prop · GX03242 · 2010-07-01 00:00:00 — Sådana skäl kan exempelvis inbegripa misstanke om utnyttjande utan tillstånd eller bedrägligt utnyttjande av krediten eller en betydande ökning av risken för att konsumenten inte kommer att kunna fullfölja sin skyldighet att betala tillbaka krediten. Detta direktiv påverkar inte den nationella lagstiftning på området för avtalsrätt som reglerar de avtalsslutande parternas rätt att säga upp kreditavtalet på grund av kontraktsbrott. L 133/70 Europeiska unionens officiella tidning (34)För en tillnärmning av bestämmelserna för utövande av ångerrätten på liknande områden är det nödvändigt att föreskriva en ångerrätt utan att det leder till sanktioner och utan något krav på att ange några skäl enligt villkor som liknar dem i och rådets direktiv / 65/EG av om distansförsäljning av finansiella tjänster till konsumenter (1). (35)Om en konsument frånträder ett kreditavtal genom vilket han har erhållit varor, särskilt när det gäller avbetalningsköp eller ett hyres- eller leasingavtal med förvärvsskyldighet, bör detta direktiv inte påverka tillämpningen av någon bestämmelse i medlemsstaterna i frågor som rör återläm- nande av varor eller frågor med sådan anknytning. (36)I vissa fall föreskrivs redan i nationell lagstiftning att medel inte kan göras tillgängliga för konsumenten före utgången av en viss tidsfrist. Konsumenten kan i dessa fall ha ett önskemål om att säkerställa att han får den köpta varan eller tjänsten . I fall av kombinerade kreditavtal får medlemsstaterna därför undantagsvis föreskriva att om konsumenten uttryckligen önskar tidig leverans respektive tidigt tillhandahållande kan fristen för att få utöva ångerrätten förkortas till att bli samma frist som den före vilken medel inte kan göras tillgängliga. (37)När det gäller kombinerade kreditavtal är köpet av varor eller tjänster och det kreditavtal som ingås i detta syfte ömsesidigt beroende av varandra. Om konsumenten på grundval av gemenskapslagstiftningen utövar sin ångerrätt när det gäller köpeavtalet bör konsumenten därför inte längre vara bunden av det kombinerade kreditavtalet. Detta bör inte påverka den nationella lagstiftningen i fråga om kombinerade kreditavtal i sådana fall där ett köpeavtal har förklarats ogiltigt eller om konsumenten har utövat sin ångerrätt enligt nationell lagstiftning. Inte heller bör det påverka konsumenternas rättigheter enligt nationella bestämmelser enligt vilka inga åtaganden mellan konsu- menten och varu- eller tjänsteleverantören eller betalningar mellan dessa personer får göras så länge som konsumenten inte har tecknat kreditavtalet i syfte att finansiera köpet av varorna eller tjänsterna. (38)På vissa villkor bör konsumenten tillåtas att rikta anspråk mot kreditgivaren när det gäller problem som rör köpeavtalet. Medlemsstaterna bör emellertid fastställa i vilken utsträckning och på vilka villkor konsumenten först måste rikta anspråk mot leverantören, särskilt genom att vidta rättsliga åtgärder mot denne, innan han kan rikta anspråk mot kreditgivaren. Detta direktiv bör inte hindra konsumenten från att utnyttja de rättigheter han har enligt nationella bestämmelser om solidariskt ansvar för säljaren eller tjänsteleverantören och kreditgivaren. (39)Konsumenten bör ha rätt att återbetala sin skuld innan den förfallit till betalning enligt kreditavtalet. Oavsett om förtidsåterbetalningen avser hela skulden eller delar av (1) EGT L 271, 9.10.2002, s. 16. Direktivet senast ändrat genom direktiv /64/EG (EUT L 319, 5.12.2007, s. 1). den, bör kreditgivaren ha rätt till ersättning för sådana kostnader som har direkt samband med förtidsåterbetal- ningen, med beaktande även av eventuella besparingar som kreditgivaren därmed gör. För att fastställa beräknings- metoden för ersättningen är det emellertid viktigt att respektera flera principer. Beräkningen av kreditgivarens ersättning bör vara överskådlig och begriplig för kon- sumenter redan innan avtalet ingås och i varje fall under fullgörandet av kreditavtalet. Beräkningsmetoden bör dess- utom vara enkel att tillämpa för kreditgivarna, och de ansvariga myndigheternas kontroll av ersättningen bör underlättas. Av dessa skäl och eftersom en konsumentkre- dit, på grund av dess löptid och omfattning, inte finansieras genom en långsiktig finansieringsmekanism, bör taket för ersättningen fastställas genom ett schablonbelopp. Denna lösning återspeglar det som är utmärkande för konsu- mentkrediter och bör inte påverka en eventuell annan lösning för andra produkter vilka finansieras genom en långsiktig finansieringsmekanism, t.ex. inteckningslån med fast ränta. (40)Medlemsstaterna bör ha rätt att föreskriva att ersättningen för förtidsåterbetalning kan utkrävas av kreditgivaren endast under förutsättning att det belopp som ska återbetalas överskrider ett tröskelvärde som fastställs av medlemsstaterna. När detta tröskelvärde, vilket inte bör överstiga , fastställs bör medlemsstaterna t.ex. beakta det genomsnittliga beloppet för konsumentkrediter på deras marknad. (41)Överlåtelse av kreditgivarens rättigheter enligt kreditavtalet bör inte få leda till att situationen försämras för konsumenten. Konsumenten bör också på lämpligt sätt underrättas om kreditavtalet överlåts till tredje man. Om den ursprungliga kreditgivaren i överenskommelse med fordringsägaren fortsätter att handha krediten gentemot konsumenten, har emellertid konsumenten inget väsentligt intresse av att underrättas om överlåtelsen. En EU-rättslig skyldighet att informera konsumenten om överlåtelsen vore därför i sådana fall onödigt betungande. (42)Det bör stå medlemsstaterna fritt att behålla eller införa nationella bestämmelser om kollektiva former av kommu- nikation när detta är nödvändigt för effektivitet vid komplexa transaktioner, t.ex. emissioner av värdepapper eller avveckling av tillgångar vid obligatorisk administrativ avveckling av banker. (43)För att främja upprättandet av en väl fungerande inre marknad och garantera en hög skyddsnivå för konsumen- terna i hela gemenskapen är det nödvändigt att säkerställa att uppgifter om den effektiva räntan kan jämföras inom hela gemenskapen. Trots att direktiv /102/EEG innehåller en enhetlig matematisk formel för beräkning av den effektiva räntan, har det inte varit möjligt att helt och fullt jämföra uppgifterna om effektiv ränta inom hela Europeiska unionens officiella tidning L 133/71 I de enskilda medlemsstaterna tar man hänsyn till olika kostnadsfaktorer i samband med beräk- ningen. Därför bör konsumentens sammanlagda kredit- kostnad entydigt och uttömmande definieras i det här direktivet. (44)För att säkerställa öppenhet och stabilitet på marknaden, och i väntan på ytterligare harmonisering, bör medlems- staterna se till att det vidtas lämpliga åtgärder för reglering eller kontroll av kreditgivare. (45)Detta direktiv står i överensstämmelse med de grund- läggande rättigheter och principer som erkänns framför allt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Detta direktiv syftar främst till att garantera fullt iakttagande av bestämmelserna om skydd av perso- nuppgifter, rätt till egendom, icke-diskriminering, skydd av familjeliv och yrkesliv och konsumentskydd i enlighet med Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättighe- terna. (46)Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att fastställa gemensamma bestämmelser för vissa aspekter av medlems- staternas lagar och andra författningar om konsumentkre- diter, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. (47)Medlemsstaterna bör anta regler om vilka sanktioner som ska tillämpas vid överträdelser av de nationella bestämmel- ser som antagits till följd av detta direktiv och se till att de genomförs. Medlemsstaterna bör behålla rätten att välja sanktioner, men de fastställda sanktionerna bör vara effektiva, proportionella och avskräckande. (48)De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut /468/ EG av om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförande- befogenheter (1). (49)Kommissionen bör särskilt ges befogenhet att besluta om ytterligare antaganden för beräkningen av den effektiva räntan för krediten. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv, måste de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut /468/EG. (50)I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (2) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som så långt som möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offent- liggöra dessa tabeller. (1) EGT L 184, , s. 23. Beslutet ändrat genom beslut / 512/EG (EUT L 200, 22.7.2006, s. 11). (2) EUT C 321, 31.12.2003, s. 1. (51)Eftersom ett stort antal ändringar behöver göras i direk- tiv 87/102/EEG med tanke på utvecklingen inom kon- sumentkreditsektorn och i en strävan att göra gemen- skapslagstiftningen tydligare, bör det direktivet upphävas och ersättas av det här direktivet. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER Syftet med detta direktiv är att harmonisera vissa aspekter av medlemsstaternas lagar och andra författningar om kreditavtal för konsumenter. 1.Detta direktiv ska gälla kreditavtal. 2.Detta direktiv ska inte gälla följande: a)Kreditavtal för vilka det som säkerhet finns en inteckning eller en annan jämförbar vanligt förekommande säkerhet i en medlemsstat i fast egendom eller för vilka det som säkerhet finns en rättighet med anknytning till fast egendom. b)Kreditavtal som är avsedda för att förvärva eller behålla äganderätt till mark eller en befintlig eller planerad byggnad. c)Kreditavtal som avser ett sammanlagt kreditbelopp på eller . d)Hyres- eller leasingavtal, enligt vilka det inte föreskrivs någon skyldighet att förvärva objektet, vare sig enligt avtalet i sig eller något annat enskilt avtal. Skyldighet att förvärva objektet ska anses föreligga om kreditgivaren ensidigt fattar ett sådant beslut. e)Kreditavtal i form av kontokredit enligt vilka krediten ska betalas tillbaka inom en månad. f)Ränte- och avgiftsfria kreditavtal och kreditavtal enligt vilka krediten ska betalas tillbaka och för vilka endast obetydliga avgifter ska betalas. g)Kreditavtal där krediten räntefritt beviljas en arbetstagare av dennes arbetsgivare som en biverksamhet eller till en lägre effektiv ränta än marknadsräntan och som inte erbjuds generellt till allmänheten. L 133/72 Europeiska unionens officiella tidning h)Kreditavtal vilka ingås med värdepappersföretag enligt definitionen i artikel 4.1 i och rådets direktiv /39/EG av om marknader för finansiella instrument (1) eller med kreditinstitut enligt definitionen i artikel 4 i direktiv /48/EG i syfte att göra det möjligt för en investerare att genomföra en transaktion med hjälp av ett eller flera av de instrument som förtecknas i avsnitt C i bilaga I till direktiv /39/EG, när det värdepappersföretag eller kreditinstitut som beviljar kredi- ten medverkar i transaktionen. i)Kreditavtal som är resultatet av en förlikning i domstol eller någon annan i lag bemyndigad instans. j)Kreditavtal som avser ett kostnadsfritt betalningsanstånd för en befintlig skuld. k)Kreditavtal där konsumenten måste lämna ett föremål som säkerhet hos kreditgivaren för denne att förvara och där konsumentens ansvar är strikt begränsat till den ställda säkerheten. l)Kreditavtal som avser lån som beviljas en begränsad målgrupp enligt en lagbestämmelse med ett allmännyttigt syfte och med en ränta som är lägre än marknadsräntan eller räntefritt eller på andra villkor som är mer fördelaktiga för konsumenten än de som råder på marknaden och till räntesatser som inte är högre än de på marknaden. 3.För kreditavtal i form av kontokredit enligt vilka krediten ska betalas tillbaka på uppmaning eller , ska endast artiklarna 13, 4.1, 4.2 ac, 4.4, 69, 10.1, 10.4, 10.5, 12, 15, 17och 1932 gälla. 4.För kreditavtal där krediten ges i form av överskridande ska endast artiklarna 13, 18, 20 och 2232 gälla. 5.Medlemsstaterna får fastställa att endast artiklarna 14, 6, 7, 9, 10.1, 10.2 ah och l, 10.4, 11, 13 och 1632 ska gälla kreditavtal som ingåtts med en organisation som a)inrättats för sina medlemmars ömsesidiga nytta, b)gör vinster endast för sina egna medlemmar, c)har ett socialt syfte enligt inhemsk lagstiftning, d)tar emot och förvaltar enbart medlemmarnas besparingar och tillhandahåller kreditmöjligheter enbart för sina medlemmar, och e)tillhandahåller kredit med en årlig räntesats som är lägre än räntesatserna på marknaden eller med ett tak som fastställs i nationell lagstiftning, (1) EUT L 145, 30.4.2004, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direk- tiv 2008/10/EG (EUT L 76, , s. 33). och där medlemskap endast beviljas personer som är bosatta eller anställda på en viss plats eller anställda och pensionerade f.d. anställda hos en viss arbetsgivare, eller personer som uppfyller andra kvalifikationer enligt nationell lagstiftning som grund för ett gemensamt existerande band mellan medlemmarna. Medlemsstaterna får undanta kreditavtal som ingåtts av en sådan organisation från tillämpningen av detta direktiv om det totala värdet av alla befintliga kreditavtal som ingåtts av en sådan organisation är obetydligt i förhållande till det totala värdet av alla befintliga kreditavtal i den medlemsstat där organisationen har sitt säte och det totala värdet av alla befintliga kreditavtal som ingåtts av samtliga sådana organisationer i medlemsstaten understiger av det totala värdet av alla befintliga kreditavtal som ingåtts i den medlemsstaten. Medlemsstaterna ska göra en översyn för att utröna om villkoren för att tillämpa ett sådant undantag fortfarande gäller och ska vidta åtgärder för att dra tillbaka undantaget om de anser att villkoren är uppfyllda. Medlemsstaterna får besluta att endast artiklarna 14, 6, 7, 9, 10.1, 10.2 ai, l och r, 10.4, 11, 13, 16 och 1832 ska gälla för kreditavtal som innehåller överenskommelser mellan kredit- givaren och konsumenten om villkor för uppskov eller återbetal- ning när konsumenten redan gjort sig skyldig till betalningsförsummelse i förhållande till det ursprungliga kredi- tavtalet, a)om det på detta sätt sannolikt blir möjligt att undvika ett domstolsförfarande för betalningsförsummelsen, och b)om villkoren för konsumenten inte försämras i förhållande till det ursprungliga kreditavtalet. Om kreditavtalet omfattas av punkt 3 ska emellertid endast bestämmelserna i den punkten gälla. I detta direktiv gäller följande definitioner: a)konsument: en fysisk person som i de transaktioner som omfattas av detta direktiv handlar för ändamål som ligger utanför hans närings- eller yrkesverksamhet. b)kreditgivare: en fysisk eller juridisk person som lämnar eller förbinder sig att lämna en kredit inom ramen för sin närings- eller yrkesverksamhet. Europeiska unionens officiella tidning L 133/73 c)kreditavtal: ett avtal genom vilket en kreditgivare lämnar eller förbinder sig att lämna en konsument en kredit i form av betalningsanstånd, lån eller annan liknande finansie- ringsform, med undantag för avtal om fortlöpande till- handahållande av tjänster eller om fortlöpande leveranser av varor av samma slag, där konsumenten betalar genom avbetalningar så länge som varorna eller tjänsterna till- handahålls. d)kontokredit: ett uttryckligt kreditavtal genom vilket en kreditgivare ger en konsument tillgång till medel som överskrider det aktuella saldot på konsumentens check- konto. e)överskridande: en underförstått accepterad kontokredit genom vilket en kreditgivare tillåter en konsument att utnyttja medel som överskrider det aktuella saldot på konsumentens checkkonto eller den överenskomna kon- tokrediten. f)kreditförmedlare: en fysisk eller juridisk person som inte handlar i egenskap av kreditgivare och som inom ramen för sin närings- eller yrkesverksamhet mot betalning, som kan ske i pengar eller utgöras av någon annan form av avtalad ekonomisk förmån, i)presenterar eller erbjuder kreditavtal till konsumenter, ii)bistår konsumenter genom att utföra annat förbere- dande arbete innan kreditavtalet tecknas än sådant som avses i led i, eller iii)ingår kreditavtal med konsumenter för kreditgivarens räkning. g)konsumentens sammanlagda kreditkostnad: samtliga kostnader, inklusive ränta, provision, skatter och alla andra slags avgifter, som konsumenten måste betala i samband med kreditavtalet och som kreditgivaren känner till, med undantag för notariatsavgifter; kostnader för kom- pletterande tjänster till kreditavtalet, särskilt försäkrings- , ska också inbegripas om även tecknande av ett tjänsteavtal är obligatoriskt för att erhålla krediten eller för att erhålla den på de villkor som angavs i marknadsför- ingen. h)sammanlagt belopp som ska betalas av konsumenten: det sammanlagda kreditbeloppet och konsumentens samman- lagda kreditkostnad. i)effektiv ränta: konsumentens sammanlagda kreditkostnad, uttryckt i procent av den sammanlagda krediten, i förekommande fall med tillägg av de kostnader som avses i artikel 19.2. j)kreditränta: en procentuell fast eller rörlig räntesats som på årlig basis tillämpas på det utnyttjade kreditbeloppet. k)fast kreditränta: en bestämmelse i kreditavtalet där kreditgi- varen och konsumenten för kreditavtalets hela löptid enas om en kreditränta eller om flera krediträntor för olika delperioder med användning uteslutande av en fast specificerad räntesats. Om inte alla krediträntor är fast- ställda i kreditavtalet, ska krediträntan anses vara fast enbart för de delperioder för vilka krediträntorna är fastställda uteslutande med en fast specificerad räntesats om vilken man enats vid ingåendet av kreditavtalet. l)sammanlagt kreditbelopp: övre kreditgräns eller det totala belopp som ställs till förfogande genom ett kreditavtal. m)varaktigt medium: varje medel som gör det möjligt för konsumenten att bevara information, som riktas till denne personligen, på ett sätt som är tillgängligt för användning som är lämplig med hänsyn till vad som är avsikten med informationen och som tillåter oförändrad återgivning av den bevarade informationen. n)kombinerat kreditavtal: ett kreditavtal där i)den berörda krediten uteslutande tjänar till att finansiera ett avtal om leverans av en viss vara eller tillhandahållande av en viss tjänst, och ii)dessa båda avtal objektivt sett utgör en kommersiell enhet; en kommersiell enhet ska anses föreligga om leverantören själv finansierar konsumentens kredit, eller, om den finansieras av tredje man, om kreditgivaren anlitar leverantörens tjänster i samband med att kreditavtalet förbereds eller ingås, eller om leveransen av en viss vara eller tillhandahållandet av en viss tjänst uttryckligen anges i kreditavtalet. INFORMATION OCH KREDITPRÖVNING INNAN All reklam för kreditavtal där det anges en räntesats eller andra sifferuppgifter som rör kreditkostnaden för konsumenten ska innehålla standardinformation i enlighet med denna artikel. Denna skyldighet gäller inte när nationell lagstiftning kräver uppgift om kreditens effektiva ränta för annonsering om kreditavtal som inte innehåller uppgift om räntesats eller sifferuppgifter avseende några kreditkostnader för konsumenten enligt vad som avses i första meningen. L 133/74 Europeiska unionens officiella tidning Standardinformationen ska på ett klart, kortfattat och framträdande sätt med hjälp av ett typexempel upplysa om följande: a)Krediträntan, fast eller rörlig eller båda, tillsammans med information om eventuella avgifter som utgör en del av konsumentens sammanlagda kreditkostnader. b)Det sammanlagda kreditbeloppet. c)Effektiv ränta. Vid kreditavtal i den bemärkelse som avses i artikel 2.3 får medlemsstaterna besluta att effektiv ränta inte behöver anges. d)I förekommande fall kreditavtalets löptid. e)Vid kredit i form av betalningsanstånd för en särskild vara eller tjänst, dess kontantpris samt beloppet för eventuell förskottsbetalning. f)I förekommande fall, det sammanlagda belopp som ska betalas av konsumenten och avbetalningarnas belopp. 3.Om det är obligatoriskt att ingå avtal om en kompletterande tjänst till kreditavtalet, särskilt en försäkring, för att erhålla krediten eller för att erhålla den på de villkor som angavs i marknadsföringen och tjänstens kostnad inte kan fastställas i förväg, ska skyldigheten att ingå detta avtal också anges på ett klart, kortfattat och framträdande sätt tillsammans med den effektiva räntan. 4.Bestämmelserna i denna artikel ska inte påverka tillämp- ningen av direktiv /29/EG. innan en konsument blir bunden av ett kreditavtal eller ett erbjudande om kreditavtal ska kreditgivaren eller kreditförmedlaren, på grundval av de kreditvillkor som erbjuds av kreditgivaren samt, i förekommande fall, de önskemål som uttryckts och den information som tillhandahållits av konsu- menten, lämna konsumenten den information som denne behöver för att kunna jämföra olika erbjudanden och fatta ett välgrundat beslut om huruvida ett kreditavtal ska ingås. Sådan information, på papper eller på något annat varaktigt medium, ska tillhandahållas genom blanketten Standardiserad europeisk konsumentkreditinformation i bilaga II. Kreditgivaren ska anses ha uppfyllt informationskraven i denna punkt och i artikel 3.1 och 3.2 i direktiv /65/EG om han har tillhandahållit Standardiserad europeisk konsumentkreditinformation. Denna information ska upplysa om följande: a)Typen av kredit. b)Kreditgivarens identitet och geografiska adress samt, i förekommande fall, den aktuella kreditförmedlarens iden- titet och geografiska adress. c)Det sammanlagda kreditbeloppet och villkoren för utnytt- jandet av krediten. d)löptid. e)eller tjänsten och dess kontantpris vid kredit i form av betalningsanstånd för en särskild vara eller tjänst och kombinerade kreditavtal. f)Krediträntan, gällande villkor för krediträntan, alla referens- index eller referensräntor som gäller den ursprungliga krediträntan i den mån dessa finns tillgängliga samt perioder, villkor och förfarande för ändringar; om olika krediträntor tillämpas under olika omständigheter, ovan- nämnda information om samtliga tillämpliga räntor. g)Den effektiva räntan och det sammanlagda belopp som ska betalas av konsumenten med hjälp av ett representativt exempel som innehåller alla de antaganden utifrån vilka denna räntesats har beräknats; om konsumenten har informerat kreditgivaren om en eller flera faktorer som ska vara utmärkande för den kredit som denne helst vill ha, såsom kreditavtalets löptid och det sammanlagda kreditbe- loppet, ska kreditgivaren beakta dessa faktorer; om kreditavtalet ger möjlighet att utnyttja krediten på olika sätt med olika avgifter eller krediträntor och kreditgivaren använder sig av antagandet i bilaga I del II.b, ska kreditgivaren ange att andra möjligheter att utnyttja krediten för denna typ av kreditavtal kan innebära högre effektiva räntor. h)Storlek, antal och periodicitet för de delbetalningar som konsumenten ska göra och, i förekommande fall, den ordning enligt vilken betalningarna ska fördelas på olika utestående skulder med olika krediträntor för återbetalning. i)I förekommande fall avgifter för administration av ett eller flera konton där både betalningstransaktioner och kredi- tutnyttjande registreras, om det inte är frivilligt att öppna kontot, avgifter för att använda ett betalningsmedel för både betalningstransaktioner och kreditutnyttjande, eventuella andra avgifter med anknytning till kreditavtalet och på vilka villkor dessa kostnader kan ändras. j)Förekomsten av eventuella kostnader som konsumenten vid ingående av kreditavtalet måste betala till en notarie.