prop · GX03122 · 2010-03-09 00:00:00 — c)som enligt nationell lagstiftning har rätt att tillhandahålla betaltjänster. d)i den mening som avses i detta direktiv. e)och nationella centralbanker, när de inte agerar i egenskap av monetär myndighet eller andra offentliga myndigheter. f)Medlemsstaterna eller deras regionala eller lokala myndig- heter, när de inte agerar i egenskap av offentliga myndig- heter. I detta direktiv fastställs även bestämmelser om krav på klara villkor för och tydlig information om betaltjänster samt om betaltjänstanvändarnas och betaltjänstleverantörernas respektive rättigheter och skyldigheter vid tillhandahållande av betaltjänster som regelbunden sysselsättning eller affärsverksamhet. Detta direktiv ska tillämpas på betaltjänster som tillhanda- hålls inom gemenskapen. Avdelningarna III och IV i detta direktiv ska dock, med undantag av artikel 73, endast tillämpas när såväl betalarens som betalningsmottagarens betaltjänst- leverantör, eller den ende betaltjänstleverantören i en betalnings- transaktion, är etablerad i gemenskapen. (4) EUT C 321, 31.12.2003, s. 1. L 319/10 Europeiska unionens officiella tidning 2.Avdelningarna III och IV ska tillämpas på betaltjänster som genomförs i euro eller valutan i en medlemsstat utanför euroområdet. 3.Medlemsstaterna får undanta alla institut som avses i artikel 2 i direktiv /48/EG från tillämpningen av alla eller vissa bestämmelser i det här direktivet, med undantag av de som avses i första och andra strecksatserna i den artikeln. Detta direktiv ska inte tillämpas på följande: a)Betalningstransaktioner direkt från betalaren till betalnings- mottagaren vilka uteslutande görs i kontanter utan med- verkan av mellanhand. b)Betalningstransaktioner från betalaren till betalningsmot- tagaren genom ett handelsombud som auktoriserats att förhandla om eller slutföra försäljning eller köp av varor eller tjänster på betalarens eller betalningsmottagarens vägnar. c)Yrkesmässig, fysisk transport av sedlar och mynt, inbegripet insamling, hantering och leverans av dessa. d)Betalningstransaktioner som består av ej yrkesmässig insamling och leverans av kontanter inom ramen för ideell verksamhet eller välgörenhet. e)Tjänster som innebär att betalningsmottagaren förser betalaren med kontanter som en del av en betalnings- transaktion efter uttrycklig begäran av betaltjänstanvända- ren före verkställandet av betalnings- transaktionen genom betalning för inköp av varor eller tjänster. f)Valutaväxlingsverksamhet, dvs. cash to cash-transaktioner, om medlen inte innehas på ett betalkonto. g)Betalningstransaktioner baserade på följande handlingar, dragna på betaltjänstleverantören i syfte att ställa medel till betalningsmottagarens förfogande: i)Papperscheckar enligt av om gemensam checklag. ii)Papperscheckar som liknar dem som avses i led i och som regleras av lagstiftningen i de medlemsstater som inte är parter i av om enhetlig checklag. iii)Dragna pappersväxlar enligt av , om enhetlig lagstiftning för växlar och skuldebrev. iv)Dragna pappersväxlar som liknar dem som avses i led iii och som regleras av lagstiftningen i de medlems- stater som inte är parter i av den om enhetlig lagstiftning för växlar och skuldebrev. v)Pappersbaserade kuponger. vi)Pappersbaserade resecheckar. vii)Pappersbaserade postanvisningar enligt Världspost- unionens definition. h)Betalningstransaktioner som genomförs inom ett system för avveckling av betalningar eller värdepapper mellan avvecklingsagenter, centrala motparter, clearingorganisatio- ner och/eller centralbanker och andra deltagare i systemet, samt betaltjänstleverantörer, utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 28. i)Betalningstransaktioner som avser förvaltning av värde- papper, inbegripet utdelningar, inkomst eller annan fördel- ning, eller inlösen eller försäljning, vilka genomförs av de personer som avses i led h eller av värdepappersföretag, kreditinstitut, företag för kollektiva investeringar eller kapitalförvaltningsbolag som tillhandahåller investerings- tjänster samt andra enheter som har tillstånd att förvara finansiella instrument. j)Tjänster som tillhandahålls av leverantörer av tekniska tjänster vilka stöder tillhandahållandet av betaltjänster utan att de kommer i besittning av de medel som ska överföras, inklusive behandling och lagring av uppgifter, förtroendeskapande tjänster och integritetsskydd, autentisering av uppgifter och enheter, tillhandahållande av nät för informationsteknik (IT) och kommunikationsnät samt tillhandahållande och underhåll av terminaler och utrustning för betaltjänster. k)Tjänster som baseras på instrument som kan användas för förvärv av varor eller tjänster endast i de lokaler som utgivaren använder eller enligt affärsöverenskommelse med utgivaren, antingen inom ett begränsat nätverk av tjänste- leverantörer eller i fråga om ett begränsat varu- eller tjänsteutbud. l)Betalningstransaktioner som verkställs med hjälp av tele- utrustning eller digital eller informationsteknisk utrustning, när de köpta varorna eller tjänsterna levereras till och är avsedda att användas med hjälp av teleutrustning eller digital eller informationsteknisk utrustning, förutsatt att operatören för teleutrustningen eller den digitala eller informationstekniska utrustningen inte agerar enbart som en mellanhand mellan betaltjänstanvändaren och leveran- tören av varorna eller tjänsterna. m)Betalningstransaktioner som genomförs mellan betaltjänst- leverantörer, deras ombud eller filialer för egen räkning. n)Betalningstransaktioner mellan ett moderföretag och dess dotterföretag eller mellan dotterföretag till ett och samma moderföretag, utan att någon annan betaltjänstleverantör än ett företag i samma grupp medverkar som mellanhand. Europeiska unionens officiella tidning L 319/11 o)Sådana tjänster för uttag av kontanter med hjälp av uttagsautomater som tillhandahålls av leverantörer som agerar för en eller flera kortutfärdare som inte är part(er) i ramavtalet med den kund som tar ut pengar från ett betalkonto, under förutsättning att dessa leverantörer inte tillhandahåller andra betaltjänster som förtecknas i bilagan. I detta direktiv gäller följande definitioner: i)den medlemsstat där betaltjänstleverantörens säte är beläget, eller ii)om betaltjänstleverantören i enlighet med nationell lagstiftning saknar säte, den medlemsstat där dess huvudkontor är beläget. 2.värdmedlemsstat: en annan medlemsstat än hemmedlems- staten, där en betaltjänstleverantör har ett ombud eller en filial eller tillhandahåller betaltjänster. 3.betaltjänst: en affärsverksamhet som förtecknas i bilagan. 4.betalningsinstitut: en juridisk person som har beviljats auktorisation i enlighet med artikel 10 att tillhandahålla och utföra betaltjänster inom gemenskapen. 5.betalningstransaktion: en åtgärd som initieras av betalaren eller betalningsmottagaren vid placering, överföring eller uttag av medel, oberoende av eventuella underliggande förpliktelser mellan betalaren och betalningsmottagaren. 6.betalningssystem: ett system för överföring av medel med formella och standardiserade rutiner och gemensamma regler för behandling, clearing och/eller avveckling av betalningstransaktioner. 7.betalare: en fysisk eller juridisk person som är betalkon- toinnehavare och som godkänner en betalningsorder från detta betalkonto eller, om det inte finns något betalkonto, en fysisk eller juridisk person som lämnar en betalnings- order. 8.betalningsmottagare: en fysisk eller juridisk person som är den avsedda mottagaren av medel som har omfattats av en betalningstransaktion. 9.betaltjänstleverantör: sådana organ som avses i artikel 1.1 och juridiska och fysiska personer som omfattas av undantaget enligt artikel 26. 10.betaltjänstanvändare: en fysisk eller juridisk person som utnyttjar en betaltjänst i egenskap av antingen betalare eller betalningsmottagare eller i båda dessa egenskaper. 11.konsument: en fysisk person som enligt de avtal om betaltjänster som omfattas av detta direktiv agerar vid sidan av sin närings- eller yrkesverksamhet. 12.ramavtal: ett avtal om betaltjänster som reglerar det kommande genomförandet av enskilda och successiva betalningstransaktioner och som kan innehålla skyldigheter och villkor för att öppna ett betalkonto. 13.penningöverföring: en betaltjänst där medel tas emot från en betalare, utan att något betalkonto öppnas i betalarens eller betalningsmottagarens namn, uteslutande i syfte att över- föra motsvarande belopp till en betalningsmottagare eller en annan betaltjänstleverantör som agerar på betalnings- mottagarens vägnar, och/eller där dessa medel tas emot på betalningsmottagarens vägnar och ställs till betalnings- mottagarens förfogande. 14.betalkonto: ett konto som innehas i en eller flera betal- tjänstanvändares namn och som används för genom- förandet av betalningstransaktioner. 15.medel: sedlar och mynt, kontotillgodohavanden samt elektroniska pengar enligt definitionen i artikel 1.3 b i direktiv /46/EG. 16.betalningsorder: varje instruktion som en betalare eller betalningsmottagare ger sin betaltjänstleverantör om att en betalningstransaktion ska genomföras. 17.valuteringsdag: den referenstidpunkt som används av en betaltjänstleverantör för beräkningen av räntan på de medel som debiterats eller krediterats ett betalkonto. 18.referensväxelkurs: den växelkurs som ligger till grund för beräkningen av eventuell valutaväxling och görs tillgänglig av betaltjänstleverantören eller härrör från en offentligt tillgänglig källa. 19.autentisering: ett förfarande genom vilket betaltjänstleveran- tören kan kontrollera användningen av ett specifikt betal- ningsinstrument, inklusive personliga säkerhetsanord- ningar. 20.referensräntesats: en räntesats som ligger till grund för beräkningen av eventuell tillämplig ränta och som härrör från en offentligt tillgänglig källa som kan kontrolleras av båda parterna i ett avtal om betaltjänster. 21.unik identifikationskod: en kombination av bokstäver, siffror eller symboler som betaltjänstleverantören uppger för betaltjänstanvändaren och som denne ska uppge för att på ett otvetydigt sätt identifiera den andre betaltjänst- användaren och/eller dennes betalkonto för en betalnings- transaktion. L 319/12 Europeiska unionens officiella tidning 22.ombud: en fysisk eller juridisk person som agerar för ett betalningsinstituts räkning vid tillhandahållandet av betal- tjänster. 23.betalningsinstrument: varje form av personliga(a) anordning (ar) och/eller rutiner som betaltjänstanvändaren och betal- tjänstleverantören har träffat avtal om och som används av betaltjänstanvändaren för att initiera en betalningsorder. 24.teknik för distanskommunikation: varje teknik som kan användas för att ingå avtal om betaltjänster utan att betaltjänstleverantören och betaltjänstanvändaren är fysiskt närvarande på samma plats. 25.varaktigt medium: varje instrument som betaltjänstanvända- ren kan använda för att bevara information som är riktad till honom eller henne personligen, på ett sätt som är tillgängligt för användning som är lämplig för informationens syfte, och som tillåter oför- ändrad återgivning av den bevarade informationen. 26.mikroföretag: företag som, när betaltjänstavtalet ingås, är ett företag i enlighet med definitionen i artikel 1 och artikel 2.1 och 2.3 i bilagan till rekommendation 2003/361/EG. 27.bankdag: på vilken betalarens eller betalnings- mottagarens betaltjänstleverantör, när denne medverkar till genomförandet av en betalningstransaktion, har öppet för verksamhet i den utsträckning som krävs för genomförande av en betalningstransaktion. 28.autogiro: en betaltjänst för debitering av en betalares betalkonto, där en betalningstransaktion initieras av betal- ningsmottagaren på grundval av betalarens medgivande till betalningsmottagaren, betalningsmottagarens betaltjänstle- verantör eller betalarens egen betaltjänstleverantör. 29.filial: ett annat driftställe än huvudkontoret vilket utgör en del av ett betalningsinstitut och inte är en juridisk person och självständigt utför alla eller vissa av de transaktioner som är hänförliga till verksamheten i betalningsinstitutet. Alla driftställen i en medlemsstat som är inrättade av ett betalningsinstitut med huvudkontor i en annan medlems- stat ska anses utgöra en enda filial. 30.grupp: en grupp av företag som består av ett moderföretag, dess dotterföretag och de enheter i vilka moderföretaget och dess dotterföretag har ägarintressen samt företag som är knutna till varandra genom ett sådant förhållande som avses i artikel 12.1 i direktiv /349/EEG. Av s n i t t 1 A l l m ä n n a r e g l e r För att auktoriseras som betalningsinstitut ska en ansökan inlämnas till de behöriga myndigheterna i hemmedlemsstaten tillsammans med följande: a)En verksamhetsplan, där det bland annat anges vilka slag av betaltjänster som planeras. b)En affärsplan med en budgetprognos , där det visas att den sökande har förmåga att utnyttja system, resurser och förfaranden som är lämpliga och väl anpassade för en sund verksamhet. c)Bevis för att betalningsinstitutet har det startkapital som avses i artikel 6. d)För de betalningsinstitut som avses i artikel 9.1, en beskrivning av de åtgärder som vidtagits för att skydda betaltjänstanvändarnas medel i enlighet med artikel 9. e)En beskrivning av den sökandes styrformer och mekanis- mer för intern kontroll, inklusive förvaltnings-, riskhanter- ings- och redovisningsförfaranden, vilken ska visa att dessa styrningsformer, mekanismer och förfaranden för kontroll är proportionella, lämpliga, sunda och tillräckliga. f)En beskrivning av de mekanismer för intern kontroll som sökanden har fastställt för att fullgöra skyldigheterna i fråga om penningtvätt och finansiering av terrorism enligt direktiv /60/EG och och rådets förordning (EG) nr 1781/2006 av om information om betalaren som ska åtfölja överföringar av medel (1). g)En beskrivning av sökandens strukturella organisation, vilken i tillämpliga fall även ska omfatta en beskrivning av avsedd användning av ombud och filialer, lösningarna för utläggning på entreprenad och sökandens deltagande i ett nationellt eller internationellt betalningssystem. h)Identitetsuppgifter för personer som direkt eller indirekt har ett kvalificerat innehav i sökanden i den mening som avses i artikel 4.11 i direktiv /48/EG, storleken av deras (1) EUT L 345, 8.12.2006, s. 1. Europeiska unionens officiella tidning L 319/13 innehav och bevis på deras lämplighet med hänsyn till att en sund och ansvarsfull ledning av betalningsinstitutet måste garanteras. i)Identitetsuppgifter för direktörer och personer som ansva- rar för förvaltningen av betalningsinstitutet och i tillämpliga fall för personer som ansvarar för förvaltningen av betalningsinstitutets betaltjänstverksamhet samt bevis på att dessa har gott anseende och enligt betalningsinstitutets hemmedlemsstat har den kunskap och erfarenhet som krävs för att tillhandahålla betaltjänster. j)I tillämpliga fall identitetsuppgifter för lagstadgade revisorer och revisionsföretag enligt definition i och rådets direktiv /43/EG av om lagstadgad årsrevision av årsbokslut och sammanställd redovisning (1). k)Den sökandes rättsliga ställning och bolagsordning. l)Adressen till den sökandes huvudkontor. För de syften som avses i d, e och g ska sökanden tillhandahålla en beskrivning av sina revisionsarrangemang och de organisato- riska arrangemang som har inrättats för att se till att alla skäliga åtgärder vidtas för att skydda användarnas intressen samt trygga kontinuitet och tillförlitlighet vid utförandet av betaltjänsterna. Medlemsstaterna ska kräva att betalningsinstituten vid tidpunk- ten för auktorisationen har ett startkapital bestående av kapital enligt artikel 57 a och b i direktiv /48/EG enligt följande: a)Om betalningsinstitutet tillhandahåller endast den betal- tjänst som förtecknas i punkt 6 i bilagan, får dess kapital aldrig underskrida . b)Om betalningsinstitutet tillhandahåller den betaltjänst som förtecknas i punkt 7 i bilagan, får dess kapital aldrig underskrida . c)Om betalningsinstitutet tillhandahåller någon av de betaltjänster som förtecknas i punkterna 15 i bilagan, får dess kapital aldrig underskrida . 1.Betalningsinstitutens kapitalbas enligt artiklarna 5761 samt 63, 64 och 66 i direktiv /48/EG får inte underskrida det belopp som krävs enligt artiklarna 6 eller 8 i detta direktiv beroende på vilket som är högst. 2.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som krävs för att förhindra att de poster som får ingå i kapitalbasen används flera gånger, när betalningsinstitutet tillhör samma grupp som ett annat betalningsinstitut, kreditinstitut, värdepappersföretag, kapitalförvaltningsbolag eller försäkringsföretag. Denna punkt ska även tillämpas när betalningsinstitutet är av hybridkaraktär och bedriver annan verksamhet än att tillhandahålla de betaltjänster som förtecknas i bilagan. Om de villkor som föreskrivs i artikel 69 i direktiv /48/ EG är uppfyllda, får medlemsstaterna eller deras behöriga myndigheter välja att inte tillämpa artikel 8 i detta direktiv på betalningsinstitut som omfattas av den gruppbaserade tillsynen av moderkreditinstitutet i enlighet med direktiv /48/EG. Oaktat de inledande kapitalkrav som fastställs i artikel 6, ska medlemsstaterna kräva att betalningsinstituten alltid har en kapitalbas beräknad med en av följande tre metoder enligt vad som fastställts av de behöriga myndigheterna i enlighet med nationell lagstiftning: kapitalbas ska uppgå till lägst av dess fasta omkostnader föregående år. De behöriga myndigheterna får justera detta krav, om det har skett en väsentlig förändring av betalningsinstitutets verksamhet sedan föregående år. Om ett betalningsinstitut inte har fullföljt ett helt års affärsverksamhet för beräkningen, ska kravet vara att kapitalbasen ska uppgå till lägst av motsvarande fasta omkostnader enligt dess affärsplan, såvida inte de behöriga myndigheterna kräver en justering av planen. kapitalbas ska uppgå till lägst summan av följande poster, multiplicerad med den skalfaktor k som anges i punkt 2, där betalningsvolymen (BV) utgör en tolftedel av det sammanlagda beloppet av de betalningstransaktioner som betalningsinstitutet genomförde under föregående år: a)4,av den del av BV som ej överstiger b)2,av den del av BV som överstiger men ej c)av den del av BV som överstiger men ej (1) EUT L 157, , s. 87. L 319/14 Europeiska unionens officiella tidning d)0,av den del av BV som överstiger men ej e)0,av den del av BV som överstiger . kapitalbas ska uppgå till lägst ett belopp som utgörs av den relevanta indikatorn enligt a, multiplicerad med den multiplikationsfaktor som anges i b och med den skalfaktor k som anges i punkt 2: a)Den relevanta indikatorn ska vara summan av mottagen kommission och mottagna avgifter, och Varje post ska inkluderas i summan med sitt positiva eller negativa tecken. Inkomster från extraordinära eller irregul- jära poster får inte tas med i beräkningen av den relevanta indikatorn. Kostnaderna för tjänster som lagts ut på entreprenad till tredje man får dras av från den relevanta indikatorn i de fall då de härrör från ett företag som är föremål för tillsyn enligt detta direktiv. Den relevanta indikatorn ska beräknas på grundval av den tolvmånad- ersobservation som gjorts vid utgången av föregående räkenskapsår. Den relevanta indikatorn ska beräknas på det senaste räkenskapsåret. Kapitalbaser som beräknats enligt metod c ska emellertid inte ligga av medel- värdet för den relevanta indikatorn under de tre föregående räkenskapsåren. Om inga reviderade uppgifter finns till- gängliga, får affärsprognoser användas. b)Multiplikationsfaktorn ska vara i)för den del av den relevanta indikatorn som ej överstiger , ii)för den del av den relevanta indikatorn som överstiger men ej , iii)för den del av den relevanta indikatorn som överstiger men ej , iv)för den del av den relevanta indikatorn som överstiger men ej , v)1,. Den skalfaktor k som ska användas i metoderna B och C ska vara a)0,5, om betalningsinstitutet tillhandahåller endast den betaltjänst som förtecknas i punkt 6 i bilagan, b)0,8, om betalningsinstitutet tillhandahåller den betaltjänst som förtecknas i punkt 7 i bilagan, c)1, om betalningsinstitutet tillhandahåller någon av de betaltjänster som förtecknas i punkterna 15 i bilagan. De behöriga myndigheterna får, på grundval av en utvärdering av betalningsinstitutets riskhanteringsprocesser, för- lustdatabas och interna kontrollmekanismer, kräva att betal- ningsinstitutet har en kapitalbas som är högre än det belopp som skulle bli resultatet av tillämpningen av den metod som valts i enlighet med punkt 1 eller tillåta betalnings- institutet att ha en kapitalbas som är lägre än det belopp som skulle bli resultatet av tillämpningen av den metod som valts i enlighet med punkt 1. Medlemsstaterna eller de behöriga myndigheterna ska kräva att ett betalningsinstitut som tillhandahåller någon av de betaltjänster som förtecknas i bilagan och bedriver annan affärsverksamhet som avses i artikel 16.1 c på följande sätt ska skydda de medel som för genomförandet av betalnings- transaktioner har tagits emot av betaltjänstanvändare eller genom en annan betaltjänstleverantör: a)inte sammanblandas med de medel som innehas för någon fysisk eller juridisk persons, annan än betaltjänstanvändarnas, räkning och ska, när medlen fort- farande innehas av betalningsinstitutet men ännu inte har sänts till betalningsmottagaren eller överförts till en annan betaltjänstleverantör vid slutet av bankdagen efter den dag då medlen mottogs, deponeras på ett särskilt konto hos ett kreditinstitut eller investeras i säkra, likvida lågrisktillgångar i enlighet med vad hemmedlemsstatens behöriga myndig- heter fastställer, och b)i betaltjänstanvändarnas intresse hållas åtskilda i enlighet med nationell lagstiftning mot anspråk från betalnings- institutets övriga kreditorer, särskilt vid insolvens, c)omfattas av en försäkring eller annan jämförlig garanti från ett försäkringsbolag eller ett kreditinstitut som inte tillhör samma grupp som betalningsinstitutet, uppgående till det belopp som skulle ha avskiljts i avsaknad av en försäkring eller annan jämförbar garanti, vilket ska utbetalas om betalningsinstitutet inte kan uppfylla sina finansiella skyldigheter. Europeiska unionens officiella tidning L 319/15 2.Om ett betalningsinstitut är skyldigt att skydda medel enligt punkt 1 och en andel av dessa medel ska användas för kommande betalningstransaktioner och det återstående beloppet ska användas för tjänster som inte är en betaltjänst, ska den andel av medlen som ska användas för kommande betalningstransak- tioner omfattas av kraven i punkt 1. Om denna andel är variabel eller okänd på förhand, får medlemsstaterna tillåta att betal- ningsinstituten tillämpar denna punkt på grundval av en representativ andel som ska antas användas för betaltjänster, förutsatt att ska det på grundval av historiska uppgifter kan göras en rimlig uppskattning av denna representativa andel vilken godtas av de behöriga myndigheterna. 3.Medlemsstaterna eller de behöriga myndigheterna får kräva att även betalningsinstitut som inte bedriver annan affärs- verksamhet som avses i artikel 16.1 c uppfyller de skyddskrav som anges i punkt 1 i denna artikel. 4.Medlemsstaterna eller de behöriga myndigheterna får också begränsa dessa skyddskrav till medel som tillhör de betaltjänst- användare vilkas medel individuellt överstiger en tröskel på 1.Medlemsstaterna ska kräva att företag förutom de som avses i artikel 1.1 ac, e och f och juridiska eller fysiska personer som omfattas av undantaget i artikel 26, om de avser att tillhandahålla betaltjänster, ska ha auktoriserats som betalningsinstitut innan de börjar tillhandahålla dessa tjänster. Auktorisation får endast beviljas en juridisk person som är etablerad i en medlemsstat.