prop · GX03155 · 2010-03-23 00:00:00 — Dessa skyddsvärda skogar kan i vissa fall bevaras genom markägarnas frivilliga insatser, medan det i andra fall är skäligt att markägaren får ersättning från staten för den begränsning i brukandet som krävs för att skydda naturvärdena. Det senare gäller inte minst när en stor del av en fastighet berörs. Som nämnts ovan återstår det nu att skydda skogsmark av de som avses formellt skyddas inom delmålet om långsiktigt skydd av skog. och länsstyrel- serna har i enlighet med ett regeringsuppdrag pekat ut skyddsvärda skogar på mark som förvaltas av bl.a. , och . 2008/09:214 redovisade vi åtgärder för ett skydd av värdefulla områden som förvaltas av och . Därmed bedöms att ytterligare ca värdefulla skogar nedanför gränsen för fjällnära skog kan skyddas . Detta bidrar ytterligare till att nå delmålet om långsiktigt skydd av skogsmark. För vissa av de utpekade områdena som ägs av träffades en överenskommelse 2008 om inrättande av naturreservat. Denna överens- kommelse har ökat möjligheterna att nå delmålet och länsstyrelserna genomför nu ett stort arbete med att bilda naturreservat på dessa om- råden. De stora skogsbolagen och äger sammantaget omkring en fjärdedel av skogsmarksareal. På dessa stora skogsägares mark finns betydande skyddsvärda skogsarealer. Vi bedömer att överens- kommelser om markbyten med dessa stora skogsägare är den enda praktiska möjligheten att i rimlig tid nå resterande del av delmålet om formellt skydd av skogar. Vi föreslår därför i prop. 2009/10:169 För- ändrat uppdrag för (publ) att ersättningsmark avskiljs från i en sådan storleksordning att den återstående delen av del- målet avseende formellt skydd kan nås. Det rör sig om mark inne- hållande upp till produktiv skogsmark som ska användas som ersättningsmark. De skyddsvärda områdena är identifierade. och be- rörda länsstyrelser bör få i uppdrag att påbörja arbetet med de föreslagna naturreservatsbildningarna i syfte att delmålet ska nås. Vi är medvetna om att arbetet är omfattande och inte kan slutföras under innevarande år. En plan för genomförandet bör emellertid kunna tas fram och arbetet kunna inledas. Fördelningen mellan skyddsformerna naturreservat, biotopskydds- områden och naturvårdsavtal kan komma att ändras i förhållande till vad regeringen tidigare uttalat (prop. 2004/05:150 s. 152 ff., bet. 2005/06: MJU3, rskr. 2005/06:49), bl.a. med hänsyn till de nya alternativ som står till buds genom den pågående utvecklingen av arbetet med områdes- skydd och naturvårdsavtal. Vi bedömer att den nuvarande fördelningen mellan skyddsformerna ska ses som en vägledning snarare än ett exakt mål eftersom fördelningen i sig saknar betydelse för det övergripande syftet med delmålet, dvs. att åstadkomma ett varaktigt skydd för de i del- målet angivna arealerna. De frivilliga avsättningarna är fortsatt avgörande för att säkerställa det långsiktiga skyddet av skog eftersom delmålet är ett gemensamt ansvar för staten och skogsnäringen. har 2009 redovisat en utvecklad metod för att långsiktigt följa upp och utvärdera de frivilliga avsättningarna när det gäller omfattning, kvalitet och långsiktighet. Den nya metoden är mer transparent och kontrollerbar . Denna metod kommer att användas vid fortsatt rapportering om måluppnåelse. föreslår i rapporten följande definition på skyddsvärd skog i frivilliga avsättningar: En frivillig avsättning är skyddsvärd om den har sådana natur-, kultur- eller sociala värden att den bör priori- teras i arbetet med att uppnå de miljökvalitetsmål som beslutats av riks- dagen. Vi bedömer att detta är en lämplig definition men poängterar att tillämpningen av den kan förändras över tiden beroende på exempelvis nya vetenskapliga rön. har i sin redovisning även pekat på att begreppet skyddsvärd kan behöva tas under övervägande, Även övriga, men inte skyddsvärda, frivilliga avsättningar, kan innehålla viktiga och bevarande- värda miljövärden. När redovisar de frivilliga avsätt- ningarna kommer dessa att delas in två grupper: frivilliga avsättningar som räknas in i miljömålet samt övriga frivilliga avsättningar. Fortsatt arbete för att bevara och utveckla skogens biologiska mångfald För att nå miljökvalitetsmålet Levande skogar i ett generationsperspektiv krävs ett fortsatt integrerat angreppssätt där hela skogssektorn involveras, samt ytterligare åtgärder och insatser även inom ramen för andra miljökvalitetsmål. De frågor som rör det tidigare delmålet om åtgärdsprogram för hotade arter behandlas inom ramen för miljökvalitetsmålet Ett rikt växt- och djurliv. De stora insatser som gjorts och görs för att långsiktigt bevara särskilt skyddsvärda områden har varit framgångsrika och är mycket viktiga. Skyddade områden berör emellertid endast en mindre del av den totala produktiva skogsmarksarealen nedanför den fjällnära gränsen. Skogsbruk bedrivs på den övervägande delen av den produktiva skogsmarksarealen. Avgörande för bevarandet av den biologiska mångfalden och skogens övriga allmänna värden är att skogsbruket bedrivs på ett långsiktigt hållbart sätt på hela denna areal. Skogsvårdslagens två jämställda mål för produktion respektive miljö är centrala för det svenska skogsbruket. Skogsvårdslagen tillsammans med sektorsansvaret innebär att åtgärder som krävs för att bevara skogs- landskapets natur- och kulturmiljövärden är ett gemensamt ansvar för myndigheterna och skogsbruket. För skogsbrukets del innebär detta i praktiken att hänsyn till natur- och kulturmiljövärden ska tas vid varje avverkningstillfälle i enlighet med skogsvårdslagen. uppföljningar av den miljöhänsyn som tas visar dock på vissa brister. Med anledning av detta fastställde 2008 en strategi för miljöhänsyn vid skogliga åtgärder. Strategin innehåller bl.a. riktlinjer för bättre struktur och effektivare arbetssätt, kompetenshöjning av fältperso- nal, utökad rådgivning, information samt tydliggörande av vilken om- fattning av hänsyn som krävs enligt skogsvårdslagen. Målgrupperna har huvudsakligen varit skogliga tjänstemän och entreprenörer och till viss del markägare. Enskild rådgivning i samband med avverkningsanmälan har markägare och tjänstemän som målgrupp. De större skogliga aktörer- na har bjudits in för att diskutera myndighetens inventeringsmetod Poly- tax och uttolkningen av miljöhänsyn enligt 30 § skogsvårdslagen. Utöver detta pågår ett arbete med kompetenshöjning inom ramen för lands- bygdsprogrammet. Sammantaget bedöms dessa åtgärder på ett positivt sätt kunna leda till en utvecklad, ytterligare förbättrad och effektiv miljö- hänsyn som tillsammans med andra åtgärder förstärker och bevarar biologisk mångfald i skogslandskapet. Insatser inom vattenförvaltningen behandlas utförligare under miljökvalitetsmålet Levande sjöar och vattendrag. Vi bedömer att kun- skapsutvecklingen motiverar att man lyfter fram vattnet i skogsland- skapet då det finns en tydlig koppling mellan skogsekosystemens och vattenekosystemens funktioner. Skogsbruket måste ytterligare förstärka hänsynen till vattenmiljöer. Skogbruksåtgärder ska genomföras på ett sätt så att sjöarnas och vattendragens ekologiska status inte försämras. Att vid skogsavverkning bevara funktionella kantzoner längs sjöar, myrar och vattendrag har positiva effekter på vattenmiljön för såväl vattenkvaliteten som den biologiska mångfalden i vattnet och i själva kantzonen. Skogs- landskapets sjöar och vattendrag har också stor betydelse för sociala värden. I propositionen En skogspolitik i takt med tiden (prop. 2007/ 08:108, bet. 2007/08:MJU18, rskr. 2007/08:244) har vi som nämnts ovan behandlat ett antal åtgärder som har effekt på biologisk mångfald i skogslandskapet. Ett flertal åtgärder har genomförts helt eller delvis. Det gäller exempelvis ett uppdrag till om att göra en konsekvensanalys av hur genomförandet av vattendirektivet kan komma att påverka skogsbruket samt hur skogsbruket kan bidra till detta. Uppdraget ska redovisas till regeringen . Stärkta insatser till skydd för skogens kulturmiljövärden Det krävs särskilda insatser för att minska antalet skador på forn- lämningar och kulturlämningar i samband med skogsbruksåtgärder. strategi för kulturmiljövård är därför ett viktigt instru- ment. För att minskat antalet skador på fornlämningar och kulturlämningar i samband med skogsbruksåtgärder är det viktigt att det finns en bra kartbild som redovisar de inventerade objekten. Det krävs vidare fortsatta inventeringar. Vi ser positivt på ett förstärkt samarbete mellan Skogs- styrelsen, () och länsstyrelserna för att inom skogsbruket förbättra hänsynstagandet till skogslandskapets kulturmiljö- värden. har tillsammans med , och tagit fram en samlad väg- ledning för de styrmedel som finns för att värna natur- och kulturmiljöer i skogs- och odlingslandskapet. Fortsatta insatser för att skydda skogens kulturmiljövärden är bl.a. att, RAÄ, och länsstyrelserna arbetar fram ett gemensamt och enkelt arbetssätt inklusive ärendehand- läggning av dessa frågor. Detta kommer att stärka tillsynen av forn- och kulturlämningar i skogen, men även leda till att rådgivningen till mark- ägare och andra berörda inom skogsektorn kan bli av högre kvalitet. är bristen på kunskap om forn- och kulturlämningar i skogen ett avgörande hinder för att nå delmålet. Denna brist innefattar såväl kunskapen om kända forn- och kulturlämningar hos markägare och entreprenörer, som kännedom om oupptäckta lämningar. Därför är det viktigt att berörda aktörer i samarbete verkar för att göra befintlig kunskap känd och tillgänglig för framförallt markägare och entre- Prop. 2009/10:155 prenörer, Det är även viktigt att ta fram ny kunskap. förutsättningar att göra känd kunskap tillgänglig genom bl.a. digitala tjänster. Arbetet att ta fram ny kunskap om lämningarna i skogen kan effektiviseras genom nya metoder och ny teknik, t.ex. tekniska lösningar för lägesbunden information eller olika former av skanning av avverk- ningsmogna skogsarealer. Alla insatser bör ske i samverkan och genom delat ansvar mellan myn- digheter, markägare, entreprenörer och skogsbruket. Insatserna för att nå miljökvalitetsmålet Levande skogar innebär att biologisk mångfald tryggas och ekosystemtjänster säkerställs. Skogens värden för rekreation och friluftsliv främjas och kulturvärden tryggas. Om miljökvalitetsmålet inte kan nås bedöms det vara svårt att åter- skapa förutsättningarna för att nå målet längre fram. Markanvändningen bedöms ha påverkat skogarna så att restaurering eller återskapande av nödvändiga naturmiljöer blir svår eller omöjlig som en irreversibel förlust av arter kan ha skett. För staten innebär insatserna främst ett fortsatt arbete med bevarande av värdefulla skogar samt med myndigheternas insatser i syfte att för- bättra bl.a. miljöhänsyn och hänsyn till kulturmiljöer i skogen. De stats- finansiella konsekvenserna av ovan nämnda insatser ska finansieras inom befintliga anslagsramar på statsbudgeten. För skogsnäringen är flera av åtgärderna hänsynsåtgärder som vidtas i skogsbrukets verksamhet, både inom ramen för Skogsvårdslagens bestämmelser, men också som egeninitierade åtgärder inom de frivilliga certifieringssystemen. Kostnaderna för dessa åtgärder bärs inom skogs- näringen. Insatserna bedöms innebära att den långsiktigt möjliga avverknings- nivån kan minskar något om inte ytterligare åtgärder för ökad produktion vidtas. förväntas skogsproduktionen totalt öka beroende på klimatförändringarna de närmaste decennierna, och kan också påverkas av produktionshöjande åtgärder i skogsbruket. När det gäller klimat- påverkan väntas åtgärderna minska tillgången till skogsråvara för bio- bränsleförsörjning, men innebär åtgärderna att kol binds i gamla skogar som inte avverkas och skogsekosystemens motståndskraft ökar. Konsekvenserna av förslaget att frånskilja ersättningsmark från Svea- skog beskrivs närmare i prop. 2009/10:169 Förändrat uppdrag för Svea- skog AB (publ). 19 Ett rikt odlingslandskap Enligt beslut innebär Ett rikt odlingslandskap att odlingsland- skapets och jordbruksmarkens värde för biologisk produktion och livs- medelsproduktion ska skyddas som den biologiska mångfalden och kulturmiljövärdena bevaras och stärks. Bakgrunden redovisades i kapitel 18 i propositionen Svenska miljömål delmål och åtgärdsstrate- gier (prop. 2000/01:130 s. 148 ff., bet. 2001/02:MJU3, rskr. 2001/02:36). har till miljökvalitetsmålet fastställt sammanlagt sex delmål om ängs- och betesmarker, småbiotoper, kulturbärande landskapsele- ment, växt- och husdjursgenetiska resurser, åtgärdsprogram för hotade arter och kulturhistoriskt värdefulla ekonomibyggnader (prop. 2004/05: 150 s. 165 ff., bet. 2005/06:MJU3, rskr. 2005/06:49). 19.1Precisering av miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap Regeringens bedömning: Miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap innebär att: -åkermarken har ett välbalanserat näringstillstånd, bra mark- struktur och mullhalt samt så låg föroreningshalt att eko- systemens funktioner och människors hälsa inte hotas, -odlingslandskapet brukas på sådant sätt att negativa miljö- effekter minimeras och den biologiska mångfalden gynnas, -jorden brukas på ett sådant sätt att markens långsiktiga produk- tionsförmåga upprätthålls, -odlingslandskapet är öppet och variationsrikt med betydande inslag av småbiotoper och vattenmiljöer, -biologiska och kulturhistoriska värden i odlingslandskapet som uppkommit genom lång, traditionsenlig skötsel bevaras eller förbättras så att de kulturhistoriska sammanhangen förblir tydliga, -odlingslandskapets byggnader och bebyggelsemiljöer värnas och utvecklas, -hotade arter och naturtyper samt kulturmiljöer skyddas och be- varas, -odlingslandskapet utgör en miljö där de vilda växt- och djur- arterna har sina livsmiljöer och spridningsvägar säkerställda, -bevara och hållbart bruka den genetiska variationen hos do- mesticerade djur och växter och att kulturväxter bevaras så långt möjligt på sina historiska platser, -främmande arter och genetiskt modifierade organismer som kan hota den biologiska mångfalden inte introduceras, och -odlingslandskapet erbjuder rika möjligheter till naturupplevel- ser och friluftsliv. bedömning överensstämmer i huvudsak med reger- ingens som föreslår att även preciseringen om att den genetiska variationen hos domesticiserade djur och växter bevaras, ändras. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser är positiva till de nya preciseringar som föreslås för miljökvalitetsmålet. Några remissinstanser vill utöka preciseringen av miljökvalitetsmålet så att hållbar produktion blir tydligare. Flera remissinstanser pekar med oro på en ökande exploa- tering av jordbruksmark. Man föreslår tydligare bevarandeaspekter i pre- ciseringarna och att uppföljningen av denna trend bör följas upp tyd- ligare. Några av dessa remissinstanser efterfrågar möjligheter att be- gränsa en fortsatt exploatering av jordbruksmarken. Skälen för regeringens bedömning: Den tidigare preciseringen av miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap framgår av propositionen Svenska miljömål delmål och åtgärdsstrategier (prop. s.148 ff.). Preciseringen om biologiska och kulturhistoriska värden i odlingsland- skapet förtydligas genom tillägget så att de kulturhistoriska samman- hangen förblir tydliga. Därigenom understryks vikten av en helhetssyn på landskapet och dess historia som också bidrar till att stärka landskapet som källa till upplevelser och kunskap om historiska sammanhang. Vi föreslår att preciseringen om odlingslandskapets byggnader och be- byggelsemiljöer omformuleras till att de ska värnas och utvecklas och ersätter den tidigare formuleringen med särskilda värden så att det tyd- ligare framgår att det är helheten vad gäller odlingslandskapets bygg- nader och bebyggelsemiljöer som avses dvs. den odlade marken till- sammans med landsbygdens bebyggelse som helhet. Landsbygdens bebyggelse tillför odlingslandskapet mervärden och bidrar till en attraktiv miljö och kan därmed utgöra en stimulans för utveckling av landsbygden på lokal och regional nivå. Detta innebär att bebyggelsemiljön utgör ett viktigt inslag i odlingslandskapet. Det innebär främst att upprätthålla en helhetssyn på landskapet där vissa miljöer har stora värden som bör bevaras medan andra miljöer kan utvecklas för att anpassas till nya förutsättningar. Preciseringen om livsmiljöer och spridningsvägar för odlingslandska- pets vilda växt- och djurarter förtydligas genom formuleringen Odlings- landskapet utgör en miljö där de vilda växt- och djurarterna har sina livsmiljöer och spridningsvägar säkerställda. Den ändrade formule- ringen om de vilda växt- och djurarternas spridningsvägar preciserar vad landskapet ska omfatta för att detta ska kunna uppnås. Ett tillägg om vikten av att hållbart bruka den genetiska variationen görs till pre- ciseringen om bevarande av genetiska resurser. Detta är viktigt t. ex. i relation till de genetiska resursernas användning för möjligheterna att bevara och restaurera vissa typer av landskap och inför aktuella och framtida miljöutmaningar. En ny precisering om odlingslandskapets betydelse för naturupplevel- ser och friluftsliv införs med syftet att lyfta fram dessa värden hos odlingslandskapet. Preciseringen betonar regeringens syn att ett rikt odlingslandskapet är positivt för landsbygdens attraktionskraft. Flera av preciseringarna av miljökvalitetsmålet innebär att odlingsland- skapets ekosystemtjänster lyfts fram. duktionsförmåga som svarar för livsmedelsförsörjning är ett exempel på Prop. 2009/10:155 en viktig ekosystemtjänst. Andra exempel är biologiska värden, små- biotoper och vattenmiljöer. Vattenmiljöerna i odlingslandskapet minskar tillförseln av växtnäring till sjöar och vattendrag och bidrar till en mins- kad övergödning av havet. Odlingslandskapets betydelse för naturupp- levelser och friluftsliv understryker en annan betydelsefull ekosystem- tjänst. I övrigt kvarstår den tidigare preciseringen av miljökvalitetsmålets innebörd. 19.2Förutsättningarna att nå miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap Regeringens bedömning: Det är möjligt att inom en generation skapa förutsättningar för att nå miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap om ytterligare åtgärder vidtas. Detta förutsätter fortsatta, ambitiösa och riktade åtgärder för bevarandet av odlingslandskapets natur- och kulturvärden. Delmålen om skötsel av ängs- och betesmarker och om växt- och husdjursgenetiska resurser bedöms kunna nås. Delmålen om småbiotoper och skötsel av kulturbärande landskapselement bedöms inte kunna nås . Delmålen om åtgärdsprogram för hotade arter samt värdefulla ekonomibyggnader i odlingslandskapet är uppnådda. bedömning överensstämmer i huvudsak med reger- ingens. Remissinstanserna: Flera remissinstanser framför kritiska synpunkter med innebörden att utformningen av miljökvalitetsmålet i första hand ses kvantitativt och att man därmed inte fångar upp de kvalitativa aspekterna av utvecklingen av odlingslandskapets biologiska mångfald. uthålligt lantbruk vid och i menar att anslutningen till landsbygdsprogrammet är en dålig indikation på hur målet nås. Liknande synpunkter förs fram av andra remissinstanser som efterfrågar bättre uppföljningssystem med in- dikatorer för att status och trender för den biologiska mångfalden ska Skälen för regeringens bedömning Det är möjligt att inom en generation från det att målet antogs skapa förutsättningar för att nå miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap om ytterligare åtgärder vidtas. Om odlingslandskapets natur- och kultur- värden ska bestå måste marken brukas på ett sätt som inte motverkar en utveckling att målet kan nås. Markägare, arrendatorer och andra markförvaltare är med sina kunskaper och sin kompetens viktiga aktörer för att miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap ska kunna nås. jordbruksföretag är därför en förutsättning för en fortsatt positiv ut- veckling av odlingslandskapets värden. En sådan utveckling både förut- sätter och lägger grunden för att landsbygden utgör en attraktiv miljö att leva i. Utvecklingen inom jordbrukssektorn är tudelad. Trenden med allt större jordbruksenheter med en mer specialiserad produktion förväntas fortsätta, vilket riskerar att leda till att variationsrikedomen av livsmiljöer minskar. ökar andelen företag med en diversifierad verk- samhet. I dessa företag är livsmedelsproduktionen ofta mer extensiv än i de specialiserade jordbruksföretagen. Inte minst i tätortsnära områden finns dessutom många hobbyföretag som nyttjar jordbruksmark exempel- vis för hästhållning. Antalet betesdjur i odlingslandskapet förväntas minska. En sådan utveckling riskerar att leda till ett mindre varierat land- skap, vilket i sin tur också innebär en lägre variationsgrad av livsmiljöer för de arter som är knutna till odlingslandskapet. Åtgärder som ökar variationsrikedomen i odlingslandskapet är nödvändiga för att miljö- kvalitetsmålet ska kunna nås. I det nationella Landsbygdsprogrammet 2007-2013 prioriterar reger- ingen åtgärder som stärker odlingslandskapets natur- och kulturvärden. Många lantbrukare har ingått avtal och utfört miljötjänster mot ersättning inom ramen för programmet. I flera avseenden är arbetet med miljöåt- gärder framgångsrikt och utgör grunden för den positiva utveckling för miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap som kan ses . Om förut- sättningarna för miljökvalitetsmålet ska kunna nås inom en generation efter det antagits behöver åtgärder i odlingslandskapet fortsätta. En viktig åtgärd är att hävden och restaureringen av ängs- och betes- markerna fortsätter. Hävden av dessa marker har genom historien varit kopplad till de betande husdjuren. Grundförutsättningen för att denna hävd ska kunna fortgå är därför att det finns aktivt jordbruk och betande djur. Denna strävan mot ökad effektivitet inom djurhållningen har ökat behovet av tillgång till energi- och proteinrikt foder. Detta har lett till att ängs- och betesmarkerna fått minskad ekonomisk betydelse för jordbruksföretagen. Även trenden att antalet nötkreatur minskar påverkar förutsättningarna att hävda ängs- och betsmarkerna eftersom färre mular kan utföra landskapsvården. Åtgärder som stimulerar fortsatt hävd och skötsel av småbiotoper och kulturelement är en förutsättning för att miljökvalitetsmålet ska kunna nås. Vi bedömer att åkermarkens tillstånd och dess långsiktiga produktions- förmåga är tillfredsställande och att den återkommande uppföljningen bör fortgå. Dock tas jordbruksmark alltjämt i anspråk för exploatering för tätortsbebyggelse och infrastruktur nära de större städerna, i första hand i jordbruksdominerande områden. Vi konstaterar att det finns betydande regionala skillnader i andelen jordbruksmark som tas i anspråk för bebyggelse och infrastruktur. Det är därför viktigt att fortsatt följa hur jordbruksarealen förändras både på nationell och regional nivå. Exploatering av jordbruksmark har behand- lats i slutbetänkande Områden av riksintresse och Miljökonsekvensbeskrivningar (SOU 2009:45) där det bl.a. föreslås en utvärdering av tillämpningen av nuvarande bestämmelser tillsammans med en utvärdering av behovet av ändrade regler. Frågan bereds nu inom . Utvecklingen inom jordbruket har lett till att vissa ekonomibyggnader Prop. 2009/10:155 saknar användning och därför riskerar att förfalla eller rivas. Odlingslandskapets bebyggda miljöer har stor betydelse för landskaps- bildens helhetsintryck och åtgärder som stimulerar till bevarande av dessa miljöer ska motverka en negativ utveckling. Bevarandet av jordbrukets genetiska resurser omfattas av internatio- nella åtaganden men kan även ses som en del av regeringens arbete med klimatanpassning. Ett förändrat klimat ändrar förutsättningarna för både växtodling och husdjursproduktion. Det är viktigt att ta vara på mång- falden i växtsorter och husdjursraser. Unika egenskaper i sorter och raser som kanske fallit ur bruk kan utgöra en viktig resursbas för ett föräd- lingsarbete som anpassats till klimatförändringarna och därmed skapar förutsättningar för den långsiktiga livsmedelsförsörjningen.