prop · GX03235 · 2010-06-17 00:00:00 — Det bör givetvis inte krävas att det ursprungliga materialet sparas längre än vad som behövs utifrån befogade kontrollintressen och samma bevarandetid bör gälla för alla lagringsformer. Regeringen är alltså inte beredd att, som Bolags- verket efterfrågar, införa särskilda bestämmelser för årsredovisningar som upprättats i elektronisk form. Utredningen föreslår att det ursprungliga materialet ska sparas . Det kan förstås diskuteras hur länge materialet ska behöva sparas för att trygga de brottsbekämpande myndigheternas behov. och anser regeringen att de problem för brottsbekämpningen som kan uppstå genom att det ursprungliga materialet inte finns bevarat än är så begränsade att de inte med någon större styrka talar mot utredningens förslag. När det gäller bevarandetidens längd finns det vidare anledning att ta hänsyn till att kan fatta ett omprövningsbeslut till den skattskyldiges nackdel efter taxeringsåret, dvs. Utifrån intresset av en effektiv skattekontroll framstår mot den bakgrunden utredningens förslag som en väl avvägd tidsperiod för bevarande av det ursprungliga materialet. Som Kammarrätten i konstaterar kan visserligen medföra att omprövning av en taxering på den skattskyldiges initiativ och eftertaxering, som båda vanligtvis får ske upp till efter taxeringsåret, kan komma att ske på ett sämre material än om det ursprungliga materialet hade bevarats. De fall där eftertaxering eller omprövning sker senare än efter beskattningsåret, och där skillnaden mellan det ursprungliga materialet och det tillgängliga materialet där räkenskapsinformationen i sig ska vara oförändrad är avgörande för ärendets utgång, bedöms dock om de alls förekommer vara så fåtaliga att det inte bör hindra att utredningens förslag genomförs. När det gått från utgången av det kalenderår då räkenskapsåret Prop. 2009/10:235 avslutades bör den bokföringsskyldige alltså ha rätt att förstöra det ursprungliga materialet, under förutsättning att räkenskapsinformationen överförs till annat tillåtet material. Givetvis hindrar inget att ett företag bevarar det ursprungliga materialet än . Utredningen föreslår att överföring av räkenskapsinformationen endast ska få göras i ett led. Regeringen anser att detta kan ifrågasättas. Det starkaste skälet för att inte tillåta omedelbar förstöring av det ursprung- liga materialet är som framhålls ovan att materialet kan innehålla tilläggsinformation som kan ha ett bevisvärde, utan att för den skull an- ses vara del av räkenskapsinformationen (jfr prop. 1998/99:130 s. 273). Sådan tilläggsinformation löper störst risk att försvinna vid den första överföringen. När informationen en gång väl har förts över från ett medium till ett annat har emellertid denna eventuella tilläggsinformation sannolikt redan gått förlorad. Det är svårt att se att senare överföringar kommer att försämra informationen ytterligare, så länge överföringarna sker på betryggande sätt. Det bör därför inte ställas upp några hinder mot ytterligare överföringar . föreslår att företag efter konkurs inte ska om- fattas av den treåriga bevarandetiden eftersom det gör att datorutrustning måste behållas och inte kan säljas av konkursförvaltaren. Även Rekon- struktör- & Konkursförvaltarkollegiet (Rekon) i tar upp denna fråga. Av förarbetena till bestämmelserna om formerna för bevarande av räkenskapsinformationen framgår dock att bestämmelsen inte ställer något krav på bevarande av den maskinella utrustning och de andra fysiska föremål som ursprungligen användes för att spara informationen. Tillgången på maskinvara kan göra det nödvändigt att använda annan utrustning än den som användes från början (prop. 1998/99:130 s. 405 f.). Däremot måste det givetvis finnas tillgång till den utrustning och de system som fordras för att avläsa räkenskapsinformationen (se 7 kap. 2 §). 9.5Tiden för bevarande av räkenskapsinformation Regeringens förslag: Arkiveringstiden för räkenskapsinformation förkortas från tio till . Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se betänkandet s. 173). Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invändning. anser att arkiv- eringstiden bör kunna förkortas ytterligare och förordar att tiden bestäms till . Förslaget i utkastet till lagrådsremiss: Överensstämmer med rege- ringens förslag (se utkastet s. 80 f.). Remissinstanserna: De flesta remissinstanser som har fått tillfälle att yttra sig över utkastet tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invänd- ning. Skälen för regeringens förslag: Syftet med kravet på bevarande av räkenskapsinformation är att informationen ska vara lätt tillgänglig så att affärshändelser kan kontrolleras eller på annat sätt följas upp i efterhand. Framför allt det allmänna har behov av detta för att säkerställa kontroller av olika slag, exempelvis taxeringsrevisioner och brottsutredningar. Mot detta befogade intresse måste naturligtvis ställas de kostnader och praktiska problem som långa arkiveringstider kan leda till för de bokföringsskyldiga. En av de omständigheter som tidigare anförts som skäl för den tioåriga arkiveringstiden har varit de brottsbekämpande myndigheternas intresse av att kunna utreda och beivra brott (prop. 1998/99:130 s. 265 f.). Preskriptionstiden för de allvarligaste ekonomiska brotten är . En förkortad arkiveringstid kan få till följd att vissa ekonomiska brott som upptäcks först förflutit blir svårare eller omöjliga att utreda. Det torde enligt regeringens bedömning dock vara mycket ovanligt att räkenskapsinformation som är efterfrågas i brotts- utredningssammanhang. Detta bekräftas av vad , och uppger i sina remiss- yttranden. De brottsbekämpande myndigheternas intressen kan därför inte anses hindra att arkiveringstiden förkortas. En annan omständighet som har nämnts är att eftertaxering i vissa fall kan ske efter utgången av den vanligtvis gällande femårsperioden. Detta kan bli fallet om den skattskyldige delgetts underrättelse om misstanke om brott som avser hans eller hennes beskattning eller om åtal har väckts för sådant brott. Eftertaxering på denna grund förutsätter alltså att en brottsutredning åtminstone har inletts. Om arkiveringstiden inte behöver vara av brottsbekämpande skäl, kan inte heller den omständigheten att en utredning om brott i förlängningen kan komma att leda till ett administrativt förfarande i form av eftertaxering anses utgöra hinder för en sänkning av arkiveringstiden. Det stora flertalet företag blir varken föremål för brottsutredning eller eftertaxering men måste trots det spara en mängd information som sällan eller aldrig efterfrågas av någon utom- stående. Regeringen anser att arkiveringstiden nu kan förkortas till . Härigenom uppnås en märkbar lättnad för företagen. Inget hindrar givetvis att ett företag bevarar räkenskapsinformation än vad bokföringslagen kräver. En omständighet av betydelse i det samman- hanget är att vanliga fordringar preskriberas först . Det kan också i andra sammanhang ställas krav på bevarande av räkenskaps- information som avviker från de krav som ställs i bokföringslagen. Den förkortning av arkiveringstiden som föreslås bör få genomslag också när det gäller konkursförvaltares skyldighet att bevara räkenskaps- information och på stiftelser som inte är bokföringsskyldiga. påpekar att myndigheten har en skyldighet att ta hand om en konkursgäldenärs räkenskapsinformation, om det finns hinder mot att denne själv gör det, och föreslår att företag efter konkurs endast ska behöva spara sin räkenskapsinformation . föreslår att arkiveringstiden i sådana situa- tioner begränsas till efter utgången av det kalenderår då konkursen beslutades (SOU 2000:62). Utredningens förslag har remissbehandlats och bereds inom . Frågan tas därför inte upp här. tar i en framställning (dnr Ju2003/6252/L1) upp Prop. 2009/10:235 frågan om arkivförteckningar. Enligt myndigheten skulle det underlätta vid brottsutredningar om det fanns en straffsanktionerad skyldighet för företag att föra en förteckning över arkiverat bokföringsmaterial med uppgift om var materialet förvaras och att vid överlåtelse av verk- samheten upprätta en särskild arkivförteckning över det bokförings- material som finns vid köparens övertagande. Bokföringslagen innehåller bestämmelser om att räkenskapsinfor- mation ska bevaras och hur detta ska ske. Att inte bevara räkenskaps- information på föreskrivet sätt kan medföra straffansvar för bokförings- brott. Som påpekar finns det dock inte någon skyldighet för en bokföringsskyldig att tillhandahålla de brottsutredande myndigheterna bokföringen. Den konflikt som kan finnas mellan å ena sidan de brottsbekämpande myndigheternas möjligheter att komma åt sådan räkenskapsinformation som den misstänkte inte frivilligt ställer till förfogande och å andra sidan den misstänktes rätt att förhålla sig passiv övervägdes . Då gjordes bedömningen att det inte fanns något utrymme för att skärpa kraven på att den bokföringsskyldige tillhandahåller de brottsbekämpande myndigheterna bokföringen (prop. 2004/05:69 s. 32 f.). Den utvidgning av straffansvaret som Ekobrotts- myndigheten nu tar upp är visserligen av ett annat slag. Kriminalisering bör emellertid användas med försiktighet. Regeringen är mot den bakgrunden inte beredd att föreslå en sådan utvidgning av det straffbara området som är inne på. Det pågår en översyn av EU:s mervärdesskattedirektiv9, där bl.a. bevarandetiden för mervärdesskattefakturor är föremål för överväganden. Vilka konsekvenser en eventuell ändring av direktivet kan få när det gäller arkiveringstiden för räkenskapsinformation får över- vägas när översynen är avslutad. 10 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: Ändringarna i årsredovisningslagen ska träda i kraft och tillämpas första gången för det räken- skapsår som avslutas närmast efter . Ändringen i bestämmelsen om beräkning av anskaffningsvärde för en egen- tillverkad anläggningstillgång ska dock tillämpas första gången för det räkenskapsår som inleds närmast efter . Ändringarna i bokföringslagen ska träda i kraft . Bestämmelserna om årsbokslutets innehåll ska tillämpas första gången för det räkenskapsår som avslutas närmast efter . Utredningens förslag: Utredningen föreslår att ändringarna i årsredo- visningslagen ska träda i kraft och tillämpas första 9 Rådets direktiv /112/EG av om ett gemensamt system för mervärdesskatt (EUT L 347, 11.12.2006, s. 1, Celex 32006L0112). gången för det räkenskapsår som avslutas närmast efter . Ändringarna i bokföringslagen föreslås träda i kraft . Bestämmelserna om årsbokslut föreslår utredningen dock ska tillämpas första gången för det räkenskapsår som inleds närmast efter . Bestämmelsen om beräkning av anskaffningsvärde på en egentillverkad anläggningstillgång (4 kap. 3 § tredje stycket årsredo- visningslagen) och kontantmetoden (5 kap. 2 § bokföringslagen) föreslår utredningen ska tillämpas första gången för det räkenskapsår som inleds närmast efter (se betänkandet s. 179 f.). Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker förslagen eller lämnar dem utan invändning. anser att bestämmelsen om beräkning av anskaffningsvärde på en egentillverkad anläggningstillgång bör få tillämpas för redan löpande räkenskapsår. Förslagen i utkastet till lagrådsremiss: Överensstämmer med reg- eringens förslag utom såvitt gäller ikraftträdandetidpunkten. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser som har fått tillfälle att yttra sig över utkastet tillstyrker förslagen eller lämnar dem utan invändning. Vissa remissinstanser, FAR SRS, Företagarna och , anser att ändringarna av bestämmelserna om årsredovisning bör gälla för sådana årsredovisningar som avlämnas efter . Företagarna och SRF föreslår att de nya reglerna om brutet räkenskapsår ska kunna tillämpas direkt av befintliga företag utan krav på dispens från . Skälen för regeringens förslag: Det är angeläget att de förenklingar som föreslås kan träda i kraft . Med hänsyn till den tid som de återstående leden i lagstiftningsprocessen kan väntas ta föreslås att bestämmelserna träder i kraft . En vedertagen princip för lagstiftning på redovisningsområdet är att de bestämmelser som företagen har att följa inte ändras under ett löpande räkenskapsår. Lagändringar träder därför som regel i kraft ett visst datum och tillämpas på räkenskapsår som inleds eller . Beträffande en del av de förslag som lämnas finns det dock anledning att i viss mån avvika från denna princip. De bestämmelser som föreslås i årsredovisningslagen innebär, med undantag för bestämmelsen om beräkning av anskaffningsvärdet på en egentillverkad anläggningstillgång, inte några förändringar av vad som gäller för bokföringen under löpande räkenskapsår utan innebär i huvudsak endast lättnader i kraven på information i års- och koncern- redovisningen. De ändringar i upplysningskraven som görs bör därför få genomslag redan i de redovisningshandlingar som upprättas för räkenskapsår som avslutas närmast efter . Detsamma gäller förslaget om förkortad balans- och resultaträkning. Regeringen är däremot inte beredd att, som ett par remissinstanser är inne på, låta ändringarna bli tillämpliga på alla årsredovisningar som avlämnas efter ikraftträdandet. En sådan ordning skulle innebära att två med varandra jämförbara företag skulle kunna upprätta årsredovisningen på olika sätt endast av det skälet att redovisningarna avlämnas . Det är inte lämpligt. Förslaget om beräkning av anskaffningsvärdet på en anläggnings- tillgång innebär att anskaffningsvärdet på en tillgång som tillverkats av företaget självt får bestämmas utan att indirekta kostnader vid tillverk- En tillämpning av den nya bestämmelsen innebär alltså Prop. 2009/10:235 ett byte av redovisningsprincip. Ett sådant byte bör, som utredningen framhåller, endast ske i samband med att ett nytt räkenskapsår inleds. Av det skälet bör den nya bestämmelsen få tillämpas först för räkenskapsår som inleds närmast efter . De ändringar som föreslås i bokföringslagen innebär att det blir enklare att upprätta ett årsbokslut. Vidare införs vissa lättnader vad gäller löpande bokföring och bevarande av räkenskapsinformation. I likhet med utredningen anser regeringen att bestämmelserna om löpande bokföring och bevarande av räkenskapsinformation bör bli tillämpliga direkt vid ikraftträdandet. Detsamma bör gälla för kontantmetoden. En övergång till att under löpande räkenskapsår tillämpa kontantmetoden i 5 kap. 2 § bokföringslagen kan visserligen leda till att två olika principer för bokföringen tillämpas under ett och samma räkenskapsår. Detta påverkar dock inte årsbokslutet eller årsredovisningen, eftersom obetalda fordring- ar och skulder ska bokföras vid räkenskapsårets utgång. Nackdelarna med detta förslag är därför begränsade och de stora vinster som det för med sig (se avsnitt 11) får anses överväga. Även ändringarna av kontant- metoden i mervärdesskattelagen bör få genomslag direkt vid ikraft- trädandet. Vad gäller bestämmelserna om årsbokslutets innehåll bör dessa bestämmelser i likhet med de huvudsakliga ändringarna i årsredovis- ningslagen tillämpas första gången för det räkenskapsår som avslutas närmast efter . Regeringen föreslår även att reglerna om brutna räkenskapsår ändras. Även dessa bestämmelser bör bli tillämpliga direkt vid ikraftträdandet. Ett par remissinstanser menar att ett företag ska kunna byta till något av de brutna räkenskapsår som blir tillåtna efter ändringen utan tillstånd från enligt 3 kap. 6 § bokföringslagen. Med hänsyn till de olägenheter som är förknippade med en omläggning av räkenskapsår (se prop. 1975:104 s. 151) är regeringen inte beredd att föreslå en sådan ordning. Ett företag som deltar i en gränsöverskridande fusion eller flyttar sitt säte ska i vissa fall upprätta ett särskilt bokslut. Bokslutet följer innehållsmässigt bokföringslagens bestämmelser om årsbokslut men är inte knutet till räkenskapsår. Inte minst för enkelhetens skull bör de ändringar som föreslås när det gäller årsbokslutets innehåll få genomslag på det särskilda bokslutet direkt vid ikraftträdandet. De föreslagna ändringarna syftar till att förenkla för företagen och sänka företagens administrativa kostnader. Ändringarna berör i större eller mindre utsträckning samtliga aktiva företag och även vissa andra juridiska personer, t.ex. ideella föreningar, registrerade trossamfund och stiftelser, om dessa är bokföringsskyldiga.10 Förslagen innebär på ett Prop. 2009/10:235 stort antal punkter förändringar som sammantaget medför avsevärda förenklingar för framför allt små och medelstora företag. Störst förenkling bedöms de ändringar medföra som görs i bokföringslagens bestämmelser om räkenskapsår, tidpunkten för bokföringen, gemensam verifikation samt arkivering och överföring av räkenskapsinformation. Dessa bestämmelser kommer att bli flexiblare, enklare att tillämpa och i vissa avseenden mindre betungande. har, som framgår av avsnitt 5, mätt storleken på företagens administrativa kostnader. Resultaten av dessa mätningar har samlats i en särskild databas vilket gör det möjligt att utföra simuleringar av vad konsekvenserna blir av olika förändringar i regelverket. har på sådant sätt simulerat konsekvenserna av utredningens förslag och även granskat regeringens lagförslag under beredningen i . De beräkningar som gjort utifrån utredningens förslag om ändringar i årsredovisningslagen visar att den administrativa bördan till följd av förslagen kommer att minska med , vilket motsvarar av de administrativa kost- naderna på årsredovisningsområdet (se betänkandet s. 175 f.).11 Detta belopp innefattar en ändring av gränsvärdet i redovisningslagstiftningen. Den frågan har behandlats i propositionen En frivillig revision (prop. 2009/10:204). Regeringens förslag till ändringar i årsredovisningslagen skiljer sig i vissa avseenden från utredningens, t.ex. när det gäller formen för hur uppgifterna i förvaltningsberättelsen ska lämnas och omfattningen av vissa tilläggsupplysningar. Vad gäller informationskraven i förvaltnings- berättelsen överensstämmer emellertid utredningens och regeringens förslag i sak i så hög grad att skillnaden dem emellan när det gäller konsekvenser för företagen är försumbar. I vilken form uppgifterna ska lämnas påverkar knappast de administrativa kostnaderna för företagen. Även skillnaderna mellan utredningens förslag om tilläggsupplysningar och regeringens förslag bedöms vara av begränsad betydelse. Samman- taget uppskattar regeringen, med utgångspunkt i Nuteks bedömning av konsekvenserna av utredningens förslag, att de förslag som lämnas avseende årsredovisningslagen bör kunna leda till en årlig besparing för företagen på . De minskningar i de administrativa kostnaderna som är hänförliga till förslagen om ändringar i bokföringslagen har varit svåra för att mäta. Med administrativa kostnader menas i detta sammanhang de kostnader som företagen har för att upprätta, lagra eller överföra informa- tion eller uppgifter som orsakas av krav i lagar, förordningar, föreskrifter eller anvisningar i allmänna råd. Den avgränsning som gjorts innebär att inte alla de förslag som läggs fram och som bör upplevas som en lättnad för företagen bidrar till att den administrativa bördan minskar. 10Antalet aktiva företag i företagsregister uppgick till omkring 980 000. Det totala antalet företag registrerade hos uppgick till drygt 1 010 000. 11Enligt uppgifter ur Nuteks databas för mätningar av företagens administrativa kostnader () är knappt 280 000 företag skyldiga att upprätta årsredovisning. Av dessa är knappt 10000 större företag. Exempel på detta är förslagen att minska arkiveringstiden från till Prop. 2009/10:235 och att införa flexiblare regler för brutna räkenskapsår. förslag är av det slaget att de är beroende av hur den kompletterande normgivningen utvecklas och kan därför inte mätas i detta skede. Ett exempel på detta är förslaget att ta bort kravet på särskilda skäl för senareläggning av den löpande bokföringen. En annan kategori av förslag som inte heller har kunnat ingå i Nuteks beräkning är sådana som verkets databas saknar tillräckligt detaljerat jämförelsematerial om för att kunna göra en meningsfull simulering av. Exempel på detta är de enklare regler för vanliga årsbokslut som föreslås här. Även om det alltså inte varit möjligt för att mäta effekten av samtliga förslag om ändringar i bokföringslagen på sådant sätt att de kan ges ett värde i kronor, är det i flera fall verkets bedömning att förslagen sannolikt kommer att leda till lättnader i den administrativa bördan och till en märkbar förändring i företagens vardag. Förslaget att låta årsredovisningsskyldiga företag med en nettoom- sättning som uppgår till högst tillämpa samma kontantmetod som årsbokslutsföretag berör omkring 160 00012 företag och bör enligt regeringens bedömning kunna leda till att behovet av att löpande bokföra affärshändelser minskar med omkring en tredjedel. Den totala kostnaden för den löpande bokföringen (grund- och huvud- bokföring) för dessa företag uppgår till 1 670 miljoner kronor13 vilket innebär att kostnadsminskningen kan beräknas till . De förslag till ändringar i årsredovisningslagen och bokföringslagen som läggs fram här påverkar också juridiska personer som typiskt sett inte bedriver näringsverksamhet, bl.a. stiftelser och ideella föreningar. Det finns ett stort antal sådana juridiska personer. Som exempel kan nämnas att antalet stiftelser som är skyldiga att avsluta den löpande bokföringen med en årsredovisning uppgår till omkring 10 000 (se prop. 2008/09:89 s. 46). Förslagen påverkar också de företag som omfattas av ÅRKL och ÅRFL. Dessa lagar hänvisar i stor utsträckning till bestämmelserna i årsredovisningslagen. Även om ÅRKL och ÅRFL inte omfattas av Nuteks beräkningar, står det klart att ändringarna innebär att även kostnaderna för företag som omfattas av dessa lagar kommer att minska. Förslagen saknar betydelse ur ett jämställdhetsperspektiv. Konsekvenser för de offentliga finanserna Förslaget att utöka möjligheten för årsredovisningsskyldiga företag att använda kontantmetoden innebär att redovisningen av mervärdesskatten senareläggs för de ytterligare företag som väljer att tillämpa metoden. Företag som redovisar mervärdesskatt kommer i allmänhet, om de tillämpar kontantmetoden, att redovisa mervärdesskatten en månad 12Enligt uppgifter ur Nuteks databas för mätningar av företagens administrativa kostnader (). 13Enligt uppgifter ur Nuteks databas för mätningar av företagens administrativa kostnader (). senare än de skulle ha gjort om de bokfört affärshändelsen . 2009/10:235 Därigenom uppkommer, första gången metoden tillämpas, en likviditets- förlust för staten och en därmed sammanhängande årlig räntekostnad som har beräknats till . Frågan behandlas ekonomiska vårproposition (prop. 2009/10:100). Förslaget att ta bort kravet på aktivering av indirekta tillverknings- kostnader kommer sannolikt att medföra att framför allt mindre företag inte kommer att aktivera sådana kostnader utan i stället kostnadsföra dem direkt. Därigenom blir kostnaderna direkt resultatpåverkande, vilket i sin tur leder till ett lägre beskattningsbart resultat. Den offentligfinansiella kostnad som förslaget kan medföra bedöms dock vara försumbar. Förslaget att tillåta fler brutna räkenskapsår kan innebära att Skatte- verket, särskilt inledningsvis, får hantera fler ärenden om omläggning av räkenskapsår (3 kap. 6 § bokföringslagen). kommer ärenden om medgivande till annat tolvmånaders räkenskapsår än kalenderår att minska (3 kap. 2 §). Merkostnaden för bedöms bli liten och ska finansieras inom befintlig ram. De ändringar som föreslås aktualiserar i vissa fall ny eller ändrad kompletterande normgivning från . Bokföringsnämn- den bedömer att ett tillfälligt tillskott på åtminstone utöver nuvarande anslag krävs för detta arbete. Enligt regeringens bedömning torde det inte vara fråga om något mera omfattande arbete. Merkostnaden för detta arbete ska finansieras inom befintlig ram.