prop · GY034 · 2010-11-03 00:00:00 — 2010/11:4 och meddelats tillstånd att hantera narkotika. Även i fortsättningen bör ha möjlighet att utforma närmare regler på dessa områden för att en effektiv tillsyn ska kunna utföras på området. Det är av stor vikt att den som fått tillstånd att hantera narkotika följer före- skrifterna kring hanteringen av denna. Såvitt känt har inte någon dömts till fängelse i mål om överträdelse av föreskrift som meddelats med stöd av lagen om kontroll av narkotika. Vidare är det enligt 8 § lagen om kontroll av narkotika möjligt för Läke- medelsverket att återkalla ett tillstånd att hantera narkotika bl.a. om till- ståndshavaren har åsidosatt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen, vilket får betecknas som en effektiv sanktion för överträdelser. Den som hanterar narkotika utan tillstånd kan om gärningen sker uppsåt- ligt dömas för narkotikabrott enligt narkotikastrafflagen. föreslår därför att straffskalan i 13 § lagen om kontroll av narkotika för nu aktuella överträdelser begränsas till att omfatta böter. Ett sätt att åstadkomma större tydlighet i fråga om vilka substanser som är förklarade som narkotika är att det i 3 § förordningen om kontroll av narkotika, i anslutning till bemyndigandet för att upp- rätta och kungöra förteckningar över narkotika, tas in en bestämmelse som uttryckligen anger att förteckningar ska avse både sådana ämnen som FN förklarat som narkotika och sådana ämnen För att öka överskådligheten kan Läke- medelsverket dessutom vid varje ändring trycka om sina förteckningar Detta skulle få till följd att verkets förteckningar vid varje tidpunkt skulle innehålla en uttömmande uppräkning av vilka substanser som är förklarade som narkotika. Det har från bl.a. Statens kriminaltek- niska laboratorium även framförts önskemål om att förteckningar i förekommande fall även bör innehålla s.k. CAS-nummer, eftersom detta skulle underlätta laboratoriets arbete med att identifiera vilken substans som det i varje enskilt fall är fråga om. staterar att detta är frågor som det ankommer på att ta föreslår att en språklig översyn av narkotika- strafflagen (1968:64) görs. För att förtydliga hur de olika lagstiftningarna hänger samman föreslår utredningen att en ny inledande paragraf införs och i vilken man refererar till de administrativa bestämmelserna i lagen om kontroll av narkotika, lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel samt lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor. Regeringen delar i och för sig utredningens bedömning att en sådan förändring skulle innebära ett visst förtydligande men det är också så att de olika lagarna reglerar olika saker och att regleringen därför inte är Utredningen bedömer att det lagstiftningskomplex som reglerar otillåtna substanser inte går att sammanföra eller på annat sätt Prop. 2010/11:4 systematisera. Skälet för denna slutsats, vilken delas av regeringen, är att regleringarna är allt för olika. Utredningens förslag i denna del bör därför inte genomföras. föreslår vidare att begreppet hälsofarliga varor i 8 § narkotikastrafflagen ersätts eftersom begreppet fått en specifik juri- disk innebörd i svensk lagstiftning i och med tillkomsten av lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor. Vidare föreslår utredningen punktuppställning av 8 § i syfte att skapa större tydlighet. Regeringen föreslår i detta sammanhang inte någon ändring av vare sig begreppen hälsofarliga varor och läkemedel i 8 § narkotikastraff- lagen eller den av utredningen föreslagna punktuppställningen eftersom narkotikadefinitionen är väl inarbetad och att frågan behöver belysas ytterligare. 5.8Statens folkhälsoinstituts och roller Regeringens bedömning: bör få en mer aktiv och offensiv roll för att snabbare än kunna identifiera nya missbrukssubstanser som bör utredas och kontrolleras som narkotika eller hälsofarlig vara. bör kunna utreda flera missbrukssubstanser . I den mån substanser som faller inom ansvarsområde blir aktuella för missbruk bör mot- svarande gälla för . bör ges en förordningsreglerad rätt att köpa in varor som saluförs, på bl.a. Internet, för att låta analysera dem i syfte att undersöka innehåll och aktiv substans. Analys av inköpta substanser ska ske med medverkan av ratorium. I den mån substanser som faller inom ansvarsområde blir aktuella för missbruk bör motsvarande gälla för . Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: En övervägande majoritet av remissinstanserna som yttrat sig, däribland , , Statskontoret samt ett flertal länsstyrelser, landsting och kommuner, instämmer i utredningens förslag att ge Statens folk- hälsoinstitut en förordningsreglerad rätt att från Internet köpa in varor för att låta analysera dem i syfte att undersöka innehåll och aktiv substans. anser det vara viktigt att polisens roll stannar vid kunskapsöverföring så att det inte uppfattas som förtäckt brottsspaning. uttrycker en önskan att få ta del av de substanser som inhandlas över Internet. menar att Internet- bevakning samt inköp av preparat även skulle kunna utsträckas till dop- ningspreparat. kommun ställer sig frågande till om Statens folk- hälsoinstituts resurser räcker till det utökade ansvaret. Flertalet remissinstanser, bl.a. , Statens institutions- styrelse, , och ett flertal kommu- ner ställer sig positiva till utredningens förslag om att ge Statens folk- hälsoinstitut ett tydligt informationsansvar för arbetet med att förebygga de problem som uppstår till följd av missbruk av substanser som kan påpekar att de därigenom skulle kunna ta ett helhetsgrepp över informationen om substanser som kan Detta förutsätter dock att även fort- sättningsvis har ett informationsansvar gällande alkohol och tobak. kontoret anser att effekterna av informationsinsatser som t.ex. hemsidan Drugsmart bör utredas ytterligare innan omfattande resurser satsas på den typen av åtgärder. läns landsting föreslår att Dopingjourens upp- drag avseende information och prevention förstärks. Skälen för regeringens bedömning Möjlighet att köpa in missbrukssubstanser, internetbevakning m.m. rapporteras det om nya hälsofarliga substanser som börjat missbrukas i landet. Dessa missbrukssubstanser är ofta inte kon- trollerade som narkotika eller hälsofarliga varor. Det är därmed inte straffbart att hantera dem. Innan nya missbrukssubstanser har hunnit bli klassificerade som narkotika eller hälsofarlig vara faller de utanför de lagstiftningskomplex som reglerar narkotika respektive hälsofarliga Detta är självfallet bekymmersamt eftersom nya missbruks- substanser kan förorsaka personskador eller dödsfall. har tillsammans med och bedrivit ett projekt om samverkan mot försäljning av ej narkotikaförklarade droger via Internet. tillkom därför att den ökande användningen av Internet bl.a. inneburit nya möjligheter att beställa olika typer av substanser för missbruk. säljningen av dessa substanser sker via väldesignade hemsidor på Inter- net, där produkterna marknadsförs som lagliga alternativ till narkotika- Det är en lukrativ marknad där den ekonomiska omsättningen ökar alltmer och antas omfatta betydande belopp. nadsföringen är i första hand riktad mot ungdomar som, utan vetskap av myndigheter och vuxna, kan beställa de olika preparaten och få dessa diskret levererade till hemmet i postförsändelser. myndighetskontroll av vad som erbjuds till försäljning. Vissa av de sub- stanser som förekommer på hemsidorna är avidentifierade och i de fall substanserna anges med namn finns ingen kontroll av att dessa överens- stämmer med produktens verkliga innehåll. Vidare har flera av substan- serna kemiska likheter med narkotikaförklarade droger och andra liknar sådana som är föremål för kontroll genom lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. I samverkansprojektet har man aktivt valt ut hemsidor på Internet där man sökt efter preparat och substanser som erbjuds till försäljning och som uppges vara okontrollerade. Sådana substanser har sedan köpts in och kemiskt analyserats för att klargöra det exakta innehållet. även från de aktuella hemsidorna jämfört uppgifterna om uppgivet inne- håll med de faktiska kemiska sammansättningarna. I stället för att agera reaktivt och vänta på att giftiga och hälsovåd- Prop. 2010/11:4 liga substanser kommer ut och sprids på missbruksmarknaden och att ungdomar förgiftas eller riskerar allvarlig skada för hälsan, har arbetet i samverkansprojektet bedrivits proaktivt genom att farligheten bestämts och ett eventuellt behov av kontroll genom svensk lagstiftning övervägts. Det aktuella samverkansprojektet har bedrivits i mindre skala. I cirka hälften av fallen har den analyserade substansen överensstämt med den uppgivna aktiva substansen. I de fall (cirka hälften) där innehållet inte överensstämt kunde i av dessa fall ingen aktiv substans registreras, medan det i återstående fall () registrerades andra substanser än de som uppgetts på hemsidan. Några av de substanser som analyserades i projektet har senare kommit att bli kontrollerade som hälsofarliga varor eller narkotika. Det är viktigt att ansvariga myndigheter kontinuerligt följer utveck- lingen på de hemsidor framför allt svenska sådana som säger sig erbjuda lagliga alternativ till kontrollerade substanser samt bildar sig en uppfattning om vilka droger som vid varje given tidpunkt tycks vara de mest frekvent använda. bör, inom ramen för sitt ansvar för att följa ut- vecklingen av nya missbrukssubstanser, kontinuerligt och systematiskt söka information, för att klassificeringsprocessen ska kunna bli snabbare, och arbeta mer kontinuerligt och aktivt med dessa frågor. För en mer effektiv och snabb klassificeringsprocess av nya droger bör även på sätt som skett i samverkansprojektet mellan , och Statens krimi- naltekniska laboratorium kunna köpa in varor som saluförs som lagliga alternativ till kontrollerade substanser på Internet och låta analysera deras innehåll och aktiva substans. Att utreda farligheten hos nya substanser måste anses vara en av Statens folkhälsoinstituts viktigaste uppgifter i klassificeringssammanhang. För att kunna utreda behovet av kontroll av varor som misstänks an- vändas för missbruk är beroende av ett nära samarbete med när det gäller att fastställa de inköpta varornas innehåll och substans. Utredningen anser därför att Statens folkhälsoinstituts arbete med analys av oreglerade dro- ger som säljs på Internet ska ske med medverkan av Statens kriminal- tekniska laboratorium. (), som bland annat har i uppdrag att göra analyser för att spåra kemiska substanser i männi- skokroppen, bör också få ta del av inköpta substanser för att kunna sätta upp lämpliga analysmetoder för substanserna i kroppsvätskor. När det gäller kunskap om hur handeln med droger på nätet kan genomföras torde , som tidigare nämnts, kunna hjälpa till. Beträffande missbruk av substanser som faller inom Läke- medelsverkets ansvarsområde så gäller samma regler för Läkemedels- verket som för . sköter dock självt sina analyser av nya missbrukssubstanser. En utbyggd bevakningslista över okontrollerade missbrukssubstanser Regeringen har i föregående avsnitt gjort bedömningen att Statens folk- hälsoinstitut bör få en mer aktiv och offensiv roll för att snabbare än i dag kunna identifiera och utreda om det finns behov av klassificering av Avsikten är att de fortlöpande och aktivt ska söka på Internet efter hemsidor som erbjuder lagliga droger, i syfte att utreda vilka droger som är de mest frekvent använda, vilka egenskaper dessa droger har och hur farliga de är. En viktig uppgift för Statens folk- hälsoinstitut i detta sammanhang blir att köpa in lagliga droger och låta analysera dessa i fråga om innehåll och aktiv substans. ska dock inte, som nämnts, bara ta reda på vilka varor som bjuds ut till försäljning på Internet utan även genom studier av tillgänglig litteratur och kontakter med myndigheter i och utomlands skapa sig en bild av det aktuella ämnet och dess verkan. detta arbete bör spela en stor roll. för den aktuella drogsituationen i . Det består av experter från olika myndigheter och institutioner med direkt koppling till olika delar När utreder substanser för kontroll som nar- kotika eller hälsofarlig vara upprättar myndigheten klassificeringsdoku- ment för de varor som utreds. Dessa dokument bygger vanligen på den bevakningslista som upprättas av . vändning av en icke reglerad drog uppmärksammats i eller i närområde bör , som ansvarig myndig- het, upprätta ett klassificeringsdokument och påbörja en informations- sökning om drogen. De okontrollerade substanser som skulle vara aktu- ella för en sådan utbyggd bevakningslista bedöms bli fler än vad som i dag finns på den s.k. NADiS-gruppens lista över substanser som bör övervägas för kontroll. Även fortsättningsvis bör, som nämnts, frågan om en reglering av nya missbrukssubstanser vara aktuell inom ramen för För att kunna hålla jämna steg med den marknad som bjuder ut nya okontrollerade missbrukssubstanser till försäljning bör Statens folk- hälsoinstitut kunna utreda flera missbrukssubstanser . förutsätter emellertid att NADiS-gruppen sammanträder oftare än , eftersom det är först efter diskussioner i denna grupp som det bestäms vilka substanser som bör prioriteras för utredning. Genom en utbyggd bevakningslista kommer att ha en beredskap för att snabbt kunna anmäla till regeringen att en substans bör regleras som narkotika eller hälsofarlig vara. I den mån substanser som faller inom ansvars- område blir aktuella för missbruk, bör vad som i detta avsnitt sagts om även gälla för . skilt påpekas att även bör ha möjlighet att utreda flera 5.9Övergångsreglering i lagen (1992:860) om kontroll av narkotika Regeringens förslag: Det införs en ny bestämmelse i lagen (1992:860) om kontroll av narkotika av vilken det framgår att den som har tillstånd att hantera en vara för industriellt ändamål enligt lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor får, om varan i stäl- let förklaras som narkotika, fortsätta att hantera varan under två måna- der eller till dess att har fattat beslut om tillstånd i enlighet med lagen om kontroll av narkotika. En hänvisning till denna bestämmelse införs i lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor. Vidare införs bestämmelser om de villkor som ska gälla innan har avgjort frågan om tillstånd. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens för- slag. Remissinstanserna: ombudsmän anser att förslaget till övergångsbestämmelse framstår som något oklart. Det remitterade utkastet till lagrådsremiss: Överensstämmer inne- hållsmässigt med regeringens förslag. Utkastet reglerar övergångsperio- den i sin helhet i lagen om kontroll av narkotika. Remissinstanserna: föreslår att övergångs- regleringen delvis tas in i lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor och delvis i lagen om kontroll av narkotika. Vidare föreslår verket att det införs en bestämmelse som reglerar situationen då en icke-reglerad vara som används för industriellt ändamål blir förklarad som narkotika utan att först ha varit förklarad som en hälsofarlig vara. Skälen för regeringens förslag: Den främsta anledningen till att regeringen föreslår att det ska införas bestämmelser i lagen (1992:860) om kontroll av narkotika som gör det möjligt att hantera narkotika för industriellt bruk är problematiken kring GBL och 1,4-butandiol. Dessa substanser är förklarade som hälsofarliga varor enligt lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. Det är cirka 30 företag som har fått tillstånd av att hantera GBL och 1,4-butandiol för industriellt bruk. Tillståndsgivande myndighet på nar- kotikaområdet är . Om substanserna i stället förklaras som narkotika måste företagen ansöka om nya tillstånd för att även i fortsättningen få hantera GBL och 1,4-butandiol för industriellt bruk. För att göra övergången för företagen smidigare föreslår regeringen att det införs en ny bestämmelse i lagen om kontroll av narkotika av vilken framgår att företagen får ett visst anstånd med att ansöka om nytt till- stånd. Den som har tillstånd att hantera en vara för industriellt ändamål enligt lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor får, om varan i stället förklaras som narkotika, fortsätta att hantera varan med stöd av det befintliga tillståndet av högst från den dag varan förklarades som narkotika eller till dess att fattar beslut i tillståndsfrågan. har föreslagit att det ska infö- ras bestämmelser i lagen om kontroll av narkotika som ger den som hanterar en vara för industriellt ändamål motsvarande anstånd då en vara förklaras som narkotika även om varan inte har varit förklarad som hälsofarlig vara. Regeringen finner att det saknas beredningsunder- lag för att i detta sammanhang utvidga övergångsregleringen. Det bör också uppmärksammas att en vara, som tidigare nämnts, kan förklaras som narkotika antingen av FN eller av regeringen. Det bedöms som mindre sannolikt att FN förklarar en vara med stort industriellt använd- ningsområde som narkotika. En förklaring av FN föregås av en längre tids utredningsarbete (vanligtvis ) som utförs av WHO. Utred- ningen presenteras för FN:s medlemsstater och därefter kan frågan bli föremål för omröstning. kan åtgärder vidtas nationellt för att förbereda en narkotikaförklaring. Om behov uppstår nationellt att kontrollera en vara som används inom industrin torde i första hand lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor aktualiseras eftersom den admi- nistrativa bördan för företagen då blir något mindre påtaglig. Det finns inte någon övergångsreglering i denna lag. För det fall övergångs- regleringar för industrin ska införas finner regeringen att det är lämpli- gast att frågan behandlas enhetligt i de två lagarna. Vid en förklaring av en vara som används inom industrin som hälsofarlig vara eller narkotika beaktar regeringen dess användningsområde när tidpunkten för ikraftträ- dandet bestäms. Dessutom föregås en förordningsändring av en anmälan till Europeiska kommissionen enligt och rådets direktiv /34/EG av om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter. Härigenom ges företag möjlighet att lämna synpunkter på förslaget. Regeringen föreslår därför inte några övergångsregler för substanser som inte är förklarade som hälsofarliga varor. Det bör införas en bestämmelse som fastslår de villkor som företagen ska följa i avvaktan på att har tagit ställning i frågan. Om tillståndshavaren inom tvåmånadersfristen ansöker hos Läkemedels- verket om tillstånd att hantera den narkotiska varan för industriellt ända- mål har innehavaren rätt att fortsätta hantera varan till dess att Läke- medelsverket har tagit ställning i tillståndsfrågan. har anfört att det är angeläget att ett avslagsbeslut i tillståndsfrågan gäller . Anledningen till detta är att för det fall en sökande inte kan uppfylla de krav som uppställer på en tillståndshavare enligt lagen om kontroll av narkotika ska vederbörande inte kunna fort- sätta att hantera narkotika som överprövning av beslutet pågår. Regeringen delar synpunkt. Sökanden har dock rätt att begära inhibition enligt 28 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) i samband med överklagandet. För det fall avslår en ansökan kan det dock inte krä- vas att tillståndshavaren ska behöva göra sig av med varan som beslutet fattades. måste ge företaget innan det måste ha avhänt sig den narkotikaförklarade varan. Av avslagsbeslutet ska det framgå när sökanden ska ha gjort sig av med den narkotiska substansen. Beroende på vilken substans det rör sig om och kvantiteten av denna är förutsättningarna olika från fall till fall när det gäller företagets möjlighet att göra sig av med den. Det är därför svårt att i lagstiftning ange en definitiv tidsfrist för när varan ska ha avhänts. bör inte minst med tanke på straffskalan för narko- tikabrott sätta en för företaget rimlig tidsfrist. Innan har avgjort tillståndsfrågan ska den myndig- Prop. 2010/11:4 het som avses i 3 § lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor utöva tillsyn över att tillståndshavaren hanterar varan i enlighet med de villkor som har uppställts. Det torde vara denna myndighet som i inlednings- skedet har bäst förutsättningar att utöva tillsynen innan Läkemedels- verket har hunnit sätta sig in i frågan. Det förutsätts dock att myndig- heterna har en nära dialog och håller varandra under- rättade. Det är särskilt angeläget mot bakgrund av att har möjlighet att förordna om villkor. Då det även kan bli aktuellt att varor som är förklarade som hälsofarliga varor och används för industriellt ändamål i stället blir för- klarade som narkotika, föreslår regeringen en permanent reglering. Då en omklassificering av en vara från hälsofarlig vara till narkotika sker på förordningsnivå finns det inte någon bestämmelse i lagen om kontroll av narkotika att knyta en sedvanlig övergångsbestämmelse till. Regleringen tas därför in i lagen som en separat paragraf. Regeringens bedömning: Den s.k. NADiS-gruppen bör bestå och aktivt medverka i det förberedelsearbete som och bedriver när det gäller förklaring av missbruks- substanser som narkotika eller hälsofarliga varor. vara en referensgrupp. Statens folkhälsoinstituts roll som administra- tivt ansvarig för referensgruppen bör regleras i institutets instruktion. bör vara ansvarig för att referensgruppen sammankallas eller på annat sätt kan bli delaktig i förberedelsearbetet vid utredning och bevakning av nya missbrukssubstanser inför en eventuell förklaring som narkotika eller hälsofarlig vara. liga myndigheter som deltar i arbetet bör det i deras instruktioner anges att de ska medverka i referensgruppen. heten bör medverka i referensgruppen. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens bedöm- Remissinstanserna: I stort sett samtliga remissinstanser som yttrat sig tillstyrker utredningens förslag, bland dem , Statens kriminaltekniska laboratorium, och Statens folk- Statskontoret anser inte att samarbetet mellan myndigheter behöver formaliseras genom myndighetsinstruktion. Skälen för regeringens bedömning Nätverket för den Aktuella Drogsituationen i (NADiS) Nätverket för den Aktuella Drogsituationen i (NADiS) har länge varit ett viktigt instrument i arbetet med kontroll av missbrukssubstanser. och i samarbetet kring NADiS som därmed bytt namn till Nätverket för den Aktuella Drogsituationen i (NADiS). Syftet är att bredda kunskapen och kompetensen till en skandinavisk arena. Nätverket utbyter information om nya substanser, gamla substan- ser samt förändringar i drogmissbruk. Fokus ligger på narkotika. Läke- medelmissbruk inkluderas. En kombination av hård och mjuk informa- tion eftersträvas. NADiS består av experter från olika myndigheter och institutioner med direkt koppling till olika delar av drogområdet. Det svenska nätverket består av representanter från följande myndigheter och institutioner: , , , Riks- kriminalpolisen, samt dess laboratorium, Statens kriminaltek- niska laboratorium, rättskemiska avdelning, Gift- informationscentralen, upplysning (CAN), Avdelningen för klinisk farmakologi vid , Dopinglaboratoriet vid universitets- sjukhuset, Anestesikliniken vid och Ungdoms- teamet i . Nätverken i , och är under uppbyggnad. Deras nationella grupper kommer att likna den svenska i sammansättning. NADiS använder en sluten sida på Internet där nätverkets medlemmar informerar varandra om nya fynd och observationer. Genom kontaktnätet får man ett snabbt erfarenhetsutbyte och möjligheten ökar för berörda myndigheter att snabbt få fram väsentliga fakta och hinna agera innan missbrukets effekter blir för allvarliga. Utöver den elektroniska webbkommunikationen träffas medlemmarna i det svenska nätverket på återkommande NADiS-möten med 68 måna- ders intervall. En viktig fråga vid dessa möten är att nå enighet om i vilken ordning klassificeringsdokument för nya substanser ska tas fram för vidare befordran till regeringen med anmälan om att substanserna bör kontrolleras. Formalisering av den svenska delen av NADiS Som angetts ovan består det s.k. av en svensk och en skandinavisk del.