prop · GX03165 · 2010-03-23 00:00:00 — , , Tjänstemännens Centralorgani- sation (TCO), samt och kommuner anser att behörighetskraven ska vara desamma för högskole- förberedande program och yrkesprogram. och anser att förslaget leder till att möjligheter till högskolebehörighet stängs redan i . och är av upp- fattningen att olika behörighetskrav kan tolkas som att yrkesprogram skulle vara enklare än de högskoleförberedande programmen och att detta skulle kunna ge en statusskillnad. , Lärarför- bundet, TCO och förespråkar att behörighetskraven ska bestämmas utifrån vilka förkunskapskrav som krävs för att klara av respektive program och att dessa krav ska få variera. Skälen för regeringens förslag: Regeringen gjorde i propositionen Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan (prop. 2008/09:199) bedömningen att de åtgärder som genomförs för ökad måluppfyllelse i betydligt förbättrar förutsättningarna för att fler elever ska nå de nationella kunskapsmålen. Med detta följer att fler elever kommer att bli bättre förberedda för gymnasiestudier och att an- delen elever som saknar godkända betyg kommer att minska . har beslutat i enlighet med regeringens förslag (bet. 2009/10:UbU3, rskr. 2009/10:8). Regeringen uttryckte i samma proposition också uppfattningen att det är angeläget att elever som bedöms ha god studieförmåga, även om de ännu inte nått målen för endera ämnet engelska eller matematik, inte utestängs från gymnasiestudier som de skulle kunna tillgodogöra sig. Därför föreslår regeringen att dessa elever, om vissa villkor är uppfyllda, ska kunna erbjudas programinriktat individuellt val, en ny studieväg som beskrivs närmare i avsnitt 21.4. En konsekvens av dagens behörighetsregler är att elever som har god- kända betyg enbart i de tre behörighetsgivande ämnena visserligen är behöriga men dåligt rustade för gymnasiestudier. Elever med mycket låga meritvärden har visat sig ha små möjligheter att klara utbildningen och fullföljer den i liten utsträckning. Elever med ofullständiga gymna- siebetyg har också mycket svårare att etablera sig på arbetsmarknaden än elever med en fullständig gymnasieutbildning. Det är därför angeläget att skapa ett system som så långt möjligt säkrar att de elever som antas till nationella program också har förutsättningar att genomföra utbildningen med framgång. I den nya skollagen föreslås därför att kraven för behörighet till yrkes- program ska vara godkända betyg i ämnena svenska eller svenska som andraspråk, engelska, matematik och minst fem andra ämnen. Förslaget syftar till att motverka att elever med mycket låga meritpoäng och där- igenom bristande förkunskaper tas emot på yrkesprogram och därefter misslyckas med att tillgodogöra sig och fullfölja utbildningen. Genom att bredda behörighetskraven till fler ämnen betonas också att alla grund- skoleämnen är viktiga. Skälen för att fler ämnen ska krävas för behörig- het till högskoleförberedande program är att de flesta av ämnena på dessa program bygger vidare på ämnen. De flesta av yrkes- programmens karaktärsämnen har däremot ingen direkt koppling till ämnen. Därför har grundskolebetygen ett bättre prognos- värde för framgång på de högskoleförberedande programmen än på yrkesprogrammen. Skillnaden i behörighetskrav mellan yrkesprogram och högskoleförbe- redande program, som ifrågasatts av flera remissinstanser, motiveras också av att kraven ska säkerställa att en elev har de förkunskaper inom det område som utbildningen avser. Eftersom det krävs olika förkun- skaper för yrkes- respektive högskoleförberedande program anser regeringen att det inte finns skäl att ha samma antal behörighetsgivande ämnen för yrkesprogram som för högskoleförberedande program. I enlighet med beslut om propositionen Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan ska det för behörighet till gymnasie- skolans högskoleförberedande program finnas möjlighet till undantag från behörighetskravet i engelska på grund av speciella personliga för- hållanden. I propositionen anges att det, för att kunna komma i fråga för undantaget, krävs att den sökande på grund av dessa förhållanden inte har haft möjlighet att delta i undervisning i engelska under en betydande del av sin tid i eller motsvarande. Sådana speciella förhållanden kan vara att den sökande relativt anlänt till från ett land där engelska inte förekommit i skolundervisningen i någon större ut- sträckning. Det kan också röra sig om elever som med anledning av andra personliga förhållanden inte har kunnat delta i engelskundervisning i eller utomlands. I propositionen anges vidare att bestämmelsen är avsedd att tillämpas restriktivt. I den nya skollagen föreslås att samma undantag från behörighetskravet i engelska ska gälla för yrkes- programmen. Elever som med anledning av speciella personliga förhållanden tas emot till ett yrkesprogram utan godkänt betyg i engelska, ska erbjudas särskilt stöd, vilket de har rätt till enligt gällande bestämmelser om stöd- undervisning. Hur det särskilda stödet ska utformas, bör beslutas i ett åtgärdsprogram. Det är möjligt att vissa av dessa elever inte kommer att hinna nå tillräckliga kunskaper i ämnet för att avlägga examen inom ramen för ordinarie utbildningstid, även om de i övrigt har uppfyllt alla examenskrav. Sådana elever kan komplettera sin gymnasieutbildning genom att fortsätta sina studier i engelska inom den gymnasiala vuxenut- bildningen och få en gymnasieexamen där. Ett alternativ kan vara att genomföra gymnasieutbildningen i stället för tre. Regeringen bedömer att en förändring av behörighetsbestämmelserna inte kommer att innebära någon stor förändring av antalet elever som kommer att vara obehöriga till ett yrkesprogram efter avslutad grund- skola. Däremot bedöms förslaget ha en viktig signalverkan som innebär att breda kunskaper från är centrala för att eleverna på ett framgångsrikt sätt ska klara av att slutföra sin gymnasieutbildning. 21 Introduktionsprogram i gymnasieskolan 21.1Utgångspunkter för introduktionsprogram i gymnasieskolan Fler elever måste nå kunskapsmålen Elevernas förutsättningar att fullfölja en gymnasieutbildning av hög kvalitet grundläggs i den obligatoriska skolan. Drygt var tionde elev går ut utan att uppnå de kunskaper i svenska eller svenska som andraspråk, engelska och matematik som behövs för att få behörig- het till gymnasieskolans nationella och specialutformade program. Det innebär att tusentals elever lämnar med stora kunskaps- luckor som måste åtgärdas. Mot denna bakgrund har regeringen beslutat om olika insatser för att stärka måluppfyllelsen i . Dessa omfattar bl.a. tydligare mål- och kunskapskrav, fler nationella ämnesprov i , en satsning på basfärdigheterna läsa, skriva och räkna samt en ny speciallärarutbildning. Ett stort ansvar åvilar huvudmännen att se till att alla elever i ges sådant stöd att de har möjlighet att bli behöriga till ett nationellt program i gymnasieskolan. En stor andel av de elever som inte lyckas fullfölja en gymnasieutbild- ning går antingen på yrkesförberedande eller på individuella program. En icke fullföljd gymnasieutbildning bidrar till ett alltför sent inträde på arbetsmarknaden eller i vissa fall svårigheter att få ett arbete överhuvud- taget. Därför måste kvaliteten stärkas inom yrkesprogrammen, vilket förutsätts kunna ske genom beslut med anledning av regeringens proposition Högre krav och kvalitet i den nya gymnasie- skolan (prop. 2008/09:199, 2009/10:UbU3, rskr. 2009/10:8). Goda för- kunskaper är av stor vikt för att eleverna ska klara av sin utbildning. beslut innebär att behörighetskraven till högskoleförbere- dande program har skärpts. I förslaget till ny skollag finns skärpta krav för behörighet till gymnasieskolans yrkesprogram. För att öka genom- strömningen i gymnasieskolan måste också kvaliteten stärkas i den ut- bildning som ska erbjudas elever som inte blir behöriga till ett nationellt program, dvs. den utbildning som bedrivs inom ramen för indivi- duella program. Dagens individuella program avskaffas Individuella program ska enligt nuvarande bestämmelser först och främst syfta till att förbereda för studier på ett nationellt eller ett specialutformat program. Eleverna uppnår emellertid inte i tillräcklig utsträckning sådana resultat att de kan anses väl förberedda för ett nationellt eller ett special- utformat program. Av knappt 12 000 elever som började på individuella program fick ett slutbetyg . Denna andel ökade till efter ett femte år. Av dessa fick nästan alla slutbetyg från ett nationellt program efter att ha bytt från individuella program. Genomströmningen i gymnasieskolan för elevgruppen bör med rätt stöd kunna öka. Det huvudsakliga syftet med individuella program, att eleven ska uppnå behörighet till ett nationellt eller specialutformat program, bidrar till låg måluppfyllelse genom att det för vissa elever medför fel fokus. Enligt regeringens mening behöver inte alla elever inom de nuvarande individuella programmen en utbildning som i första hand inriktas mot att de ska bli behöriga till ett nationellt program. De behöver snarare utbild- ning som erbjuder en individuellt anpassad studieväg, som bidrar till att deras möjligheter till etablering på arbetsmarknaden ökar och ger en så god grund för fortsatt utbildning som möjligt. Till den bristande målupp- fyllelsen bidrar även att elever i , som riskerar att inte bli behöriga, inte får det stöd och den vägledning de behöver inför över- gången till gymnasieskolan. Vid intagningen till gymnasieskolan är in- formationen från till huvudmannen för gymnasieskolan som ska organisera utbildningen ibland bristfällig. De individuella programmens ramar är, enligt regeringens bedömning, alltför vida, vilket medför en otydlighet i förhållande till dem som arbetar i , eleverna och deras vårdnadshavare, och även i förhållande till huvudmännen för gymnasieskolan och dem som arbetar där. Därför bör tydligare studiealternativ finnas för de elever som inte är behöriga till ett nationellt program. Dessa bör ta hänsyn till elevernas olikartade behov, och erbjuda individanpassade utbildningar som möter dessa behov på ett effektivt sätt. Det är härvidlag viktigt med en god samverkan mellan grund- och gymnasieskolan och en väl fungerande studie- och yrkesvägledning, som kan bidra till goda förutsättningar för en elev att få en utbildning anpassad till sina behov, önskemål och förut- sättningar. Nästan hälften av eleverna som går på individuella program är behö- riga till ett nationellt program i gymnasieskolan. De har därmed redan uppnått det huvudsakliga syftet med individuella program. Att behöriga elever återfinns på individuella program hänger främst samman med att de gått över till ett individuellt program efter att ha avbrutit studierna på ett nationellt program. Delvis beror det på att eleverna inte har tillräckligt goda förkunskaper från , vilket motiverar föreslagna skärp- ningar av behörighetskraven till yrkesprogrammen som föreslås i avsnitt 20.4. Delvis beror det även på att elevernas stödbehov inte alltid identifi- erats . Stödet har dessutom ofta varit otillräckligt eller inte tillräckligt individanpassat. I sammanhanget bör framhållas vikten av att kommunerna så långt möjligt söker tillgodose elevernas val och dimen- sionera gymnasieutbildningarna utifrån detta. Som det ser ut åter- finns vissa elever som är behöriga till ett nationellt program på ett indivi- duellt program i väntan på nästa intagning, vilket förlänger studietiden. Enligt nuvarande bestämmelser är skolhuvudmännen således skyldiga att erbjuda individuella program både till de elever som är obehöriga till gymnasieskolans nationella och specialutformade program och till behö- riga elever som inte tagits in på något nationellt program eller som av- brutit ett sådant. Det sistnämnda har, enligt regeringens mening, inne- burit att incitamenten för att inom de nationella programmens ram er- bjuda stöd till elever med svårigheter, i syfte att eleven ska kunna full- följa sin utbildning inom programmet, inte varit tillräckligt starka. I stället hänvisas eleven ofta till ett individuellt program. Av eleverna som går sitt första år på ett individuellt program har avbrutit studierna på ett nationellt eller specialutformat program. Dessa elever fullföljer sin gymnasieutbildning i väsentligt lägre grad än de elever som kommer till ett individuellt program direkt från . 2009/10:165 indikerar att ett individuellt program i allmänhet inte är ett bra alternativ för behöriga elever. Sammantaget talar det som anförts ovan för att de individuella programmen bör avskaffas i sin nuvarande form och ersättas av andra studievägar. Dessa studievägar, som regeringen föreslår ska benämnas introduktionsprogram, har behandlats i departementsprome- program och behörighet till yrkesprogram (dnr U2009/5552/G). De fem introduktionsprogrammen preparandutbildning, programinriktat individuellt val, yrkesintroduktion, individuellt alternativ och språkintroduktion beskrivs närmare i avsnitt 21.2-21.9. En schema- tisk skiss över dessa program finns i bilaga 16. Stöd inom ramen för individuella program Skolhuvudmännen behöver tillhandahålla flexibla individuella lösningar för elever som går på ett nationellt program och som överväger att lämna sin utbildning. Dessa elever bör i stället framöver främst erbjudas lämp- ligt stöd inom ramen för sitt nationella program. Genom de bestämmelser som beslutat om utifrån förslagen i regeringens proposition Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan (prop. 2008/09:199) kommer det bl.a. att finnas ökade möjligheter att erbjuda elever ett redu- cerat program. En lugnare studietakt kan ge eleven bättre förutsättningar att klara sina studier inom programmet och därmed förebygga avhopp. Möjlighet finns också att förlänga en enskild elevs studietid i de fall det är lämpligt. Om det finns särskilda skäl kan anpassning göras av ett nationellt program, vilket kan underlätta för eleven att tillgodoräkna sig redan godkända kurser vid byte av program. Efterlevnaden av skyldig- heten att aktivt arbeta med särskilt stöd i gymnasieskolan behöver också förbättras. Ett stort ansvar åvilar gymnasieskolan att erbjuda sådant stöd att eleverna på bästa sätt kan klara av sin utbildning inom ramen för de nationella programmen. Regeringens förslag: I gymnasieskolan ska det finnas utbildning i form av introduktionsprogram. Introduktionsprogram föreslås ersätta dagens individuella program. Förslag i departementspromemorian U2009/5552/G: Avviker från regeringens förslag. I promemorian föreslås att programmen ska benämnas särskilda program. Remissinstanserna: Flera remissinstanser har haft synpunkter på promemorians förslag till benämning av de nya programmen. anser att benämningen riskerar förväxlas med särskilda varianter av nationella program eller utbildning inom gymnasiesärskolan. Även delar uppfattning angående eventuell sammanblandning med särskolan. anser att be- nämningen program bör vara förbehållen nationella program och föreslår i stället benämningen förberedelseutbildning. benämningen alternativa program. 2009/10:165 anser att benämningen individuella program bör be- Skälen för regeringens förslag: Regeringen anser att den synpunkt som förts fram av och på benäm- ningen på programmen bör beaktas för att undvika sammanblandning med annan utbildning inom gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan. Därför föreslår regeringen att benämningen på de nya programmen ska vara introduktionsprogram. Benämningen signalerar också att det handlar om en utbildning som syftar till förberedelse eller introduktion till regul- jär utbildning eller arbetsmarknaden. 21.3.1Preparandutbildning för tillträde till nationellt program Regeringens förslag: En preparandutbildning om högst ska in- föras i gymnasieskolan. Syftet med utbildningen ska vara att den elev som fullföljt årskurs 9 utan att ha uppnått behörighet till ett visst nationellt program i gymna- sieskolan ska uppnå sådan behörighet. Hemkommunen ska erbjuda dessa elever preparandutbildning. Förslag i departementspromemorian U2009/5552/G: Överens- stämmer delvis med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som yttrat sig om preparandutbildningen är positiva. Att utbildningen föreslås tillhöra gymnasieskolan tillstyrks av ett flertal remissinstanser, däribland , , Specialpedagogiska skolmyndigheten, , i samt , , , , , och kommuner. samt och kommu- ner avstyrker att utbildningen ska tillhöra gymnasieskolan. Skälen för regeringens förslag: Regeringen anser att det ska finnas ett tydligt studiealternativ inom gymnasieskolan för elever som har som målsättning att uppnå behörighet till ett visst högskoleförberedande program eller ett yrkesprogram, om de saknar sådan behörighet. Hem- kommunen ska därför erbjuda preparandutbildning till elever som full- följt årskurs 9 utan att ha uppnått behörighet till ett visst högskoleförbe- redande program eller till ett yrkesprogram i gymnasieskolan. Regeringen har för avsikt att föreskriva kompletterande behörighetskrav till vissa högskoleförberedande program utöver vad som framgår av 16 kap. 31 § i den nya skollagen. Då bör elever som inte uppnår behörighetskraven till ett visst högskoleförberedande program också kunna komma i fråga för preparandutbildning. Därför föreslår regeringen att utbildningen ska erbjudas till elever som saknar behörighet till ett visst nationellt program. Regeringen menar att preparandutbildning ska vara en rättighet så att ambitionen hos varje elev som önskar uppnå behörighet till ett visst nationellt program kan bejakas. Preparandutbildningen ska formellt tillhöra gymnasieskolan i syfte att underlätta en flexibel övergång till ett nationellt program när eleven blir behörig och öka möjligheterna att inkludera gymnasiekurser i preparand- utbildningen. Eleverna kan också antas bli mer motiverade för studierna om de får flytta upp till gymnasieskolan än om de måste gå kvar i grund- skolan. Det måste finnas en möjlighet för skolhuvudmannen att utifrån lokala förhållanden och elevernas behov organisera preparandut- bildningen på det sätt som bedöms vara mest ändamålsenligt. I en del fall kan detta innebära att utbildningen i praktiken förläggs till en grundskola. Om en kommun väljer att förlägga utbildningen till en grundskola, måste det tydligt framgå vem som är rektor för preparandutbildningen. Regeringen föreslår att preparandutbildningen som regel ska omfatta högst . Syftet med tidsbegränsningen är att avgränsa en målgrupp som kan antas ha förutsättningar att nå utbildningens mål, dvs. uppnå behörighet till ett visst nationellt program, . Eleverna ska, genom den studie- och yrkesvägledning de har rätt till i , ha informerats om de krav den tänkta gymnasieutbildningen ställer, så att deras val att gå preparandutbildning är väl underbyggt. Om det finns synnerliga skäl kan utbildningen förlängas till , se avsnitt 21.3.3. Det bör betonas att preparandutbildningen inte är öppen för elever som önskar byta till ett annat nationellt program till vilket de redan har upp- nått behörighet. Dock ska elever, som visserligen redan är behöriga till ett yrkesprogram, men som önskar att uppnå behörighet till något av de högskoleförberedande programmen, ha rätt att gå preparandutbildning. Elever som önskar gå en preparandutbildning förutsätts vara studiemo- tiverade med en klar ambition att nå behörighet till ett visst nationellt program. Dock kommer eleverna sannolikt att ha en relativt varierad studiebakgrund. Vissa kommer att sakna godkända betyg i ett fåtal ämnen och ha goda möjligheter att snabbt uppnå önskad behörighet. Andra kommer att ha större kunskapsluckor och behöver för att uppnå målsättningen med utbildningen. För ett fåtal elever med mycket stora kunskapsluckor, men med ambitioner att söka in till ett nationellt program, kan det i stället vara aktuellt att läsa på ett annat introduktionsprogram innan preparandutbildning blir ett lämpligt studie- alternativ. Enligt nuvarande bestämmelser är det möjligt för en skolhuvudman att ta in en behörig sökande till gymnasieskolan än vid utbildningens början, om det finns plats på den aktuella studievägen och eleven bedöms ha de kunskaper och färdigheter som krävs för att kunna tillgodogöra sig undervisningen. Under dessa förutsättningar kan således en elev inom preparandutbildningen som blir behörig under läs- årets gång antas till ett nationellt program. Skolhuvudmannen bör i så stor utsträckning som möjligt sträva efter att elever som uppnår behörig- het till det nationella program de önskar, också får möjlighet att komma in på programmet. Om behörighet uppnås först sent under läsåret är sannolikt det mest lämpliga att eleven i stället söker till det aktuella programmet läsåret efter. Ju tidigare under läsåret övergången sker, desto större blir naturligtvis elevens möjligheter att följa undervisningen i normal studietakt. Av propositionen Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan 2008/09:199) följer att elever på yrkesprogram inom ramen för sin gymnasieutbildning ska ges möjlighet att uppnå grundläggande behörig- Prop. 2009/10:165 het till högskoleutbildning. Det bedöms bli vanligare att elever läser ett utökat program inom sitt yrkesprogram för att uppnå grundläggande behörighet, snarare än att de avbryter yrkesprogrammet för att genom preparandutbildning bli behöriga till ett högskoleförbere- dande program och där uppnå grundläggande behörighet. Preparandutbildningen kan påbörjas fram till och med det första kalen- derhalvåret det år eleven fyller . Åldersgränsen är inte densamma som föreslogs i departementspromemorian där denna föreslogs vara . Skälet till den föreslagna förändringen av åldersgränsen är att en 19-årig elev som påbörjar en preparandutbildning i de allra flesta fall inte kommer att hinna avsluta denna för att kunna söka till ett nationellt program inom gymnasieskolan, vilket var promemorians huvudsakliga skäl för den åldersgräns som föreslogs. I de fall preparandutbildningen påbörjas och eleven inte hinner uppnå önskad behörighet kommer dock eleven i stället i fråga för studier inom den kommu- nala vuxenutbildningen. Därmed kommer åldersgränsen för att påbörja utbildningen att vara densamma för samtliga program inom gymnasie- skolan. Regeringen ser positivt på de s.k. sommarskolor som vissa kommuner anordnar i nära anslutning till terminsslutet, bl.a. för elever som gått ut årskurs 9. Studier vid en sommarskola, där elever har möjlighet att uppnå behörighet till ett nationellt program, är enligt regeringens mening ett bra alternativ för de elever som är nära att uppnå behörighet. Sannolikheten är stor att en väl genomförd sommarskola kan ge eleverna önskad be- hörighet. De kan då tas emot på gymnasieskolans nationella program samma höst och därmed undvika att tiden fram till gymnasieexamen förlängs med . Regeringens bedömning: Preparandutbildningen bör först och främst innehålla de grundskoleämnen som eleven inte har godkända betyg i och som eleven behöver för att uppnå behörighet till ett visst nationellt program. Preparandutbildningen bör även kunna innehålla ytterligare grund- skoleämnen, dock inte sådana ämnen som eleven har godkänt betyg i. Preparandutbildningen bör dessutom kunna innehålla kurser från nationella program och, i mindre omfattning, andra insatser som är gynnsamma för elevens kunskapsutveckling. Förslag i departementspromemorian U2009/5552/G: Överens- stämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som yttrat sig om preparandutbildningen är positiva. Ett fåtal har yttrat sig specifikt över utbildningens innehåll, däribland och kommuner som anser att elever bör ha rätt att läsa ämnen inom utbild- ningen som de redan har godkända betyg i. anser att kommunens skyldighet att erbjuda alla grundskoleämnen bör förtyd- kommun anser att kommunen ska få erbjuda ett eller flera grundutbud i grundskoleämnen som elever utan godkända betyg har att tillgå och att enstaka ämnen får anordnas i särskild ordning med grund- skolans hjälp.