligt försämrad ekonomisk situation. Avgifter för vård enligt 18 §, för Prop. 2009/10:88 förbrukningsartiklar enligt 18 c § eller för sådan långtidssjukvård som en kommun har betalnings- ansvar för enligt 2 § lagen om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård får, till- sammans med avgifter för hem- (2001:453), uppgå till högst en tolftedel av 0,48 gånger prisbasbeloppet. Avgifterna får dock inte uppgå till så stort belopp att den enskilde inte förbehålls tillräckliga medel av sitt avgifts- underlag för sina personliga behov och andra normala levnads- kostnader (förbehållsbelopp). När avgifterna fastställs ska kom- munen dessutom försäkra sig om att vårdtagarens make eller sambo inte drabbas av en oskäligt försämrad ekonomisk situation. 1.Denna lag träder i kraft . 2.De nya bestämmelserna gäller inte avgifter för vilka betalnings- skyldighet uppkommit före ikraftträdandet. Förslag till lag om ändring i tandvårdslagen Härigenom föreskrivs att 15 a § tandvårdslagen (1985:125) ska ha Tandvård som avses i 7 § 1 ska vara avgiftsfri för patienten. Uppkommer kostnader med anledning av att patienten uteblivit från avtalat tandvårdsbesök, får avgift tas ut av patienten enligt grunder som bestämmer. får också ta ut avgift, om patienten på begäran ges tandvård som inte är nödvändig för att uppnå ett från odontologisk synpunkt funktionellt och utseendemässigt godtagbart resultat. Avgiften tas ut av patientens förmyndare om patienten är när 1.vården ges, eller 2.han eller hon uteblir från ett avtalat besök. Om det finns flera förmyndare svarar de solidariskt för avgiften. Om det finns särskilda skäl får avgiften tas ut av den underårige. Av patienter som får tandvård som avses i 7 § 2 och 3 får ta ut vårdavgifter enligt grunder som bestämmer, om inte något annat är särskilt föreskrivet. Vid tandvård som avses i 8 a § Vid tandvård som avses i 8 a § samt vid undersökning för och ut- samt vid undersökning för och ut- behandling, som kräver ett sjukhus behandling, som kräver ett sjukhus och som inte ersätts till någon del och som inte ersätts till någon del enligt lagen (1962:381) om allmän enligt lagen (1962:381) om allmän om vårdavgifter i den öppna om avgifter i den öppna vården enligt hälso- och sjukvårdslagen sjukvårdslagen (1982:763). (1982:763). Patienten ska ha rätt att välja om sådan tandbehandling som avses i 8 a § ska utföras av folktandvården eller av en enskild näringsidkare, ett bolag, eller en annan juridisk person vars vård kan berättiga till ersätt- ning enligt lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2008:149. De nya bestämmelserna gäller inte avgifter för vilka betalnings- Prop. 2009/10:88 skyldighet uppkommit före ikraftträdandet. 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:1404) om Prop. 2009/10:88 kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och Härmed föreskrivs att 4 § lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård ska ha följande lydelse. Ersättning för somatisk långtidssjukvård vid en inrättning som tillhör ett landsting lämnas antingen med ett belopp som motsvarar genomsnittliga årliga självkostnad för den aktuella vårdformen eller, om och samtliga kommuner i kommer överens om det, med belopp som svarar mot olika vårdplatsers kvalitet. Beloppen omräknas med hänsyn till skatteunderlagets utveckling i Regeringen fastställer de belopp som avses i första stycket. En kommun och ett landsting får En kommun och ett landsting får komma överens om att komma överens om att skall uppbära de avgifter som ska uppbära de avgifter som stycket hälso- och sjukvårdslagen stycket hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). (1982:763). Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1993:49. Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1651) om Härigenom föreskrivs att det i lagen (1993:1651) om läkar- vårdsersättning ska införas en ny paragraf, 25 a §, av följande lydelse. Avgiften tas ut av patientens förmyndare om patienten är när 1.vården ges, eller 2.han eller hon uteblir från ett avtalat besök. Om det finns flera förmyndare svarar de solidariskt för avgiften. Om det finns särskilda skäl får avgiften tas ut av den underårige. 1.Denna lag träder i kraft . 2.De nya bestämmelserna gäller inte avgifter för vilka betalnings- skyldighet uppkommit före ikraftträdandet. Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1652) om Härigenom föreskrivs att det i lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik ska införas en ny paragraf, 24 a §, av följande lydelse. Avgiften tas ut av patientens förmyndare om patienten är när 1.vården ges, eller 2.han eller hon uteblir från ett avtalat besök. Om det finns flera förmyndare svarar de solidariskt för avgiften. Om det finns särskilda skäl får avgiften tas ut av den underårige. 1.Denna lag träder i kraft . 2.De nya bestämmelserna gäller inte avgifter för vilka betalnings- skyldighet uppkommit före ikraftträdandet. Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen Härigenom föreskrivs att 8 kap. 5 § socialtjänstlagen (2001:4539 ska ha följande lydelse. Den enskildes avgifter får 1. för hemtjänst och avgifter som avses i 26 § tredje avgifter som avses i 26 § sjätte stycket hälso- och sjukvårdslagen stycket hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), uppgå till (1982:763), uppgå till högst en tolftedel av 0,48 gånger högst en tolftedel av 0,48 gånger 2. för bostad i särskilt boende uppgå till högst en tolftedel av 0,50 gånger prisbasbeloppet. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2001:847. Förslag till lag om ändring i lagen (2008:145) om Härigenom föreskrivs att 1 kap. 6 § lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd ska ha följande lydelse. Statligt tandvårdsstöd får inte lämnas för sådan tandvård som avses i 15 a § tredje stycket tandvårdslagen (1985:125). Statligt tandvårdsstöd får inte lämnas för sådan tandvård som avses i 15 a § sjätte stycket tandvårdslagen (1985:125). Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning () har promemorian Betalningsansvaret för underårigas avgifter inom hälso- och sjukvården och tandvården (Ds 2009:41) upprättats. I promemorian lämnas förslag till vissa ändringar i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), tandvårds- lagen (1985:125), lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning och lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik. Ändringarna innebär att avgifter för ett barns hälso- och sjukvård och tandvård ska tas ut av barnets förmyndare. Om det finns särskilda skäl får dock avgiften i stället tas ut av barnet. Promemorians förslag behandlas i propositionen. Promemorians författningsförslag finns i bilaga 1. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remiss- instanserna finns i bilaga 2. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (S2009/7020/HS). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 3. Förslagen till ändring i lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård, socialtjänstlagen (2001:453) och lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd har med hänsyn till förslagens enkla beskaffenhet inte underställts Lagrådets granskning. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Regeringen har utformat lagtexten utifrån Lagrådets synpunkter. Lagrådets synpunkter kommenteras i avsnitt 5 samt i författnings- kommentaren. I förhållande till lagrådsremissens förslag har vidare gjorts vissa redaktionella ändringar. 4 Bakgrund och utgångspunkter Frågan om barns skulder har fått ökad aktualitet . infördes en bestämmelse i lagen (2001:558) om vägtrafikregister (4 a §) som skyddar barn mot att föräldrar registrerar fordon på barnen för att undkomma avgifter och skatter. När ett barn uppges vara ägare till ett fordon ska lagen som regel i stället tillämpas på en förmyndare för barnet. Det är alltså förmyndaren som ska registreras i vägtrafikregistret och som blir betalningsskyldig för t.ex. felparkerings- avgift och fordonsskatt. trädde ändringar i 13 kap. 12 § i kraft med innebörd att föräldrar inte kan ta upp lån eller företa någon annan rättshandling som innebär att barn sätts i skuld, om inte överför- myndaren samtycker till det. Regeringen framhöll i propositionen Förmynderskapsrättsliga frågor (prop. 2007/08:150 s. 30) att det är angeläget att motverka att barn skuldsätts. skulder som uppkommer genom rättshandlingar på förmögenhetsrättens Den tar inte sikte på skulder som grundas på författningar inom Prop. 2009/10:88 det offentligrättsliga området. lämnade Datainspektionen en rapport, Skuldsatta barn Hanteringen av underåriga gäldenärer hos inkassoombuden (rapport 2008:2). Av rapporten framgår bl.a. att flera landsting är fordringsägare gentemot barn på grund av obetalda hälso- och sjukvårds- och tandvårdsavgifter. I många fall är barnen inte ens medvetna om dessa skulder förrän inkassobolagen hör av sig när barnen har blivit myndiga. Även har lyft upp problemet i sin årsrapport , Kom närmare Om att överbrygga avståndet mellan barn och vuxna. presenterade Datainspektionen rapporten barn Hanteringen av underåriga gäldenärer hos inkasso- ombuden. Resultatet av kartläggningen visade att det hos de deltagande inkassoombuden fanns drygt 79 500 pågående kravärenden mot personer som var underåriga då skulden uppkom. Av dessa avsåg ca 63 000 ärenden barn och ungdomar som fortfarande var underåriga. Barnen hade skulder dels av privaträttslig karaktär, dels av offentligrättslig karaktär. Enligt Datainspektionen tycktes de offentligrättsliga fordringarna utgöra en mycket stor del av fordringarna mot underåriga. Det rörde sig bland annat om debitering av avgifter på grund av uteblivna besök inom hälso- och sjukvården och tandvården. Datainspektionen konstaterade att inkassobolagen tolkade föräldra- balken på olika sätt, vilket ledde till olika slutsatser kring vem som anses vara gäldenär den underårige eller dennes förmyndare/vårdnadshavare i ett visst ärende. Några av inkassobolagen menade att krav som har sin grund i omvårdnaden av barn, t.ex. fordringar avseende sjukvård, ska riktas mot barnets förmyndare/vårdnadshavare eftersom fordran omfattar sådant som ingår i dennes vårdnadsplikt gentemot sina barn. genomförde en kartläggning av hur landstingen och regionerna i hanterar minderårigas obetalda vårdavgifter samt avgifter för uteblivna sjukvårds- och tandvårdsbesök. Alla landsting och regioner svarade på enkät. Av kartläggningen framgår att flera landsting/regioner väljer att se vårdnadshavaren som gäldenär och därmed skuldsätter de aldrig barn. Ungefär hälften av alla landsting och regioner skuldsätter dock barn i sina verksamheter. Enligt de svar fick in berör det cirka 12 000 barn. Förmodligen finns det flera pågående ärenden där krav riktas mot ett och samma barn. Av kartläggningen framkom att 13 av 21 landsting/regioner ser barnet som gäldenär. Åtta av dessa 13 uppgav att de ställer betalningskravet till målsman för barnet. Sex av de 13 landstingen kräver barnet på betalning av skulden efter det att barnet fyllt och de övriga sju uppgav att de lämnar ärendet utan åtgärd om betalning uteblir. Ett av dessa sju Prop. 2009/10:88 landsting/regioner uppgav att de skriver av skulden när barnet uppnår 18 De övriga sex landstingen/regionerna sätter ärendet på långtids- bevakning. Enligt kan det finnas fler landsting och regioner som skuldsätter barn och kräver dem på betalning av skulder efter det att barnet fyllt . Några har nämligen lämnat sådana svar att det inte framgår om och i så fall hur de skuldsätter barn i sina verksamheter. 4.2.1Hälso- och sjukvårdslagen och tandvårdslagen m.m. Landsting och kommuner har möjlighet att vid sidan av landstings- och kommunalskatten finansiera verksamhet med avgifter. Om eller kommunen enligt lag är skyldigt att tillhandahålla vissa tjänster och nyttigheter, får avgifter för dessa i regel tas ut endast om det finns stöd för det i lagen eller dess förarbeten. Den rättsliga grunden för landstingens och indirekt även privata vårdgivares krav på vårdavgifter för barns besök inom hälso- och sjukvården finns i 26 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), förkortad HSL. Där stadgas att vårdavgifter får tas ut av patienter enligt grunder som bestämmer, i den mån inte annat är särskilt föreskrivet. När det gäller öppen hälso- och sjukvård behöver en patient endast betala högst . Om en förälder eller föräldrar gemensamt har flera barn i sin vård får barnen gemensamt avgiftsbefrielse när kostnaderna uppgår till . Beloppet är ett högkostnadsskydd och regleras i 26 a § HSL. Nästan samtliga landsting har dock beslutat att barn och ungdomar inte ska betala någon avgift i öppen hälso- och sjukvård. Avgiftsfriheten upphör fr.o.m. 20-årsdagen. De flesta landsting och regioner tar däremot ut en avgift för uteblivna besök inom hälso- och sjukvården och större delen av barns skuldsättning på området rör just sådana avgifter. Enligt statistik från Kommuner och Landsting tillämpar följande landsting andra regler när det gäller vårdavgifter för barn och unga. I läns, läns och landsting upphör avgiftsfriheten fr.o.m. det kalenderår personen fyller . tar ut avgift fr.o.m. 18-årsdagen och tillämpar halv avgift för barn . läns lands- ting tar ut halv avgift för barn och ungdom . I betalar barn t.o.m. , liksom vuxna, för besök på jourtid och . Inom tas avgifter ut fr.o.m. , med undantag av besök inom barn- och ungdomspsykiatrin och barnhabiliteringen som är avgiftsfria. När det gäller sluten hälso- och sjukvård har alla landsting och regioner beslutat att den ska vara avgiftsfri för alla barn och ungdomar . För specialistläkare och sjukgymnaster i privat verksamhet inom öppenvården som har rätt till ersättning enligt den s.k. nationella taxan till följd av samverkansavtal med landstingen finns bestämmelser om patientavgifter i 2225 §§ lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning Prop. 2009/10:88 respektive 2224 §§ lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik. Av bestämmelserna följer att patienten får avkrävas en patientavgift som inte får vara högre än som gäller för motsvarande vård inom . Patientavgift får även tas ut med anledning av att en patient uteblivit från avtalat besök. Enligt 15 a § första stycket tandvårdslagen (1985:125) ska tandvård vara avgiftsfri för barn och ungdomar till och med det år då de fyller . Uppkommer kostnader med anledning av att patienten uteblivit från avtalat tandvårdsbesök, får avgift dock tas ut av patienten enligt grunder som bestämmer. får också ta ut avgift om patienten på begäran ges tandvård som inte är nödvändig för att uppnå ett från odontologisk synpunkt funktionellt och utseendemässigt godtagbart resultat, dvs. viss estetisk tandvård. Barn har enligt 6 kap. 1 § , förkortad FB, rätt till omvårdnad, trygghet och en god fostran. Den som har vårdnaden om ett barn har ett ansvar för barnets personliga förhållanden och ska enligt 6 kap. 2 § andra stycket FB se till att barnets behov enligt 1 § blir tillgodosedda. Till dessa behov kan bl.a. höra erforderlig hälso- och sjukvård. I 6 kap. 11 § FB sägs om vårdnadens utövande att vårdnads- havaren har rätt och skyldighet att bestämma i frågor som rör barnets personliga angelägenheter. Vårdnadshavaren ska i takt med barnets stigande ålder och utveckling ta allt större hänsyn till barnets synpunkter och önskemål. I 9 kap. FB finns bestämmelser om underårigas omyndighet och möjligheterna att åta sig förbindelser. Enligt 9 kap. 1 § får den som är inte själv råda över sin egendom eller åta sig förbindelser, utöver vad som följer av lag eller villkor som uppställts bl.a. vid gåva eller i testamente. Avtal som ett barn ingår utanför sin behörighet och utan förmyndares samtycke är normalt ogiltigt. Avtalet blir dock bindande när det har fullgjorts, t.ex. genom att en skuld har betalats (9 kap. 6 § FB). Föräldrar kan däremot, med vissa begränsningar, ingå avtal för sina barns räkning. Betalningsansvaret för underårigas avgifter inom hälso- och sjukvården och tandvården Regeringens förslag: I hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) görs en ändring i förtydligande syfte med innebörd att landsting och kommuner får ta ut avgifter med anledning av att patienter uteblir från Genom ändringar i hälso- och sjukvårdslagen, tandvårdslagen (1985:125), lagen (1993:1651) om läkarvårds- ersättning och lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik klargörs att sådana avgifter och avgifter för utförd vård ska tas ut av patientens förmyndare om patienten är när vården ges eller när han eller hon uteblir från ett avtalat besök. Om det finns flera förmyndare svarar de solidariskt för avgiften. Om det finns särskilda skäl får avgiften tas ut av den underårige. Följdändringar görs i lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård, socialtjänstlagen (2001:453) och lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian föreslås dock att det är patientens ålder när vården påbörjas som avgör om förmyndaren ska vara betalningsansvarig eller ej. I promemorian finns inte heller något förslag till tillägg i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), förkortad HSL, om att avgift får tas ut även då en patient uteblir från ett avtalat besök. Remissinstanserna: Alla remissinstanserna har tillstyrkt eller inte motsatt sig förslaget att förmyndarna ska vara solidariskt betalnings- ansvariga för underårigas avgifter inom hälso- och sjukvården och tandvården. Ett flertal remissinstanser, bl.a. , och Västra , välkomnar förslaget. Rädda barnen och Föreningen anser att det inte bör ges någon möjlighet att vid särskilda skäl ta ut avgiften direkt av barnet utan i de fall som avses bör inte någon avgift tas ut alls. menar att om vårdgivaren av särskilda skäl finner det nödvändigt att ta ut avgifter av barn bör det ske genom kontant betalning.