prop · GX0396 · 2010-02-09 00:00:00 — TLV:s tillsyn avser inte enskilda personer utan öppenvårdsapotekens tillämpning av bestämmelserna om utbyte av läkemedel i lagen om läkemedelsförmåner m.m. Eftersom TLV bedöms kunna utföra analyserna även utan uppgifter som kan hänföras till en enskild person föreslås att sådana uppgifter inte ska redovisas till TLV. Det föreslås att 6 § tredje stycket receptregisterlagen ska kom- pletteras i enlighet härmed. Det finns inte förutsättningar att i detta lagstiftningsärende behandla och förslag om att ska vara skyldigt att lämna administrativa uppgifter till myndigheterna. Av 2 kap. 6 § 4 lagen (2009:366) om handel med läkemedel framgår att den som har tillstånd att bedriva handel med läkemedel till konsument till sitt förfogande ska ha en läkemedelsansvarig. Denne ska enligt 2 kap. 7 § se till att verksamheten uppfyller de krav som gäller för verksamheten samt hanteringen av läkemedel i övrigt. Om det uppstår eller riskerar att uppstå allvarliga brister eller allvarliga avvikande händelser i verksam- heten, ska den läkemedelsansvarige anmäla det till Läkemedels- verket. Den uppgift som den läkemedelsansvarige har får enligt 2 kap. 8 § om- fatta högst tre öppenvårdsapotek. Om det finns särskilda skäl, får Läke- medelsverket besluta att en läkemedelsansvarig ska få ansvara för fler än tre öppenvårdsapotek. Tillståndshavaren ska enligt 2 kap. 9 § till anmäla vem som är läkemedelsansvarig. Endast apotekare, eller annan farmaceut med tillräcklig kompetens och erfarenhet för uppgiften, får utses till läke- medelsansvarig. Av propositionen Omreglering av apoteksmarknaden (prop. 2008/09:145 s. 111 ff.) framgår att en viktig uppgift för den läke- medelsansvarige torde bli att ansvara för den egenkontroll och utarbet- andet av det egenkontrollprogram som varje öppenvårdsapotek kommer att ha. Den läkemedelsansvarige kommer att fylla i stort sett samma funktion som fylls av de kvalitets- och säkerhetsansvariga som finns vid varje apotek. Regeringen konstaterar också att det med hänsyn till den läkemedelsansvariges uppgifter är nödvändigt att denne, i likhet med de kvalitets- och säkerhetsansvariga i nuvarande system, har farma- ceutisk kompetens. Den läkemedelsansvarige ska även i övrigt ha till- räcklig kompetens och erfarenhet för uppgiften. har i enlighet med ett bemyndigande i 2 kap. 11 § 3 utfärdat föreskrifter om vilken kompetens och erfarenhet den läkemedels- ansvarige ska ha. Av 4 § föreskrifter om detaljhandel vid öppenvårdsapotek (LVFS 2009:9) framgår att för att kunna utses till läkemedelsansvarig ska en apotekare eller receptarie vara legitimerad eller ha ett särskilt förordnande att utöva yrket. En receptarie ska dess- utom ha flerårig yrkeserfarenhet från apoteksverksamhet, särskilt från kvalitetsrelaterade arbetsuppgifter, samt ha goda kunskaper om krav hän- förliga till verksamhet vid öppenvårdsapotek och läkemedelshantering. Enligt 5 § åligger det tillståndsinnehavaren att se till att den läkemedels- ansvarige har det inflytande och tillgång till de resurser som krävs för att denne ska kunna fullgöra sina uppgifter. Den läkemedelsansvariges närvaro vid öppenvårdsapoteket ska vara tillräcklig i förhållande till verksamhetens art och omfattning. Närvaron ska fortlöpande dokumen- teras. Av propositionen framgår vidare (a. prop. s 113) att några remiss- instanser har framfört att det bör tydliggöras att det är innehavaren av till- ståndet till detaljhandel som är ytterst ansvarig för att verksamheten uppfyller de krav som gäller för verksamheten. Regeringen klargör därför att den läkemedelsansvarige har det övergripande ansvaret för att verk- samheten följer bestämmelserna för hantering av läkemedel. Den läke- medelsansvariges ansvar torde omfatta t.ex. egenkontrollen. Regeringen framhåller vidare att den som har tillstånd att bedriva detaljhandel med läkemedel har det yttersta ansvaret för att verksamheten vid bedrivs enligt de krav som gäller för försäljning och hantering av läke- medel. Tillståndshavaren är därför ansvarig för att det finns en läke- medelsansvarig med tillräcklig kompetens och erfarenhet som ska se till att verksamheten uppfyller olika krav. Överväganden, bedömning och förslag Regeringens förslag: Den som har tillstånd att bedriva detaljhandel med läkemedel till konsument ska kunna vara läkemedelsansvarig för . Bedömning i skrivelse från : Överensstämmer med regeringens bedömning att lagstiftningen bör klargöras. Läke- medelsverket gör dock tolkningen att en tillståndshavare inte själv kan vara läkemedelsansvarig för sitt apotek. Remissinstanserna: Företagarna, och Kon- kurrensverket är övervägande positiva till att det klargörs huruvida till- ståndsinnehavaren och den läkemedelsansvarige får vara en och samma person. anser däremot att lagen om handel med läke- medel inte behöver förtydligas i detta avseende. Enligt bedömning torde i praktiken i de flesta fall av tillståndsprövningsärenden tillståndshavare och läkemedelsansvarig vara skilda personer; i det först- nämnda fallet sannolikt en juridisk person. anser att lagen om handel med läkemedel måste tolkas så att det är möjligt för en tillståndsinnehavare att också vara läkemedelsansvarig. På en apoteksmarknad med en mångfald av aktörer finns även små, enskilt ägda apotek med ett fåtal personer anställda. På sådana enheter är det nödvändigt att en och samma farmaceut kan vara både tillståndsinne- havare och läkemedelsansvarig. Med utgångspunkt från att dessa perso- ner har en hög sakkompetens och professionell integritet, i syfte att upp- rätthålla högsta patientsäkerhet, finns det goda skäl att låta en och samma person inneha dessa båda roller. anser det inte vara motiverat att till skillnad från övriga legitimationsyrken kräva att man har en extern egenkontroll. anser att man som inne- havare bör kunna välja att hyra in tjänsten, eller att delegera den till någon av sina anställda farmaceuter (som uppfyller myndighetens krav på läkemedelsansvarig), men man bör också som legitimerad kunna ta det ansvaret som det innebär att alltid sätta kvalitet i arbetet och patient- säkerheten före ren ekonomisk . En extern egenkontroll medför dessutom att man kommer att minimera möjligheterna för att den läke- medelsansvariga deltar i den dagliga driften, vilket sänker kvaliteten på den granskning som görs. Företagarna anser att det är viktigt att liberali- seringen av apoteksmarknaden sker på ett sätt som möjliggör ändamåls- enlig tillsyn och kvalitetssäkring av apotekens verksamhet. Mot denna bakgrund anser Företagarna att det är rimligt att det görs en tydlig åtskill- nad mellan tillståndshavare och läkemedelsansvarig på sätt som Läke- medelsverket önskar. Företagarna vill dock i sammanhanget peka på den möjliga risken för att det kan uppstå brist på läkemedelsansvariga, vilket i sin tur kan leda till etableringshinder på apoteksmarknaden. Den fort- satta utvecklingen i detta avseende måste följas noga så att eventuella problem uppmärksammas och kan åtgärdas på lämpligt sätt. Apotekar- societeten anser att den läkemedelsansvarige och tillståndsinnehavaren ej skall vara samma person. Skälet är att etiska dilemman kan uppstå med ett sådant arrangemang. Dock anser föreningen att dispens kan beviljas för mycket små verksamheter. Personen i fråga bör i dessa fall vara apotekare. Skälen för regeringens förslag: har i en skrivelse till regeringen anfört att bestämmelsen rörande den läkemedelsansvarige i lagen (2009:366) om handel med läkemedel bör klargöras och att verket utifrån lagens lydelse samt skrivningarna i propositionen Omreglering av apoteksmarknaden /09:145 gör tolkningen att en tillståndshavare inte själv kan vara läkemedelsansvarig för sitt apotek. För att inga oklarheter ska föreligga i denna för tillståndshavarna väsentliga fråga bör lagen om handel med läkemedel förtydligas i detta avseende. Verket framför att uppdraget som läkemedelsansvarig innebär en kontroll- och kvalitetssäkringsfunktion, vilket kräver att den läkemedelsansvarige inte bara har inflytande över verksamheten utan även att denne har en sådan position att det inte uppstår rollkonflikter vid uppdragets fullgörande. Remissutfallet är splittrat. Samtliga remissinstanser, förutom Social- styrelsen, anser att det bör förtydligas huruvida tillståndshavaren kan vara läkemedelsansvarig. och Apotekar- sällskapet anser att de kan vara samma person medan , och Företagarna är av motsatt uppfattning. menar dock att dispens bör kunna beviljas för mycket små verksamheter. Huruvida tillståndshavaren även kan vara läkemedelsansvarig disku- terades varken av eller av regeringen (prop. 2008/09:145). Frågan berördes inte heller av remissinstanserna. Däremot lyfter regeringen i flera sammanhang fram i propositionen att omregleringen ska genomföras med beaktande av småföretagarnas förut- sättningar. Detta redovisas närmare nedan. och några remissinstanser menar att det kan uppstå rollkonflikter om tillståndshavaren även är läkemedelsansvarig. Enligt regeringens uppfattning utgör den läkemedelsansvariges uppgifter inte i sig något hinder mot att tillståndsinnehavaren och den läkemedels- ansvarige är samma person. Som har pekat på finns särskilda regler beträffande tillsynen avseende personer med legitimation inom hälso- och sjukvårdens område. Skyldighet att under vissa förut- sättningar göra en anmälan till tillsynsmyndigheten finns för såväl hälso- och sjukvårdspersonal som för vårdgivaren i 2 kap. 7 § respektive 6 kap. 4 § lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens om- råde. Ett regelverk som innebär en skyldighet för en legitimerad person att under vissa förutsättningar anmäla brister till tillsynsmyndigheten är alltså ingen nyhet. Det bör kunna förutsättas att en sådan reglering även fortsättningsvis fungerar på apoteksområdet. Det krävs dock naturligtvis att tillståndsinnehavaren uppfyller de redovisade kraven för att vara läke- medelsansvarig. En annan aspekt som har lyfts fram av några remissinstanser är de små företagens möjligheter att verka på marknaden. Regeringen har framhållit att omregleringen ska genomföras så att såväl små som stora aktörer ska ha intresse av och möjlighet att etablera sig och verka långsiktigt på den svenska apoteksmarknaden. Inträdeshindren ska vara så låga som möjligt för att möjliggöra även för mindre aktörer att etablera sig. Småföre- tagares förutsättningar är också en fråga som ska utvärderas (a. prop. s. 85 och 93 ff.). Även detta talar för att det bör vara möjligt för tillståndsinnehavaren att vara läkemedelsansvarig. En sådan ordning Prop. 2009/10:96 minskar inträdeshindren och möjliggör även för mindre aktörer att eta- blera sig på apoteksmarknaden. Mot bakgrund av ovanstående anser regeringen att det inte ska finnas några hinder för tillståndsinnehavaren att även vara läkemedelsansvarig för . Eftersom flera instanser uppfattar rättsläget som oklart bör lagstiftningen klargöras i detta hänseende. Regeringen gör bedömningen att det framförallt är skrivningen i 2 kap. 6 § 4 lagen om handel med läkemedel som öppnar för tolkningsutrymme, dvs. att tillståndshavaren till sitt förfogande ska ha en läkemedels- ansvarig. Denna bestämmelse föreslås därför formuleras om. Någon annan ändring vad gäller tillståndshavaren och den läkemedelsansvarige är inte avsedd. En läkemedelsansvarigs uppgifter ska t.ex. alltjämt om- fatta högst tre apotek om det inte finns särskilda skäl (se 2 kap. 8 § lagen om handel med läkemedel) och det är tillståndshavarens ansvar att verk- samheten vid bedrivs enligt de krav som gäller för försäljning och hantering av läkemedel (a. prop. s 113). Regeringens bedömning: Förslagen är förenliga med . Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens be- dömning. Förslaget om den läkemedelsansvarige behandlades dock inte i promemorian. Remissinstanserna: Remissinstanserna, förutom , tillstyrker bedömningen eller lämnar den utan erinran. anför att en aktör som tillverkar läkemedel på beställning av ett apotek på det sätt som extemporeapotek förutsätts göra inte blir ett apotek utan aktören är fortfarande en läkemedelstillverkare. Enligt verket är därför förslaget i strid med . Skälen för regeringens bedömning: trädde Lissabonfördraget om ändring av fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen i kraft. Det inne- bär bl.a. att Europeiska unionen ersätter Europeiska gemenskapen (EG) som juridisk person och att fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (EG-fördraget) byter namn till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). I lagen (2009:366) om handel med läkemedel anges de krav som till- ståndshavaren för ett öppenvårdsapotek ska uppfylla. I denna proposition föreslås ytterligare ett krav, nämligen att tillståndshavaren ska ha ett för registrerat varumärke för öppenvårdsapotek väl syn- ligt på . Detaljhandeln med läkemedel är inte harmoniserad på EU-nivå. Med- lemsstaterna är emellertid skyldiga att beakta EUF-fördragets bestäm- melser och praxis på området. På samma sätt som för övriga krav som ställs på tillståndshavaren i lagen om handel med läke- medel är det föreslagna kravet tillämpligt på ett icke-diskriminerande sätt i och med att det föreslås gälla för alla som vill bedriva detaljhandel med läkemedel på den svenska marknaden (jfr propositionen Omreglering av apoteksmarknaden prop. 2008/09:145, s. 141 ff.). Av regeringens upp- drag till att ta fram licensavtal (S2009/6260/HS) fram- går att verket vid genomförandet av uppdraget ska samråda med Social- departementet. Redovisning av uppdraget ska ske när licensavtalet är färdigt genom att verket skickar in avtalet samt en kortfattad redogörelse för de åtgärder som vidtagits till . Uppdraget är redovisat. Genom denna hantering säkerställs att alla aktörer behandlas på samma sätt. Krav som innebär hinder på unionens inre marknad kan enligt EU- rätten rättfärdigas med hänsyn till vissa tvingande allmänintressen, såsom intresset att skydda människors liv och hälsa och konsumentskyddet. Det föreslagna kravet syftar till att värna konsumentintresset genom att sym- bolen utvisar att öppenvårdsapoteket har tillstånd att driva sådan verk- samhet. Ett alternativ som bygger på frivillig användning av symbolen riskerar att urholka symbolens värde eftersom det skulle kunna leda till att aktörer försöker etablera egna symboler som symboliserar just deras verksamhet. Ett krav som innebär att alla aktörer ska använda samma symbol leder däremot till att symbolen blir etablerad och därmed kommer konsumenterna att förknippa just denna symbol med apoteks- verksamhet. Ett lagstadgat krav är därmed nödvändigt för att säkerställa att samtliga apoteksaktörer använder symbolen. Därför bedöms det före- slagna kravet vara förenligt med . Kravet bedöms inte utgöra en sådan teknisk föreskrift som behöver anmälas till kommissionen enligt och rådets direktiv /34/EG av om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och före- skrifter (jfr prop. 2008/09:145 s. 398). Ändringen rörande den läkemedelsansvarige görs endast i klargörande syfte. Regeringens tidigare bedömning om att bestämmelserna om den läkemedelsansvarige är förenliga med är således alltjämt aktuell (prop. 2008/09:145 s. 141 ff.). Bestämmelserna om tillverkning och försäljning av läkemedel är till stora delar harmoniserade inom EU. Tillverkning och försäljning av extemporeläkemedel är dock undantagna från den EU-rättsliga reg- leringen. På samma sätt som gäller vid detaljhandel med läkemedel är medlemsstaterna skyldiga att beakta EUF-fördragets bestämmelser och praxis på området. Tillståndskravet för extemporetill- verkning är inte diskriminerande eftersom det föreslås gälla för alla som vill tillverka extemporeläkemedel på den svenska marknaden. Förslaget syftar till att bidra till en säker läkemedelshantering för att skydda människors liv och hälsa. För tillverkning på öppenvårdsapotek eller sjukhusapotek gäller inte krav på ett särskilt tillstånd för tillverkning av extemporeläkemedel. Däremot uppställs stränga krav för att erhålla ett tillstånd för att driva öppenvårdsapotek, bl.a. att inrättningen ska vara be- mannad med farmaceuter. Även sjukhusapotek ska vara bemannade med farmaceuter. Tillståndskravet är nödvändigt för att kunna skydda männi- skors liv och hälsa. Genom kravet på tillstånd får tillsynsmyndigheten möjlighet att i förväg göra en bedömning av om en tillverkning är lämplig. Det finns även en möjlighet att återkalla tillståndet. Om extemporeapotek kan anses falla under undantagsbestämmelserna i . 2009/10:96 artikel 3 i och rådets direktiv /83/EG av den om upprättande av gemenskapsregler för humanläke- medel respektive artikel 3 i och rådets direktiv /82/EG av om upprättande av gemenskapsreg- ler för veterinärmedicinska läkemedel (se avsnitt 6.2), innebär det att extemporeapotekens verksamhet inte regleras av det harmoniserade läke- medelsområdet utan av allmänna EU-rättsliga bestämmelser. Läke- medelsverket menar att promemorians förslag inte innebär att extempore- apotek utgör apotek och därmed omfattas extemporeapotek inte av undantagsbestämmelserna i direktivens mening. Enligt verket är därför förslaget i strid med . Extemporeläkemedel beskrivs i de ovan nämnda artiklarna som läke- medel som bereds på apotek. Det finns inte i EU-rättsliga sammanhang någon enhetlig definition av apotek. Det pågår diskussioner inom EES- länderna kring regleringen av extemporeläkemedel då det har visat sig att de nationella reglerna skiljer sig åt bl.a. avseende definitionen av apotek och kring regleringen av extemporeläkemedel. Regeringen gör den be- dömningen att avgörande för huruvida en inrättning ska betraktas som ett apotek och därmed falla in under direktivens undantagsbestämmelse bör vara att inrättningen omgärdas av stränga krav vad gäller framförallt patientsäkerheten. Organisatoriska frågor eller ägandeskap bör inte till- mätas någon större betydelse. Som redogörs för i avsnitt 6.3 ska det i lik- het med vad som gäller för sjukhusapoteken krävas att extempore- apoteken är bemannade med farmaceuter. Mot den bakgrunden gör reger- ingen den bedömningen att extemporeapotek utgör sådana apotek som omfattas av undantagsbestämmelsen i direktiven. Även detta förslag be- döms vara förenligt med . Förslaget om att effektivisera Tandvårds- och läkemedelsförmåns- verkets tillsynsmöjligheter bedöms inte ha några EU-rättsliga konse- kvenser. 10 Upphävande av lag Regeringens förslag: Lagen (2009:823) om ändring i lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m. upphävs. Skälen för regeringens förslag: I prop. 2008/09:165 föreslog regeringen att 13 § lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m. ändras på det sättet att ordet länsrätten byts ut mot ordet förvaltningsrätten. Ändringen träder i kraft . Genom lagen (2009:366) om handel med läkemedel som trädde i kraft upphävdes den gamla lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m. Den ändring som träder i kraft upphävs därför. Regeringens förslag: Lagförslagen ska träda i kraft , utom förslaget till lag om upphävande av lagen (2009:823) om ändring i lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m. i vilket föreslås att lagen ska upphöra att gälla vid utgången av . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Förslaget om den läkemedelsansvarige och förslaget om upphävande av lagen (2009:823) om ändring i lagen (1996:1152) om handel med läke- medel m.m. behandlades dock inte i promemorian. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller läm- nar det utan erinran. framför att det är önskvärt att symbolen kommer i användning i samband med att nya apotek öppnas. Skälen för regeringens förslag: Skyldigheten för öppenvårdsapoteken att använda apotekssymbolen bör, av konsumentskyddsskäl, träda i kraft så snart det är möjligt. har fått regeringens uppdrag att ta fram licensavtalet till dess de första tillstånden för öppenvårdsapotek beslutas. Verket har numera redovisat sitt uppdrag. Såväl Läkemedels- verket som apoteksaktörerna kommer således att vara väl förberedda på det kommande lagkravet. Av övergångsbestämmelsen till lagen (2009:366) om handel med läke- medel framgår att den rätt att bedriva detaljhandel med läkemedel som har enligt lagen (1996:1152) om handel med läkemedel ska gälla som tillstånd enligt den nya lagen till dess att tillstånd enligt 2 kap. 1 § den nya lagen har meddelats, dock längst till och med . Verksamheten vid , APL, kan således fortsätta fram till under förutsättning att bolaget alltjämt hör till . För att ska kunna han- tera en eventuell ansökan från APL om tillverkning av extemporeläke- medel bör bestämmelsen träda i kraft så snart det är möjligt. Tandvårds- och läkemedelsförmånsverkets tillsynsmöjligheter bör effektiviseras så snart det är möjligt. Det är även av vikt att regleringen om den läkemedelsansvarige klargörs. Mot denna bakgrund föreslås att lagförslagen träder i kraft , utom såvitt avser förslaget till lag om upphävande av lagen (2009:823) om ändring i lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m. i vilket förslås att lagen ska upphöra att gälla vid utgången av . Några övergångsbestämmelser behövs inte. 12.1Förslaget om nationell symbol 12.1.1 Konsekvenser för konsumenterna Regeringen framförde i propositionen Omreglering av apoteksmarknaden 2008/09:145) att allmänheten kan ha ett behov av att efter omreg- leringen med lätthet kunna identifiera apotek som har tillstånd att bedriva apoteksverksamhet. En apotekssymbol bedöms alltså öka tryggheten för konsumenterna. Genom att användningen av symbolen regleras i 2 kap. 6 § lagen (2009:366) om handel med läkemedel blir detta ett krav som den som ansöker om tillstånd att bedriva detaljhandel med läkemedel ska visa att den har förutsättningar att uppfylla samt något som måste uppfyllas även framöver. För att få använda symbolen måste öppenvårdsapoteken teckna licensavtal med . Regleringen underlättar för konsu- menterna; samtliga öppenvårdsapotek ska vara försedda med symbolen och det är endast öppenvårdsapotek som får använda denna. 12.1.2Konsekvenser för marknaden och näringsidkarna Som har framfört har haft ensamrätt att sälja läkemedel till konsumenter, vilket har gett bolaget möjligheten att inarbeta ett starkt varumärke hos konsumenterna. I flera andra länder, bl.a. , används en enhetlig symbol för apoteksverksamhet. En symbol för öppenvårdsapotek bedöms öka trygg- heten för konsumenterna men även skapa mer jämlika konkurrensvillkor för apoteksaktörerna. Detta gäller särskilt för småföretagare som inte har samma resurser som större företag, t.ex. för marknadsföring. tillstyrker förslaget i promemorian men menar att konse- kvensutredningen är bristfällig. Rådet anför att konsekvensutredningen inte närmare belyser företagens kostnader för att använda den nya sym- bolen. Det saknas även en uppskattning av antalet företag som kommer att beröras av förslaget. Antalet apotek i uppgick till knappt 950. Utöver dessa kommer det att startas nya apotek som en följd av omregleringen av apoteksmarknaden. Det är svårt att bedöma hur många öppenvårdsapotek som kommer att öppnas framöver. Samtliga apotek ska dock använda symbolen. framför att förbundet förutsätter att de kostnader som är förknippade med tecknande av licensavtal för den nationella apotekssymbolen och användningen av den sätts lågt. Reger- ingen anser att i sitt arbete bör beakta att företagens kostnader för symbolen blir så små som möjligt. Som framgår nedan bör några licensavgifter inte tas ut. Däremot kommer det att uppstå kostnader för öppenvårdsapoteken bl.a. i form av inköp av skyltar och montering. Kostnaden för att förse de cirka 600 apotek som ska avyttras med den nationella symbolen finansieras i enlighet med vad som anges i rege- ringens proposition Bildande av moderbolag för samt vissa omstruktureringsåtgärder (prop. 2007/08:87 s. 9) genom att den avräknas mot intäkterna i löpande verksamhet och försäljningsin- täkterna. Kostnaden för att förse övriga apotek med symbolen finansieras av aktören själv.