prop · GY031d21 · 2010-10-12 00:00:00 — Beslutet innebär att tillstånd till uppförande och drift av en ny kärnkraftsreaktor kan utfärdas förutsatt att den nya reaktorn ersätter en av de befintliga reaktorerna, att den äldre reaktorn är permanent avstängd när den nya reaktorn tas i drift och att den nya reaktorn uppförs på en plats där någon av de befintliga reaktorerna är lokaliserad. upphävs lagen om kärnkraftens avveckling. I samband med behandling av propositionen gjorde ett uttalande med innebörden att regeringen ska återkomma till med förslag om lagstiftning eller andra åtgärder med innebörden att direkta eller indirekta statliga subventioner inte kan påräknas. biföll även propositionen Kärnkraften ökat skadeståndsansvar (prop. 2009/10:173, bet 2009/10:CU29, rskr 2009/10:360). Beslutet innebär bl.a. att atomansvarighetslagen (1968:45) ersätts av en ny lag som reglerar ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor samt att det införs ett obegränsat ansvar för innehavare av kärntekniska anläggningar och att innehavare av kärnkraftsreaktorer ska finansiera ansvaret . Miljö, hälsa och klimat Enligt Energiindikatorer 2010 (grundindikator 15) var koldioxidutsläppen lägre än . minskningarna återfinns i sektorerna bostäder och service vilket till stor del förklaras av att oljeanvändningen har minskat och i stor utsträckning ersatts av biobränslen, värmepumpar, el och fjärrvärme. Detta har lett till att el- och fjärrvärmeanvändningen ökat. Denna ökning har dock skett utan motsvarande utsläppsökning inom energisektorn där el- och fjärrvärmeproduktion ingår. Detta kan förklaras med att den tillkommande el- och fjärrvärmeproduktionen i stor utsträckning baseras på ickefossila energibärare, främst biobränslen. Utsläppen från transportsektorn har ökat jämfört med men utsläppsintensiteten i denna sektor har minskat , dvs. utsläppen har ökat i långsammare takt än transportarbetet, vilket kan förklaras av bränslesnålare bilar och en ökad låginblandning av biodrivmedel i bensin och diesel. Jämfört med föregående år har dock utsläppen under såväl 2008 som 2009 minskat även i absoluta tal. Av grundindikator 16 framgår att svaveldioxidutsläppen var mindre än en tredjedel jämfört med utsläppen . Industri- och energisektorerna utgör de största utsläppskällorna. Utsläppen från sektorerna bostäder, service, övrigsektorn och transporter är mycket små. De totala svaveldioxidutsläppen uppgick till ca . Därmed är delmålet om utsläpp av svaveldioxid under miljökvalitetsmålet Bara naturlig försurning redan uppnått. Utsläppen av kvävedioxider, grundindikator 17, har totalt sett minskat med . Transportsektorn är den största utsläppskällan. De totala kväveoxidutsläppen uppgick till . Med nuvarande minskningstakt finns förutsättningar att nå målet om utsläpp eller 2011. Till följd av inträffade och befarade försörjningskriser, och mot bakgrund av klimatfrågans allt större betydelse, har energipolitiken fortsatt att vara framträdande på den internationella dagordningen. Vid Europeiska rådets vårtoppmöte fattades ett banbrytande beslut om en integrerad klimat- och energipolitik. I centrum för beslutet stod ett övergripande klimatmål i form av ett ensidigt åtagande om att minska unionens utsläpp av växthusgaser till 2020 jämfört med , vilket inom ramen för en 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 internationell överenskommelse skulle skärpas till . Vidare beslutades att av den energi som används inom EU ska komma från förnybara energikällor och att energieffektiviseringen ska gå mot en ökning . I syfte att kunna leva upp till dessa s.k. 20-20-20 mål antog också en omfattande energihandlingsplan för åren 2007 2009. Denna slog fast att EU:s energipolitik vilar på tre pelare; konkurrenskraft, miljömässig hållbarhet samt försörjningstrygghet. Handlingsplanen behandlade förutom energieffektivisering och förnybar energi också fullbordandet av den inre marknaden för energi, försörjningstrygghetsmekanismer och utveckling av energiteknik. lade Europeiska kommissionen fram konkreta lagförslag i syfte att nå handlingsplanens målsättningar. Det gällde framför allt det s.k. tredje inremarknadspaketet för el och gas, klimat- och energipaketet där direktivet för främjande av förnybar energi ingår samt den strategiska energiöversynen om försörjningstrygghet. Det regelverk som beslutas på EU-nivå är en viktig utgångspunkt för den svenska energipolitiken . Regeringen har aktivt arbetat för att påverka inriktningen på såväl de övergripande målsättningarna som på de initiativ som reglerar vad som ska omsättas i nationell lagstiftning. har verkat för att EU:s energimarknadslagstiftning ska vidareutvecklas, bl.a. genom effektiv åtskillnad mellan å ena sidan transmissionsverksamhet, å andra sidan produktionsverksamhet och handel med el. Dessa förhandlingar avslutades och direktivet kommer att träda i kraft . har varit starkt pådrivande i arbetet med att sätta upp ett mål för förnybar energi på gemenskapsnivå. I förhandlingen om de nationella målen har verkat för att de konkreta förslagen ska vara förenliga med svenska förhållanden. Detta gäller inte minst de hållbarhetskriterier som ska gälla för biobränslen från ett hållbart skogsbruk. Förhandlingarna om direktivet avslutades och redovisade regeringen den handlingsplan där medlemsstaterna enligt direktivet ska redogöra för de åtgärder man avser att vidta för att uppnå det nationellt bindande målet, i fall andel förnybar energi. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 I samband med den strategiska energiöversynen lämnade kommissionen även ett antal förslag till ny och reviderad lagstiftning som gäller energieffektivisering. Förslagen omfattade en revidering av direktivet om byggnaders energiprestanda, ett reviderat och vidgat direktiv för energimärkning av produkter samt ett förslag till direktiv om energimärkning av däck. Slutförhandling av detta effektiviseringspaket var det svenska ordförandeskapets främsta prioritet inom energiområdet. Denna föresats lyckades också. Det svenska ordförandeskapet lyckades också nå enighet om placeringen av Byrån för samarbete mellan nationella tillsynsmyndigheter för energi, kallad , till i . Vid sidan om EU-arbetet deltar regeringen i en lång rad internationella energisamarbeten. En internationell aktivitet som ökat i omfattning är bilaterala samarbeten med enskilda, strategiskt utvalda, länder. Med sitt kunnande i grön energiteknik framstår som en attraktiv partner för många länder. Samarbetet inom de bilaterala avtalen innebär viktiga möjligheter för både forskning och näringsliv. har bilaterala samarbetsavtal med bl.a. , , , , och . Den slutliga energianvändningen minskade . Den långsiktiga trenden med minskad energiintensitet, ökad tillförsel av förnybar energi samt minskad tillförsel av oljeprodukter har emellertid fortsatt. I och med de ökade och pågående investeringarna i ny elproduktionskapacitet bedöms den svenska elbalansen komma att stärkas . Utvecklingen är därmed positiv. Utsläppen av koldioxid, svaveldioxid och kväveoxid fortsätter minska vilket är i linje med de uppsatta politiska målsättningarna. Även vad gäller försörjningstryggheten går utvecklingen åt rätt håll med stärkt internationell samverkan och antagandet av flera rättsakter inom området, exempelvis det ovan nämnda direktivet om medlemsländers skyldighet att inneha minimilager av råolja och/eller petroleumprodukter. Även satsningen på förnybar energi, effektivare energianvändning och möjligheten att ersätta befintliga kärnkraftsreaktorer med nya stärker svensk försörjningstrygghet och konkurrenskraft som den ger svensk forskning och företagande en ledande roll i den globala omställningen till en kolsnål ekonomi. Det internationella samarbetet har varit framgångsrikt och kommer även framöver att vara en viktig del i regeringens arbete med att förverkliga regeringens höga ambitioner inom energiområdet. Målet för elmarknadspolitiken är att åstadkomma en effektiv elmarknad med väl fungerande konkurrens som ger en säker tillgång på el till internationellt konkurrenskraftiga priser. Målet innebär en strävan mot en väl fungerande marknad med effektivt utnyttjande av resurser och effektiv prisbildning. Målet omfattar en vidareutveckling av den gemensamma elmarknaden i . Detta innebär en fortsatt satsning på harmonisering av regler och ett utökat samarbete mellan de nordiska länderna. Historiskt sett har elpriset på den nordiska elmarknaden i första hand varit beroende av nederbörden. Tillgången till billig vattenkraft i det nordiska kraftsystemet har varit avgörande för i vilken utsträckning som annan och dyrare produktionskapacitet har tagits i bruk. Efterhand som den nordiska efterfrågan ökat, har också behovet av att ta i drift koleldade kondenskraftverk ökat i framförallt och . Obetydlig nederbörd eller låga temperaturer innebär ett högre utnyttjande av kolkraft, medan det omvända gäller med god tillrinning och höga temperaturer. Detta påverkar i sin tur det genomsnittliga elpriset över året. I takt med ett ökat elutbyte med länderna utanför har kraftpriserna på kontinenten blivit allt mer styrande i . Detta innebär även att priserna i påverkas av andra faktorer t.ex. mindre marginaler i den europeiska kraftbalansen, köldknäppar på kontinenten och vattentillrinningen i . Elpriset på kontinenten, och därmed i , är i stor utsträckning beroende av produktionskostnaderna i koleldade kondenskraftverk. När handelssystemet för utsläppsrätter infördes innebar det att priset på utsläppsrätter adderas till produktionskostnaderna i elproduktion baserad på fossila bränslen. På så sätt får priset på utsläppsrätter en direkt påverkan på såväl spotpriset som terminspriserna på el. Priset på utsläppsrätter har en tydlig påverkan på terminspriset på , medan kopplingen till spotpriset varierar. Detta beror främst på tillrinningen och vattentillgången i vattenkraftsmagasinen. med hög tillrinning finns exempelvis inte alltid möjlighet att spara på vattnet, utan producenterna blir tvungna att producera eller spilla vatten, vilket får en direkt påverkan på spotpriset. Omsättningen på spotmarknaden sjönk till , vilket kan jämföras med . Detta motsvarar av den totala elanvändningen i . Handelsvolymen på terminsmarknaden minskade till från . Den totala clearingvolymen sjönk till från . 2009 präglades framförallt av återverkningarna av den globala finanskrisen. Först stabiliserades de internationella bränslepriserna för att åter stiga något. var nivåerna trots detta av nivåerna . Lägre ekonomisk aktivitet medförde även minskad efterfrågan på utsläppsrätter och därmed lägre priser . Även om måttliga tillrinningar och driftproblem i den svenska kärnkraften verkade höjande på elpriserna, så dominerades prispåverkan av den låga efterfrågan på el i . uppgick den nordiska elefterfrågan till knappt , summerat . var användningen drygt . I Sverige sjönk elanvändningen från till , eller från 150 till temperaturkorrigerat. uppgick det genomsnittliga systempriset på Spot till /kWh, vilket är en minskning med då priset i genomsnitt var /kWh. I princip understeg det 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 genomsnittliga veckopriset på spotmarknaden /kWh . Priset på den tyska elbörsen uppgick till /kWh, dvs. Generellt sett uppstod inga större prisskillnader inom . Det genomsnittliga spotpriset i område uppgick till /kWh, att jämföra med /kWh , /kWh och /kWh . Kundernas rörlighet på marknaden, dvs. antal byten av elleverantör, har ökat efter en dämpning . I genomsnitt uppgick antalet byten till ca 49 500 , varav hushållskunder ca 43 300, vilket kan jämföras med ett genomsnitt sedan starten på 35 900 varav hushållskunder 30 600. Räknat i volym uppgick genomsnittet till drygt 1 000 GWh totalt, varav ca 390 GWh avser hushållskunder. För hela mätperioden är genomsnittet 956 respektive 280 GWh. ökade elflödet till från grannländerna till (15,året före). Elflödet från minskade till (17,året före), vilket resulterade i ett nettoinflöde på (nettoutflödet var året före). Elflödena för visar att hade ett varierat in- och utflöde . Marknadsandelen 2009 för de tre största elproducenterna () är på den nordiska elmarknaden oförändrat jämfört med . Antalet elhandelsföretag har minskat sedan elmarknadsreformen 1996 till följd av strukturaffärer. Marknadsandelarna för de tre största elhandelskoncernerna uppgick till jämfört . uppgick den totala elproduktionen i till , vilket var lägre än året innan. Vattenkraftsproduktionen minskade till jämfört med året innan. Elproduktionen i kärnkraftverken blev lägre 2009 än 2008, jämfört med . Vindkraftproduktionen ökade till , jämfört med . tillkom drygt 200 vindkraftverk och fanns ca 1 400 vindkraftverk med en effekt större än 50 kW. Värmekraftproduktion var något högre än året innan, jämfört med . 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 godkände att den kvarvarande verksamheten i det finansiella elbörsföretaget avyttras (prop. 2008/09:99, bet. 2008/09:FiU21, rskr. 2008/09:311). beslöt och Statnett att utnyttja sin option att avyttra aktieinnehaven i bolaget till . som bedriver den fysiska elspothandeln berörs inte av strukturaffären. Effektreserven (prop. 2009/10:113, bet. 2009/10:NU17, rskr. 2009/10:252). I propositionen redovisades regeringens bedömning av hur frågan om att upprätthålla effektbalansen i det svenska nationella elsystemet ska hanteras i ett längre perspektiv. En successiv övergång till en marknadslösning ska ske genom en stegvis nedtrappning av den centralt upphandlade effektreservens omfattning. Nedtrappningen ska börja 2011 och vara slutförd . För att möjliggöra en sådan nedtrappning förlängs giltighetstiden för lagen (2003:436) om effektreserv till . Regeringen avser att meddela föreskrifter om effektreservens storlek och hur stor andel av reserven som ska skapas genom avtal om minskad elförbrukning. Den systemansvariga myndigheten ska även kunna ingå avtal om minskad elförbrukning med elleverantörer, dvs. inte endast med elanvändare. Lagändringarna träder i kraft . nåddes en slutlig överenskommelse om det s.k. tredje inremarknadspaketet inom EU då röstade för förslaget. Regeringen tillsatte en utredning som bl.a. fick i uppdrag att föreslå anpassningar i svensk lagstiftning och regelverk i övrigt till det reviderade elmarknadsdirektivet (dir. 2009:21). Utredningsuppdraget har redovisats till regeringen i betänkandet Tredje inre marknadspaketet för el och gas - Fortsatt europeisk harmonisering (SOU 2010:30). Betänkandet har remissbehandlats och en proposition planeras att lämnas . antog propositionen Enklare och tydligare regler för förnybar elproduktion (prop. 2009/10:51). I propositionen finns bestämmelser som bygger på förslag i betänkande Bättre kontakt via nätet om anslutning av förnybar elproduktion (SOU 2008:14), delbetänkande Nya nät för förnybar el (SOU 2009:02) samt promemorior Förslag till ändring i ellagen (1997:857) i syfte att säkerställa tillsyn över inrapporterade elpriser samt leveransvillkor och Förslag till ändring i ellagen (1997:857) avseende rapportering av risk- och sårbarhetsanalys och åtgärdsplaner. I propositionen finns bl.a. bestämmelser som gör det enklare för små elproducenter att mata in sin producerade el på elnätet. Vidare finns bestämmelser som kommer göra det möjligt för elproducenter av förnybar el att få undantag från vissa tvingande rapporteringskrav. I regleringsbrev fick inspektionen i uppdrag att presentera en analys av behovet av författningsändringar till följd av reglerna om nättillträde i och rådets direktiv /28/EG av om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven /77/EG och 2003/30/EG. har redovisat uppdraget i rapporten åtkomst till och drift av näten (EI R2009:10). antog propositionen Genomförande av direktiv om förnybar energi (prop. 2009/10:128) och i propositionen finns bestämmelser som bygger på förslag i , bl.a. finns bestämmelser som kommer underlätta för elproducenter att ansluta nya produktionsanläggningar till elnäten. Konkurrensen på elproduktionsmarknaden har varit en viktig fråga för regeringens tillsyn och marknadsbevakning. Regeringen utsåg en förhandlare med uppdrag att undersöka förutsättningarna för och söka sådana lösningar som innebär att riskerna för konkurrensbegränsningar på grund av samägandet i kärnkraftsindustrin minimeras. Förhandlarnas arbete avslutades då man konstaterade att det inte varit möjligt att åstadkomma en förhandlingsuppgörelse som löser upp samägandet. Efter att ha mottagit huvudägarnas slutliga ställningstagande konstaterade man att det inte gått att uppnå enighet kring hur ägandet av de svenska kärnkraftverken ska förändras så att samägandet upphör. En av de grundläggande uppgifterna för är att säkerställa att nätföretagens överföring av el bedrivs leveranssäkert, håller god kvalitet och sker till skäliga priser. Verksamheten ska också bedrivas effektivt, så att kostnaderna för överföring av el kan hållas låga. beslutade om en ändringar i regelverket angående tillsynen över nättariffer. Ändringen innebär att en övergång till förhandsprövning av elnätstariffer, vilket kommer att ske genom att i förväg fastställer en intäktsram för , normalt . har fortsatt arbetet med att utveckla tillsynsarbetet för fastställandet av elnätsföretagens elnätstariffer. har bl.a. tagit fram rapporten av elnätsavgifter principiella val i viktiga frågor (EI R2009:09). I rapporten lämnar bl.a. förslag till de förordningsbestämmelser som krävs för att elnätsföretagens intäktsram ska kunna beräknas inom ramen för en ny elnätsreglering. Vidare innehåller rapporten bl.a. en beskrivning av den tillsynsmodell som utvecklar för att kunna fastställa intäktsramar på ett förutsägbart och ändamålsenligt sätt. har granskat elnätstariffer utifrån elnätsföretagens årsrapporter, vilka elnätsföretagen är skyldiga att lämna in till inspektionen. bedömning var att elnätsföretagens nättariffer låg under den nivå som funnit vara en godkänd intäktsnivå. har också lagt ner betydande resurser på att avsluta äldre tillsynsärenden angående elnätstariffer. har avslutat 1 ärende avseende granskningen av elnätstariffer, 14 ärenden avseende granskningen av elnätstariffer samt 22 ärenden avseende granskningen av tariffer. Av dessa ärenden har 7 ärenden resulterat i en justering av elnätsföretagens tariffer, motsvarande ett belopp om . fattade beslut i 134 koncessionsärenden och i 737 anslutningsärenden. Det är ca 600 fler anslutningsärenden jämfört med föregående år. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 hade inspektionen ca 1 700 anslutningsärenden under beredning. Viss praxis har kommit från Regeringsrätten , vilket klarlagt rättsläget och gjort det möjligt att fatta beslut i flera ärenden. har även tagit fram en ny metod för prövning av anslutningsavgifter. Den nya metoden förväntas ge kortare handläggningstider och mer förutsägbara beslut. Leveranssäkerhet i elnäten (EI R2010:05) analyserat elavbrotten i de svenska elnäten . I rapporten konstateras att leveranssäkerheten är på acceptabla nivåer i tätorter. I glesbygdsnäten är leveranssäkerheten mer varierande och generellt något sämre. De nät som har flest avbrott är regionnät på de lägre spänningsnivåerna (). inledde tillsyn mot fem elnätföretag i frågor som rör mätning, bl.a. om elnätsföretagen följer kravet på avläsning av alla hushållskunder. Dessa fem utvalda elnätsföretag har tillsammans av alla kunder i . Tillsynen utmynnade i att konstaterade att det fanns brister hos elnätsföretagen vad avsåg frågor som rör mätning. ålade fyra av dessa elnätsföretag att lämna in en handlingsplan till inspektionen där det framgår vilka åtgärder elnätsföretagen kommer att vidta för att rätta till bristerna i frågor som rör mätning. Aktiva konsumenter är en förutsättning för en effektiv och fungerande marknad. På finns tjänsten Elpriskollen. Elpriskollen hjälper elkunder att jämföra priser och villkor för de vanligaste avtalsformerna från elhandelsföretagen. Elpriskollen har haft över en halv miljon besökare, vilket är en ökning med jämfört med . Av en målgruppsundersökning som genomförde framgår att av alla elkunder vet vilken elhandlare som de har avtal med. Undersökningen visar även att kännedomen om hur man byter elhandlare är hög bland elkunderna. av alla elkunder har gjort ett aktivt val av elhandlare. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 beslutade de nordiska energiministrarna om en nordisk färdplan som fokuserar på fortsatt harmonisering och integrering av den nordiska elmarknaden. Syftet är att förbättra förutsättningarna för en gränslös handel och en gemensam slutkundsmarknad och möjliggöra för marknadsaktörer och konsumenter att verka fritt i hela . Färdplanen, som är ett viktigt steg i arbetet med att främja en effektiv, gränslös och hållbar nordisk elmarknad med god konkurrens och effektiv handel med omvärlden består av fyra delar som redovisas nedan och ska ses som en helhet. -De nationella processerna för nätinvesteringar ska analyseras. Eventuella behov av förändringar i lagstiftning, regelverk, bedömningskriterier och myndigheters mandat för att effektivisera och intensifiera processen med utveckling av det nordiska elsystemet ska identifieras. -De nationella systemansvariga myndigheternas arbete med nätplanering ska förstärkas. Redan överenskomna investeringar för ökad överföringskapacitet måste så snabbt som möjligt förverkligas. -De nationella systemansvariga myndigheterna ska starta processen med att dela in det gemensamma nordiska börsområdet i flera anmälningsområden. Syftet är att få en mer öppen och transparent hantering av nätbegränsningar och på så sätt skapa en mer öppen och transparent prisbildning. -Arbetet med att ytterligare harmonisera de nationella regelverken för balansansvariga företag ska fortsätta. De nationella tillsyns- och systemansvariga myndigheterna i de nordiska länderna har en given roll i arbetet med att genomföra färdplanen. Ministrarna har i en uppföljning av färdplanen konstaterat att en indelning av det nordiska börsområden i ytterligare antal anmälningsområden inte reducerar betydelsen av att genomföra strategiska nätinvesteringar och understryker vikten av att arbetet fortsätter med att analysera de olika ländernas nätinvesteringsprocedurer. Ministrarna understryker också vikten av att investeringar som redan är överenskomna mellan de nordiska stamnätsföretagen ska komma till stånd. En tidplan för de återstående investeringarna ska tas fram till ministermötet . gemensam nordisk slutkundsmarknad som en naturlig och prioriterad förlängning av det pågående arbetet med att harmonisera och integrera den nordiska elmarknaden och har stärkt sitt stöd för en sådan lösning. Till energiministermötet ska en detaljerad färdplan tas fram för de nödvändiga åtgärder som behöver vidtas för att nå dit . antogs det tredje inremarknadspaketet för de europeiska energimarknaderna. Bestämmelserna följer upp den energihandlingsplan som antogs av europeiska energiministrarna . Energihandlingsplanen framhöll behovet av att fullborda liberaliseringen av den inre marknaden för el och naturgas. Paketet bestod vad gäller elmarknaden, av och rådets direktiv /72/EG av om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om upphävande av direktiv /54/EG, och rådets förordning (EG) nr 714/2009 av om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel (elförordningen) och om upphävande av förordning (EG) nr 1228/2003, samt och rådets förordning (EG) nr 713/2009 av om inrättande av en byrå för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter. Direktiven ska vara genomförda i nationell lagstiftning med undantag av frågorna som rör åtskillnad och certifiering som ska vara genomfört respektive . I rättsakterna anges en rad bestämmelser för att stärka konkurrensen på el- och naturgasmarknaderna. Bland de mer centrala åtgärderna återfinns bestämmelser om en effektiv åtskillnad mellan transmissionsverksamhet och handels- och produktionsverksamhet, dvs. den konkurrensutsatta marknaden. De nationella tillsynsmyndigheterna ska ges stärkt oberoende och mer harmoniserade befogenheter, liksom utökade uppgifter.