prop · GX03215 · 2010-04-19 00:00:00 — Med undantag för hyres- och arrendetvister, vissa tvister om tomträtt samt mål enligt viss speciallagstiftning handläggs sådana tvister om fastigheter i första instans av tingsrätterna. Hur nya fastigheter bildas, hur indelningen av fastigheterna ändras m.m. regleras allmänt i fastighetsbildningslagen med tillhörande lagstift- ning. Tvister i dessa frågor gäller ofta privaträttsliga angelägenheter som har offentligrättsliga inslag. Målen handläggs i fastighetsdomstol. Regler om markanvändningen i fråga om planering och bebyggelse- Prop. 2009/10:215 struktur finns främst i . I dessa frågor har normalt De tvister som förekommer står ofta mel- lan enskilda personer men har offentligrättslig karaktär. Flertalet av dessa mål handläggs av förvaltningsrätterna som första domstolsinstans. Även fastighetsdomstolarna har uppgifter enligt . Det finns ett antal lagar, bl.a. expropriationslagen och , som innehåller bestämmelser om rätt till tvångsförfoganden beträffande fastigheter till förmån för olika angelägna samhällsändamål. Flertalet mål enligt dessa bestämmelser handläggs i fastighetsdomstolarna. I finns bestämmelser som är av betydelse för fastigheter. Sambandet kommer främst till uttryck genom regler om vilka hänsyn som ska tas till de miljöintressen som anges i vid markan- vändningen. Med undantag för ersättningsmål, som är dispositiva, gäller för prövningen i mål enligt att myndigheterna och dom- stolarna har utredningsplikt. Målen handläggs i miljödomstolarna. 7.2Tidigare reformer och reformförslag Fastighetsdomstolarna övertog de uppgifter som tidigare fullgjorts av ägodelningsrätter och expropriationsdomstolar. Ägodelningsrätterna var specialdomstolar som fanns i varje domsaga och i varje stad med rådhus- rätt. , innan tingsrättsreformen genomfördes, fanns det 136 all- männa underrätter, 108 häradsrätter och 28 rådhusrätter. Ordföranden i ägodelningsrätten hade sin huvudsakliga tjänstgöring förlagd till allmän underrätt. Förutom ordföranden bestod ägodelningsrätten av tre ägodel- ningsnämndemän. Den tyngsta kritiken mot ägodelningsrätterna gick ut på att handläggningen tog . fastighetsbildningskom- mitté ansåg att problemen berodde på att rättens ordförande inte kunde ägna sig odelat åt ägodelningsmålen utan hade sin huvudsakliga verk- samhet förlagd till härads- eller rådhusrätten och de allmänna rättegångs- målen med huvudförhandlingar på bestämda tider. Till detta kom enligt kommittén att flertalet ägodelningsdomare torde ha begränsad erfarenhet av ägodelningsmål och de särskilda problem som uppstod vid handlägg- ningen av dem. Expropriationsdomstolarna var också specialdomstolar, en för varje domsaga eller stad med rådhusrätt. Ordförande var ägodelningsdomaren på orten. Av ledamöterna skulle två vara särskilt utsedda expropriations- tekniker och två vara nämndemän från orten. Under arbetet med en ny expropriationslagstiftning framkom att förfarandet hade väsentliga brister och att en förbättring förutsatte en förändrad domstolsorganisation. Något som särskilt framhölls var att ordföranden inte hade kunnat ägna sig helt åt expropriationsmålen utan hade haft sin huvudsakliga verksam- het vid den allmänna underrätten. Det stora antalet domstolar som handlade de aktuella måltyperna hade gjort att de lagfarna domarna fick så begränsad erfarenhet av måltyperna att de fick ägna mer tid åt dem än vad som skulle ha krävts om de haft en 1969:44 angavs att reformeringen syftade till att skapa en organisation där de lagfarna domarna skulle få ägna så mycket Prop. 2009/10:215 tid åt dessa mål att kvaliteten i avgörandena förbättrades. grunden ansågs en sammanföring av målen till större enheter ofrånkom- lig. Det föreslogs därför i propositionen att såväl fastighetsbildningsmå- len som expropriationsmålen inom samma län skulle föras samman till nya större domstolar som benämndes fastighetsdomstolar. fördes hyres- och bostadsrättsmålen över från fastighetsdomstol- arna till de ordinarie tingsrätterna. Därigenom förlorade fastighetsdom- stolarna sin dittills största målkategori. Av de 8 271 mål som 1986 kom in till fastighetsdomstolarna var 5 256 hyrestvister. Åren 20042006 kom det in i genomsnitt 1 168 mål till fastighetsdomstolarna. Av dessa kom 449 mål in till storstadsdomstolarna. Av inkomna fastighetsmål 2004 var 564 fastighetsbildningsmål, 322 mål om tomträtt och arrende och 168 öv- riga fastighetsmål, varav 87 mål gällde klandertalan enligt samfällighets- lagen. Till hovrätterna inkom i ge- nomsnitt 176 fastighetsmål, varav 56 till . Till Högsta dom- stolen kom det , extraordinära rättsmedel inräknade, in i genomsnitt 73 fastighetsmål . fick i regleringsbrevet i uppdrag att göra en översyn av fastighetsdomstolarnas verksamhet. Verket föreslog i rappor- ten Översyn av fastighetsdomstolarnas verksamhet (2006:2) att antalet fastighetsdomstolar skulle minska från 25 till 7 och att dessa domstolar huvudsakligen skulle lokaliseras till de tingsrätter som är mil- jödomstolar. gjorde bedömningen att det fanns ett behov av att förändra fastighetsdomstolsorganisationen. En långsiktigt hållbar organisation för dömandet i fastighetsmål borde enligt ha fastighetsdomstolar som i större utsträckning än de nuvarande kan bygga upp och bibehålla en mycket hög kompetens hos de lagfarna leda- möterna, permanent knyta minst ett fastighetsråd till varje fastighetsdom- stol, ha ett beredningsstöd som är specialiserat på fastighetsmål samt ha ett utbyte mellan domare i fastighetsdomstol och miljödomstol. En majoritet av de remissinstanser som remitterade rapporten till var positiva till en förändrad organisation. Flera domstolar pekade dock på att denna fråga borde samordnas med förändringar av organisationen för miljödomstolarna. Även i flera av remissvaren till slutbetänkande framfördes att fastighetsdomstolarna borde införlivas i den nya organisationen för miljödomstolarna. 7.3En sammanslagning av fastighetsdomstolarna och miljödomstolarna Fastighetsdomstolarna och miljödomstolarna läggs Regeringens förslag: Fastighetsdomstolarna och miljödomstolarna Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Det stora flertalet remissinstanser har tillstyrkt förslaget om en samorganisation. Flera av de remissinstanser som har tillstyrkt förslaget om en samordnad organisation för miljö- och fastig- hetsdomstolarna har påpekat att en samorganisation av dessa domstolar gör att frågor om indelning i domsområden, antalet domstolar och lokali- seringen av dessa bör övervägas på nytt. antalet fastighetsdomstolar minskar och att dessa fysiskt samlokaliseras till de tingsrätter som är miljödomstolar, men avstyrkt att dessa dom- stolar slås samman organisatoriskt. Skälen för regeringens förslag Fastighetsdomstolarnas organisation bör reformeras Fastighetsdomstolarnas verksamhet grundar sig på ett komplext regel- Av de domare som arbetar med fastighetsmålen krävs både att de ska ha kännedom om regelverket och att de ska ha förmåga att sätta sig in i invecklade tekniska och ekonomiska frågor. De frågor som prövas ska också ses i ett större fastighetsrättsligt sammanhang. därför handläggas inom ramen för en organisation där måltillströmningen är kontinuerlig och av tillräcklig omfattning så att de som arbetar med fastighetsmålen har möjlighet att specialisera sig på området. Av den rapport som har presenterat och som har be- rörts ovan (avsnitt 7.2) framgår att de 25 fastighetsdomstolarna bedriver sitt arbete under mycket olikartade förutsättningar. ningen till fastighetsdomstolarna i storstadsområdena är relativt hög hade nästan hälften av fastighetsdomstolarna som om- fattas av undersökning ett inflöde av 24 eller färre mål Om fastighetsmålen, utslagna över året, inskränker sig till två eller färre mål , kan det enligt antas att de domare som handlägger målen måste ha flerårig erfarenhet på detta rätts- område för att handläggningen ska fungera effektivt och hålla en hög Vid de mindre fastighetsdomstolarna kan kvaliteten i dömandet därmed påverkas starkt också av mera måttlig personalomsättning. vissa fastighetsdomstolar har låg måltillströmning kan också få konse- kvenser för möjligheterna att utveckla ett förbättrat beredningsstöd. om fastighetsmålen i högre utsträckning än andra mål kräver fastighets- rådets och referentens medverkan redan under beredningsstadiet, bör det enligt finnas förutsättningar att även i dessa mål pröva ett arbetssätt där beredningsjurister ingår. Regeringen delar den uppfatt- ningen. Mot denna bakgrund anser regeringen att den nuvarande organisatio- nen för fastighetsdomstolarna behöver reformeras. En utgångspunkt bör vara att det skapas fastighetsdomstolar som är tillräckligt stora för att garantera en hög och kontinuerlig måltillströmning. Därigenom ökar för- utsättningarna för specialisering av domararbetskraften. Det blir då också möjligt att förstärka beredningsstödet. Fastighetsdomstolarnas och miljödomstolarnas verksamheter bör samordnas Ett sätt att skapa större fastighetsdomstolar är att lägga samman några fastighetsdomstolar så att antalet minskar från nuvarande 25 till ett visst mindre antal. Därmed blir de kvarvarande fastighetsdomstolarna större. En omorganisation kan dock även ha ytterligare inslag. kunde i samband med sin översyn konstatera att ett flertal domare i fas- tighetsdomstol då ansåg att dömandet i fastighets- och miljömål bör sam- ordnas. Detta skulle kunna åstadkommas genom att organisatoriskt sam- ordna fastighetsdomstolarna och miljödomstolarna. Ett uppdrag att före- slå hur miljödomstolarna och fastighetsdomstolarna skulle kunna sam- ordnas organisatoriskt gavs till (dir. 2007:94). Om domstolarnas antal skulle vara oförändrat i förhållande till den nuvarande miljödomstolsorganisationen innebär en samordning av miljö- domstolarna och fastighetsdomstolarna att fastighetsdomstolarnas antal minskar avsevärt. Enligt regeringens mening finns det även därutöver flera skäl som talar för att en sådan samorganisation nu bör genomföras. Miljömålen och fastighetsmålen har flera beröringspunkter som i sig motiverar ett närmande av verksamheterna till varandra. I båda måltyp- erna dominerar tekniska inslag och behovet av teknisk sakkunskap. Syn och inhämtande av yttranden från myndigheter förekommer i stor ut- sträckning och officialprincipen präglar prövningen i många fall. De frå- gor som uppkommer i såväl fastighetsmål som miljömål utgår ofta från användning av eller verksamhet på en fastighet, vilket ofta leder till att fastighetsrättsliga bedömningar får betydelse för frågor om t.ex. talerätt och tillståndsprövning. Vid prövningen ställs ofta frågor om markan- vändning, fysisk planering och ekonomi på sin spets med utgångspunkt i en i huvudsak samordnad lagstiftning. En samordning av fastighetsdom- stolarna och miljödomstolarna skulle innebära ökade möjligheter till ut- byte mellan domare som handlägger de aktuella måltyperna. Därmed blir organisationen mindre sårbar, eftersom domarna lättare kan sätta sig in i och vara verksamma på flera rättsområden. Vad som sagts gäller även för de mål enligt som föreslås föras från allmän för- valtningsdomstol till de nya miljödomstolarna. Mot denna bakgrund anser regeringen, i likhet med både utredningen och , att en samordning av fastighetsdomstolarnas och miljödomstolarnas verksamheter skulle ge ett förbättrat resursutnyttjande och en högre kvalitet i den dömande verksamheten. Regeringen föreslår därför, liksom utredningen, att fastighetsdomstolarna och miljödom- stolarna läggs samman. För att en sammanläggning av fastighetsdomstolarna och miljödom- Prop. 2009/10:215 stolarna ska medföra de fördelar som har diskuterats ovan är det viktigt att verksamheterna samorganiseras så långt som möjligt. Att som förordar endast lokalisera fastighetsdomstolarna till de tings- rätter som också är miljödomstolar, och inte i övrigt samordna organisa- tionerna, framstår mot den bakgrunden inte som ändamålsenligt. En så- dan lösning skulle dessutom innebära att den nuvarande instansordningen behålls. Om regeringen skulle stanna för att låta de samordnade fastig- hetsdomstolarna och miljödomstolarna vara lika många till antalet som de nuvarande miljödomstolarna, dvs. fem, skulle detta medföra olägen- heten att antalet överrätter skulle överstiga antalet underrätter när det gäller fastighetsmålen. har avstyrkt förslaget om en samorganisation, bl.a. med hänvisning till att fastighetsdomstolarnas administrativa indelning i domsområden inte bör överges. Regeringen hänvisar i den delen till de överväganden om indelningen i domsområden för de nya domstolarna som görs i annat sammanhang i denna proposition (avsnitt 9.2.2). Regeringens förslag: De arrendemål enligt jordabalken och lagen (1957:390) om fiskearrenden som handläggs i fastig- hetsdomstol ska i fortsättningen handläggas av tingsrätt. Utredningens förslag: Mål enligt 46, 53 och 54 §§ lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter, mål om inlösen enligt 12 § jordför- värvslagen (1979:230), de arrendemål som prövas av fastighetsdomstol enligt 8 kap. 32 § jordabalken och de mål som enligt 17 § lagen (1957: 390) om fiskearrenden prövas av fastighetsdomstol ska inte handläggas i den nya organisationen. Utredningen har föreslagit att dessa måltyper i stället i första instans ska handläggas i tingsrätt. Remissinstanserna: Av de remissinstanser som särskilt yttrat sig över förslaget i denna del har , , , , , , och tingsrätter samt Lant- mäteriet tillstyrkt förslaget. Hovrätten för har tillstyrkt att mål enligt lagen om samfälligheter prövas i tingsrätt, men avstyrkt att frågor om förverkande av arrenderätt ska kunna prövas av två oberoende har tillstyrkt att de av utredningen föreslag- na måltyperna flyttas över till tingsrätt, med undantag för mål om av beslut på föreningsstämma enligt lagen om förvaltning av samfällig- heter, som bör handläggas vid de nya sammanslagna domstolarna. har tillstyrkt att målen om arrende fortsättningsvis prö- vas av tingsrätt men ställer sig tveksam till om mål om av stäm- mobeslut bör flyttas dit. har avstyrkt att tvister härrör- ande från förvaltning av samfälligheter ska prövas av både miljödomstol och de ordinarie tingsrätterna och anför att alla mål hänförliga till lagen bör handläggas av de samordnade domstolarna. tillstyrkt i princip att arrendetvisterna överförs till allmän domstol, men föreslår att antalet domstolar begränsas till dem som finns på orter där det finns arrendenämnder. , , och tingsrätter samt Länsstyr- elsen i har avstyrkt förslaget i denna del och gör gällande att målen uppenbart har en stark koppling till fastighetsrätt och fastig- hetsekonomi och att de därför bör handläggas vid de sammanslagna domstolarna. Även har ställt sig tveksam till förslagen och anför att de aktuella målen som helhet har mer anknytning till en framtida miljödomstol än till de ordinarie tingsrätterna. har anfört att uppdelningen bör övervägas ytterligare då de gränsdragningsproblem som uppkommer vid en överföring till tingsrätt inte tillräckligt har beaktats. Skälen för regeringens förslag: Som har framhållits i avsnitt 7.3.1 uppvisar fastighetsmålen sådana likheter med miljömålen och målen en- ligt att målen som utgångspunkt bör handläggas av en sammanslagen domstol. Förslaget i den delen syftar till koncentration, specialisering och kompetenshöjning för de aktuella måltyperna. Vissa av de måltyper som handläggs i fastighetsdomstol är dock till sin karaktär sådana att de påminner starkt om tvistemål i all- mänhet. I dessa mål är vanligtvis teknisk kompetens mindre påkallad. Mot den bakgrunden har utredningen föreslagit att bl.a. arrendemålen en- ligt jordabalken och lagen om fiskearrenden inte ska flyttas över till mil- jödomstolarna utan i fortsättningen handläggas av tingsrätt. Regeringen har så långt samma uppfattning som utredningen. Som ytterligare skäl för utredningens förslag kan anföras att till följd av samordningen mellan fastighetsdomstolarna och miljödomstolarna samt de överväganden som regeringen gör om de nya domstolarnas lokali- sering (avsnitt 9.2.1) avstånden till domstolens lokaler kommer att öka i den föreslagna nya organisationen. Det kan också konstateras att många mål med fastighetsrättslig anknytning redan med nuvarande ordning handläggs i tingsrätt. Ytterligare en följd av att låta tingsrätterna ta hand om de nu aktuella målen är att hovrätterna blir överinstans för samtliga arrendemål, dvs. även de mål som handläggs i arrendenämnd som första instans (se i denna del regeringens överväganden i avsnitt 7.3.3). De problem som de indispositiva forumreglerna i 10 kap. ger upphov till i fråga om att bedöma huruvida ett mål är ett arrendemål eller inte, skulle fortsättningsvis inte ställa till problem för parter eller domstolar om utredningens förslag genomförs. Enligt reger- ingens mening talar mot denna bakgrund övervägande skäl för att flytta i vart fall de nu aktuella arrendemålen till tingsrätterna. En konsekvens av detta är att de nu aktuella målen inte längre kommer att avgöras med en sammansättning som innefattar nämndemän. När det gäller övriga mål som omfattas av utredningens förslag om en flytt till tingsrätterna gör regeringen emellertid en annan bedömning. Vad först gäller tvister enligt lagen om förvaltning av samfälligheter finns det ofta behov av lantmäterikunskap, eftersom frågorna inte sällan har an- knytning till anläggningslagen eller fastighetsbildningslagen. Sådan sak- kunskap kommer enbart att finnas i de sammanslagna domstolarna. Ut- redningens förslag innebär vidare att tvister enligt lagen i vissa fall skulle hanteras av de sammanslagna domstolarna och i andra fall av tingsrätt- erna. Mål om inlösen enligt 12 § jordförvärvslagen innehåller i många fall liknande värderingstekniska bedömningar som i expropriationsmål. här gör regeringen bedömningen att den särskilda kompetens som kom- Prop. 2009/10:215 mer att finnas i de sammanslagna domstolarna kommer att vara av värde i handläggningen av dessa mål. Utredningens förslag såvitt avser mål enligt lagen om förvaltning av samfälligheter och jordförvärvslagen bör alltså inte genomföras. mål kommer därmed att prövas av de sammanslagna domstolarna. Överklagande av arrendenämnds beslut Regeringens bedömning: Beslut i arrendetvister som överklagas från arrendenämnd ska även i fortsättningen prövas av den hovrätt inom vars domkrets arrendenämnden är belägen. Utredningens förslag: Beslut som arrendenämnd fattar i arrendetvister ska i fortsättningen överklagas till , i stället för som enligt nuvarande ordning till den hovrätt inom vars domkrets arrendenämn- den är belägen. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte uttalat sig i denna del. Skälen för regeringens bedömning: Som framgår ovan (avsnitt 7.3.2) prövas tvister om arrenden enligt jordabalken av fastighetsdomstol. särskilt angivna arrendetvister ska dock enligt bestämmelser i 8 kap. 30 § jordabalken prövas av arrendenämnd. Enligt 8 kap. 31 § första stycket samma balk överklagas beslut av arrendenämnd till den hovrätt inom vars domkrets arrendenämnden är belägen. När ett sådant överklagande handläggs i hovrätt, får hovrätten enligt 8 kap. 31 b § låta en teknisk le- damot, dvs. ett fastighetsråd, ingå i rätten om målets beskaffenhet eller något annat särskilt skäl föranleder det. Utredningen har utgått från att överklagade beslut från arrendenämnd- erna även i fortsättningen ska prövas av hovrätt. att samordna miljödomstolarnas och fastighetsdomstolarnas verksamhe- ter medför att avgöranden i mål som prövas av fastig- hetsdomstol i fortsättningen inte kommer att överklagas till den hovrätt inom vars domkrets fastighetsdomstolen är belägen, utan till Miljööver- Detta innebär att huvuddelen av arbetsuppgifterna för de fastighetsråd som är knutna till hovrätterna kommer att försvinna. kommer därmed inte att finnas underlag för att i de fem hovrätter som inte är Miljööverdomstol behålla tekniska ledamöter som fast knutna till Mot denna bakgrund har utredningen föreslagit att överklagande av arrendenämndsbeslut i fortsättningen ska göras till i stället för till den hovrätt inom var domkrets arrendenämnden är belägen. utredningen skulle en sådan ordning innebära att tillgången till teknisk kompetens i dessa ärenden säkras, eftersom det till kommer att finnas fast knutna miljöråd som kan användas i dessa ären- Liksom utredningen har gjort, bedömer regeringen att det inte kommer att vara möjligt att behålla fast knutna tekniska ledamöter i de fem hov- rätter som inte är Miljööverdomstol. Det bör dock uppmärksammas att regeln i 8 kap. 31 b § jordabalken är fakultativ. Behov av en teknisk leda- mot kan inte sägas föreligga i varje ärende om arrende som hovrätten Mot denna bakgrund, och med hänsyn till att miljöråd bör kunna Prop. 2009/10:215 lånas in genom särskilda förordnanden antingen från eller från de nya samordnade domstolarna, anser regeringen att det sak- nas tillräckliga skäl för att nu flytta de aktuella ärendena till . De arrendemål som enligt regeringens förslag ska prövas av tingsrätt (av- snitt 7.3.2) kommer att överklagas till hovrätt. Också detta talar för att alla sex hovrätter även i fortsättningen bör pröva överklagade arrende- nämndsbeslut. Utredningens förslag i denna del bör alltså inte genom- föras. 8 Nya mark- och miljödomstolar Regeringens förslag: De nya domstolar som ska handlägga miljö- målen, fastighetsmålen och målen enligt ska be- nämnas mark- och miljödomstolar. Den nya överinstansen ska till följd av detta benämnas Mark- och . Utredningens förslag: De nya domstolarna ska heta miljödomstolar och . Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna har inte yttrat sig i namnfrågan. Bland de som har yttrat sig har några remissinstanser, däribland , , och tingsrätter, Läns- styrelsen i och , tillstyrkt att domstolarna även fortsättningsvis heter miljödomstol respektive . Andra remissinstanser, som Hovrätten för , , Kal- mar, , och tingsrätter, Lantbrukarnas Riksför- bund, Kommuner och Landsting och , har an- fört att ett annat namn bör övervägas och att mark- och miljödomstolar är ett lämpligt förslag. Förslaget i remissutkastet: Denna del berördes inte i remissutkastet. Remissinstanserna: har anfört att de nya domstolarna ska kallas miljödomstolar. , och tingsrätter samt Aspect och har anfört att de nya dom- stolarna bör heta mark- och miljödomstolar. och Fastig- hetsägarna har anfört att domstolarna i vart fall inte fortsättningsvis bör heta miljödomstolar. har anfört att ett lämpligt namn bör vara fastighetsdomstol. Hovrätten för har anfört att de nya domstolarnas namn bör avspegla deras huvudsakliga verksamhets- område och föreslår att domstolarna antingen ska behålla sin nuvarande beteckning, fastighetsdomstol, och benämna överdomstolen fastighets- överdomstol, eller att använda fastighets- och miljödomstol respektive Fastighets- och miljööverdomstol. har förordat benäm- ningen miljödomstol och anser att det bör undvikas att ge domstolarna ett sammansatt namn. Tingsrätten har anfört att kravet på att namnet så nära som möjligt ska återge domstolens uppgifter bör få ge vika för ett kortare men ändå adekvat och sammanfattande namn på domstolen. Värderings- gruppen har anfört att domstolarna bör byta namn och föreslår Bygg- och Skälen för regeringens förslag: Regeringens förslag att samordna Prop. 2009/10:215 domstolsprövningen för målen enligt , flertalet av de mål som handläggs i fastighetsdomstol och flertalet mål enligt innebär att det i praktiken tillskapas nya domstolar med en helt ny målsammansättning. Enligt regeringens mening finns det skäl att tydliggöra denna förändring. Miljödomstolarna inrättades i samband med ikraftträdan- de. Domstolarnas uppgift har i huvudsak varit att pröva frågor som regleras i eller i föreskrifter som meddelats med stöd av . Namnet miljödomstolar är visserligen inarbetat men leder tankarna till prövningar som görs enligt . De förslag som regeringen nu lämnar innebär som nämnts att domstolarna kommer att få ändrade uppgifter.