prop · GY0328 · 2010-11-04 00:00:00 — I paragrafens sjätte stycke införs en konkurrensregel som utöver vad som anges i femte stycket kan inskränka skattefrihetens omfattning. Det- ta dock bara när det gäller ett undantag från skatteplikt som grundas på första stycket punkten 3 a och tredje stycket punkten 1 a, dvs. skattefria inköp av institutioner m.m. med gemenskapsanknytning. Första stycket 3, 3 a och 4, tredje stycket och sjätte stycket är utfor- made efter Lagrådets synpunkter. Se vidare avsnitt 6.3.1. I paragrafen införs en ny andra mening. Den bestämmelsen har samma materiella innehåll som bestämmelsen i paragrafens oförändrade första mening, dvs. båda reglerar så kallade bikostnader. Skillnaden mellan reg- lerna avser om bikostnaden ingår i beskattningsunderlaget i eller i ett annat . Den nya regeln avser den senare situationen. Se vidare avsnitt 6.5.4. Andra stycket förtydligas genom införandet av en uttrycklig hänvisning till 9 b kap. 4 § första stycket. Någon tvekan om att vad som föreskrivs i 5 kap. 19 § 4 är tillämpligt på resetjänster finns inte eftersom 9 b kap. 4 § andra stycket hänvisar till förstnämnda paragraf. Den tillagda hänvisnin- gen ökar dock klarheten. Se vidare avsnitt 6.5.6. Paragrafens andra punkt ges en ny lydelse motsvarande artikel 36 första stycket i mervärdesskattedirektivet. Bestämmelsen som funnits i den punkten, om viss registrering, flyttas till första punkten. Punkterna reglerar numera olika situationer. Se vidare avsnitt 6.5.2, där Lagrådets synpunkt på paragrafen behand- las. Paragrafen genomför artikel 38 i mervärdesskattedirektivet. Jämfört med förutvarande lydelse reglerar första stycket numera endast omsättning av gas. Dessutom omfattar bestämmelsen omsättning av gas genom flera typer av överföringssystem . Vidare justeras lydelsen när det gäller säljarens etablering så att denna korresponderar med den lydelse 5 kap. 5 och 6 §§ har. Det andra stycket inskränker första styckets tillämpningsområde för att uppnå ett korrekt genomförande av . Härigenom omfattar första stycket inte varor som levereras till ett fast etableringsställe som återför- säljaren har utomlands. Utan denna reglering skulle varan anses omsatt i om återförsäljaren har sitt säte här i landet. Genom det nya tredje stycket görs bestämmelserna i första stycket tillämpliga på omsättning av el, värme och kyla. Paragrafens nya fjärde stycke utgjorde tidigare dess andra stycke. Re- geln är modifierad till att förutom gas och el även omfatta värme och kyla. Första och tredje styckena är utformade i enlighet med Lagrådets syn- punkter. Se vidare avsnitt 6.2.3. Paragrafen genomför artikel 39 i mervärdesskattedirektivet. I likhet med 2 c § omfattar första styckets tillämpningsområde numera enbart omsätt- ning av gas. Dessutom omfattar bestämmelsen fler överföringssystem än föregående lydelse. Andra stycket är i sig endast en redaktionell ändring. Den tidigare andra meningen i första stycket har brutits ut och givits ett eget stycke, eftersom den avser en särskild situation. Andra stycket ändras också, såsom 2 c § första stycket, materiellt för att korrespondera med reglerna i 5 kap. 5 och 6 §§. Därtill görs vissa redaktionella och rent språkliga justeringar i stycket. Det bör noteras att uttrycket inte helt täcker såväl inte alls som delvis. I det nya tredje stycket införs en begränsning av andra styckets tillämp- ningsområde innebärande att gas, som levererats till ett fast etablerings- ställe utomlands, inte är omsatt i även om köparen har sitt säte här i landet. Regeln överensstämmer med 2 c § andra stycket. Det nya fjärde stycket föreskriver att de tre föregående styckena även gäller vid omsättning av el, värme och kyla. Första, andra och fjärde styckena är utformade i enlighet med Lagrå- dets synpunkter. Se vidare avsnitt 6.2.3. Ändringen i första stycket utsträcker paragrafens tillämpningsområde något. Den omfattar inte bara varu- och persontransporter som i sin hel- het genomförs i . Den rymmer också sådana transporter som genomförs i och över internationellt vatten. Fortsatt gäller alltså att om en transport av aktuellt slag till någon del genomförs i ett annat land är den omsatt utomlands och ska därför inte beskattas i . Det bör understrykas att den nya lydelsen av första stycket inte påver- kar varutransporttjänster som tillhandahålls näringsidkare. Dessa tjänster faller alltjämt under huvudregeln för tjänster som tillhandahålls närings- idkare (5 kap. 5 §). Bestämmelsen påverkar inte heller gemenskapsinter- na varutransporter som tillhandahålls någon som inte är näringsidkare. Sådana transporter styrs av 5 kap. 10 §. Bestämmelsen om befordran av brev (5 kap. 9 § tredje stycket) är också opåverkad av ändringen. Se vidare avsnitt 6.5.3. I första stycket görs en följdändring mot bakgrund av att en ny fjortonde punkt införs i 18 §, se vidare härom sistnämnda paragraf. Se vidare avsnitt 6.2.4. Genom ändringen i trettonde punkten ac och den nya fjortonde punkten genomförs artikel 59 h i mervärdesskattedirektivet. I den trettonde punkten regleras tillträdes-, överförings-, och distributionstjänster och i den fjortonde tjänster som är direkt kopplade till dessa. Tjänsterna ska avse de olika slags överföringssystem som anges i ac. Se vidare avsnitt 6.2.4. Paragrafens första mening förtydligas med en hänvisning till 9 b kap. 4 § första stycket för fullständighet vad avser de regler som paragrafen innehåller undantag från. Vidare görs en rent språklig förändring genom att ordet då byts mot ordet när. I andra punkten, som motsvarar artikel 146.1 e i mervärdesskattedirek- tivet, görs ett antal ändringar. Införandet av ordet direkt i punkten tyd- liggör det enligt föreliggande kravet på ett sam- band mellan tjänsterna som regleras i paragrafen och den huvudtran- saktion i form av export eller import av varor eller viss införsel i m.m. som tjänsterna ska ha samband med. Vissa kommentarer angående innebörden av ordet direkt finns i avsnitt 6.5.4. Andra punkten ändras vidare redaktionellt på det sättet att huvud- transaktioner i form av export av varor regleras i den nya punkten 2 a och import av sådana i den likaså nya punkten 2 b. Punkten 2 a förtydligas även så att det uttryckligen framgår att tjänsterna kan ha samband med export från såväl som ett annat . Därtill indelas punkten 2 b i två nya strecksatser. Den första satsen omfattar de importlager- förfaranden m.m. som avses i 9 c kap. 1 § (artikel 157.1 a i mervärdes- skattedirektivet) och vilka regleras i första stycket andra punkten. Andra strecksatsen reglerar vissa andra importförfaranden mot- svarande dem som avses i artikel 61 första stycket i direktivet. Den nya punkten 2 c reglerar huvudtransaktioner i form av viss införsel i m.m. från ett tredje territorium som ingår i EU:s tullområde. Punkten motsvarar artikel 61 andra stycket i mervärdesskattedirektivet. Första strecksatsen i punkten inför reglering i enlighet med den artikelns hänvisning till artikel 276 i direktivet. Andra strecksatsen gör samma sak i fråga om hänvisningen till artikel 277 i direktivet. För svenskt vidkom- mande kommer punkten i praktiken huvudsakligen att aktualiseras i samband att varor förs in i från för vidaretransport till ett annat land. Även en ny punkt 2 d införs. Denna reglerar detsamma som punkterna 2 b och 2 c med skillnaden att huvudtransaktionen är omsatt i en annan medlemsstat än . De genom andra punkten reglerade tjänsterna, som är omsatta i enligt 5 kap. 5 §, är därmed skattefria om huvudtransaktionen är skattefri i medlemsstaten där den är omsatt. Första stycket är utformat i enlighet med Lagrådets synpunkter. Se vidare avsnitt 6.5.4. Paragrafen, som är ny, genomför artikel 168 a.1 i mervärdesskattedirek- tivet. Med fastighet avses i paragrafen vad som anges i 1 kap. 11 §. I är omsättning av fastighet undantagen från skatteplikt (3 kap. 2 §). Det svenska undantaget är, med stöd i anslutningsfördrag till unionen, vidare än mervärdesskattedirektivets motsvarande undantag. Mot denna bakgrund är det nödvändigt att klargöra vilken ingående skatt paragrafen fördelar när en fastighet används delat i den egna verksam- heten och för privat eller liknande bruk. Det handlar om två fall. Det ena avser ingående skatt på fastighetstjänster i form av ny-, till- eller ombyg- gnad eller reparation av en fastighet. Det andra avser sådan skatt för vil- ken avdragsrätt föreligger enligt 4 § 4 eller 6. Sistnämnda fall handlar om avdragsrätt för tidigare redovisad utgående skatt om den skattskyldige köper en fastighet som tillförts tjänster på det sätt som anges i fjärde punkten eller om denne, på i sjätte punkten angivet vis, efter det att en fastighet tillförts tjänster tar den i bruk i en verksamhet som medför skattskyldighet eller återbetalningsrätt. Regeln i första stycket kräver för sin tillämplighet att fastigheten vid avdragsrättens inträde till någon del används i en verksamhet som medför skattskyldighet. Motsatsvis är den exempelvis inte tillämplig på en fastighet som vid inköpet av en fastighetstjänst används helt privat, men som sedermera kommer att används delat mellan verksamheten och privat bruk. Bestämmelsen i första stycket innebär vidare att reglerna om uttagsbeskattning i 2 kap. mervärdesskattelagen är tillämpliga i den aktuella situationen med delad användning av en fastighet. Det framgår vidare att det är ingående skatt som är avdragsgill enligt huvud- regeln i 3 § som kan fördelas enligt bestämmelsen. Endast ingående skatt som hänför sig till en verksamhet som medför skattskyldighet kan alltså fördelas. Avdragsrätten som sådan kan dock vara grundad antingen på 3 § eller 4 § 4 eller 6. Första stycket punkterna 1 och 2 föreskriver att fastigheten ska använ- das delat. Det slags användning som medför att avdrag inte medges är densamma som medför uttagsbeskattning vid användning av en vara som tillhör verksamheten. Regeln kan exemplifieras enligt följande. Ett stall repareras. Den in- gående skatten på reparationstjänsten är . Stallet används till i en verksamhet som innebär hysande av andras hästar och till hysande av egna hästar som används för privat rekreation. I detta fall får dras av. Någon möjlighet att dra av all in- gående skatt för att därefter uttagsbeskatta den privata användningen finns, som redan framgått, inte längre. Andra stycket förtydligar att ingående skatt som hänför sig till vissa fastighetstjänster, som medför att värdet på fastigheten som sådan ökar, omfattas av första styckets tillämpningsområde. Här bör dock noteras att reparationer normalt sett inte kan anses vara värdehöjande men likväl på grund av sin anknytning till fastigheten bör omfattas av avdragsbegräns- ningen. Det förhållandet att en reparationstjänst normalt får anses vara av konsumtionskaraktär gör dock att sådana tjänster inte bör omfattas av jämkningsreglerna i 8 a kap. Genom tredje stycket första punkten undantas stadigvarande bostäder som omfattas av avdragsförbud från paragrafens tillämpningsområde. I styckets andra punkt undantas ingående skatt som avses i 10 § från tillämpningsområdet. Första stycket punkten 2 och tredje stycket punkten 1 är utformade i enlighet med Lagrådets synpunkter. Se vidare avsnitt 6.4.3. Paragrafen är ny. För det fall den del av den ingående skatten som är avdragsgill enligt 4 a § inte kan fastställas föreskrivs en hjälpregel för att i stället bestämma denna efter skälig grund. Även om hjälpregelns lydel- se är densamma som i 8 kap. 13 § andra meningen är innebörden av be- greppet skälig inte automatiskt densamma i de två reglerna, även om resultatet kan bli det. Regeln i 8 kap. 13 § har, i enlighet med , sin innebörd från tiden före det svenska EU-inträdet. När det gäller regeln i förevarande paragraf ska begreppet skäligt ges sin innebörd mot bakgrund av syftet med och systematiken i mervärdesskattedirektivet och objektivt avspegla den faktiska fördelningen av den ingående skatten (jfr andra punkten i avgörande i mål C- 437/06, Securenta Göttinger Immobilienanlagen und Vermögensmana- gement AG mot Finanzamt Göttingen, s. 2008 s. I-1597). Den in- gående skatten ska med andra ord fördelas utifrån vad som är skäligt med beaktande av omständigheterna i det enskilda fallet ur ett mervärdesskat- terättsligt perspektiv. Se vidare avsnitt 6.4.4. Paragrafen, som är ny, genomför artikel 168 a.1 i mervärdesskattedirek- tivet när det gäller jämkning av avdragen ingående skatt. I första stycket föreskrivs att jämkningsreglerna i 8 a kap. ska tillämpas om en fastighets användning sedermera ändras efter den ursprungliga proportioneringen av den ingående skatten. Beloppsgränserna som är aktuella för att avgöra om fastigheten är en investeringsvara framgår av 8 a kap. 2 och 3. För varor som ligger under dessa beloppsgränser kommer någon jämkning av den ingående skatten inte i fråga. I de fallen görs alltså enbart en fördelning vid avdragsrättens inträde. Andra stycket sätter uttagsbeskatt- ningsreglerna ur spel även i detta fall, jfr 4 a § första stycket. Paragrafen är utformad i enlighet med Lagrådets synpunkter. Se vidare avsnitt 6.4.5. Paragrafens andra stycke genomför artikel 151.1 aa i mervärdesskatte- direktivet vad avser omsättningar i till en köpare i form av institutioner m.m. med gemenskapsanknytning. Se 3 kap. 30 a § första stycket tredje punkten a när det gäller dem som omfattas av bestämmel- Till den paragrafen hänvisas också när det gäller innebörden av ut- trycket kontor eller anläggning. I ett nytt tredje stycke införs den konkurrensregel som också finns i nyss nämnda artikel och som begränsar den rätt till återbetalning som föreskrivs i första stycket. Andra och tredje styckena är utformade i enlighet med Lagrådets Se vidare avsnitt 6.3.2. Första punkten reglerar ikraftträdandetidpunkten, . Andra punkten anger att tillämpligheten av 8 kap. 4 a4 c §§ samman- hänger med att avdragsrätten för den ingående skatten ska ha inträtt efter Motsatsvis är reglerna om uttagsbeskattning fortsatt tillämpliga om avdragsrätten inträtt före . Uttagsbeskattningsreglerna ska också tillämpas om användningen ändras efter detta datum förutsatt att avdragsrätten inträdde före ikraftträdandet. Den tredje punkten förtydligar att uttagsbeskattningreglerna ska tillämpas om tjänster avseende en fastighet sträcker sig över /2011. Punkten är utformad i enlighet med Lagrådets förslag. styr vilka regler som ska tillämpas för tid före ikraftträdandetidpunkten om inte annat sägs i tredje punkten. Se vidare avsnitt 7. 9.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import, m.m. En ny fjärde strecksats införs som upplyser om att lagen genomför arti- kel 143 fa i mervärdesskattedirektivet. I övrigt aktualiseras paragrafen när det gäller hänvisningarna till de olika direktiven. Vidare placeras strecksatserna i kronologisk ordning utifrån direktivens årtalsangivelse. Se vidare avsnitt 6.3.2. I första stycket ersätts hänvisningen till rådets förordning (EEG) nr 918/83 med en hänvisning till den numera gällande rättsakten för tull- befrielse, rådets förordning (EG) nr 1186/2009. I tredje stycket tas en hänvisning till den nya 3 a § paragrafen in, eftersom ytterligare frihet från skatt anges där. Se vidare avsnitt 6.3.2. Paragrafen genomför artikel 143 fa i mervärdesskattedirektivet när det gäller skattefriheten som föreskrivs där vid gemenskapsinstitutioners m.fl. import av varor till . Vad avser innebörden av uttrycket kontor eller anläggning hänvisas till kommentaren avseende 3 kap. 30 a § mervärdesskattelagen (1994:200). Paragrafen är utformad efter Lagrådets synpunkter. Se vidare avsnitt 6.3.2. Lagen träder i kraft . Se vidare avsnitt 7. 9.3Förslaget till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) Ett nytt andra stycke införs i paragrafen för att förtydliga för vilken pe- riod uppgifterna som anges i första stycket ska tas upp. Vilken perioden är följer av 3535 b §§. Den hänvisning som görs till 13 kap. 8 b § andra stycket och 8 c § i mervärdesskattelagen innebär att rapporteringen av en uppgift i den periodiska sammanställningen ska ske för motsvarande pe- riod som den aktuella korresponderande försäljningen m.m. ska redo- visas i en skattedeklaration. Andra stycket är utformat i enlighet med Lagrådets synpunkter. Se vidare avsnitt 6.5.5. Lagen träder i kraft . Se vidare avsnitt 7. 9.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1563) om tobaksskatt I paragrafens tredje stycke 2 e görs en följdändring med anledning av den nya punkten 3 a i 3 kap. 30 a § första stycket mervärdesskattelagen (1994:200). Se vidare avsnitt 6.3.1. Lagen träder i kraft . Se vidare avsnitt 7. 9.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi I paragrafen görs en följdändring med anledning av den nya punkten 3 a i 3 kap. 30 a § första stycket mervärdesskattelagen (1994:200). Se vidare avsnitt 6.3.1. Lagen träder i kraft . Se vidare avsnitt 7. Direktiv /162/EU L 10/14 Europeiska unionens officiella tidning RÅDETS DIREKTIV 2009/162/EU av om ändring av olika bestämmelser i direktiv /112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions sätt, särskilt artikel 113, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av yttrande (1), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (2), i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande, och av följande skäl: (1)Rådets direktiv /112/EG av om ett gemensamt system för mervärdesskatt (3) bör än- dras för att införliva vissa ändringar av huvudsakligen teknisk art. (2)När det gäller bestämmelserna om import och platsen för beskattning av leverans av gas och el, framgår det av en ordagrann läsning av direktiv /112/EG att den sär skilda ordningen enligt rådets direktiv /92/EG av om ändring av direktiv /388/EEG när det gäller bestämmelserna om platsen för leverans av gas och el (4) inte är tillämplig på import och leverans av gas som transporteras genom rörledningar som inte ingår i distributionssystemet och (1) yttrande av (ännu ej offentligg jort i EUT) och yttrande av (ännu ej offentliggjort i EUT). (2) EUT C 204, , s. 119. (3) EUT L 347, 11.12.2006, s. 1. (4) EUT L 260, 11.10.2003, s. 8. i synnerhet inte är tillämplig på rörledningarna i det överföringssystem genom vilket många gränsöverskri dande transaktioner genom rörledningar ändå utförs. Syf tet med direktiv /92/EG var emellertid att den sär skilda ordningen även skulle gälla dessa gränsöverskri dande transaktioner. För att lydelsen ska överensstämma med syftet bör det därför klargöras att den särskilda ord ningen är tillämplig på import och leverans av naturgas genom varje system för naturgas beläget på gemenska pens territorium eller varje nät som är anslutet till ett sådant system. (3)Gas som importeras med hjälp av fartyg har samma egenskaper som den gas som importeras genom rörled ningar och är, efter återförgasning, avsedd att transpor teras genom rörledningar. Av neutralitetsskäl bör därför skattebefrielsen tillämpas på import med hjälp av fartyg eftersom gasen förs in i ett naturgassystem eller ett rör ledningsnät uppströms. (4)De första gränsöverskridande näten för värme och kyla har redan tagits i bruk. Problematiken i samband med leverans och import av gas eller el gäller också leverans och import av värme eller kyla. Enligt nuvarande regler ska mervärdesskatt på naturgas och el uppbäras på den plats där förvärvaren faktiskt förbrukar gasen och elen. På detta sätt undviker man att konkurrensen mellan med lemsstaterna snedvrids. För värme och kyla bör följaktli gen samma ordning gälla som för naturgas och el. (5)När det gäller platsen för uppbärande av mervärdesskatt på tjänster framgår det av en ordagrann läsning av direk tiv 2006/112/EG att den särskilda ordningen enligt direktiv /92/EG endast ska tillämpas på tillhandahål landet av tillträde till distributionssystemen för naturgas och el, och alltså inte gäller tillhandahållanden av samma slag som rör ett överföringssystem, eller till och med ett rörledningsnät uppströms. Syftet med direktiv /92/EG var emellertid att den särskilda ordningen även skulle tillämpas på dessa tillhandahållanden. För att lydelsen ska överensstämma med syftet bör det därför klargöras att den särskilda ordningen ska tillämpas på samtliga tjänster i samband med tillhandahållandet av tillträde till samtliga system eller nät för el och naturgas samt till nät för värme och kyla. Europeiska unionens officiella tidning L 10/15 (6)Erfarenheter av genomförandet av det gällande förfarandet, enligt vilket kommissionen ska fastställa om det föreligger en risk för snedvridning av konkurrensen till följd av tillämpningen av en redu cerad mervärdesskattesats på naturgas, el och fjärrvärme, har visat att detta förfarande är föråldrat och överflödigt. Enligt bestämmelserna för fastställande av platsen för beskattning ska mervärdesskatt uppbäras på den plats där naturgasen, elen, värmen och kylan faktiskt förbrukas av förvärvaren. På detta sätt undviker man att konkur rensen mellan medlemsstaterna snedvrids. Det är emeller tid fortfarande viktigt att kommissionen och de övriga medlemsstaterna får korrekt information när en med lemsstat inför en reducerad skattesats inom denna myc ket känsliga sektor. Följaktligen krävs ett förfarande för samråd i förväg i vilket mervärdesskattekommittén deltar. (7)Protokollet av om Europeiska gemen skapernas immunitet och privilegier som rättslig grund för den befrielse, genom efterskänkande eller återbetal ning, av indirekta skatter, som beviljas gemenskaperna och vissa gemenskapsorgan och andra organ vid vissa inköp för användning i officiell verksamhet är specifik och bör skiljas från den rättsliga grunden för den befri else från mervärdesskatt på vissa transaktioner som in ternationella organ i allmänhet åtnjuter. Det är därför lämpligt att sörja för ökad klarhet i direktiv /112/EG, och att införa en specifik skattebefrielse som kan utövas genom återbetalning av skatten, och därigenom undvika vissa svårigheter vid tillämpning av skattebefrielsen på organ som har inrättats av gemenska perna, särskilt vissa gemensamma företag som har upp rättats enligt artikel 187 i fördraget. (8)I samband med anslutningen fick och Rumä nien tillstånd att bevilja en befrielse för små företag och att fortsätta att tillämpa en befrielse för internationell persontransport. För klarhetens och konsekvensens skull bör dessa skattebefrielser införas i direktiv /112/EG. (9)Grundregeln för avdragsrätten är att denna rätt endast inträder i den mån varorna och tjänsterna används av en beskattningsbar person i samband med dennes yrkes verksamhet. (10)Denna regel bör klargöras och stärkas med avseende på tillhandahållande av fast egendom och utgifter med an knytning därtill, för att säkerställa att beskattningsbara personer får samma behandling närhelst fast egendom som de använder i sin yrkesverksamhet inte uteslutande används i samband med denna. (11)Fast egendom och utgifter med anknytning därtill utgör de mest betydelsefulla fallen där regeln bör klargöras och förstärkas, men med tanke på sådan egendoms värde och ekonomiska livslängd och det faktum att blandad an vändning av denna typ av egendom är vanligt förekom mande uppstår också frågan avseende lös egendom av varaktig karaktär, fast i mindre utsträckning och på ett mindre enhetligt sätt. I enlighet med subsidiaritetsprinci pen bör medlemsstaterna därför få möjlighet att vidta samma åtgärder vad avser lös egendom som ingår i rö relsetillgångarna när så är lämpligt. (12)I syfte att garantera ett rättvist avdragssystem för beskatt ningsbara personer i samband med de nya reglerna bör ett justeringssystem införas i enlighet med de övriga reg lerna för avdragsjustering, i vilket förändringar i den be rörda egendomens användning inom och utanför rörel sen beaktas. (13)Direktiv /112/EG bör ändras i enlighet med detta. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Direktiv /112/EG ska ändras på följande sätt: 1.Artikel 2.3 ska ersättas med följande: