prop · GX03227 · 2010-05-27 00:00:00 — Ansvaret för att de personer som utfärdar kontrollavgifter har erforderlig kunskap bör överlåtas på fiskevårdsområdesföreningarna. Kravet att de berörda personerna ska ha de kunskaper som behövs för ändamålet bör dock i normalfallet innebära att de har genomgått den föreskrivna utbild- ningen för fisketillsynsmän. 12.1Rätten att överklaga en fiskevårdsområdesförenings beslut Regeringens förslag: Den vars rätt berörs av en fiskevårdsområdes- förenings beslut ska ha rätt att överklaga beslutet. Beslut om att ta ut kontrollavgift ska inte kunna överklagas. Utredningens förslag: Den vars rätt berörs av en fiskevårdsområdes- förenings beslut ska ha rätt att överklaga beslutet, om beslutet gått honom eller henne emot. Remissinstanserna: tillstyrker förslaget, med tillägget att bör ges rätt att överpröva ett besluts lämplighet och laglighet om beslutet motverkar angelägna allmänna intressen. Länssty- relsen i anser att det i samband med utvidgningen av kretsen klagoberättigade från medlemmar till berörda, bör ges några exempel på beslut som berör andra än medlemmar. Det bör klargöras att beslut om fiskevårdsåtgärder, som inte påverkar vattenanvändningen, inte kan överklagas av vattenägare. Övriga remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt de bestämmelser som gäller kan den som är medlem i en fiskevårdsområdesförening och vars rätt berörs av ett beslut som har fattats på fiskestämman eller av styrelsen för föreningen överklaga detta. En nyttjanderättshavare som har rätt att fiska inom området men inte är medlem i föreningen saknar alltså möjlighet att få ett beslut angående fiskevård eller hur fisket ska bedrivas överprövat trots att dennes rätt påverkas av beslutet. Det kan röra sig om t.ex. nyttjanderättshavare som trots att upplåtelsen avser än inte träder in som medlemmar enligt 4 §, på grund av att upplåtelsen inte avser hela fiskerätten, eller nyttjanderättshavare som slutit avtal om upp- låtelse direkt med föreningen. Även dessa kan beröras av beslut om hur fisket och fiskevården ska bedrivas. Det saknas enligt regeringens upp- fattning skäl för den nuvarande begränsningen av kretsen av klagoberät- tigade. Alla som berörs av ett beslut bör ha rätt att överklaga beslutet. Även om kretsen av dem som har rätt att överklaga utvidgas är den Prop. 2009/10:227 således begränsad till dem vars rätt berörs av ett beslut. att beslutet på något sätt ska påverka klagandens situation. Såsom fram- går av avsnitt 12.2 bör dessutom även fortsättningsvis grunden för överklagandet vara att beslutet inte har tillkommit i behörig ordning, att det strider mot lagen om fiskevårdsområden eller annan författning eller att det kränker den klagandes enskilda rätt. Bildandet av ett fiskevårds- område och upplåtelse av fiske till allmänheten inom området kan antas leda till ett ökat antal besökare och ett ökat antal båtar inom området. Mark- och vattenägare måste dock enligt allemansrätten tåla ett visst intrång. i har ansett att det bör klargöras att vattenägare inte ska kunna överklaga beslut om fiskevårdsåtgärder, som inte påverkar vattenanvändningen. Vilka som ska anses berörda av ett beslut får dock fastställas närmare i praxis. Ett beslut om att ta ut kontrollavgift kan, om betalning inte sker, komma att prövas i allmän domstol. Det bör därför inte kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Enligt regeringens mening bör inga andra ändringar genomföras i be- stämmelsen när det gäller klagorätten. Regeringens bedömning: Omfattningen av överinstansernas pröv- ning bör inte ändras. Utredningens förslag: och den allmänna förvaltnings- domstolens prövning av ett överklagande ska inte bara omfatta beslutets laglighet utan också dess lämplighet. I konsekvens med detta ska läns- styrelsen och den allmänna förvaltningsdomstolen också kunna ersätta det överklagade beslutet med ett nytt beslut. Remissinstanserna: i anser att det klart bör uttalas att det vid lämplighetsprövningen endast är sådana beslut som är uppenbart olämpliga som kan bli upphävda eller ersatta. Det är ute- slutet att ersätta ett lämpligt beslut med ett annat som skulle kunna anses vara mera lämpligt. Det ska inte ankomma på överprövningsmyndigheten utan på föreningens medlemmar att välja mellan flera lämpliga alternativ. Lämplighetsprövningen, och frågan om ett överklagat beslut ska ersättas med ett annat, ställer krav på sakfrågekompetens hos såväl länssty- relserna som hos de allmänna förvaltningsdomstolarna. i och tillstyrker förslaget. Övriga remiss- instanser har inte särskilt berört denna fråga. Skälen för regeringens förslag: Enligt 31 § i gällande lag om fiske- vårdsområden kan ett beslut som har fattats på fiskestämman eller av fiskevårdsområdesföreningens styrelse överklagas till . prövning av dessa beslut är begränsad till en prövning av om beslutet har tillkommit i behörig ordning, om det strider mot lagen om fiskevårdsområden eller annan författning och om det kränker den klagandes enskilda rätt. Enligt 32 § i gällande lag om fiskevårdsområden får beslut enligt lagen överklagas hos allmän förvaltnings- Eftersom en domstol inte kan göra en mer omfattande prövning Prop. 2009/10:227 än vad underinstansen har gjort blir denna prövning begränsad i de fall då överklagandet rör prövning av ett överklagande av en fiskevårdsområdesförenings beslut. Det förhåller sig dock annorlunda med sådana beslut om stadgar som fattas av och som kan överklagas enligt 32 §. Länssty- relsens prövning omfattar här även lämpligheten av stadgarna. Pröv- ningen vid överklagande av beslut till allmän förvaltnings- domstol är inte begränsad. Om beslut överklagas till all- män förvaltningsdomstol ska även domstolen således göra en fullständig prövning. Detsamma gäller övriga beslut som fattas av , bl.a. beslut om fiskevårdsområdets bildande, bestånd och områdets om- fattning eller inriktning. Utredningen har föreslagit att alla beslut som fattas av en fiskevårds- områdesförening ska kunna prövas fullt ut hos och allmän förvaltningsdomstol. Enligt utredningens bedömning ska en sådan full- ständig prövning företas för att uppfylla kravet på domstolsprövning enligt artikel 6 i . De beslut som fattas av en fiskevårdsområdesförening är dels rent föreningsinterna beslut, dels beslut som kompletterar de stadgar som prövas och fastställs av . Sådana beslut bör inte bli föremål för en lämplighetsprövning om de överklagas. Regeringen anser också att den nuvarande ordningen med en mer begränsad prövning enligt 31 § i gällande lag om fiskevårdsområden är förenlig med den prövning som förutsätts i artikel 6 i . Utredningens förslag att utvidga omfattningen av överinstansernas prövning bör därför inte genomföras. Regeringens förslag: beslut gäller om inte annat anges i beslutet. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: tillstyrker förslaget. instanser har inte särskilt berört denna fråga. Skälen för regeringens förslag: Enligt nu gällande bestämmelse ska beslut gälla även om det har överklagats, om inte domstol beslutar annat. Såsom utredningen har anfört framgår domstols befogen- het att besluta om inhibition redan av 28 § förvaltningsprocesslagen. Regeringen ansluter sig till utredningens bedömning att , i likhet med den allmänna förvaltningsdomstolen, ges möjlighet att bestämma att beslutet ska gälla först när det har vunnit laga kraft. Regeringens förslag: Ändringarna ska träda i kraft . Äldre föreskrifter gäller för sådana överträdelser som kan leda till sanktion enligt lagen och som har skett före ikraftträdandet. Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att ett fiskevårds- område som finns vid lagens ikraftträdande ska anses som ett fiskevårds- område bildat enligt denna lag. Utredningen har vidare föreslagit att ändringarna ska träda i kraft samt att styrelsen i en fiskevårdsområdesförening, om föreningens stadgar strider mot bestäm- melserna i lagen utan dröjsmål ska lägga fram förslag till förenings- stämman om den ändring som behövs. Remissinstanserna: i och i anser att det bör föreskrivas inom vilken de stadgeändringar som krävs ska vara genomförda. Skälen för regeringens förslag: De föreslagna ändringarna i lagen bör träda i kraft så snart som det är praktiskt möjligt, vilket bedöms vara . Regeringen föreslår därför att dessa bestämmelser träder i kraft . Regeringen föreslår i denna proposition vissa ändringar i lagen om fiskevårdsområden, men anser inte att alla utredningens förslag ska genomföras. Regeringen har därför inte ansett det vara nödvändigt att utfärda en helt ny lag. De ändringar som föreslås i lagen om fiskevårds- områden genomförs i stället i form av ändringar i den nuvarande lagen. Såsom Lagrådet också har påpekat behövs därför inte någon bestäm- melse om att ett fiskevårdsområde som finns vid lagens ikraftträdande ska anses som ett fiskevårdsområde bildat enligt denna lag. Regeringens förslag innebär att fiskevårdsområden även fortsättnings- vis kan bildas i syfte att samordna fisket och fiskevården och främja fiskerättsägarnas gemensamma intressen. Förslaget innebär vidare att det även fortsättningsvis räcker att upprätta en fiskerättsförteckning när ett fiskevårdsområde ska bildas. De ändringar som genomförs bör inte nämnvärt påverka fiskevårdsområdesföreningarnas stadgar. Om det i en förenings stadgar ändå finns något som strider mot de ändrade bestäm- melserna bör styrelsen utan dröjsmål lägga fram förslag till förenings- stämman om den ändring som behövs. Regeringen gör dock bedöm- ningen att detta får anses röra ytterst få fiskevårdsområdesföreningar och anser inte att det finns behov av en övergångsbestämmelse för dessa fall. De nya bestämmelserna om kontrollavgift innebär att vissa över- trädelser inom ett fiskevårdsområde avkriminaliseras. Den kontrollavgift som föreslås ersätta straffpåföljden är formellt att anse som lindrigare. Detta bör normalt få genomslag bakåt i tiden enligt den lindrigaste lagens princip. Det är dock osäkert om den nu gällande straffbestämmelsen någonsin har lett till en påföljd. Det nya systemet med kontrollavgift förväntas leda till att ett större antal överträdelser beivras. Den lindrigaste lagens princip gör sig därför inte särskilt starkt gällande. bestämmelserna om kontrollavgift bör inte ges retroaktiv effekt. bestämmelser bör därför tillämpas på överträdelser som har skett före den Prop. 2009/10:227 ändrade lagens ikraftträdande. De huvudsakliga ändringar som föreslås är att det införs ett förbud mot att driva verksamhet som är främmande för ändamålet med fiskevårds- området, det anges uttryckligen under vilka förutsättningar ett fiske kan uteslutas ur fiskevårdsområdet och straffbestämmelsen ersätts av en Detta medför konsekvenser för fiskevårdsom- rådena, länsstyrelserna, , Polisen och Åklagar- myndigheten, allmänna domstolar och allmänna förvaltningsdomstolar. Syftet med att bilda ett fiskevårdsområde ska även i fortsättningen vara att samordna fisket och fiskevården och främja fiskerättsägarnas gemen- En fiskevårdsområdesförening kommer således även i fortsättningen att kunna samordna medlemmarnas fiske, upplåta fiskekort till allmänheten och vidta åtgärder som är direkt kopplade till fisket. fiskevårdsområdesförenings verksamhet får dock inte vara främmande för det syfte som föreningen ska tillgodose. En fiskevårdsområdesförening får möjlighet att ta ut kontrollavgift när någon som har rätt att fiska inom området fiskar i strid med de regler som föreningen har satt upp för fisket. Detta kan öka föreningens Länsstyrelsernas uppgifter ändras inte i någon större omfattning. skrivs in i lagen att ska pröva och fastställa stadgarna, såväl vid bildandet av ett fiskevårdsområde som vid ändring av stadgarna. Dessutom sker det vissa förändringar när det gäller be- fogenhet att besluta om uteslutning och upphörande. Kretsen av dem som har rätt att överklaga beslut som har fattats av en fiskestämma eller av en fiskevårdsområdesförenings styrelse utvidgas från att endast ha omfattat medlemmar till att avse alla vars rätt berörs av ett beslut. dock inte föranleda någon större ökning av antalet överklagade beslut. Regeringen bedömer att förslaget inte medför någon beaktansvärd mer- kostnad för länsstyrelserna. Införandet av en möjlighet för en fiskevårdsområdesförening att ta ut kontrollavgift kan medföra en något ökad tillströmning av ärenden hos Då en ansökan om betalningsföreläggande i normalfallet ska föregås av ett inkassoförfarande kan antalet ärenden hos dock förväntas bli relativt lågt. bedömer därför att förslaget inte medför någon beaktansvärd merkostnad Prop. 2009/10:227 för . Konsekvenser för Polisen och Straffbestämmelsen tas bort. Den tycks dock inte ha tillämpats i någon större omfattning och avkriminaliseringen beräknas därför inte få några märkbara konsekvenser för Polisen och . Konsekvenser för de allmänna domstolarna Straffbestämmelsen tas bort. I stället införs en möjlighet för fiske- vårdsområdesföreningar att ta ut kontrollavgift. Liksom när det gäller beräknas antalet mål i allmän domstol bli begränsat. Regeringen bedömer därför att förslaget inte medför någon beaktansvärd merkostnad för de allmänna domstolarna. Konsekvenserna för de allmänna förvaltningsdomstolarna Kretsen av dem som har rätt att överklaga beslut som har fattats av en fiskestämma eller av en fiskevårdsområdesförenings styrelse utvidgas från att endast ha omfattat medlemmar till att avse alla vars rätt berörs av ett beslut. Dessa beslut överklagas först till och därefter till allmän förvaltningsdomstol. Detta bedöms dock inte föranleda någon större ökning av antalet mål vid domstolarna. Regeringen bedömer att förslaget inte medför någon beaktansvärd merkostnad för de allmänna förvaltningsdomstolarna. Paragrafens första stycke har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I paragrafens andra stycke införs en definition av fiskevård. Lagen om fiskevårdsområden är avsedd att omfatta samma arter som fiskelagen (1993:787). Enligt fiskelagens 4 § ska vad som sägs i lagen även gälla vattenlevande blöt- och kräftdjur. Fiskevården ska således bestå i åtgär- der till skydd och stöd för fisk och vattenlevande blöt- och kräftdjur. Begreppet fiskerättsinnehavare byts ut mot fiskerättsägare för att det klart ska framgå att det är ägaren av fisket som företräder fisket vid bildandet av ett fiskevårdsområde. En nyttjanderättshavare kan enligt 4 § vara medlem i föreningen, men ska inte kunna företräda ägaren vid bildandet av ett fiskevårdsområde, om inte ägaren gett nyttjanderätts- havaren fullmakt att företräda fisket även i denna fråga. I övrigt ändras paragrafen något språkligt. Paragrafen har kommenterats i avsnitt 6. Paragrafen motsvarar i stort nuvarande 4 § lagen om fiskevårdsområden. I den ändrade paragrafen anges att ska pröva och fastställa stadgarna för fiskevårdsområdesföreningen när det gäller de grunder och riktlinjer som anges i den föreslagna 16 §. Bestämmelsen i nuvarande 4 § om att det är som fattar beslut om bildande av fiskevårdsområde bör logiskt sett komma före bestämmelsen i nuvarande 3 § om medlemskap i fiskevårdsområdes- föreningen. Nuvarande 4 § har därför flyttats till den föreslagna 3 §. I övrigt görs vissa språkliga justeringar. Paragrafen har kommenterats i avsnitt 7.1. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga ändringar, nuvarande 3 § lagen om fiskevårdsområden. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Brukaren har bytts ut mot nyttjanderättshavaren för att skapa en mer enhetlig terminologi i lagen. Paragrafen motsvarar i stort nuvarande 13 § lagen om fiskevårds- områden. Den ändras, med undantag för ett par språkliga ändringar, endast på så sätt att hänvisningen till nuvarande 6 § byts ut till en hänvisning till den föreslagna 7 §. Paragrafen har kommenterats i avsnitt 7.3. Paragrafen, som delvis motsvarar nuvarande 15 §, ändras på så sätt att första stycket tas bort eftersom det redan framgår av nuvarande 12 § (föreslagna 10 §) att förutsättningarna för bildande av fiskevårdsområde ska utredas vid förrättning. Begreppet fiskerättsinnehavare byts ut mot fiskerättsägare för att det klart ska framgå att det är ägaren av fisket som företräder fisket vid bildandet av ett fiskevårdsområde. Paragrafen har getts en annan språklig utformning än Lagrådet har föreslagit, eftersom Lagrådets förslag skulle innebära att fiskerätts- ägarnas möjligheter att yttra sig och lägga fram utredning skulle bli snävare i förhållande till vad som är avsett. Paragrafen motsvarar i huvudsak nuvarande 18 § lagen om fiskevårds- område. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I första punkten har ordet fiskarter ändrats till endast arter, för att tydliggöra att lagen omfattar såväl fisk som vattenlevande blöt- och kräftdjur. Dessutom har en viss språklig justering gjorts. Paragrafen motsvarar delvis nuvarande 19 § lagen om fiskevårdsområ- den. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Det har gjorts vissa språkliga ändringar i paragrafen. Det har vidare klargjorts att ska såväl pröva som fastställa en ändring av stadgarna. Paragrafen motsvarar delvis nuvarande 22 § lagen om fiskevårdsområ- den. I andra stycket, som är nytt, anges uttryckligen att medlemmar som äger en fastighet med tillhörande fiske med samäganderätt har en röst tillsammans. Om fiskevårdsområdet består av en enda samägd fastighets fiske har dock varje delägare i fastigheten en röst. Paragrafen motsvarar delvis nuvarande 23 § lagen om fiskevårdsområ- den. Andra stycket är nytt. För att medlemmarna på stämman inte ska kunna överrumplas av ett förslag om att stadgarna ska ändras ska stadgeändring bara få ske om ändringsförslaget funnits med i kallelsen till fiskestäm- man eller hållits tillgängligt för medlemmarna på i kallelsen angiven plats före fiskestämman. Paragrafen har kommenterats i avsnitt 8.3. I paragrafen, som är ny, regleras vilken typ av verksamhet som en fiskevårdsområdesförening får bedriva. Eftersom medborgare endast kan tvingas tåla rådighetsinskränkningar i sin äganderätt när det krävs för att tillgodose angelägna allmänna intressen slås det fast att fiskevårds- områdesföreningen inte får bedriva verksamhet som är främmande för det syfte som fiskevårdsområdet ska tillgodose. Syftet sätter alltså grän- serna för föreningens verksamhet och befogenheter. Syftet med fiske- vårdsområden framgår av 1 §. Paragrafen har utformats i enlighet med Paragrafen har kommenterats i avsnitt 9. Ändringen innebär att det i paragrafen anges de grunder enligt vilka ett fiske får uteslutas ur ett fiskevårdsområde. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Genom ändringen ges möjlighet att efter ansökan ur fiskevårdsområdet utesluta ett fiske som saknar väsentlig betydelse för verksamheten inom området. Det som avses är ett fiske som på grund av ändrad användning eller någon annan anledning förlorat sin betydelse för området som helhet. Det kan t.ex. röra sig om ett fiske som på grund av en naturhändelse, en vattenutbyggnad eller liknande kan nyttjas. Vidare kan motsättningarna inom en fiskevårdsområdesförening i enstaka fall bli så stora att det hämmar arbetet med fisket och fiskevården inom föreningen. Ett sådant fiske ska kunna uteslutas, om det inte inverkar menligt på fiskevården inom området. Vidare ges möjlighet att efter ansökan utesluta ett eller flera fisken som kan utgöra en egen enhet för fiskevård om övriga fisken inom fiskevårdsområdet kan bestå som ett lämpligt sådant område. Genom lagen om fiskevårdsområden tillhandahåller staten en förvalt- ningsform för att underlätta samverkan i enskilt vatten i syfte att sam- ordna fisket och fiskevården och främja fiskerättsägarnas gemensamma intressen. Det utesluter dock inte att samverkan kan ske på annat sätt. Om vissa fiskerättsägare som ingår i ett fiskevårdsområde önskar sam- verka på annat sätt ska detta vara möjligt så länge samordningen av fisket och fiskevården inom hela området totalt sett inte försämras. Innan ett sådant beslut fattas bör det göras en noggrann bedömning. Det är viktigt att förutsättningarna för en ändamålsenlig fiskevård inom hela det ursprungliga området inte försämras genom uteslutning av fiske. Paragrafen har kommenterats i avsnitt 10.2. Paragrafen motsvarar delvis nuvarande 24 § lagen om fiskevårds- områden. I paragrafen har en punktindelning införts. De två första punkterna motsvarar nuvarande 24 § andra stycket. Den tredje punkten är ny och innebär att får rätt att besluta att ett fiskevårdsområde ska upphöra om fiskevårdsområdesföreningen allvarligt missköter förvalt- ningen av området. Bestämmelsen bör tillämpas restriktivt. Paragrafen har kommenterats i avsnitt 10.3. Paragrafen motsvarar i huvudsak nuvarande 28 § lagen om fiskevårds- områden. Endast redaktionella ändringar har gjorts till följd av andra ändringar i lagen. Paragrafen ersätter nuvarande 30 § lagen om fiskevårdsområde och inne- bär att det straffrättsliga förfarandet byts ut mot en civilrättslig reglering när det gäller överträdelser av fiskevårdsområdets regler. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. En fiskevårdsområdesförening får rätt att ta ut en kontrollavgift om någon som har rätt att fiska inom området fiskar i strid med de regler som gäller för fiskevårdsområdet. Reglerna gäller alla som har rätt att fiska inom fiskevårdsområdet, oavsett om denna rätt grundar sig på ägande av fiske eller annan nyttjanderätt till fiske, inklusive köp av fiskekort. Man ska inte kunna både bestraffas enligt ett straffrättsligt system och åläggas en sanktion enligt ett civilrättsligt system. För att undvika dubbla sanktioner är reglerna om kontrollavgift subsidiära i förhållande till straffrättslig reglering i annan lagstiftning. Kontrollavgift får således inte tas ut om överträdelsen är belagd med straff i annan lag eller författning. Felaktigt uttagen kontrollavgift ska betalas tillbaka. Paragrafen har kommenterats i avsnitt 11.1. Av paragrafen, som är ny, framgår att kontrollavgift endast får tas ut om de fiskande har informerats på ett tydligt sätt om de regler som gäller för fisket inom fiskevårdsområdet. Information bör lämnas genom att reg- lerna hålls tillgängliga hos föreningen för medlemmar och andra lång- variga nyttjanderättshavare. För övriga nyttjanderättshavare ska reglerna framgå av fiskekort eller av handling som bifogas kortet. Paragrafen har kommenterats i avsnitt 11.2. I paragrafen, som är ny, anges ett maximalt belopp för den kontrollavgift som kan tas ut. För att kontrollavgiften inte ska bli för hög, dock utan att nivån försämras i takt med penningvärdet, ska avgiften inte få överstiga av prisbasbeloppet det år då överträdelsen begicks. Kontroll- avgifterna bör differentieras i förhållande till hur allvarlig överträdelsen är. De högsta avgifterna bör förbehållas överträdelser som sker i fiske som är yrkesmässigt eller annars i stor omfattning eller vid fiske av särskilt värdefulla eller hotade bestånd. I normalfallet bör en lägre avgift vara tillräcklig. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen har kommenterats i avsnitt 11.3. I paragrafen, som är ny, regleras det förfarande som en fiskevårds- områdesförening bör följa då föreningen vill ta ut en kontrollavgift. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. En utfärdad kontrollavgift utgör ingen exekutionstitel, dvs. den är inte direkt verkställbar. Om den som fått en betalningsuppmaning inte betalar krävs för att den ska kunna verkställas att betalningsansvaret fastställs genom dom eller annan exekutionstitel. Paragrafen har kommenterats i avsnitt 11.4. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om tidsfrist för att väcka talan och behörig domstol. För att inte alltför ska förflyta från det att överträdelsen påstås ha begåtts till dess att fiskevårdsområdesföreningen vid utebliven betal- ning väcker talan i saken, ska fordringsanspråket preskriberas från den dag då det fiske som föranlett kontrollavgiften skedde.