prop · GX03212 · 2010-04-30 00:00:00 — har antalet avgjorda mål respektive ärenden varit några tiotal . Av de senare har de flesta rört fisket. Målen har varit unge- fär jämnt fördelade mellan anläggningar i och . De mål och ärenden som handläggs av gränsälvskommissionen ska enligt förslaget till ny överenskommelse hanteras av nationella pröv- ningsorgan i respektive . Verksamhet flyttas således från gränsälvskommissionen till kommuner, länsstyrelse och domstol. Pröv- ningen av mindre byggnadsföretag, som ofta prövas av kommis- sionen men som inte är prövningspliktiga enligt nationell lagstiftning, kommer sannolikt att minska i den nya ordningen. Osäkerhet råder om vissa befintliga tillstånds överensstämmelse med , vilket initialt ställer ökade krav på tillsynsmyndigheterna. Tillsynsinsatserna kan i förlängningen leda till ett ökat behov av ompröv- ningar hos tillståndsmyndigheterna. Även de av gränsälvskommissionen tillämpade tidsbegränsade tillstånden innebär att det efter hand uppkom- mer behov av tillståndsprövningar. och de myndigheter som har lämnat in hand- lingar till kommissionen har enligt artikel 13 att pröva frågor om utläm- nande av kommissionens handlingar. Utöver själva prövningen kommer handlingarna att omfattas av reglerna om registrering m.m. i offentlig- hets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL, samt av bestämmel- serna om arkivering och gallring i arkivlagen (1990:782). Den överens- komna ordningen i detta avseende kan således förväntas medföra en ökad belastning för de myndigheter som kan bli berörda. Sammantaget kan detta innebära en ökad arbetsbelastning för tillsyns- och prövningsmyndigheterna i området. Omfattningen av de insatser som behövs är svår att uppskatta, varför behovet av ökade resurser hos dessa myndigheter endast kan bedömas preliminärt. När det gäller de nationella domstolarna förväntas förslaget medföra mycket be- gränsade kostnadsökningar som ska rymmas inom befintliga anslags- ramar. i har framfört att lagändringarna innebär en sådan ökad arbetsbelastning för myndigheten som inte kan rymmas inom befintliga anslagsramar. Regeringen kommer att följa ut- Prop. 2009/10:212 vecklingen. Samordnad och rättssäker prövning Förslaget till ny gränsälvsöverenskommelse innebär att utsläppen från en verksamhet ska prövas i ett sammanhang. Som det är nu kan en verksam- het behöva prövas både av gränsälvskommissionen, vad gäller utsläppen till vatten, och av en nationell prövningsmyndighet när det gäller övriga förorenande utsläpp och andra miljöstörningar. Den nuvarande uppdelade prövningsordningen är inte förenlig med IPPC-direktivet (2008/1/EG) och innebär merarbete för såväl prövningsmyndigheter som verksamhets- utövare (jfr avsnitt 6). Också bestämmelserna i (85/337/EEG) om miljökon- sekvensbedömningar tillgodoses av förslaget till ny gränsälvsöverens- kommelse genom att motsvarande bestämmelser finns i den svenska och finska lagstiftningen. Således kommer bestämmelser om miljökonsekvensbeskrivningar att tillämpas fullt ut även i gränsälvsom- rådet. Enskilda får rätt att överklaga enligt bestämmelserna i nationell lag- stiftning. Enligt den nuvarande gränsälvsöverenskommelsen finns bara möjlighet att överklaga beslut i ersättningsfrågor. För verksamhetsutövare i gränsälvsområdet innebär den föreslagna gränsälvsöverenskommelsen en viss förenkling eftersom regelverket vid tillståndsprövningar blir enhetligt med resten av landet och då ett och samma prövningsförfarande kommer att gälla för alla delar av en verk- samhet. Vissa verksamheter kommer därtill att upphöra att vara till- ståndspliktiga. En annan förenkling är att tillstånden inte längre blir tids- begränsade. Å andra sidan kan prövningen i vissa fall bli mer omfattan- de, med högre krav på t.ex. miljökonsekvensbeskrivningar. Också de ut- ökade möjligheterna till överklagande kan förlänga och fördyra till- ståndsärendena. På fiskeområdet förenklas regleringen genom att den som har en funk- tionsnedsättning inte längre behöver söka tillstånd för fiske med båt med motor. De ändrade reglerna om fridygn, dvs. dygn då fiske efter lax och öring inte tillåts, utgör en förenkling för fisketurismen genom att antalet sådana dygn minskar. Förutom fiskeärendena är det ca 1020 mål och ärenden som förs över till svenska myndigheter och domstolar. De flesta av dessa torde beröra näringsidkare på olika sätt. i har framfört att de gör bedömningen att det är fler mål som kan föras över till nationella myndigheter. Förslaget till gränsälvsöverenskommelse innebär att nationella myndig- heter kommer att förvalta fisket i fiskeområde. del ska uppgiften fullgöras av och i Norr- Detta gäller dock inte i fråga om meddelande av ytterligare föreskrifter om fisket. utgör enligt överenskom- melsen en remissinstans med avseende på fiskefrågorna. Den behöver inte höras i de fall den ansvariga myndigheten anses ha den erforderliga och nödvändiga kompetensen i frågan. Överenskommelsens budgetära konsekvenser förväntas bli små. deltar redan nu i vetenskaplig verksamhet, beståndsupp- skattningar, studier av fiskets effekter på känsliga bestånd m.m. inom det aktuella området. Arbetet utgör bl.a. underlag för överväganden i Gräns- älvskommissionen. uppgifter med fiskeövervakning i älvområdet och tillståndsprövning avses kunna finansieras genom intäkter från fiskekortsförsäljningen. I ett inledande skede kommer Läns- styrelsens verksamhet i detta avseende att finansieras ur anslag. Efterlevnaden av fiskebestämmelserna för havsområdet kommer liksom att kontrolleras av till sjöss och av vid landning av fångster från havsområdet inom ramen för myndigheternas fiskerikontrollverksamhet. Genom ändring i fiskelagen kommer bl.a. fiskelagens bestämmelser om beslag och förverkande att bli tillämpliga vid överträdelser av överenskommelsens och fiskestadgans fiskebestämmelser. Att således redskap till skillnad från vad som gällt kommer att kunna tas i beslag kan förväntas underlätta Kustbe- vakningens verksamhet. Om brott har begåtts har kustbevakningstjänste- man, inom ramen för myndighetens polisiära övervakning och brottsbe- kämpande uppgifter, också samma befogenhet som tillkommer polisman att t.ex. hålla förhör, ta med någon till förhör, gripa någon samt att företa husrannsakan och verkställa beslag. Överenskommelsens och fiskestadgans bestämmelser om fiske på- verkar möjligheterna att bedriva fiske och därmed även näringslivet. En- ligt fiskestadgans syftesbestämmelse ska en rimlig och rättvis balans ur beståndssynpunkt och nyttjandesynpunkt åstadkommas mellan de olika fiskeintressena i fiskeområdet. Bestämmelserna om fiske och beslut som har meddelats med stöd av dem får inte tillämpas i strid med syftet. Reglerna för älvområdet har ändrats för att underlätta för det traditionella fisket med not och håv, vilket också kan ha en gynnsam effekt på turis- men genom fiskeuppvisningar och evenemang. Ändringarna när det gäl- ler t. ex. fridygn kommer sannolikt att underlätta för sportfisket och där- med för turismen i området. När det gäller havsområdet har det gemensamförvaltade området på den svenska sidan av gränsen förminskats, varför en stor del av det tidi- gare fiskeområdet kommer att regleras genom svensk lagstiftning. Detta bedöms underlätta för det traditionella skärgårdsfisket. De nya bestäm- melserna för det kvarvarande gemensamförvaltade området innebär en viss lättnad för fisket. Starttiden för laxfisket i havsområdet har tidigare- lagts, vilket bedöms ha en positiv inverkan på yrkes- och binäringsfisket. Lokala intressen förutsätts få inflytande på utformningen av framtida fiskebestämmelser genom att dessa intressen hörs innan ändringar be- slutas. 11.1Förslaget till lag om gränsälvsöverenskommelse mellan I lagen föreskrivs att gränsälvsöverenskommelsen mellan och , inklusive den administrativa stadgan, ska gälla som svensk lag. De undantagna bestämmelserna om fiske genom- förs i fiskelagen (1993:787) eller genom föreskrifter. Gränsälvsöverens- kommelsens svenska text framgår av bilagan till lagen. Landområdet motsvarar huvudavrinningsområde och det svenska kustområde som ligger mellan detta och Keräsjokis huvudavrin- ningsområde. omfattas inte, då denna i sin helhet räknas till avrinningsområde. Tillsammans med det beskrivna kust- vattenområdet utgör tillämpningsområdet ett internationellt avrinnings- distrikt i enlighet med ramdirektivet för vatten. Detta avrinningsdistrikt utgör på den svenska sidan en del av (jfr 5 kap. 10 § ). Den till överenskommelsen fogade kartan illu- strerar tillämpningsområdet men har ingen självständig betydelse. Med skäligt nyttjande avses detsamma som med den internationella vattenrättens uttryck equitable use. Överenskommelsen omfattar varje händelse inom avrinningsdistriktet som på något sätt kan påverka vattnet i gränsälvarna. I gränsälvsöverenskommelsen ingår också allmänna bestämmelser om samarbete mellan och för att bekämpa översvämnings- Med program och planer enligt artikel 2.1 punkten c avses i första hand de åtgärdsprogram och förvaltningsplaner som ska fastställas i enlighet med ramdirektivet för vatten, men även andra program eller planer som påverkar gränsälvarna, t.ex. naturskyddsplaner, omfattas av samord- Bestämmelsen varken tillför eller inskränker några rättigheter i förhållan- de till respektive lands nationella regelsystem, utan klargör endast att inte utgör något hinder vid utnyttjandet av sådana rättigheter. Genom hänvisningen till regelsystem fastställs att även den svenska alle- mansrätten ska gälla. Med sidogrenar avses vattendrag som både har sin början och sitt slut i någon av gränsälvarna. Den samverkan som föreskrivs i artikeln är en uppgift för den Finsk- svenska gränsälvskommissionen och regleras i artikel 814. Med nationella kvalitetsmål avses inte endast kvalitetskraven som följer av ramdirektivet för vatten, utan även andra miljökvalitetsnormer, t.ex. för förekomsten av olika farliga ämnen i vatten. tetsnormer kan vara nationella är det viktigt att gränsälvsöverenskom- melsen uppmärksammas då de fastställs. Detta för att inte olika normer ska gälla för den svenska respektive finska delen av gränsälvarna. Med företrädare för myndigheter avses även personer som anlitas av myndigheterna, direkt eller via entreprenörer, för att förebygga eller be- Samtycke kan i brådskande fall ges muntligen, men bör i normalfallet ske skriftligen. området vissa delar av det nordiska räddningstjänstavtalet. myndighet som ska besluta om samtycke utses av regeringen. Övervakningen är enligt gränsälvsöverenskommelse en uppgift för gränsälvskommissionen (jfr kap. 9 art. 3). Ansvaret för insamling av data ska fortsättningsvis ligga hos den myndighet som regeringen be- I artikeln fastställs ramarna för den nya Finsk-svenska gränsälvskom- Dess uppgifter är begränsade till vad som framgår av överens- kommelsen, vilket innebär att den inte har några uppgifter som pröv- Dess juridiska kapacitet följer av överenskommelsen i och med att den blir svensk lag. Kommissionen kan alltså stödja sig på över- enskommelsen vid kontakter med andra myndigheter, och de myndig- heter som handlägger frågor inom överenskommelsens tillämpningsom- råde måste iaktta sina skyldigheter gentemot kommissionen. Kommissionens ledamöter utses av regeringen. dighets- och kommunrepresentanterna ska uppfylla samma krav som den person de ersätter. Det växlande ordförandeskapet bör fortsätta i kon- tinuitet med den tidigare kommissionen, dvs. att den nya kommissionens första ordförande inte bör vara från samma land som den tidigare kom- missionens sista ordförande. Det anges inte närmare i artikeln hur kommissionen ska lösa sina upp- gifter, utan detta överlåts till kommissionen att utveckla. med myndigheter och kommuner förutsätts, liksom en väl utvecklad kommunikation med allmänheten. Särskilt de vattenmyndigheter som har tillsatts i enlighet med ramdirektivet för vatten på båda sidor av gränsen bör ha stort utbyte av ett nära samarbete med kommissionen. också att kommissionen under berednings- och informationsfasen ska Prop. 2009/10:212 framföra egna synpunkter på förslag till program och planer. färdiga förslag så kan kommissionen inte avstå från att yttra sig eller inta en neutral hållning, utan är tvungen att ha en uppfattning om förslaget i dess helhet. Det förutsätts att varje ställningstagande motiveras. Kommissionens skyldighet att följa tillämpningen av överenskommel- sen gäller också tillämpningen av fiskestadgan. regeringarna meddela om det finns behov av att ändra överenskommel- sen eller fiskestadgan. Som framgår av artikel 31 ska parterna dessutom vid behov mötas för att se över tillämpningen av överenskommelsen. Kommissionen har rätt att bl.a. yttra sig i tillståndsärenden och överklaga beslut i tillståndsärenden hos domstolar och myndigheter i enlighet med de förfaranden som finns i den nationella lagstiftningen. rätten, som även gäller domar i miljödomstol, är en utökning i förhållan- de till 16 kap. 12 § och föranleder därför ett tillägg i denna paragraf (se avsnitt 8). De domstolar och myndigheter vars verksamhet sammanfaller med kom- missionens uppdrag är skyldiga att utan uppmaning hålla kommissionen Avsikten med artikel 13.1 är att ge uttryck för en offentlighetsprincip motsvarande den som framgår av den nationella lagstiftningen i både De handlingar som finns hos kommissionen är så- ledes offentliga, om det inte finns skäl att sekretessbelägga dem. ning av frågor om utlämnande av en handling som kommit in från en myndighet i eller ska dock göras hos den myndighet som lämnat in handlingen. För andra handlingar, såsom exempelvis sådana handlingar som har upprättats av kommissionen eller har överlämnats av gränsälvskommission, ska prövningen göras av den myndighet som regeringen utser till bevakningsmyndighet enligt artikel 17. begreppet handling avses i detta sammanhang en sådan framställning eller upptagning som enligt tryckfrihetsförordningen, TF, kan utgöra en Den myndighet i som ska pröva frågan om utlämnande ska tillämpa gällande reglering i 2 kap. TF vilket bl.a. innebär att sökanden normalt har rätt att överklaga ett beslut att inte lämna ut en handling eller att lämna ut en sådan handling med förbehåll som inskränker sökandens rätt att röja innehållet eller annars förfoga över handlingen (jfr 2 kap. 15 § TF och 6 kap. 79 §§ offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). En prövning enligt nämnda ordning förutsätter att begäran om utlämnan- de görs hos en myndighet som förvarar de begärda handlingarna (2 kap. 14 § TF). Mot denna bakgrund ska kommissionen som framgår av artikel 13.2 och 13.3 omgående vidarebefordra en begäran om utläm- nande till den myndighet som ska företa prövningen och , om inte en likalydande handling redan förvaras hos den berörda myndig- Prop. 2009/10:212 heten, översända den eller de handlingar som begäran avser. Kostnaderna för kommissionens verksamhet ska delas lika mellan och . Av den administrativa stadgan framgår att kom- missionens budget ska fastställas efter samråd mellan länderna. Anledningen till att överenskommelsen ersätter den nordiska miljö- skyddskonventionen är en strävan att samordna bestämmelserna för vattenförorening och vattenhushållning. Konventionen reglerar nämligen endast de förstnämnda. Om en verksamhet eller åtgärd har gränsöver- skridande verkningar också på annat än vatten, t.ex. genom utsläpp till luft eller strålning, ska även dessa omfattas av gränsälvsöverenskommel- sens bestämmelser. ska inte påverka rätten att föra talan i fråga om sådana verk- samheter eller åtgärder som omfattas av överenskommelsen. En svensk sakägare eller annat subjekt med talerätt, t.ex. vissa arbetstagarorganisa- tioner och ideella föreningar, kan således föra talan i på samma villkor som motsvarande finska subjekt. En svensk ideell förening, som har rätt att överklaga domar och beslut enligt 16 kap. 13 § , får exempelvis föra talan mot en finsk dom om sådan rätt tillkommer finska ideella organisationer, även om finsk lag har andra krav vad gäller organisationens storlek och juridiska form. Respektive lands regler om vem som har talerätt påverkas däremot inte av överenskommelsen, varför en svensk organisation som inte har talerätt i enligt svensk lag, inte heller kan hävda sådan rätt med stöd av finsk lagstiftning. Inte heller kan en svensk ideell förening med stöd av överenskommelsen hävda rättigheter i som den inte har i . I artikel 16.3 utsträcks kravet på likabehandling som ingår i artikel 16.2 till att också gälla talan om ersättning för skada som framförs på grund av en verksamhet. När det gäller utomobligatoriskt skadestånd säger denna bestämmelse inget annat än vad som framgår av rådets förordning (EG) nr 44/2001 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (I förordningen) (EGT L 12, , s. 1 Celex 32001R0044). En skadelidande kan således väcka talan där svaranden har sin hemvist eller vid domstolen vid den ort där skadan inträffade eller kan inträffa (jfr artikel 2 och 5 i förordning [EG] nr 44/2001). Bestämmelser om tillämp- lig lag finns i och rådets förordning (EG) nr 864/ 2007 av om tillämplig lag för utomobligatoriska förplik- telser (II) (EUT L 199, 31.7.2007, s. 40, Celex 32007R0864). Bestämmelserna om en bevakningsmyndighet motsvarar de som finns i den nordiska miljöskyddskonventionen. Myndigheten, som även ska prö- va vissa sekretessfrågor enligt artikel 13, utses av regeringen. nordiska miljöskyddskonventionen är bevakningsmyn- Att bevakningsmyndigheten medverkar i ett ärende utesluter inte Finsk-svenska gränsälvskommissionens medverkan och vice versa. Domstolar och myndigheter måste iaktta skyldigheten att underrätta det andra landets bevakningsmyndighet i samband med att ett ärende aktua- Syn ska kunna företas oberoende av . Avsikten är att bevak- ningsmyndigheten ska vara det andra landets domstol eller myndighet behjälplig då synen förrättas. Ländernas regeringar ska bedöma och samråda om vissa större vatten- företag inom huvudavrinningsområde innan tillstånd får ges. Det är i första hand den prövande instansen som bevakar när bestämm- elsen kan bli tillämplig, men frågan kan också väckas direkt av en Om man inte kan komma överens bör nästa steg bli tvistelös- ning enligt artikel 30. Skulle parterna inte alls kunna enas bör överens- kommelsen vara uppsagd innan ett eventuellt tillstånd meddelas. Bestämmelsen gäller för verksamhet eller åtgärd i gränsälvarna som kräver att tillstånd meddelas i båda länderna, t.ex. ett muddringsarbete eller en bro över en gränsälv. Det är ytterst den som söker ett tillstånd som avgör om prövningen blir samtidig i båda länderna, men bestämmel- sen i tredje punkten torde innebära att så oftast blir fallet. ningen görs naturligtvis oberoende av prövningen i det andra landet, men det är viktigt att samma förutsättningar gäller. En verksamhet eller åtgärd får inte tillåtas att påbörjas förrän det föreligger ett lagakraftvunnet till- stånd i minst ett av länderna, vilket för svensk del innebär en inskränk- ning vad gäller tillämpningen av 22 kap. 28 § . En förutsättning för att man ska kunna föra talan på båda sidor av är att språket inte utgör något hinder. I artikeln föreskrivs att domstolar och myndigheter, utan särskild kostnad för den enskilde, till- handahåller information på både svenska och finska. formation avses vad den enskilde behöver för att kunna tillvarata sina Artikel 23, 24 och 26 Artiklarna genomförs inte genom denna lag, utan bestämmelserna över- förs till fiskelagen (1993:787). Bestämmelserna kommenteras i anslut- ning till 3, 17 respektive 19 §§ i avsnitt 11.4. Artikeln genomförs inte genom denna lag och får ingen motsvarighet i annan lag (se avsnitt 6). Artikeln innehåller bestämmelser om gemensam forskning beträffande fiskbestånden samt om gemensam statistik. Bestämmelsen är ny i för- hållande till överenskommelse. gemensamt och resulterar i forskningsresultat om vilka båda länders fiskeexpertis kan enas är mycket betydelsefullt. elsen är att befästa det nuvarande samarbetet om forskning och uppfölj- Forskningen gör det möjligt att säkerställa att fiskeregleringen är tillräcklig för att trygga fiskbestånden. Genom artikeln åtar sig staterna att skydda fiskbestånden mot smitt- samma sjukdomar och förhindra att fiskarter och fiskstammar som inte hör hemma i området inplanteras. Vidare finns en förpliktelse för staterna att underrätta den andra staten vid misstanke om allvarliga och smittsamma fisksjukdomar. Artikeln genomförs inte i denna lag, utan genom ändringar i fiskelagen (se avsnitt 7). I artiklarna regleras, i enlighet med praxis för internationella avtal, hur parterna ska förfara om svårigheter uppkommer vid tillämpningen av Utgångspunkten är att såväl tvister som ändringsbe- hov kan lösas genom förhandlingar mellan parterna. överenskommelsen kräver därtill en lagändring i båda länderna. sägning av avtalet sker av någon anledning måste de krav som ställs på länderna, t.ex. i ramdirektivet för vatten, ändå uppfyllas. Det är inte bara gränsälvsöverenskommelse och det temporära avtalet om ett gemensamt avrinningsdistrikt som upphör då överens- kommelsen träder i kraft, utan även flottningsöverenskommelse. Det sistnämnda innebär också att en tilläggsöverenskommelse till 1949 års överenskommelse, som träffades 1971, blir obsolet och upphör. ningen i gränsälvarna upphörde , men om det skulle bli aktuellt igen finns nationella bestämmelser i lagen (1919:426) om flottning i allmän Prop. 2009/10:212 flottled (jfr avsnitt 8). När överenskommelsen träder i kraft ska alla ärenden hos den gamla gränsälvskommissionen som inte är avgjorda överlämnas till den pröv- ningsinstans som fortsättningsvis har att pröva motsvarande ärenden. I ärenden som avses i artikel 21 kan detta innebära både svensk och finsk instans. Om nationell instans saknas därför att verksamheten är tillståndspliktig, bör ärendet lämpligen avskrivas eller i förekommande fall överlämnas till den kommunala nämnd som har att ta emot anmäl- ningar om miljöfarlig verksamhet. Avgörande för vilka bestämmelser som ska tillämpas är huruvida underrättelser har skickats eller kungörelse har gjorts. Tillstånd som har meddelats enligt överenskommelse gäller i enlighet med sin lydelse som om de var meddelade med stöd av . Sådana tillstånd kan dock behöva kompletteras eller om- prövas om det vid tillsyn visar sig att villkoren inte lever upp till miljö- balkens krav eller är överflödiga. Verksamheter med tidsbegränsade till- stånd måste prövas på nytt när tiden löper ut. Att äldre tillstånd ska anses meddelade med stöd av innebär också att ansvarsbestämmelser gäller för den som bryter mot villkorsbestämmelser i dem. Avgifter enligt villkoren i äldre tillstånd ska betalas till dess till- ståndet i dessa delar har omprövats av nationella myndigheter. Överenskommelsen träder i kraft efter det att ländernas regeringar på sedvanligt sätt har underrättat varandra om att den har god- känts av respektive lands riksdag. Administrativ stadga för Finsk-svenska gränsälvskommissionen Eftersom kontakten med allmänheten är betydelsefull för den Finsk- svenska gränsälvskommissionens arbete är det viktigt att dess kansli är lättillgängligt från båda länderna. Kansliet bör därför ligga nära riksgrän- sen. Eftersom kommissionen har andra uppgifter än gränsälvs- kommission är det inte längre nödvändigt att sekreteraren har juridisk sakkunskap, varför även andra fullföljda utbildningar på universitets- eller högskolenivå kan tillgodose de krav som ställs. Något krav på exa- men eller tvåspråkighet ställs inte på den som anlitas som biträdande sekreterare. I vilken mån sekreterare och övrig personal ska vara fast anställd eller arvoderas får avgöras av kommissionen utifrån de behov som framkom- mer. Eftersom parterna ska dela på kostnaderna för kommissionen förutsätts det att samrådet om budgeten leder till samförstånd. Kommissionen är tvåspråkig, vilket innebär att den som vill kommuni- cera med den alltid kan göra detta på svenska eller finska.