prop · GX0385 · 2010-01-08 00:00:00 — ter än personnummer och fastighetsbeteckning förs in i registret. Polisens historikdatabas förs med tillstånd av Datainspektionen med- delade , och . Ändamålet med registret är att ge polisen upplysning om uppgifter som gallrats ur SPAR avseende personer . Endast personer som är folkbokförda i registreras. Polisens folkbokföringsdatabas förs med stöd av Datainspektionens Innehållet i registret består av folkbok- föringsuppgifter som ingår i Aviseringsregister men som inte får ingå i SPAR. I Säkerhetspolisens verksamhet används flera olika databaser som inne- håller personuppgifter. Det rör sig om , centralregistret, systemet för hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning samt analysdatabaser. Utöver det i polisdatalagen särskilt reglerade styrs be- handlingen av personuppgifter i Säkerhetspolisens verksamhet av be- stämmelserna i personuppgiftslagen, polisdatalagens allmänna del och arbetsordningen för Säkerhetspolisen. är ett register som är avsett för den särskilda polisverk- samhet som Säkerhetspolisen bedriver. Bestämmelserna om SÄPO-re- gistret finns i 3235 §§ polisdatalagen. Polisdatalagen föreskriver att Säkerhetspolisen ska föra ett register () som har till än- damål att underlätta spaning i syfte att förebygga och avslöja brott mot rikets säkerhet, underlätta spaning i syfte att bekämpa terrorism och utgöra underlag för registerkontroll enligt säkerhetsskyddslagen (1996:627). får innehålla uppgifter som kan hänföras till en enskild person endast om den uppgifterna gäller kan misstänkas för att ha utövat eller komma att utöva brottslig verksamhet som innefattar hot mot rikets säkerhet eller terrorism, om personen har undergått registerkontroll enligt säkerhetsskyddslagen eller om det med hänsyn till registrets ändamål annars finns särskilda skäl till det. Registrerade uppgifter ska gallras senast efter det att en sådan uppgift om personen som kan föranleda registrering senast infördes. Om det finns särskilda skäl får dock uppgifterna stå kvar . Enligt 13 § polisdataförordningen är direktåtkomst till uppgifter i eller till uppgifter som i annat fall behandlas automatise- rat hos förbehållen de personer som på grund av sina arbetsuppgifter behöver informationen. är avsett att vara ingången till Säkerhetspolisens han- tering av personuppgifter (prop. 1997/98:97 s. 154). Registret innehåller endast identifieringsuppgifter, uppgifter om grunden för registrering och hänvisning till de ärenden där uppgifter om den registrerade behandlas. Registret fyller inte någon operativ funktion i Säkerhetspolisens verk- samhet. All behandling av personuppgifter av betydelse för verksamhe- ten sker i andra system. Registret förs enbart för att uppfylla kravet i 32 § polisdatalagen att Säkerhetspolisen ska föra ett sådant register. Säkerhetspolisens centralregister är den databas som huvudsakligen an- vänds i Säkerhetspolisens verksamhet. kan sägas utgöra en ingång till den samlade personuppgiftshanteringen hos Säkerhets- polisen. Det övergripande ändamålet med centralregistret är att det ska utgöra ett spaningsregister i Säkerhetspolisens verksamhet för att förebygga och avslöja brott mot rikets säkerhet och för att bekämpa terrorism. Vidare används uppgifter ur databasen som underlag för registerkontroll enligt säkerhetsskyddslagen. Databasen innehåller uppgifter om personer mot vilka det föreligger misstankar om brottslig verksamhet, som inte behöver vara preciserade till vissa konkreta brott. I databasen behandlas även uppgifter om perso- ner som har samband med någon som antecknats på grund av en miss- tanke. Vidare behandlas uppgifter om personer som kan bli utsatta för hot av olika slag eller som i känsliga verksamheter kan bli föremål för närmanden från utländska underrättelsetjänster. Personuppgifter noteras i centralregistret i den utsträckning som upp- gifterna behövs för databasens ändamål. Känsliga personuppgifter antecknas som kompletterande uppgifter, om en viss persons uppträdande ger anledning anta anta att personen kan misstänkas för sådana brott som Säkerhetspolisen ska ingripa mot. Om det är oundgängligen nödvändigt att en känslig personuppgift noteras för att viss information i registret ska bli begriplig får notering ske. nämnda innebär t.ex. att uppgifter om en misstänkts eller hotad persons politiska tillhörighet kan komma att antecknas. Uppgifterna i centralregistret är tillgängliga för Säkerhetspolisens ope- rativa personal enligt särskilda behörighetsregler. Systemet för hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning Systemet för hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning utgör ett bearbetnings- och analysverktyg vid behandling av uppgifter som in- hämtats genom hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning. stemet innehåller personuppgifter i den utsträckning sådana uppgifter behövs för behandlingens ändamål. De personuppgifter som antecknas i systemet utgörs av uppgifter om abonnenter och teleadresser som är kopplade till ett tillstånd till hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning. om kontakter och teleadresser som uppmärksammas med anledning av en pågående teleavlyssning eller teleövervakning. hållet i telefonsamtal och andra telemeddelanden samt utredningsanteck- Uppgifterna i systemet utgörs till en början av obearbetade underrät- telser som i en bestämd utredning inhämtats genom något av de nyss De inhämtade uppgifterna bearbetas och analyse- Efter bearbetning och analys tas de uppgifter bort som inte är rele- vanta för utredningen. Övriga uppgifter tillförs centralregistret. terna i systemet är tillgängliga för de befattningshavare som har behörig- het att arbeta med det aktuella ärendet. Analysdatabaserna innehåller liksom systemet för hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning underrättelser som är avsedda att bearbetas. Underrättelserna i analysdatabaserna inhämtas genom uppgifter från källor, genom spaning samt genom tvångsmedel som t.ex. hemlig tele- avlyssning och hemlig teleövervakning. uppgifterna behövs för behandlingens ändamål. Bearbetad och bedömd information förs över till centralregistret, medan uppgifter som inte behövs gallras under utredningens gång. Uppgifter i en analysdatabas är tillgängliga endast för de befattnings- havare som är behöriga att arbeta med det aktuella ärendet. tabas får inrättas efter beslut från chefen för dokumentationsenheten hos Lokala system med nationell spridning Polismyndigheterna har inrättat flera olika system för automatiserad be- handling av uppgifter. Det gäller bl.a. s.k. tillhållsregister samt system för intern samordning av pågående utredningar. Att ett system är lokalt innebär att det i princip bara är den egna polismyndigheten som har till- gång till uppgifter ur systemet. Här redovisas fyra lokala system som har nationell spridning, nämligen rationell anmälningsrutin, datoriserad utredningsrutin tvångsmedel, kommunikationscentralernas system och Rationell anmälningsrutin (RAR) förs av polismyndigheterna, med till- stånd meddelade av Datainspektionen och och med stöd av övergångsbestämmelserna till polis- har av Datainspektionen med- delats tillstånd att föra RAR, för att stödja brottsutre- viljats tillstånd att föra RAR i sin polisiära verksamhet. med stöd av tillstånden och övergångsbestämmelserna till polisdatalagen. Ändamålen med registren är att tillhandahålla uppgifter om brottsanmälningar som behövs i den registeransvariges brottsutredande verksamhet och som behövs för att skall kunna fullgöra sin stödjande, samordnande och förstärkande verksamhet, service åt allmänheten och att i enlighet med lag eller förordning lämna uppgifter till annan myndighet, samt att tillhandahålla uppgifter för polismyndighetens ärenden, lämna underlag för samordning, bevakning, planering och uppföljning av verk- samheten, utgöra underlag för registrering av uppgifter i misstankere- gistret och produktion av statistik samt tillika utgöra myndighetens kri- minaldiarium. RAR innehåller uppgifter från polisens brottsanmälningar. En brotts- anmälan förs in i RAR direkt, med undantag för brottsanmälningar som görs av allmänheten via Internet. Nära nog alla brottsbalksbrott registre- ras i RAR. Dessutom registreras brott mot speciallagstiftning. Trafikbrott registreras i TRAR. Samtliga uppgifter i brottsanmälningarna registreras i RAR. Förutom uppgifter om själva brottet finns personuppgifter avseende målsägande, anmälare, skäligen misstänkt gärningsman, vittne samt försvunna och avlidna personer. Systemet datoriserad utredningsrutin tvångsmedel (DurTvå) är ett lo- kalt datasystem med nationell spridning. Det syftar till att effektivisera polisens och åklagarnas arbete med förundersökningar i brottmål. met regleras av personuppgiftslagen och de allmänna bestämmelserna i I DurTvå upprättas förundersökningsprotokoll elektroniskt. brottsanmälan ska registreras i DurTvå krävs dels ett beslut om att inleda förundersökning, dels ett beslut om att ärendet ska föras över från RAR. Eventuella tilläggsanmälningar förs däremot automatiskt över till Genom DurTvå har användaren tillgång till tvångsmedelstjänsten, som numera utgör polismyndigheternas beslagsliggare. Det finns ett behörighetssystem för sökning i DurTvå. få del av uppgifter är uppdelad i tre nivåer. För att effektivisera och samordna bl.a. alarmeringsåtgärder och viss till- fällig spaningsverksamhet ska varje län ha en kommunikationscentral. Uppgifterna för kommunikationscentralerna är att ta emot och vidarebe- fordra inkommande larm och andra meddelanden samt att inledningsvis vidta och samordna polisåtgärder med anledning av dessa. För denna verksamhet finns det ett särskilt systemstöd för kommunika- tionscentralerna, det s.k. KC-systemet. i systemet sker med stöd av bestämmelserna i personuppgiftslagen och i de allmänna bestämmelserna i polisdatalagen. till KC-systemet i flera andra europeiska länder och även i . Huvudsyftet med behandlingen är att dokumentera, bevaka och följa upp händelser och iakttagelser som rapporteras till kommunikationscen- Ett annat syfte är att på ett tidigt stadium erhålla signaler om pågående och återkommande brottslig verksamhet, exempelvis om fa- miljevåld och mc-brottslighet. Vidare har behandlingen till ändamål att ge underlag för planering av polisens resurser och för uppföljning av I KC-systemet registreras uppgifter om brotts- eller händelseplatser med besked om tid, plats, händelsetyp, brottskod och övrig information som kan vara till hjälp vid en kommande polisutredning. håller också personuppgifter. Anmälare, målsägande, vittne, misstänkta, utpekade och försvunna personer samt personer som på olika sätt kon- taktar polisen i ärenden registreras i KC-systemet. 1 0001 200 ärenden i KC-systemet. har i enlighet med 2 § polisdataförordningen anmält KC-systemet till Datainspektionen för förhandskontroll. i beslut framfört synpunkter på rutinerna för gall- ring och för information till de registrerade. Enligt anmälan ska de registrerade uppgifterna i händelserapporterna vara tillgängliga i KC-systemet . erinrat om att personuppgifter som behandlas automatiserat enligt huvud- regeln i 13 § polisdatalagen ska gallras när uppgifterna inte längre be- hövs för sitt ändamål. I fråga om information till registrerade sägs i anmälan att information om uppgiftsbehandling inte ska lämnas annat än till vissa särskilt angivna kategorier av personer. har därvid hänvisat till be- stämmelsen i 24 § tredje stycket personuppgiftslagen, som föreskriver att information får underlåtas om lämnandet skulle visa sig vara omöjligt eller innebära en oproportionerligt stor arbetsinsats. anfört att denna undantagsbestämmelse inte kan anses vara generellt tillämplig i fråga om samtliga angivna kategorier av registrerade. Datainspektionen meddelade beslut om tillstånd att föra förundersökningsregister. Ändamålet med registren är att utgöra hjälp- medel för att lagra, systematisera och återvinna uppgifter i förundersök- ningar med komplicerat eller omfattande utredningsmaterial. Förundersökningsregister får enligt Datainspektionens beslut endast innehålla uppgifter av den art som framgår av ansökningen. Förutom administrativa uppgifter får registreras uppgifter om namn på uppgifts- lämnare, uppgifter om en person som kan sättas i samband med något brott, beskrivning av fordon och personer, uppgifter om brottsplats, upp- gifter ur förhör samt uppgifter om adresser till kända tillhåll och kvartar. Polisens intranät används i första hand för att sprida verksamhetsrelate- rad information inom polismyndigheterna. IntraPolis är ett nationellt nätverk. Olika polismyndigheter har utvecklat intranät för respektive myndighet och dessa intranät utgör delar av Intra- Polis. Genom polismyndigheternas intranät förmedlas både öppen och skyddad information. På intranäten finns även information som omfattas av sekretess. Den öppna informationen är tillgänglig för alla inom poli- sen medan det erfordras särskild behörighet inom respektive polismyn- dighet för att få tillgång till den skyddade informationen. Ett exempel på skyddad information är s.k. KUT-Info. I fråga om behandlingen av personuppgifter i KUT-Info gäller bestäm- melserna i personuppgiftslagen och polisdatalagen. Konsekvenserna av dessa regelverk för behandling av personuppgifter på intranät belyses i ett beslut från Datainspektionen . Beslutet föranled- des av att i enligt 2 § polisdataförord- ningen hade anmält att myndigheten i systemet KUT-Info avsåg att be- handla personuppgifter som gav upplysning om att personer var dömda eller misstänkta för brott. I förhandsanmälan till Datainspektionen anförde polismyndigheten be- träffande en planerad behandling av personuppgifter i KUT-Info bl.a. föl- jande. Inom ska distribueras kriminalunderrättelseinforma- tion, förkortat KUT-Info, från . Informationen ska bestå av uppgifter om efterlysta per- soner, om oidentifierade gärningsmän, om framställningar från olika utredningsmän om hjälp, om permissioner, om brott av polisiärt intresse som uppgifter angående t.ex. dolda vapen och om tillvägagångssätt vid brott m.m. Uppgifterna ska spridas genom IntraPolis till omkring 400 an- vändare, som i sin tur ska skicka uppgifterna vidare till ytterligare ett stort antal poliser och andra anställda inom myndigheten. skickas främst till anställda hos i men även till behöriga tjänstemän inom andra polismyndigheter i . Syftet med den planerade nya behandlingen är att utnyttja den moderna tekniken och använda IntraPolis för snabb publicering av kriminalunder- rättelseinformation samt att snabbt sprida väsentlig information som polisanställda har behov av i sin tjänst. Uppgifterna beträffande efterlysta personer ska omfatta namn, person- nummer, foto, adressuppgifter samt fordon. om vilka brott personen är efterlyst för samt uppgifter om farlighet att Polisen avser även att sprida fotografier på oidentifierade personer som är misstänkta för brott. Även fotografier och uppgifter om värdefullt tillgripet gods ska spridas. Uppgifter beträffande personer som är dömda för grova brott samt tidpunkterna för dessa personers permissioner och frigivning från avtjänande av påföljder kommer att nämnas i KUT-Info. I beslutet rörande behandling av personuppgifter i KUT-Info framhöll Datainspektionen att frågan om i vilken utsträckning den aktuella informationsförmedlingen ska kunna förekomma och vilka uppgifter som ska kunna presenteras borde bli föremål för central regle- ring, åtminstone genom sådana föreskrifter som förutsätts i 17 § polisda- Vidare uttalade Datainspektionen att enligt dess mening är behandling och registrering av personuppgifter i kriminalunderrättel- severksamhet uttömmande reglerad i polisdatalagen. Det är inte förenligt med polisdatalagen att i ett system som KUT-Info behandla personupp- gifter som faller under begreppet kriminalunderrättelseverksamhet. Med anledning av Datainspektionens beslut anpassade Polismyndig- heten i behandlingen och driftsatte ett Även andra länspolismyndigheter har i likhet med polismyndigheten i infört system för KUT-info. har huvudansvaret för polisens internationella kon- Vid finns en enhet som fungerar som natio- nell kontaktpunkt och sambandskontor för det internationella polissam- Detta genererar en mycket stor mängd ärenden , som hanteras i ett dokument- och ärendehanteringssystem benämnt DAR. Systemet förs med stöd av polisdatalagens allmänna bestämmelser och DAR används för all diarieföring, dokument- och ärendehantering vid undantag för underrättelseinformation. DAR är ett elektroniskt system som hanterar all information i sin helhet. Dokument, textfiler, bilder, fax och skannade bilagor lagras i systemet. DAR innefattar förutom ärende- hantering även en funktion för elektronisk gallring, avställning och arki- , misstankeregistret och andra register som regleras i annan lagstiftning En uppdelning av uppgifter på belastningsuppgifter och misstankeupp- gifter I rekommendation No. R (87) 15 om användning av per- sonuppgifter inom polissektorn anges att olika kategorier av uppgifter så långt det är möjligt ska hållas åtskilda efter graden av riktighet och till- förlitlighet. I propositionen Riktlinjer för registreringen av påföljder m.m. (prop. 1994/95:144) uttalade regeringen att det finns starka skäl att hålla uppgifter om påföljder och uppgifter om misstankar åtskilda och att en uppdelning skulle göras genom att person- och belastningsregistret skulle ersättas av ett belastningsregister, i vilket endast påföljder och lik- nande skulle tas in, och ett misstankeregister. , som uttalat sig för en sådan uppdelning, godkände regering- ens förslag (bet. 1994/95:JuU21, rskr. 1994/95:378). Genom införandet av lagen (1998:620) om belastningsregister och av lagen (1998:621) om misstankeregister genomfördes uppdelningen. Enligt 1 § lagen om belastningsregister ska föra ett rikstäckande belastningsregister. är personuppgiftsan- svarig för registret. Ändamålet med belastningsregistret är att ge information om sådana belastningsuppgifter som behövs i verksamhet hos polismyndigheter, , och för att förebygga, upp- täcka och utreda brott, hos åklagarmyndigheter för beslut om förunder- sökning och åtal och vid utfärdande av strafförelägganden samt hos all- männa domstolar för val av påföljd och straffmätning. Uppgifter i regist- ret ska också få användas av polismyndigheter och andra myndigheter vid sådan lämplighetsprövning, tillståndsprövning och annan prövning som anges i lag eller förordning samt för att lämna uppgifter till enskilda om det är av särskild betydelse i den enskildes verksamhet. I lagen om belastningsregister bemyndigas regeringen att föreskriva att en myndig- het får ha direktåtkomst till belastningsregistret. Alla påföljder för brott ska registreras i belastningsregistret. Registret innehåller uppgifter om cirka 1 400 000 personer och cirka 2 900 000 noteringar om påföljder. De allra flesta av dessa noteringar avser bötes- påföljder som fastställts genom föreläggande av ordningsbot. ska vidare innehålla uppgifter om den som har ålagts förvandlingsstraff för böter, den som med tillämpning av 30 kap. 6 § har förklarats fri från påföljd och den som har meddelats besöksförbud. Vissa uppgifter om den som är dömd i utlandet ska också registreras. Skyddet för den personliga integriteten kommer bl.a. till uttryck i be- gränsningar när det gäller utlämnande av uppgifter ur belastningsregist- ret. För registret gäller enligt 35 kap. 3 § offentlighets- och sekretess- lagen (2009:400) absolut sekretess, vilket innebär att uppgifter endast får lämnas ut enligt vad som är särskilt föreskrivet. myndigheter för vilkas verksamhet registret förs har rätt att få ut de upp- gifter som är nödvändiga för att de ska kunna bedriva sin verksamhet. Vidare har den registrerade alltid rätt att få ut de uppgifter som finns registrerade om honom eller henne. Andra enskilda har rätt att i den utsträckning som regeringen föreskriver få ut uppgifter om andra perso- ner ur registret, om det behövs för att pröva en fråga om anställning eller uppdrag i en verksamhet som avser vård eller som är av betydelse för att förebygga eller beivra brott. Vidare får uppgifter i vissa fall lämnas till utländska myndigheter och till myndigheter som för statistik. Uppgifter i belastningsregistret gallras när förutsättningarna för regi- strering inte längre föreligger, t.ex. om den registrerade blir frikänd efter överklagande eller om en ordningsbot undanröjs. Vid frikännande dom plockas den tidigare domen bort direkt. Uppgifter ur belastningsregistret gallras vidare när förflutit, i de flesta situationer . Upp- gifter om bötespåföljd gallras dock . Personuppgiftslagens bestämmelser om rättelse och skadestånd gäller för behandlingen av personuppgifter i registret. Regeringen bemyndigas i lagen om belastningsregister att utfärda före- skrifter om registrets närmare innehåll. Det kan bl.a. gälla uppgifter om utvisning, intagning i eller utskrivning från sjukvårdsinrättning av den som av domstol överlämnats till psykiatrisk vård samt uppgifter om res- ning. Enligt 1 § lagen om misstankeregister ska föra ett rikstäckande register med uppgifter om dem som är skäligen misstänkta för brott. är personuppgiftsansvarig för behandlingen av personuppgifter i registret. ska föras för att underlätta tillgången till sådana uppgifter om skälig misstanke om brott som behövs i verksamhet hos polismyndigheter, , och för att samordna förundersökningar mot en misstänkt person och för att före- bygga, upptäcka och utreda brott samt hos åklagarmyndigheter för beslut om förundersökning och åtal. Registret får även användas av polismyn- digheter och andra myndigheter som ska utföra lämplighetsprövning, till- ståndsprövning eller annan prövning som anges i författning. Slutligen får registret användas för att till enskild lämna uppgift som är av särskild betydelse i dennes verksamhet. innehåller uppgifter om den som har fyllt och som är skäligen misstänkt antingen för något brott mot eller för något annat brott för vilket svårare straff än böter är föreskrivet. Upp- gifter förs också in om den som är skäligen misstänkt för ett motsvarande brott utomlands, om frågan om lagföring för brottet ska avgöras i Sve- rige. Registret innehåller vidare uppgifter om den mot vilken det har in- letts utredning om förvandling av böter och om den som begärts över- lämnad eller utlämnad för brott. De myndigheter för vars räkning registret förs samt domstolarna har rätt att få uppgifter ur registret. Regeringen får föreskriva att andra myn- digheter ska få uppgifter ur registret för vissa slag av ärenden eller för Uppgifter ur registret ska vidare i viss utsträckning kunna lämnas till myndigheter och organisationer utomlands. Det finns ungefär 100 000 personer registrerade i misstankeregistret och omkring 300 000 uppgifter om brottsmisstankar i registret. Uppgifter i misstankeregistret gallras om en förundersökning har av- slutats utan att åtal har väckts med anledning av misstanken, om åtal har lagts ned eller om dom eller beslut angående misstanken har vunnit laga kraft. Personuppgiftslagens bestämmelser om rättelse och skadestånd gäller för behandling av uppgifter i misstankeregistret. är anslutet till (prop. 1997/98:42, bet. 1997/98:JuU15, rskr. 1997/98:121). bygger på två grundtankar. Den första är den fria rörligheten för personer, i den bety- delsen att någon personkontroll vid nationsgränserna mellan Schengen- staterna inte ska förekomma. Den andra är att kampen mot internationell kriminalitet och illegal invandring ska stärkas. Ett hjälpmedel i detta sammanhang är dataregistret Schengens infor- mationssystem (SIS). SIS består av ett nationellt register för varje Schengenstat och en central teknisk stödfunktion, som är gemensam för . Lagen (2000:344) om Schengens informationssystem innehåller regler om behandling av personuppgifter i den svenska en- heten. Det register som är den svenska enheten i SIS förs av Rikspolis- styrelsen, som också är personuppgiftsansvarig. Registret är anslutet till den centrala enheten i SIS.