prop · GX0385 · 2010-01-08 00:00:00 — ring av nu aktuella uppgifter 14 och 15 §§ tillämpas i stället för bestäm- melserna i 2 kap. 13 §. Bakgrunden till bestämmelserna har utvecklats i I avsnitt 14.1 har belysts vad som avses med gallring. Det gäller olika gallringsfrister beroende på vilket slag av uppgifter det är fråga om. Enligt andra stycket ska personuppgifter som kan antas ha samband med misstänkt brottslig verksamhet gallras senast om den misstänkta verksamheten innefattar brott för vilket är föreskrivet fängelse eller som sker systematiskt. Om den misstänkta verksamheten innefattar brott för vilket är föreskrivet fängelse eller däröver gäller i stället en femårig gallringsfrist. Fristerna räknas från utgången av det kalenderår då registreringen avseende en person gjordes. Om ytterli- gare uppgifter om personen samlas in oavsett om de har samband med den brottsliga verksamhet som först föranledde registrering eller annan brottslig verksamhet förlängs gallringsfristen med tre eller bero- ende på hur allvarlig den nya brottsliga verksamheten är. Med person- uppgifter avses såväl direkta som indirekta personuppgifter, dvs. inte bara uppgifter som direkt tar sikte på en person, t.ex. namn och utseende, utan också uppgifter om fordon, adresser m.m. som kan knytas till en person. Som framgår av sjätte stycket kan fristen påverkas av frihetsbe- rövanden. Tredje stycket innehåller bestämmelser om gallring av uppgifter som behandlas i samband med övervakning av brottsbelastade eller potentiellt farliga personer, dvs. med stöd av 2 § första stycket 2. Sådana uppgifter ska gallras från utgången av det kalenderår då den senaste registreringen avseende personen gjordes. Som framgår av sjätte stycket kan fristen påverkas av frihetsberövanden. I fjärde stycket anges att uppgifter som har behandlats med stöd av 2 § första stycket 4, dvs. uppgifter som behövs för att fullgöra internationella åtaganden, ska gallras senast efter utgången av det kalenderår då det ärende i vilket uppgifterna behandlades avslutades. Bestämmelsen ska tillämpas t.ex. när en svensk brottsbekämpande myndighet har läm- nat rättslig hjälp till en utländsk myndighet. Enligt femte stycket ska uppgifter som har behandlats med stöd av 2 § första stycket 5, dvs. uppgifter som har rapporterats till polisens kom- munikationscentraler, gallras senast efter utgången av det kalen- derår då uppgifterna behandlades automatiserat första gången. Gallringsfristerna i andrafemte styckena utgör maximitider. I den mån det står klart att uppgifterna saknar bety- delse från brottsbekämpningssynpunkt ska de gallras redan då. Detta följer av ändamålsbestämmelserna i 2 kap. 7 § och den generella be- stämmelsen om längsta tid för bevarande i 2 kap. 12 § första stycket. En uppgift som samlats in för ett visst ändamål kan senare komma att behandlas för ett nytt ändamål. Om det exempelvis innan gallring har skett uppkommer behov av uppgifter som behandlas i ett underrättelse- projekt i någon annan brottsbekämpande verksamhet, t.ex. vid övervak- ning av viss person, får uppgifterna hämtas in till den verksamheten. I så fall gäller en ny gallringsfrist för det nya ändamålet. Detsamma gäller om en uppgift som har rapporterats till en kommunikationscentral senare behandlas i en förundersökning. Av sjätte stycket framgår att den tid som en person avtjänar ett fängel- sestraff eller genomgår sluten ungdomsvård eller rättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning inte räknas med vid beräkningen av gallringsfristerna i andra och tredje styckena. Bestämmelsen tar endast sikte på misstänkta eller övervakade personer. 15 § Regeringen meddelar föreskrifter om att vissa kategorier av personuppgifter Prop. 2009/10:85 får bevaras än vad som anges i 14 §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar före- skrifter om att personuppgifter, med avvikelse från 14 §, får bevaras för histo- riska, statistiska eller vetenskapliga ändamål. Frågan har behandlats i avsnitt 14.1. Av paragrafens första stycke fram- går att regeringen har möjlighet att meddela föreskrifter om att uppgifter får bevaras längre än vad som följer av 14 §. En motsvarande bestämmel- se som gäller uppgifter i ärenden om utredning eller beivrande av brott finns i 12 §. Regeringen kan således föreskriva att speciella slag av upp- gifter ska gallras först . Av andra stycket följer att regeringen eller den myndighet som rege- ringen bestämmer har möjlighet att meddela föreskrifter om att person- uppgifter, trots gallringsbestämmelserna, får bevaras för historiska, sta- tistiska eller vetenskapliga ändamål. 1 § får föra register över DNA-profiler (, ut- redningsregistret och spårregistret) i enlighet med 210 §§. Dessa register får även föras för att underlätta identifiering av avlidna personer. Paragrafen reglerar vilka register över DNA-profiler som får föras och för vilka ändamål. Frågan har behandlats i avsnitt 15.2. Av 3 kap. 2 § andra stycket följer att DNA-profiler inte får göras gemensamt tillgäng- liga. I den bestämmelsen tydliggörs att sådana uppgifter får behandlas i särskilda register med stöd av bestämmelser i detta kapitel. Endast får föra register över DNA-profiler. Begrep- pet DNA-profiler har ersatt uttrycket uppgifter om resultatet av DNA- analyser som används i 22 § polisdatalagen (1998:622). Vad som avses med DNA-profil utvecklas i kommentaren till 2 kap. 3 §. Förändringen tydliggör att det är DNA-profilen, som inte innehåller någon information om den registrerades personliga egenskaper, som registreras. Vidare benämns, i förtydligande syfte, de tre DNA-registren (, utredningsregistret och spårregistret) i bestämd form. Registren får föras dels för de ändamål som anges i 2 kap., dels för att underlätta identifiering av avlidna personer. Registrens närmare innehåll regleras i 25 §§. 2 § får innehålla DNA-profiler från prov som har tagits med stöd av 28 kap. och som avser personer som 1.genom lagakraftvunnen dom har dömts till annan påföljd än böter, eller 2.har godkänt ett strafföreläggande som avser villkorlig dom. Paragrafen, som tillsammans med 3 § reglerar innehållet i , Prop. 2009/10:85 överensstämmer i huvudsak med 23 § polisdatalagen (1998:622). har behandlats i avsnitt 15.2. I paragrafen har en förändring gjorts med anledning av definitionen i 2 kap. 3 § av begreppet DNA-profil (jfr kommentaren till den paragrafen). Härigenom tydliggörs att det är DNA- profilen som registreras och utgör det primära innehållet i registret. Vida- re har benämningen på registret ändrats till bestämd form i konsekvens med ändringen i 1 §. 3 § En DNA-profil som registreras får endast ge information om identitet och inte om personliga egenskaper. Utöver DNA-profiler får innehålla uppgifter om vem analysen avser och i vilket ärende profilen har tagits fram samt brottskod. Paragrafen, som har behandlats i avsnitt 15.2, reglerar tillsammans med 2 § innehåll. Den överensstämmer i huvudsak med 24 § polisdatalagen (1998:622). Förändringarna är av samma slag som i 2 §. Vidare har det tydliggjorts att uppgifter om brottskoder får antecknas i registret. Med brottskod avses den kod som används för att framställa brottsstatistik och som anger vilket brott som den aktuella personen är dömd för. 4 § får innehålla DNA-profiler från prov som har tagits med stöd av 28 kap. och som avser personer som är skäligen miss- tänkta för brott på vilket fängelse kan följa. Bestämmelserna i 3 § gäller också vid registrering i utredningsregistret. Paragrafen, som reglerar innehållet i utredningsregistret, överensstämmer i huvudsak med 24 a § polisdatalagen (1998:622). Förändringarna är av samma slag som i 2 §. 5 § får innehålla DNA-profiler som har tagits fram under utredning av brott och som inte kan hänföras till en identifierbar person. Utöver DNA- profiler får spårregistret innehålla upplysningar som visar i vilket ärende profilen har tagits fram och brottskod. Paragrafen, som reglerar vad spårregistret får innehålla, överensstämmer i huvudsak med 25 § polisdatalagen (1998:622). Ändringarna är av samma slag som i 2 §. Vidare har det tydliggjorts att uppgifter om brotts- koder får antecknas i registret. Med brottskod avses den kod som används för att framställa brottsstatistik och som anger vilket brott som den aktuella misstanken avser. 6 § DNA-profiler i spårregistret får jämföras med DNA-profiler 1.som inte kan hänföras till en identifierbar person, 2.som finns i , eller 3.som kan hänföras till en person som är skäligen misstänkt för brott. DNA-profiler i spårregistret får också jämföras i andra fall om det är nödvän- Prop. 2009/10:85 digt för att fullgöra en internationell överenskommelse som efter riks- dagens godkännande har tillträtt eller om det följer av en EU-rättsakt. Paragrafen innehåller bestämmelser som begränsar användningen av uppgifter i spårregistret, som enbart innehåller DNA-profiler från oiden- tifierade personer. Frågan har behandlats i avsnitt 15.2. Första stycket överensstämmer i huvudsak med 26 § polisdatalagen (1998:622). Förändringarna är av samma slag som i 2 §. Enligt andra stycket får DNA-profiler jämföras med uppgifter i spårre- gistret om ett internationellt åtagande kräver det. Ett sådant finns i Prüm- rådsbeslutet (avsnitt 4.4.3). Enligt detta ska andra staters oidentifierade DNA-profiler automatiskt kunna jämföras med de DNA-profiler som finns i det . 7 § Uppgifter i ska gallras senast när uppgifterna om den registre- rade gallras ur belastningsregistret enligt lagen (1998:620) om belastningsregis- ter. Uppgifter i utredningsregistret ska gallras senast när uppgifterna om den regi- strerade får föras in i eller när förundersökning eller åtal läggs ned, åtal ogillas, åtal bifalls men påföljden bestäms till enbart böter eller när den registrerade har godkänt ett strafföreläggande som avser enbart böter. Uppgifter i spårregistret ska gallras senast efter registreringen. Sådana uppgifter ska dock gallras senast efter registreringen om uppgifterna hänför sig till utredningar om 1.mord eller dråp enligt 3 kap. 1 eller 2 § , 2.folkrättsbrott enligt 22 kap. 6 § andra stycket , 3.folkmord enligt 1 § lagen (1964:169) om straff för folkmord, 4.terroristbrott enligt 3 § 1 eller 2 jämförd med 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, eller 5.försök till brott som avses i 1, 3 eller 4. Paragrafen innehåller bestämmelser om gallring av uppgifter i de olika registren över DNA-profiler. Frågan har behandlats i avsnitt 15.2. Första och andra styckena överensstämmer i sak med motsvarande stycken i 27 § polisdatalagen (1998:622). Några smärre språkliga änd- ringar har gjorts. I det tredje stycket regleras gallring i spårregistret. Enligt huvudregeln ska uppgifter i registret gallras senast efter registreringen. Undantag görs för uppgifter som hänför sig till utredningar om vissa brott. Det rör sig om sådana brott som reglerna om preskription inte är tillämpliga på enligt förslaget om ändring i 35 kap. 2 § i propositionen Avskaffande av preskription för vissa allvarliga brott (prop. 2009/10:50). Då ska uppgifterna i stället gallras senast efter registreringen 8 § Om det i samband med utredning av ett brott har tagits ett prov för DNA- analys, får provet inte användas för något annat ändamål än det som provet togs för. Paragrafen, som begränsar användningen av prov som tagits för DNA- analys, överensstämmer med 28 § polisdatalagen (1998:622). Begreppet DNA-analys definieras i 2 kap. 3 §, se kommentaren till den paragrafen. Provtagning för DNA-analys regleras i 28 kap. . 9 § Ett prov för DNA-analys som har tagits med stöd av 28 kap. rättegångsbal- ken, eller på begäran av annan stat, ska förstöras senast efter det att provet togs. Paragrafen, som reglerar när DNA-prover ska förstöras, har behandlats i avsnitt 15.2. Det rör sig om prover som har tagits på personer med stöd av bestämmelserna om kroppsbesiktning i 28 kap. eller på begäran av annan stat. Paragrafen överensstämmer delvis med 27 a § polisdatalagen (1998:622). En enhetlig tidsgräns för när DNA-prov ska förstöras har införts. Ett prov för DNA-analys ska förstöras senast efter det att provet togs. Kravet på förstöring omfattar såväl prov som har tagits enligt be- stämmelserna om förundersökning som motsvarande prov som tagits på begäran av en anan stat. Prov av sistnämnda slag kan tas med anledning av en framställning om rättslig hjälp i brottmål. 10 § Polismyndigheter, , , Tullver- ket, och får medges direktåtkomst till register över DNA-profiler. En myndighet som medgetts direktåtkomst ansvarar för att tillgången till per- sonuppgifter begränsas till vad varje tjänsteman behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om omfattningen av direktåtkomsten samt om behörighet och säker- het. Skälen för den valda lösningen har redovisats i avsnitt 12.3.3 och 12.3.4. Enligt första stycket får polismyndigheter, , , , och Statens krimi- naltekniska laboratorium medges direktåtkomst till DNA-registren (dvs. , utredningsregistret och spårregistret). Som anges i kom- mentaren till 2 kap. 16 § ger bestämmelsen möjlighet att medge även Säkerhetspolisen direktåtkomst. Regleringen överensstämmer, utom vad avser och , med 11 § polisdataförordningen (1999:81). I kommentaren till 2 kap. 21 § redogörs för vad som avses Av andra stycket framgår att om en myndighet har beviljats direktåt- komst till personuppgifter som behandlas enligt lagen, ansvarar denna för att tillgången till uppgifterna inom den egna myndigheten begränsas. polisens verksamhet gäller samma krav på begränsning enligt 2 kap. Prop. 2009/10:85 11 §, oavsett på vilket sätt man fått tillgång till uppgifterna. digheter som beviljats direktåtkomst, exempelvis och Åkla- garmyndigheten, ska iaktta kravet i förevarande paragraf. Myndigheten är alltså skyldig att se till att endast den som behöver en uppgift för att fullgöra sina arbetsuppgifter har möjlighet att få del av uppgiften. Enligt 11 § polisdataförordningen ska annan myndighet än endast ha tillgång till uppgifter om huru- vida någon förekommer i ett register eller inte. I paragrafens tredje stycke informeras om att regeringen eller den myndighet som regeringen be- stämmer kan meddela föreskrifter, som bl.a. kan avse motsvarande be- gränsning. Se kommentaren till 2 kap. 21 § angående utländska myndigheters direktåtkomst till DNA-register. 11 § får föra fingeravtrycks- eller signalementsregister i enlighet med 1217 §§. Dessa register får även föras för att underlätta identifie- ring av okända personer. I paragrafen anges att får föra sådana fingeravtrycks- eller signalementsregister vilkas innehåll preciseras i 12 och 13 §§. Frå- gan har behandlats i avsnitt 15.3. Förutom för de ändamål som anges i 2 kap. får registren föras för att underlätta identifiering av okända perso- ner. Fingeravtrycks- eller signalementsregister utgör ett stöd framför allt i den brottsutredande verksamheten men kan användas även för att underlätta arbetet med att förebygga och förhindra brott. 12 § I fingeravtrycks- eller signalementsregister får uppgifter behandlas om en person som 1.är misstänkt eller dömd för brott och som har varit föremål för åtgärd enligt 28 kap. 14 § , eller 2.har lämnat fingeravtryck enligt 19 § lagen (1991:572) om särskild utlän- ningskontroll. Uppgifter om fingeravtryck som inte kan hänföras till en identifierbar person får behandlas om uppgiften kommit fram i en utredning om brott. Uppgifter om fingeravtryck får även behandlas om det behövs för att fullgöra internationella åtaganden. I fingeravtrycks- eller signalementsregister får inte uppgifter behandlas som har lämnats av en person enligt 36 § första stycket 2 lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. Skälen för paragrafens bestämmelser har behandlats i avsnitt 15.3. Be- stämmelserna motsvarar delvis 30 § polisdatalagen (1998:622). I första stycket har förtydligats att registren består av fingeravtryck och fotografier m.m. som tagits med stöd av 28 kap. 14 § och som tillsammans med personens signalement skickats till Rikspolis- Prop. 2009/10:85 styrelsen enligt 7 § förordningen (1992:824) om fingeravtryck m.m. Enligt andra stycket får sådana uppgifter om fingeravtryck som inte kan hänföras till en identifierbar person och som har säkrats vid utred- ning av brott behandlas. Genom bestämmelsen klargörs att spår från brottsplatser får behandlas i registret. Av tredje stycket framgår att uppgifter även får behandlas om det be- hövs för att fullgöra ett internationellt åtagande. Det kan exempelvis vara fråga om att registrera ett oidentifierat fingeravtryck som erhållit från ett annat land. Fjärde stycket motsvarar 30 § andra stycket polisdatalagen. 13 § Fingeravtrycks- eller signalementsregister får innehålla uppgifter om Paragrafen reglerar tillsammans med 12 § innehållet i fingeravtrycks- eller signalementsregister. Den innehåller en uttömmande uppräkning av vilka uppgifter som får behandlas. Skälen för paragrafens bestämmelser har behandlats i avsnitt 15.3. Paragrafen motsvarar delvis 30 § polisdatalagen (1998:622). Begreppet fingeravtryck i punkten 1 definieras i 2 kap. 3 §. Det omfattar avtryck av fingrar och hand. Punkterna 2, 5 och 6 är desamma som i 30 § polis- datalagen. I uppräkningen av vilka kategorier av uppgifter som fingerav- trycks- eller signalementsregister får innehålla har punkterna 3, 4 och 7 lagts till. Det innebär att även fotografier, videoupptagningar och brotts- koder får finnas i registren. Med brottskod avses den kod som används för att framställa brottsstatistik och som anger vilket brott som den aktu- ella misstanken avser. 14 § Uppgifter i fingeravtrycks- eller signalementsregister om en misstänkt person ska gallras senast efter det att uppgifter om personen gallrats ur misstankeregistret som förs enligt lagen (1998:621) om misstankeregister och ur belastningsregistret som förs enligt lagen (1998:620) om belastningsregister. Uppgifter som inte kan hänföras till en identifierbar person ska gallras senast efter registreringen. Sådana uppgifter ska dock gallras senast efter registreringen om uppgifterna hänför sig till utredningar om 1.mord eller dråp enligt 3 kap. 1 eller 2 § , 2.folkrättsbrott enligt 22 kap. 6 § andra stycket , 3.folkmord enligt 1 § lagen (1964:169) om straff för folkmord, 4.terroristbrott enligt 3 § 1 eller 2 jämförd med 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, eller 5.försök till brott som avses i 1, 3 eller 4. Paragrafen reglerar gallring av uppgifter i fingeravtrycks- eller signale- Prop. 2009/10:85 mentsregister som behandlas med stöd av 12 § första stycket 1 och andra Frågan har behandlats i avsnitt 15.3. Enligt första stycket ska uppgifter om en misstänkt person gallras senast efter det att uppgifter om personen inte längre före- kommer i vare sig misstankeregistret eller belastningsregistret. I andra stycket regleras gallringen av sådana fingeravtryck från oiden- tifierade personer som har säkrats i en brottsutredning, dvs. spår från en brottsplats. Sådana uppgifter ska enligt huvudregeln gallras senast efter registreringen. Undantag görs för uppgifter som hänför sig till utredningar om vissa brott. Det rör sig om sådana brott som reglerna om preskription inte är tillämpliga på enligt förslaget om ändring i 35 kap. 2 § i propositionen Avskaffande av preskription för vissa allvarliga brott (prop. 2009/10:50). Då ska uppgifterna i stället gallras senast efter registreringen. Regleringen motsvarar vad som enligt 7 § gäller för oidentifierade DNA-spår. 15 § Uppgifter i fingeravtrycks- eller signalementsregister som behandlas för att fullgöra ett internationellt åtagande ska gallras när uppgifterna inte längre behövs för ändamålet med behandlingen. Uppgifter om personer som har lämnat fingeravtryck med stöd av lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll ska gallras senast efter regist- reringen. I paragrafen anges gallringsfrister för uppgifter i fingeravtrycks- eller signalementsregister som behandlas med stöd av 12 § första stycket 2 och tredje stycket. Frågan har behandlats i avsnitt 15.3. I första stycket anges när uppgifter som behandlas för att fullgöra in- ternationella åtaganden ska gallras. Sådana uppgifter ska gallras när de inte längre behövs för ändamålet med behandlingen, t.ex. när en förfrå- gan från en annan stat har besvarats och det inte längre finns något behov av uppgiften. Gallring av uppgifter om personer som har lämnat fingeravtryck med stöd av lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll regleras i andra stycket. Uppgifterna ska gallras senast efter registreringen. 16 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar före- skrifter om att personuppgifter, med avvikelse från 14 och 15 §§, får bevaras för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål. Av paragrafen följer att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har möjlighet att meddela föreskrifter om att uppgifter, trots gallringsbestämmelserna i 14 och 15 §§, får bevaras för historiska, sta- tistiska eller vetenskapliga ändamål. Frågan har behandlats i avsnitt 15.3. 17 § Polismyndigheter, , , , och får medges direktåtkomst till personuppgifter i fingeravtrycks- eller signalementsregister. En myndighet som medgetts direktåtkomst ansvarar för att tillgången till per- Prop. 2009/10:85 sonuppgifter begränsas till vad varje tjänsteman behöver för att kunna fullgöra Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om omfattningen av direktåtkomsten samt om behörighet och säker- het. Enligt första stycket får, med undantag för , brotts- bekämpande myndigheter och medges direktåtkomst till fingeravtrycks- eller signalementsregister. Åklagare har inte bedömts ha behov av annat än enstaka uppgifter ur aktuella register och finns därför inte med i uppräkningen. Som anges i kommentaren till 2 kap. 16 § ger bestämmelsen möjlighet att medge även Säkerhetspolisen direktåtkomst. Frågan har behandlats i avsnitt 12.3.3 och 12.3.4. Av andra stycket framgår att om en myndighet har beviljats direktåt- komst till personuppgifter som behandlas enligt lagen, ansvarar denna för att tillgången till uppgifterna inom den egna myndigheten begränsas. I polisens verksamhet gäller samma krav på begränsning enligt 2 kap. 11 § oavsett på vilket sätt man fått tillgång till uppgifterna. Andra myndighe- ter som beviljats direktåtkomst, exempelvis , ska iaktta kravet i förevarande paragraf. Myndigheten är alltså skyldig att se till att endast den som behöver en uppgift för att fullgöra sina arbetsuppgifter har möj- lighet att få del av uppgiften. I tredje stycket informeras om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela närmare föreskrifter. Regeringen kan t.ex. föreskriva att endast polispersonal vid ska medges åtkomst till uppgifter ur registret. Vidare kan det meddelas före- skrifter om andra begränsningar i fråga om åtkomst och om behörighet och säkerhet. Se kommentaren till 2 kap. 21 § angående utländska myndigheters direktåtkomst till fingeravtrycks- eller signalementsregister. 18 § får behandla personuppgifter i penningtvättsregister om det behövs för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet 1.där penningtvätt är ett led för att dölja av brott eller brottslig verk- samhet, eller 2.som innefattar finansiering av terrorism. Enligt paragrafen får behandla uppgifter i särskilda penningtvättsregister inom ramen för arbetet med att bekämpa penning- tvätt och finansiering av terrorism. Frågan har behandlats i avsnitt 15.4. Uppgifter får behandlas i sådana register om det behövs för att före- bygga, förhindra eller upptäcka vissa slag av brottslig verksamhet. punkten 1 avses sådan brottslig verksamhet där penningtvätt utgör ett led för att dölja av brott eller brottslig verksamhet. I punkten 2 avses brottslig verksamhet som innefattar finansiering av terrorism. penningtvätt och finansiering av terrorism definieras i 1 kap. 5 § 4 och 6