prop · GX03159 · 2010-03-23 00:00:00 — 2009/10:159 medlen i programmen till förfogande. Detta visar på vikten av att det etableras en tydlig process för hur handlingsplanens projekt kan ges stöd, både för projektansökare och för beslutsfattare. Ett verktyg som kan användas för att tydliggöra processen är att komplettera programmens urvalskriterier så att strategin för beaktas i samband med genomförandet av strukturfondsprogrammen. För beslutfattare i de regionala strukturfondsprogrammen innebär strategin helt nya förväntningar om att större hänsyn ska tas till en gränsöverskridande dimension. Detta innebär att projekt i en svensk region kan utgöra en del av större projekt som innefattar regioner i flera länder som bidrar till målen för hela . uppmanade kommissionen samtliga förvaltningsmyndigheter för strukturfondsprogram i att på olika sätt ta hänsyn till strategin i urvalsprocessen, till exempel i form av ett urvalskriterium. De åtta regionala programmen omfattar tillsammans hela och vart och ett av programmen, förutom , innefattar ett flertal län (25). De regionala strukturfondsprogrammen syftar till att främja flerlänssamarbete. Programmen har utarbetats i en bred krets av aktörer på regional och lokal nivå som bygger på befintliga regionala partnerskap. De svenska regionala strukturfondsprogrammen uppgår totalt till under hela programperioden. EU- budgeten medfinansierar , nationella offentliga medel och en indikativ uppskattning på näringslivets finansiering uppgår till inom de åtta regionala strukturfondsprogrammen. Per hade av medlen till 2013 fördelats. De regionala strukturfondsprogrammen har tre gemensamma övervakningskommittéer. Ordförande är och exempel på organisationer som är representerade är kommuner, landsting, statliga verk och intresseorganisationer. Företrädare för kommissionen deltar som rådgivare i kommittéerna. ska förvissa sig om att genomförandet av det regionala strukturfondsprogrammet är effektivt och av tillfredsställande kvalitet. För beslut krävs enhällighet. är förvaltande och attesterande myndighet. beslutade övervakningskommittéerna att införa ett nytt generellt urvalskriterium kring bidraget till Östersjöstrategins handlingsplan i samtliga åtta regionala program. Övervaknings- kommittéerna uppdrog vidare åt förvaltande myndighet att se över rutiner för uppföljning av kriteriet samt hur programmen ytterligare kan bidra till genomförandet av för . De 13 program inom ramen för det europeiska territoriella samarbetet där deltar har ERUF-medel motsvarande . Utav dessa är sex gränsregionala program som omfattar ett eller flera län i minst två och som mest fyra länder: Nord, Botnia-Atlantica, Sverige- , Öresund-Kattegatt-Skagerrak, Central Baltic och South Baltic. För de fyra förstnämnda finns förvaltande och attesterande myndighet i , medan de två resterande förvaltas av myndigheter i respektive . Av 21 län deltar inte mindre än 17 av dessa i ett eller flera gränsregionala program. De tre transnationella program där deltar är Östersjö- programmet (hela ), Nordsjöprogrammet (, , , och län) samt Programmet för (, , och ). för Östersjöprogrammet ligger i , för Nordsjöprogrammet i och för Programmet för vid i . De fyra så kallade interregionala programmen som berör är Interreg IVC, Urbact 2007-2013, Interact II och ESPON 2013. Dessa program omfattar hela EU och fokuserar på bland annat överföring och spridning av bästa praxis och erfarenhetsutbyte inom regional tillväxt. har flera program antingen genomfört förändringar eller påbörjat förändringar i syfte att underlätta stöd till projekt inom ramen för strategin och dess handlingsplan. Som exempel kan nämnas att Östersjöprogrammet tillför strategin som ett nytt kvalitetskriterium vid bedömning av projektansökningar medan Central Baltic begränsar förändringen till att beslutshandlingarna innehåller information om vilka projekt som ingår i handlingsplanen. I den övergripande diskussionen kring hur befintliga resurser kan användas på ett bättre sätt för att nå målen i strategin, är det också av stor vikt att uppmärksamma medel inom andra politikområden, såsom fiske, jordbruk miljö, transport, infrastruktur och forskning bidrar till åtgärderna och de uppsatta målen. Europeiska Investeringsbanken (EIB) och Nordiska Investerings- banken (NIB) har börjat samordna sina insatser för finansiering och teknisk assistans för strategins projekt och har för avsikt att inrätta en tjänst för rådgivning för dessa uppgifter. Vidare så har NIB och Nordiska Miljöfinansieringsbolaget (NEFCO) inrättat en ny fond för teknisk assistans som kommer att finansiera förberedelser av projekt med syfte att återställa miljö. har bidragit med . 6 Östersjösamarbete en överblick I ett internationellt sammanhang kännetecknas av ett omfattande samarbete på mellanstatlig, regional och lokal nivå och inom ett stort antal områden. Samarbetena har utvecklats till alltmer avancerade projekt för regional tillväxt och ett flertal övergripande organisationer har etablerats. Den politiska situationen har förändrats avsevärt, vilket har utmanat flera organisationers målsättningar och, i vissa fall, existens. 2004 medförde att EU:s roll gradvis ökade, genom såväl politiska som finansiella instrument. för understryker unionens ökade vikt och är i sig också ett uttryck för behovet att anpassa samarbetet till nya förutsättningar och ytterligare stärka regionalt samarbete genom att göra det mer relevant och resultatinriktat. De existerande samarbetsstrukturerna i bör således kunna utgöra en viktig tillgång i genomförandet av handlingsplanen och för att uppnå strategins mål. Några av de viktigaste aktörerna beskrivs nedan för att ge en översikt över mångfalden av samarbete på nationell, regional och lokal nivå samt inom sektorer. Många av prioriteringarna och handlingsplanens projekt har föreslagits av dessa strukturer som aktivt deltog i den mycket omfattande förberedelseprocessen av strategin. 6.1Exempel på mellanstatligt samarbete Östersjöstaternas råd (), bildades , efter , som ett forum för politisk dialog och förtroendeskapande samarbete. Medlemmar är de nio strandstaterna samt , och kommissionen. består av utrikesministrarna som möts . Organisationen har ett sekretariat i med cirka 12 medarbetare. Vid sekretariatet arbetar dessutom ytterligare en handfull personer med finansiering från berörda fackministerier. spelade länge en viktig roll för att bevara stabilitet och utveckla demokrati och marknadsekonomi i regionen. Efter och de baltiska ländernas medlemskap i 2004 blev rollen för mindre uppenbar och engagemanget för avtog i många länder. tog mot denna bakgrund som ordförande i initiativet till en reform av . Syftet var att skapa en mer projektinriktad verksamhet baserad på några få snäva prioriteringar. Förändringsarbetet har haft en begränsad inverkan på vad faktiskt sysslar med. Enligt ett ministerbeslut ska prioritera miljö, ekonomisk utveckling, energi, utbildning och kultur samt civil säkerhet och den mänskliga dimensionen. Kärnverksamheten bedrivs inom ramen för tre expertgrupper och en aktionsgrupp. Till räknas dessutom en rad samarbeten mellan berörda fackministerier och myndigheter. Expertgruppen för kärn- och strålsäkerhet är det äldsta samarbetet inom . På basis av en överenskommelse om utbyte av strålningsdata har ett fungerande system etablerats för överföring i realtid av data i händelse av förhöjd strålning från någon källa i något medlemsland. Detta system för mellanstatlig rapportering av strålningsdata är unikt. En utvidgning av samarbetet diskuteras till att även omfatta ömsesidigt bistånd i händelse av en olycka. Baltic 21 bildades som ett forum för dialog och samarbete i frågor rörande hållbar utveckling och är en expertgrupp inom . Genom en omfattande och framgångsrik projektverksamhet bidrar Baltic 21 också till konkreta exempel på hur hållbar utveckling kan byggas i praktiken. Expertgruppen för havspolitik är nybildad. Gruppens syfte är att fungera som ett forum för tvärsektoriell dialog och ett integrerat synsätt på havspolitikens ekonomiska, sociala och miljömässiga aspekter. Aktionsgruppen mot människohandel har tack vare separat svensk finansiering utvecklat flera viktiga projekt, bl.a. ett ambitiöst program för utbildning av konsulär personal i frågor rörande människohandel och ett projekt om samarbete mellan rättsvårdande myndigheter och frivillig- organisationer. Det är oklart hur detta värdefulla arbete kan drivas vidare när den svenska finansieringen upphör . Till räknas ett flertal samarbeten som drivs och finansieras av berörda fackministerier. Dit hör expertgruppen för ensamkommande barn och expertgruppen för ungdomsfrågor. Till räknas även BASREC (Baltic Sea Region ), som är forum för samarbete på energiområdet i regionen, och on Cultural Heritage på kulturarvsområdet. För en rad myndighetssamarbeten fungerar som ett paraply. Det gäller samarbeten mellan räddningstjänster, skattemyndigheter, brottsbekämpande myndigheter, tullmyndigheter och åklagar- myndigheter. Till denna kategori hör också gräns- kontrollsamarbete (BSRBCC) som är ett operativt inriktat samarbete med fokus på hamnar och sjöfart. är 2010 ordförande i . Aktionsgruppen mot organiserad brottslighet har ett mandat av regeringscheferna i CBSS-länderna. Samarbetet strävar efter ett multidisciplinärt angreppssätt mot organiserad brottslighet där alla brottsbekämpande myndigheter deltar. Aktionsgruppen har en ambition att underlätta det operativa samarbetet vilket tydliggjorts genom inrättandet av den 1998. Aktionsgruppen och dess operativa kommitté torde, genom dess redan etablerade struktur, även kunna spela en central roll igenomförandet av relevanta delar i strategin. Nordliga dimensionen lanserades av kort efter att och kom med i EU 1995 som ett sätt fästa EU:s uppmärksamhet på unionens nya långa landgräns mot . Nordliga dimensionen av unionens externa och gränsöverskridande relationer antogs som en EU-politik. Genom ett nytt mandat är Nordliga dimensionen numera en mellan EU, , och gemensam politik, vilket lett till ett betydande engagemang hos alla parter för detta samarbetsformat. Även Nordliga dimensionen får sin politiska ledning av ländernas utrikesministrar. Ett utrikesministermöte äger rum och mellanliggande år sker ett möte på vice utrikesministernivå. En styrgrupp möts som regel . Samarbetet inom Nordliga dimensionen bedrivs företrädesvis inom ramen för partnerskap. finns två partnerskap i verksamhet, ett för miljö (NDEP) och ett för hälsa och socialt välbefinnande (NDPHS), medan två partnerskap befinner sig under bildande, ett för trafik och logistik (NDPTL) och ett för kultur (NDPC). Ett Nordliga dimensionen- mellan universitet och forskare samt ett ND Näringslivsråd för samarbete inom näringslivet och mellan näringsliv och myndigheter är två lovande initiativ från det civila samhället. Samarbetet inom miljöpartnerskapet (NDEP) syftar till att finansiera och genomföra större investeringar i nordvästra inom miljö- resp. kärnsäkerhetsområdet. Samordningen sker genom Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (), där ett mindre kansli finns inrättat. hanterar även den stödfond, varifrån gåvomedel tilldelas de olika projekt, som finansieras inom partnerskapet. Stödfonden har två s.k. fönster, ett för miljöinsatser främst kring och ett annat för kärnsäkerhets- och nukleära ickespridnings- insatser, koncentrerade till . Inom miljöfönstret har gåvomedel om bidragit till att 14 projekt finansierats till ett värde av , (varav avser en insats, en gigantisk barriär i , utanför , som ska skydda staden mot översvämningar). Partnerskapet för hälsa och socialt välbefinnande (NDPHS) styrs av en årlig partnerskapskonferens på ministernivå och på ämbetsmannanivå och en ämbetsmannakommitté, vilka stöds av ett litet sekretariat samlokaliserat med i . Det konkreta samarbetet bedrivs i huvudsak inom ramen för fyra expertgrupper som sysslar med 1) primärvård, 2) hiv/aids, 3) fängelsehälsa samt 4) i olika undergrupper ungdomars hälsa och livsstilar, alkohol och arbetsmiljö. är ordförande och vice ordförande i partnerskapet . I handlingsplanen till har kommissionen tilldelat NDPHS rollen som samordnare på hälsoområdet. NDPHS anges som ledare för projekt om spridning av smittsamma sjukdomar, projekt om bekämpning av ojämlikhet i hälsa genom förbättrad primärvård, projekt om förebyggande av livsstilsrelaterade sjukdomar samt ett flaggskepps- projekt om förebyggande av alkohol och droger bland unga. Helsingforskonventionen, Baltic Commission - Commission (HELCOM) har arbetat med att skydda miljö. Förutom de åtta EU- länder som ingår i HELCOM deltar också och EU kommissionen aktivt i HELCOM-arbetet. tar över ordförande- skapet i HELCOM 2010. Arbetet i HELCOM fokuseras på genom- förandet av den aktionsplan för miljö som antogs 2007 som har som övergripande mål att ska ha god ekologisk status . Eftersom EU länderna har en gemensam politik för flera av de frågor som påverkar miljö krävs för att nå målen en förstärkt samordning mellan de åtta EU-länderna i , och ett nära Skr. 2009/10:159 samarbete med kommissionen. Östersjöstrategin syftar till att vara en plattform för detta och därmed stärka arbetet i HELCOM. , som bildades , är de nordiska regeringarnas samarbetsorgan. Statsministrarna har formellt det överordnade ansvaret, men i praktiken är detta delegerat till de nordiska samarbetsministrarna och till , som består av högre tjänstemän ur respektive lands statsförvaltning. sekretariat ligger i . har ett nära samarbete med en rad internationella, regionala och nationella organisationer utanför . Närområdessamarbete, som är en viktig del av Nordiska ministerrådets arbete, omfattar bland annat samarbete med , och och nordvästra . Även insatser i bland annat ingår. har kontor i de baltiska länderna samt i och i . är intresserat av aktivt deltagande i delar av genomförandet av strategin, bland annat inom områdena gränshinder, innovation och forskning samt inom gen- och skogsområdet. Visions and Strategies around the Baltic Sea (VASAB) är ett mellanstatligt samarbete för regional utvecklingsplanering som initierades av 1992. VASAB samlar 11 medlemsländer i regionen och har som syfte att utifrån ett sektorsövergripande synsätt verka för en balanserad utveckling av territoriet i hela . VASAB har bland annat producerat ett antal inspirationsdokument för regional utvecklingsplanering och hållbar utveckling och utgjorde ett av de första samarbeten i som tog ett makroregionalt perspektiv som utgångspunkt för planeringsfrågor. Exempel på regionalt samarbete Baltic Sea States Subregional Cooperation (BSSSC) bildades som en direkt följd av att det nationella samarbetet etablerades i form av Östersjöstaternas råd, 1992. I Stavangerdeklarationen slog man fast att BSSSC skulle utgöra ett öppet politiskt nätverk för samarbete mellan de ca 170 län och regioner i de nio strandstaterna runt samt , med syfte att lyfta fram gemensamma frågor i för den regionala nivån och påverka såväl nationell som De politiska målen för BSSSC förnyades i en gemensam deklaration i St.Petersburg 2003 och ligger nu till grund för ett antal arbetsgrupper inom till exempel maritima frågor och sjöfart, klimat och energi och transportfrågor. Den årliga konferensen samlar vanligtvis ett stort antal regioner och andra aktörer och utgjorde inramningen för kommissionens tematiska konferens om transport- och tillgänglighetsfrågorna i för . Conference on Peripheral Regions (CPMR) är ett annat exempel på samarbete på regional nivå i syfte att finna gemensamma nämnare, sprida kunskap och påverka politikutformning på nationell och CPMR organiserar framförallt kustnära och perifera regioner i Skr. 2009/10:159 hela EU och har totalt ca 160 medlemmar uppdelade i geografiska avdelningar, varav 27 medlemsregioner tillhör den etablerade Östersjöavdelningen, Baltic Sea Commission. Baltic Sea Commission arbetar med att sprida kunskap och söka påverka inom områden som fiske, sjösäkerhet, transporter och innovationspolitik. De tematiska grupperna är inte sällan engagerade i konkreta projekt, ofta i samarbete med andra östersjöorganisationer. har organisationen medlemmar från alla kuststater utom , samt från . Union of Baltic Cities (UBC) representerar ett samarbete mellan kommuner och städer i med syfte att stärka städernas och den lokala nivåns engagemang och inflytande i Östersjöfrågor. UBC ska verka för systematiskt utbyte av kunskap och för bättre kunskap om i stort. UBC har 106 medlemmar från alla nio kuststater och , varav 24 svenska kommuner, och UBC identifierar för som ett av de viktigaste ramverken för UBC för att uppnå visionen om en miljömässigt hållbar och konkurrenskraftig region. UBC har konkret samarbete inom en lång rad sektorer och teman, bl.a. turism, affärsutveckling, sociala frågor, utbildning och stads- planering. 6.3Exempel på intresseorganisationer och näringslivssamarbeten () är en obunden nätverksorganisation med syfte att lyfta fram frågor som främjar konkurrenskraft, innovationskapacitet och tillväxt i en alltmer integrerad . BDF arrangerar ett större årligt forum för sina medlemmar, som omfattar såväl stora företag, utbildningsinstitutioner och ministerier och myndigheter från länderna i regionen. BDF vill utgöra en viktig plattform för nya möten och initiativ inom områden som bidrar till regionens tillväxt, såsom utbildning, energi, finansmarknadsfrågor och arbetsmarknadsfrågor. BDF ger ut en rapport, State of the Region , som analyserar regionens ekonomiska situation samt belyser olika framtidsfrågor. Den senaste rapporten innehöll en utförlig analys av för och dess potentiella betydelse för samarbete och tillväxt i regionen. Baltic Sea Chamber of () är en nätverksorganisation för handelskamrar i . Den samlar ett 40-tal medlemmar från 10 länder och verkar för att underlätta affärsrelationer, ökad handel och integration i . BCCA arrangerar seminarier och mässor och tar fram analyser av regionen. Analyserna ligger till grund för organisationens prioriterade frågor, såsom utbildning och forskning, eurosamarbetet och miljöfrågorna. Bilaga 1: Gemensam förklaring om genomförandet av Europeiska unionens strategi för Gemensam förklaring från om genomförandet av Europeiska unionens strategi för Ministrar som företräder Europeiska unionens medlemsstater samt företrädare för Europeiska kommissionen och Europeiska investeringsbanken samlades i för att diskutera makroregionala strategier mot bakgrund av det planerade antagandet av Europeiska unionens strategi för (strategin). Utan att det påverkar de pågående förhandlingarna om rådets slutsatser om Europeiska unionens strategi för har ministrarna för EU-frågor i , , , , , , och antagit följande gemensamma förklaring: -Ministrarna bekräftar sin respektive regerings starka engagemang för att vidta de åtgärder som krävs för att genomföra strategin, tillsammans med Europeiska kommissionen. -Ministrarna erkänner strategins betydelse för att ta itu med utmaningarna på områdena miljömässig hållbarhet, välfärd, tillgänglighet och attraktionskraft tillsammans med säkerhet och trygghet till förmån för regionen och för Europeiska unionen som helhet. -Ministrarna erkänner att befintliga nationella och regionala myndigheter och organisationer är av avgörande betydelse för genomförandet av strategin och för att resultat ska kunna uppnås på alla prioriterade områden inom ramen för strategin. -Ministrarna välkomnar bidragen från nationella och regionala myndigheter, icke-statliga organisationer, panbaltiska organisationer och andra aktörer i samband med utarbetandet av strategin och understryker betydelsen av att upprätthålla en hög nivå när det gäller engagemang och brett deltagande bland alla aktörerna i regionen samt deras stora betydelse för och nyckelroll vid genomförandet av konkreta åtgärder. -Ministrarna uppmanar alla politiker och beslutsfattare att ta hänsyn till strategin och att stödja den sektorsöverskridande integreringen av strategin i EU-program och instrument samt i regional och nationell 2009/10:159 - Ministrarna uppmanar kommissionen att stödja och samordna olika Bilaga 1 finansieringsinstrument och -program och att upprätthålla ett nära samarbete med medlemsstaterna och finansinstitut i detta avseende. -Ministrarna uppmanar Europeiska investeringsbanken och andra internationella finansinstitut som är aktiva i regionen att bidra till strategin med finansiering och med teknisk expertkunskap. -Ministrarna uppmanar Europeiska kommissionen att i samarbete med medlemsstaterna spela en aktiv och underlättande roll när genomförandet av strategin ska samordnas. -Ministrarna åtar sig att utveckla denna strategi på ett sådant sätt att den kan fungera som ett exempel och inspiration för alla EU:s medlemsstater i fråga om hur en makroregions utmaningar och möjligheter kan hanteras med hjälp av en EU-intern integrerad sektorsövergripande strategi. -Ministrarna uppmanar samtliga EU:s medlemsstater att delta i genomförandet av strategin. Bilaga 2: Regeringsbeslut Fö2009/1602/SSK Bilaga 3: Regeringsbeslut N2009/8674/RT Bilaga 4: Regeringsbeslut N2009/9108/FIN Bilaga 5: Regeringsbeslut N2009/9109/ITP Bilaga 6: Regeringsbeslut M2010/4331/I Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , Husmark , , , , , , , , , , , , Adelsohn , , , Regeringen beslutar skrivelse 2009/10:159 Genomförandet av för