prop · GY0344 · 2010-12-21 00:00:00 — Detta framgår av definitionen i artikel 2 i Europa- parlamentets och rådets förordning (EG) nr 1394/2007 av den 13 novem- ber 2007 om läkemedel för avancerad terapi och om ändring av direktiv /83/EG och förordning (EG) nr 726/2004. Läkemedel för avancerad terapi är ett framväxande biomedicinskt om- råde som erbjuder nya behandlingsmöjligheter för sjukdomar och kroppsliga dysfunktioner hos människan. Inom den Europeiska unionen utförs kliniska prövningar av ett antal produkter för genterapi och soma- tisk cellterapi avseende behandlingar av ärftliga sjukdomar, cancer, dia- betes, Parkinsons sjukdom och andra neurodegenerativa sjukdomar. Vävnadstekniska produkter är ett nytt område inom biotekniken som kombinerar olika aspekter av läkarvetenskapen med cell- och molekylär- biologi och materialvetenskap, i syfte att regenerera, återställa eller er- sätta mänsklig vävnad. används vävnadstekniska pro- dukter vid behandling av sjukdomar och skador på hud, brosk och ben. Läkemedel för genterapi och läkemedel för somatisk cellterapi definie- ras i del IV i bilaga I till direktiv /83/EG om upprättande av gemen- skapsregler för humanläkemedel. Vävnadstekniska produkter definieras däremot i artikel 2 i förordning (EG) nr 1394/2007. Av del IV i bilaga I till direktiv /83/EG framgår att läkemedel för genterapi är ett biologiskt läkemedel vars aktiva substans innehåller eller består av rekombinant nukleinsyra (nukleinsyra som bildats genom att genetiskt material från flera källor kombinerats) som administreras till människor för att reglera, återställa, ersätta, lägga till eller avlägsna en gensekvens och vars terapeutiska, profylaktiska eller diagnostiska effekt är direkt knuten till dess rekombinanta nukleinsyresekvens eller till pro- dukten av denna sekvens genetiska uttryck. Enligt samma bilaga är läkemedel för somatisk cellterapi ett biologiskt läkemedel som innehåller eller består av celler eller vävnader som har utsatts för en så väsentlig modifiering att deras biologiska egenskaper, fysiologiska funktioner eller strukturegenskaper, av relevans för den avsedda kliniska användningen, har ändrats. Det kan även vara ett biolo- giskt läkemedel som innehåller eller består av celler eller vävnader som inte är avsedda att ha samma väsentliga funktion hos mottagaren som hos givaren. Preparatet ska vidare tillhandahållas med uppgift om att det har förmåga att, eller administreras till människor för att behandla, förebygga eller diagnostisera sjukdom genom att dess celler eller vävnader har en farmakologisk, immunologisk eller metabolisk verkan. När det gäller en vävnadsteknisk produkt ska denna, enligt artikel 2.1 b i förordningen (EG) nr 1394/2007, innehålla eller bestå av bearbetade celler eller vävnader, och tillhandahållas med uppgift om att den har egenskaper för regenerering, återställande eller ersättning av mänskliga vävnader. Produkten kan även användas i eller ges till människor i detta syfte. En vävnadsteknisk produkt kan innehålla vävnader eller celler av humant och/eller animaliskt ursprung. Celler och vävnader i en vävnads- teknisk produkt ska betraktas som bearbetade om de har utsatts för vä- Prop. 2010/11:44 sentlig modifiering, så att deras biologiska egenskaper, fysiologiska funktioner eller strukturegenskaper, som är relevanta för avsedd förmåga att regenerera, återställa eller ersätta, har uppnåtts. Celler och vävnader anses också vara bearbetade om avsikten inte är att cellerna eller vävna- derna ska ha samma väsentliga funktion eller funktioner hos mottagaren som hos givaren. Ett läkemedel för avancerad terapi kan även innehålla en eller flera medicintekniska produkter. Om den medicintekniska produkten ingår som en integrerad del av läkemedlet för avancerad terapi benämns läke- medlet som ett kombinationsläkemedel för avancerad terapi. Detta dock under förutsättning att läkemedlets cell- eller vävnadsdel innehåller viabla celler eller vävnader, eller att dess cell- eller vävnadsdel som innehåller icke-viabla celler eller vävnader ska kunna ha en verkan på människokroppen som kan anses primär i förhållande till nämnda pro- dukters verkan (artikel 2.1 d i förordning (EG) nr 1394/2007). 4.2Läkemedel för avancerad terapi i har endast ett läkemedel för avancerad terapi godkänts för försäljning inom EU. Preparatet är ett cellbaserat läkemedel som består av kondrocyter och som används för att reparera broskskador i knän. Läkemedlet finns inte ännu på den svenska marknaden. I övrigt används läkemedel för avancerad terapi, både i och inom EU, för kliniska läkemedelsprövningar eller på enstaka patienter t.ex. för behandling av sällsynta sjukdomar. De läkemedel för avancerad terapi som finns i är behandlingsmetoder som används inom sjukvården. Dessa läkemedel bygger på odling av patientens egna celler i de flesta fall, men även användning av celler från andra personer än pati- enten förekommer. Flera av universitetssjukhusen bedriver forskning om utveckling och klinisk användning av cellterapier. Även ett antal bio- teknikföretag bedriver forskning om och tillverkning av läkemedel för avancerad terapi. Denna verksamheten inom svensk bioteknikindustri är helt inriktad på läkemedel för somatisk cellterapi. 4.3Förordningar och direktiv om läkemedel för avancerad terapi Läkemedel för avancerad terapi är definierat i artikel 2 i förordning (EG) nr 1394/2007 samt i artikel 1 i direktiv /83/EG. Definitionen in- fördes i artikel 1 genom artikel 28.1 i förordning (EG) nr 1394/2007. Direktiv /83/EG tillämpas på läkemedel för avancerad terapi som är avsedda att släppas ut på marknaden i medlemsstaterna och som har tillverkats på industriell väg eller som har tillverkats med hjälp av en industriell process (artikel 2.1). Direktivet innehåller krav på bland annat godkännande av försäljning, tillverkning, import, märkning, läkemedels- klassificering, partihandel med läkemedel, marknadsföring, säkerhets- övervakning, tillsyn och sanktioner. För att kunna hålla en hög vetenskaplig nivå på utvärderingen av hög- teknologiska läkemedel och därigenom bevara patienternas och läkarnas förtroende för utvärderingen, ansågs det emellertid att det behövdes ett centraliserat och obligatoriskt förfarande för godkännande av sådana läkemedel, främst de som är resultatet av biotekniska processer. Detta sågs som särskilt viktigt i samband med tillkomsten av sådana nya be- handlingsmetoder som genterapi och cellterapi. antog Euro- paparlamentet och rådet förordning (EG) nr 726/2004 om inrättande av gemenskapsförfaranden för godkännande av och tillsyn över human- läkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt om inrättande av en europeisk läkemedelsmyndighet. Enligt artikel 3 och bilagan i denna förordning får bland annat läkemedel för avancerad terapi endast släppas ut på marknaden inom gemenskapen (numera unionen) om gemenskapen (unionen) beviljat godkännande för försäljning enligt bestämmelserna i förordningen. Därmed ska även de regler om tillsyn, påföljder och säker- hetsövervakning som finns i förordning (EG) nr 726/2004 tillämpas på läkemedel för avancerad terapi. antog och rådet förordning (EG) nr 1394/2007 om läkemedel för avancerad terapi och om ändring av direktiv /83/EG och förordning (EG) nr 726/2004. Förordningen trädde i kraft och tillämpas . Förordning (EG) nr 1394/2007 utgör lex specialis genom vilken ytter- ligare bestämmelser införs utöver dem som fastställs i direktiv /83/EG. Förordningens tillämpningsområde omfattar de läkemedel för avancerad terapi som är avsedda att släppas ut på marknaden i med- lemsstaterna och som har tillverkats på industriell väg eller med hjälp av en industriell process (jmf. punkt 6 i ingressen till förordningen). Innan förordning (EG) nr 1394/2007 antogs, klassificerades preparat för genterapi och somatisk cellterapi som läkemedel och vid tillverkning skulle myndigheternas föreskrifter och anvisningar iakttas. Vävnads- tekniska produkter, som definieras i förordning (EG) nr 1394/2007, föll däremot tidigare utanför definitionen av läkemedel och för dessa pro- dukter har inte heller i övrigt funnits myndighetsnormer på unionsnivå. Genom förordningen klassificeras nu även vävnadstekniska produkter som läkemedel och i förordningens artikel 2 återfinns definitionerna på dels vävnadsteknisk produkt, dels läkemedel för avancerad terapi. Som nämnts i avsnitt 4.1 framgår det av definitionen i artikel 2 att ett läkemedel för avancerad terapi även kan innehålla en eller flera medi- cintekniska produkter. Om den medicintekniska produkten ingår som en integrerad del av läkemedlet kan detta, under vissa förutsättningar, falla under begreppet kombinationsläkemedel för avancerad terapi. Förordning (EG) nr 1394/2007 innehåller bestämmelser om krav för godkännande för försäljning, förfarande för godkännande för försäljning, produktresumé, märkning, bipacksedel, krav efter godkännande och be- stämmelser rörande kommittén för avancerade terapier. För de läkemedel för avancerad terapi som är avsedda att släppas ut på marknaden och som tillverkas på industriell väg eller med hjälp av en industriell process gäller förordning (EG) nr 726/2004, förordning (EG) nr 1394/2007 och direktiv /83/EG. Genom artikel 28.2 i förordning (EG) nr 1394/infördes ett tillägg i artikel 3 i direktiv /83/EG. I detta tillägg, artikel 3.7, framgår att direktiv /83/EG inte ska gälla för ett läkemedel för avancerad terapi som bereds enligt ett icke-rutinmässigt förfarande och i enlighet med särskilda kvalitetsnormer och som används i samma medlemsstat på ett sjukhus under en läkares exklusiva yrkesmässiga ansvar i enlighet med ett enskilt recept för en specialanpassad produkt för en enskild patient. I punkten 6 i ingressen till förordning (EG) nr 1394/2007 anges att denna förordning utgör lex specialis (lagtolkningsprincip som innebär att den mest specialiserade författningen har företräde framför den mer gene- rella), genom vilken ytterligare bestämmelser införs utöver dem som fastställs i direktiv /83/EG. Vidare anges det att läkemedel som anges i artikel 3.7 i direktiv /83/EG inte bör omfattas av denna för- ordning. Med beaktande av att läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundantag inte omfattas av direktiv /83/EG är inte heller förordning (EG) nr 1394/2007 tillämplig. Inte heller förordning (EG) nr 726/2004 är tillämpligt på dessa specialanpassade läkemedel. Således behöver inte dessa specialanpassade läkemedel godkännas genom den centrala europeiska proceduren. Även om dessa specialanpassade läkemedel inte omfattas av nämnda direktiv och förordningar så anges det i punkten 6 i ingressen till förord- ning (EG) nr 1394/2007 att det ändå är viktigt att se till att tillämpliga unionsbestämmelser om kvalitet och säkerhet inte undergrävs. Av andra stycket i artikel 3.7 i direktiv /83/EG anges att tillstånd för tillverk- ning av sjukhusundantag ska ges av behörig myndighet i medlemsstaten. Vidare ska medlemsstaterna se till att nationella krav på spårbarhet, säkerhetsövervakning och särskilda säkerhetsnormer motsvarar de som gäller på gemenskapsnivå (numera unionsnivå) för läkemedel för avance- rade terapier för vilkas godkännande krävs enligt förordning (EG) nr 726/2004. Uttrycket särskilda säkerhetsnormer i bestämmelsens andra stycke är troligen en felaktig svensk översättning. Det kan noteras att i den eng- elska versionen av förordningen används orden specific quality stan- dards både för uttrycket särskilda kvalitetsnormer och särskilda sä- kerhetsnormer, i första och andra styckena av artikel 3.7. Med beak- tande härav görs bedömningen att det även i andra stycket rätteligen bör står särskilda kvalitetsnormer och inte särskilda säkerhetsnormer. Syftet med undantaget var att göra det möjligt för sjukhus att under vissa bestämda förutsättningar fortsätta bedriva den verksamhet som ligger i gränslandet mellan forskning, behandling, läkemedelsutveckling och läkemedelstillverkning, utan att behöva ansöka om försäljningsgod- kännande enligt den centrala europeiska proceduren. Under utarbetandet av förordning (EG) nr 1394/2007 användes be- greppet sjukhusundantag för de specialanpassade läkemedel som be- skrivs i artikel 3.7 i direktiv /83/EG. Med tanke på att dessa pro- dukter endast får användas på sjukhus och att de är undantagna från de Prop. 2010/11:44 unionsbestämmelser som rör läkemedel för avancerad terapi kommer bestämmelsen i artikel 3.7 i direktiv /83/EG att benämnas som be- stämmelsen om sjukhusundantag i denna proposition. Enligt bestämmelsen om sjukhusundantag ska aktuella läkemedel an- vändas på sjukhus. Däremot finns ingen sådan begränsning såvitt avser tillverkning. Därmed kan dessa läkemedel tillverkas såväl på sjukhus som vid företag. Det ska dock noteras att läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundantag ska beredas enligt ett icke-rutin- mässigt förfarande och det ska vara specialanpassat för en enskild patient. Detta får anses innebära att endast ett fåtal patienter kan behand- las med dessa specialanpassade läkemedel (se avsnitt 6.1). Om det finns behov att använda dessa terapier på fler än ett fåtal patienter, bör en sys- tematisk utvärdering av effekten och säkerheten av dessa experimentella behandlingar ske inom ramen för en klinisk läkemedelsprövning. Som ovan nämns, regleras inte läkemedel som omfattas av bestämmel- sen om sjukhusundantag i någon EU-förordning. För att genomföra de krav på tillverkningstillstånd, spårbarhet, säkerhetsövervakning och särskilda kvalitetsnormer som uppställs i artikel 3.7 i direktiv /83/EG i svensk rätt krävs ändringar i lag, förordning och myndig- hetsföreskrifter. Denna proposition innehåller därför förslag till lagänd- ringar för att i svensk rätt genomföra de skyldigheter som följer av nämnda artikel. 5.1 Hälso- och sjukvårdslagen Hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) har karaktären av en ramlag som huvudsakligen innehåller mål och riktlinjer för hälso- och sjukvården. Med hälso- och sjukvård avses enligt denna lag åtgärder för att medi- cinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador. hälso- och sjukvård omfattar således dels sjukdomsförebyggande åtgärder, dels den egentliga sjukvården. Till hälso- och sjukvården hör även sjuktransporter samt att ta hand om avlidna. och sjukvård ryms också åtgärder med anledning av kroppsfel, barns- börd, abort och steriliseringar. Hälso- och sjukvårdens ansvar omfattar sådan verksamhet som bedöms kräva insatser av medicinskt utbildad personal eller av sådan personal i samarbete med personal med administ- rativ, teknisk, farmacevtisk, psykologisk eller social kompetens (prop. 1981/82:97 s. 40 och 44). Hälso- och sjukvård ska bedrivas så att den uppfyller kraven på en god vård. Vården ska bygga på respekt för pati- entens självbestämmande och integritet. Patienten ska ges individuellt anpassad information om sitt hälsotillstånd och om de metoder för under- sökning, vård och behandling som finns. Vården och behandlingen ska så långt möjligt utformas och genomföras i samråd med patienten. För att vetenskapen ska gå framåt, bedrivs även forskningsverksamhet på människor inom hälso- och sjukvården. I denna verksamhet uppställs villkor om att allt patientdeltagande är frivilligt, patienterna avger ett informerat samtycke och att projektet har godkänts vid etikprövning Prop. 2010/11:44 enligt lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser männi- skor (se även nedan). En särställning intar det försöks- och utvecklings- arbete som bedrivs inom hälso- och sjukvården. Denna verksamhet om- fattas inte av lagen om etikprövning av forskning och underkastas såle- des inte granskning av någon forskningsetisk kommitté innan den sätts igång. Emellertid får sådan verksamhet inte bedrivas om erfarenheter talar mot att projektet skulle bli framgångsrikt. Att dess åtgärder ibland måste vidtas får anses ligga i linje med hälso- och sjukvårdslagens krav på god vård. Eventuella felbehandlingar eller misstag kan i före- kommande fall underkastas prövning av Hälso- och sjukvårdens ansvars- nämnd, eller exempelvis efter anmälan enligt , av Socialstyrel- sen. Från ska enskildas klagomål mot hälso- och sjuk- vården och dess personal prövas av . Med läkemedel avses i läkemedelslagen (1992:859) varje substans eller kombination av substanser som tillhandahålls med uppgift om att den har egenskaper för att förebygga eller behandla sjukdom hos människor eller Med läkemedel avses även varje substans eller kombination av substanser som kan användas på eller tillföras människor eller djur i syfte att återställa, korrigera eller modifiera fysiologiska funktioner genom farmakologisk, immunologisk eller metabolisk verkan eller för att ställa Lagen tillämpas endast på sådana läkemedel för människor (human- läkemedel) eller djur (veterinärmedicinska läkemedel), som är avsedda att släppas ut på marknaden i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och som har tillverkats på industriell väg eller som har tillverkats med hjälp av en industriell process. Enligt författningskommentaren får förut- sättningen "industriell väg" anses innebära ett krav på storskalig produk- tion och att produktionen inte enbart är för enskild individ eller är endast Vidare torde begreppet "industriell process" innebära att till- verkningen sker i ett eller flera steg med en standardiserad metod (uppar- betning eller vidareförädling av en råvara eller ett halvfabrikat) (jfr. 2005/06:70 s. 242). Enligt läkemedelslagen ska ett läkemedel vara av god kvalitet och än- har tillsyn över efterlevnaden av lagen och de föreskrifter och villkor som meddelats med stöd av denna lag. Lagen innehåller regler om bland annat godkännande av läkemedel, tillverkning, import, handel, avgifter och ansvar. bestämmelser om säkerhetsövervakning. Enligt dessa bestämmelser ska ansvara för ett system för säkerhetsövervakning, som har till syfte att samla in, registrera, lagra och vetenskapligt utvärdera uppgifter om biverkningar av läkemedel som godkänts för försäljning. Den som har fått ett läkemedel godkänt ska bland annat följa utveck- lingen på läkemedelsområdet och även registrera, lagra, utvärdera och rapportera information om biverkningar av läkemedlet. I läkemedelslagen finns också bestämmelser om klinisk undersökning människor eller djur av ett läkemedels egenskaper (klinisk läke- Sådana undersökningar får utföras för att utreda i vad Prop. 2010/11:44 mån läkemedlet är ändamålsenligt. I bestämmelserna om klinisk läke- medelsprövning görs även en hänvisning till lagen (2003:460) om etik- prövning av forskning som avser människor (se avsnitt 5.4). Lagen om medicintekniska produkter Enligt lagen (1993:584) om medicintekniska produkter är en medicin- teknisk produkt en produkt som enligt tillverkarens uppgift ska användas, separat eller i kombination med annat, för att hos människor påvisa, förebygga, övervaka, behandla eller lindra en sjukdom, eller påvisa, övervaka, behandla, lindra eller kompensera en skada eller en funktions- Med begreppet avses även en produkt som enligt tillverka- rens uppgift ska användas, separat eller i kombination med annat, för att hos människor undersöka, ändra eller ersätta anatomin eller en fysio- logisk process, eller kontrollera befruktning. Om produkten uppnår sin huvudsakligen avsedda verkan med hjälp av farmakologiska, immunologiska eller metaboliska medel är den dock inte en medicinteknisk produkt enligt denna lag. Med tillverkare avses den fysiska eller juridiska person som har ansva- ret för utformningen, tillverkningen, paketeringen och märkningen av en produkt innan den av tillverkaren själv eller av annan för tillverkarens räkning släpps ut på marknaden som tillverkarens produkt. ser som åligger en tillverkare enligt lagen om medicintekniska produkter ska gälla även den fysiska eller juridiska person som, i syfte att i eget namn släppa ut en produkt på marknaden, sätter ihop, förpackar, bearbe- tar eller märker en färdig produkt eller anger avsett syfte med produkten. Vad som sagts gäller inte den person som, utan att vara tillverkare, för en enskild patient och för det avsedda syftet sätter ihop eller anpassar medicintekniska produkter som redan finns på marknaden. Lagen innehåller krav på medicintekniska produkter. nisk produkt ska vara lämplig för sin användning. En produkten är att anse som lämplig om den är rätt levererad och installerad samt underhålls och används i enlighet med tillverkarens märkning, bruksanvisning eller marknadsföring, och uppnår de prestanda som tillverkaren avsett och tillgodoser höga krav på skydd för liv, personlig säkerhet och hälsa hos patienter, användare och andra. Med stöd av ett bemyndigande i förord- ningen (1993:876) om medicintekniska produkter får meddela föreskrifter för att bland annat säkerställa väsentliga krav på En medicinteknisk produkt får släppas ut på marknaden eller tas i bruk i endast om den uppfyller de krav och villkor som gäller enligt lagen eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Enligt förordningen om medicintekniska produkter är det Läkemedels- verket som har tillsyn över efterlevnaden av lagen om medicintekniska produkter samt de föreskrifter som verket meddelat med stöd av lagen. har emellertid tillsyn över de medicintekniska produkter som tillverkas inom hälso- och sjukvården och tandvården och som en- dast ska användas i den egna verksamheten. Lagen innehåller i övrigt även regler om bland annat avgifter, tystnadsplikt och ansvar. Lagen om etikprövning av forskning som avser Lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor (etikprövningslagen) trädde i kraft . Syftet med lagen är bland annat att skydda den enskilda människan och respekten för människovärdet vid forskning. Lagen är tillämplig bland annat på forskning som innebär ett fysiskt ingrepp på en forskningsperson eller utförs enligt en metod som syftar till att påverka en forskningsperson fysiskt eller psykiskt eller som innebär en uppenbar risk att denne skadas fysiskt eller psykiskt. Lagen gäller även för forskning som innebär ett fysiskt ingrepp på en avliden männi- ska eller som avser studier på vissa biologiska material som kan härledas till givaren. Etikprövningslagen innehåller bestämmelser om att forskningsperso- nen ska ha fått information om forskningen och lämnat sitt samtycke till den. Vidare ställer lagen upp ett krav på godkännande av den forskning som omfattas av lagen och anger allmänna utgångspunkter för den pröv- ningen. Ansökningarna ska prövas av någon av de sex regionala etik- prövningsnämnderna som finns i , , , , och . Lagen innehåller bestämmelser om dessa regi- onala nämnder samt bestämmelser om en central nämnd som bland annat ska pröva överklaganden av en regional nämnds beslut och utöva tillsyn över efterlevnaden av lagen och de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Lagen innehåller i övrigt bestämmelser om bland annat straff och vissa bemyndiganden. Lagen (2006:496) om blodsäkerhet innehåller bestämmelser som syftar till att skydda människors hälsa när blod och blodkomponenter från människor hanteras för att användas vid transfusion eller tillverkning av läkemedel eller medicintekniska produkter. Lagen är tillämplig på blod- verksamhet vid blodcentraler, dock är den inte tillämplig på hantering av enbart blodstamceller sedan dessa har utvunnits ur blodet. ning, förvaring och distribution av blod och blodkomponenter som är avsedda att användas som råvara vid tillverkning av läkemedel eller medicintekniska produkter gäller inte bestämmelserna i lagen om blod- Istället gäller reglerna i läkemedelslagen (1992:859) respektive lagen (1993:584) om medicintekniska produkter. Blodverksamhet får bedrivas endast av den som har tillstånd. ordningen (2006:497) om blodsäkerhet framgår att sådant tillstånd kan beslutas av endera eller , beroende på Enligt samma förordning är dessa båda myndigheter bemyndigade att, inom sina respektive ansvarsområden, utöva tillsyn över efterlevnaden av lagen om blodsäkerhet och av de föreskrifter och villkor som har meddelats med stöd av lagen.