prop · GX03160 · 2010-03-23 00:00:00 — I de flesta fall handlar det om mellan insat- serna. Det finns exempel på soldater och officerare som deltar så ofta att in- satser blir regel och livet hemma undantaget. Detta innebär stora risker, främst för individen och dennes anhöriga, men också för Försvarsmak- ten. Regeringen anser att det är angeläget att en anställd i Försvarsmakten ska kunna upprätthålla ett normalt liv, både privat och yrkesmässigt. Med den inriktning av försvaret som regeringen redovisat i prop. 2008/09:140 med stående och kontrakterade förband kommer all personal att kunna delta i insatser internationellt. I det läget minskar risken för att Försvarsmakten ska överanstränga enskilda individer. Re- geringen delar Försvarsmaktens uppfattning att en lämplig inriktning av insatsfrekvensen är en insats . Det bör finnas en generell insatsfrekvens inom Försvarsmakten. En fastlagd insatsfrekvens är ett stöd och en utgångspunkt för den anställde. Han/hon vet hur ofta det kan bli aktuellt med att tjänstgöra internatio- nellt. På samma sätt är den ett stöd för de planerande och beslutande nivåerna. Man vet i vilken utsträckning ett visst förband eller enskilda individer kan eller bör delta i en insats utanför . redovisar i sitt betänkande förslag på insats- frekvens för olika slag av förband och personalkategorier. Regeringen anser dock, i likhet med Försvarsmakten, att det inte bör vara regeringen som lägger fast en insatsfrekvens. Det är Försvarsmakten som inom de beslut om insats riksdag och regering har bestämt ansvarar för att genom- föra insatsen. Det är också Försvarsmakten som har ansvaret för sin per- sonal. Det bör därför vara myndigheten själv som bestämmer om insats- frekvens. I detta arbete bör myndigheten väga in resultaten av befintlig forskning, och om så behövs initiera ytterligare forskning för att få ett Prop. 2009/10:160 fullgott underlag inför ett avgörande. 5.11Vissa försäkrings- och ersättningsfrågor Regeringens bedömning: Försvarsmakten bör fortsätta sina ansträng- ningar att göra försäkrings- och ersättningsförhållandena tydliga för personalen i internationella militära insatser. Det är i första hand parterna inom det statliga avtalsområdet som har att pröva frågor om försäkrings- lösningar och skadeersättning för personalen vid sådana insatser. Utredningens förslag: Utredningen lämnade inga förslag i denna del. Remissinstanserna: Endast några få remissinstanser har kommenterat frågan om försäkring och ersättning. När det gäller övergripande frågor konstaterar att frågor om försäkring och ersättning inte avser bara Försvarsmakten utan alla myndigheter som är involverade i utlandstjänstgöring. Enligt bör samma försäkringsvill- kor gälla för alla statligt anställda som tjänstgör i samma kris- och kon- fliktområden. Kammarkollegiet har ungefär samma syn och menar att alla statligt anställda som tjänstgör utomlands i kris- och konfliktområ- den ska ha samma försäkringsskydd och samma möjligheter till stöd vid rehabilitering. Kollegiet anser vidare att detta är frågor som bör samord- nas, förslagsvis genom kollektivavtal som avser alla som tjänstgör utom- Skälen för regeringens bedömning kartlade nuläget avseende försäkring, kollek- tivavtal m.m. i sitt delbetänkande SOU 2007:77. Utredningen som konstaterade att frågan om försäkringsskyddet varit föremål för mycket diskussion inom Försvarsmakten och med soldaterna förordade att Försvarsmakten och korrekt bör kunna redogöra för berörda sol- dater vad som gäller. I remissbehandlingen av delbetänkandet menade att en genomlysning av det befintliga försäkrings- skyddet borde göras. Försvarsmakten påtalade att försäkringsfrågan var under bearbetande i Högkvarteret () och att information om försäkringar skulle skickas ut /08. Styrelsen för psykologiskt försvar, , och Officersför- bundet ansåg alla att de som genomför internationell tjänst, liksom deras anhöriga, måste få en fullgod och tydlig information om vilka regler som gäller. Regeringen uppdrog därefter i regleringsbrevet åt För- svarsmakten att vidta de åtgärder som föranleddes av utredningens för- slag. I sitt slutbetänkande SOU 2008:91 konstaterade att Försvarsmakten utarbetat en fyrsidig folder i A 5-storlek kallad Ditt försäkringsskydd personskador. dern riktade sig till samtliga anställda i Försvarsmakten. rubriker förklaras kortfattat vilken/vilka försäkringar som gäller. Tre av rubrikerna har bäring på personalen i utlandsstyrkan. När du är utomlands och ingår i utlandsstyrkan Du som är anställd i utlandsstyrkan omfattas förutom av tjänstereseförsäkringen och PSA även av riskgarantin. Riskgarantin ger ersättning vid arbetsskada som medför invaliditet och dödsfall. Praktiskt taget alla skador Du kan råka ut för [är] att anse som arbetsskador. Privata liv- eller olyckfallsförsäkringar vid utlandstjänstgö- ring Privata liv- och/eller olycksfallsförsäkringar kan sättas ur spel i krigsområden eller andra högriskområden. I dessa fall kan arbetsgivaren/ lämna ersättning som motsvarar den Du eller Dina efterlevande skulle ha fått om försäkringen hade gällt. Övriga avtal med ersättning vid dödsfall I samtliga fall gäller TGL-S, Statens tjänstegrupplivförsäk- ring, som ger begravningsersättning till efterlevande. Även pensionsavtalet kan ge ett efterlevandeskydd. med foldern utarbetade Försvarsmakten ett fylligare material Informationsmaterial om ersättning vid personskada, vilket distribuera- des till personalcheferna vid samtliga förband . Avsikten var att anställda, totalförsvarspliktiga och anställda i utlandsstyrkan skul- le kunna få den försäkringsinformation man önskade från lokal personal- företrädare. konstaterar sammanfattningsvis att Försvarsmakten har förbättrat informationen om försäkringsskyddet. En utgångspunkt när det gäller personalen i internationella militära insat- ser, liksom i alla andra sammanhang i samhället, är enligt regeringen att den enskilde har ett eget ansvar för att värna sin hälsa. De enskilde an- svarar därför för sitt eget försäkringsskydd, framförallt vad gäller olycks- falls- och livförsäkring. När det gäller internationella militära insatser kompliceras frågan dock som påpekar av att försäkringsbolagen ofta har s.k. force majeur-klausuler i sina försäk- ringsavtal. Försäkringsbolagen friskriver sig från olyckshändelser i krigs- liknande situationer. Följden kan bli att försäkringsbolaget inte betalar ut någon ersättning till försäkringstagaren. Detta innebär i sin tur att skyd- det för den enskilde måste ordnas på ett annat sätt. Utöver individens ansvar för den egna hälsan har staten ett ansvar för den personal man sänder ut i internationell verksamhet. På det statliga området finns olika kollektivavtal och försäkringar som gäller ersättning vid skada och dödsfall. Nedan redovisas några av dessa avtal och försäk- Prop. 2009/10:160 ringar. Det är inte fråga om en fullständig uppräkning och inte heller en fullständig redovisning av innehållet i respektive avtal eller försäkring. *Avtal om ersättning vid personskada (PSA). Detta är ett avtal mellan och arbetstagarorganisationerna och det gäller arbets- skador som drabbar statligt anställda. Ersättning enligt avtalet kan läm- nas för bl.a. sveda och värk, lyte och men och för sjukvårdskostnader. Vidare kan ersättning lämnas vid dödsfall och som sjukpenningtillägg. *Avtal om statens tjänstegrupplivförsäkring (TGL-S). Avtalet träffa- des mellan dåvarande och vissa arbetstagarorga- nisationer. Ersättning enligt avtalet kan lämnas dels som begravnings- hjälp, dels som ett grundbelopp till efterlevande och ett belopp till efter- levande barn. *Statens tjänstereseförsäkring. Till grund för försäkringen ligger för- ordningen (1993:674) om försäkringsskydd m.m. vid statliga tjänstere- sor. Förordningen ålägger myndigheterna under regeringen att avtala med Kammarkollegiet om tjänstereseförsäkring för anställda och upp- dragstagare. Försäkringsskyddet omfattar bl.a. invaliditets- och döds- fallskapital. Försäkringen innehåller vissa särskilda villkor för Försvars- makten, vilka innebär att försäkringen med vissa undantag gäller även för anställda i utlandsstyrkan under tjänstgöring utomlands. *Avtal om utlandskontrakt och riktlinjer för anställningsvillkor vid tjänstgöring utomlands (URA). Avtalet har träffats mellan Arbetsgivar- verket och de centrala arbetstagarorganisationerna och gäller sådana arbetstagare vid myndigheter under regeringen som enligt arbetsgivarens beslut ska vara utlandsstationerade vid tjänstgöring utomlands. Avtalet gäller inte sådana arbetstagare som vid tjänstgöring utomlands omfattas av andra avtal eller annan reglering av anställningsvillkoren. Arbetsgiva- re ska anmäla till Kammarkollegiet så att arbetstagaren omfattas av kol- legiets URA-försäkring. URA-försäkringen ger bl.a. ett personskade- skydd och ersättning vid invaliditet och dödsfall. *Statens riskgaranti regleras i förordningen (1999:569) om utlands- styrkan inom Försvarsmakten. Enligt förordningen lämnar staten en risk- garanti, som är ett dödsfalls- och invaliditetskapital, för anställda i För- svarsmaktens utlandsstyrka som drabbats av en arbetsskada under tjänst- göringen utomlands. träffade och arbetsta- garorganisationerna ett avtal som kompletterar riskgarantin. Enligt avta- let får arbetsgivaren om det finns särskilda skäl medge ersättning med ett högre belopp än vad som faller ut enligt förordningen om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten. Som särskilda skäl är enligt avtalet att anse för- säkringsfall där den höga risknivån som är förknippad med utlandstjänst- göringen har omöjliggjort eller skulle ha omöjliggjort tecknande av för- säkringsskydd på rimliga villkor om ersättning vid olycksfall eller döds- fall. Arbetsgivaren får medge ett belopp som tillsammans med riskgaran- tibeloppet ger kompensation för bortfallet av försäkringsskydd. Arbets- givarverket har beslutat att med arbetsgivaren enligt avtalet avses Ar- betsgivarverket. Frågorna om försäkring och ersättning vid skada är komplexa. en anser att det inte är meningsfullt att i denna proposition redovisa de- taljerna i systemet eller utfallet av ersättning vid olika skadesituationer. Däremot finns det anledning att ge en översiktlig bild av vad som gäller för Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser vid Vid skada har den drabbade enligt förordningen (1999:569) om ut- landsstyrkan inom Försvarsmakten rätt till bibe- hållna anställningsförmåner och får därför inte sjukpenning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL). skälig ersättning för sjukvårdskostnader som orsakats av skadan efter det att anställningen upphört. Lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring (LAF) gäller från det att den första färden till tjänstgöringsplatsen påbörjas till det att den sista färden från tjänstgöringsplatsen avslutas. De flesta skador som inträffar ersätts därför som arbetsskada. Det gäller emellertid inte skada som in- träffar under semester eller motsvarande ledighet utanför tjänstgörings- Om det föreligger särskilda skäl kan dock även skador under semester betraktas som arbetsskador. Regeringen vill i detta samman- hang erinra om att LAF, tillsammans med annan lagstiftning på social- försäkringsområdet, /11 ersätts av socialförsäkrings- Detta innebär emellertid inga ändringar i sak i de här aktuella Här nedan redovisas grunderna i ersättningssystemet vid olycksfall och sjukdom som är godkänd som arbetsskada (arbetssjukdom). lämnas ersättning med stöd av förordningen om utlandsstyrkan inom I och med att lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten upphävs kommer också förordningen att upphävas. geringen avser att reglera frågor om ersättning i tillämpningsförordning- en till den nya lagen. Genom förslaget till lag (2010:000) om Försvarsmaktens personal vid internationella insatser avskaffas begreppet utlandsstyrkan. ningen m.m. enligt förordningen om utlandsstyrkan inom Försvarsmak- ten är i allmänhet knuten till tjänstgöringen i utlandsstyrkan. inriktning är att avskaffandet av begreppet utlandsstyrkan inte ska inne- bära några sakliga ändringar i fråga om ersättning för den som skadas vid internationella militära insatser. Den framtida skadeersättningen m.m. bör därför knytas till tjänstgöring i sådan insats. I fråga om personal som redan är anställd i Försvarsmakten kommer den särskilda skadeersätt- ningen m.m. därför att knytas till tjänstgöringen i internationella militära I fråga om personal som anställs särskilt inför en internationell militär insats kommer den särskilda skadeersättningen m.m. liksom i dag i praktiken att knytas till anställningen i Försvarsmakten. Ersättning vid olycksfall och arbetssjukdom /tjänstgöringstiden behåller den skadade eller sjuke sina anställningsförmåner i enlighet med förordningen om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten. Vid sjukskrivning därefter lämnar Försvarsmakten en kompletterande ersättning till sjukpenningen så att inkomsten motsva- rar av den grundlön den skadade/sjuke hade under den sista an- ställningsmånaden i utlandsstyrkan. Genom PSA lämnas ersättning upp till i princip av inkomsten. Vid bestående nedsättning av arbets- förmågan lämnar livränta enligt LAF. Vid tillämpning av LAF utgör, enligt LUF, livränteunderlaget minst sju prisbasbelopp. Motsvarande bestämmelse föreslås i den nya lagen (2010:000) om För- svarsmaktens personal i internationella insatser. Den anställde har enligt förordningen om utlandsstyrkan inom Försvars- makten rätt till fri sjukvård och akut tandvård . Försvarsmakten lämnar också skälig ersättning för vårdkostnader för av skadan orsakade sjukvårdskostnader efter det att anställningen i utlandsstyrkan upphört. Ersättning enligt PSA lämnas för sveda och värk med ett engångsbelopp efter den akuta sjukdomstidens slut. Vid arbetssjukdom ska arbetstagaren ha visat att arbetsgivaren vållat sjukdomen genom vårdslöshet. Om ska- dan/sjukdomen medför en medicinsk invaliditet lämnas enligt PSA också ersättning med ett engångsbelopp för lyte och men och i förekommande fall för särskilda olägenheter. Härutöver lämnas ersättning enligt statens riskgaranti. Ett invaliditets- kapital lämnas beroende på invaliditetsgraden. Vid fullständig invaliditet uppgår beloppet till 22 prisbasbelopp. kan lämna er- sättning för privata försäkringar som inte faller ut på grund av undan- tagsklausuler eller som inte gått att teckna till rimliga försäkringsvillkor. Försvarsmaktens ansvar för rehabilitering regleras i den nya lag (2010:000) om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser som regeringen föreslår. Enligt lagförslaget ska Försvarsmakten ha ett uppföljningsansvar för anställda som tjänstgjort i internationella militära insatser. Därefter har myndigheten ett kvarståen- de, men begränsat, uppföljningsansvar. Försvarsmakten ska ge stöd till anställda som drabbats av fysiska eller psykiska besvär i en internationell militär insats. För den som är anställd i Försvarsmakten har Försvarsmakten därut- över ett ansvar enligt 22 kap. AFL för arbetstagarens rehabilitering så länge anställningen består. tillsyn över de insatser som behövs för rehabiliteringsverksamhet enligt Prop. 2009/10:160 AFL. lämnar ersättning enligt LAF för begravningshjälp av ett prisbasbelopp. Begravningshjälp enligt TGL-S lämnas av ett prisbasbelopp. PSA lämnar ersättning för faktiska be- gravningskostnader efter avdrag för nu nämnda ersättningar. TGL-S lämnar ersättning med ett grundbelopp om det finns make/maka/sambo/registrerad partner. Vid dödsfall lämnas ersättning enligt statens riskgaranti med 22 prisbasbelopp samt 3 prisbasbelopp per barn . kan lämna ersättning för privata försäkringar som inte faller ut på grund av undantagsklausuler eller som inte gått att teckna till rimliga försäkringsvillkor. Det finns i detta sammanhang anledning att även nämna en särskild grupp knuten till den internationella militära verksamheten, nämligen de lokalanställda. De lokalanställda är i allmänhet inte svenska medborgare utan medborgare i den stat inom vilket insatsområdet ligger. De ingår inte i utlandsstyrkan. De anställs i Försvarsmakten. För denna grupp finns särskilda lösningar i fråga om försäkring etc. Regeringen utgår från att Försvarsmakten tar ett fullgott arbetsgivaransvar även för denna grupp. Regeringen vill inledningsvis framhålla att lagförslagen i denna proposi- tion inte innebär några förändringar i förhållande till vad som gäller avseende ersättningsbelopp m.m. Den reglering som finns i lagen om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten förs över till den nya lagen. Som regeringen har påpekat är frågorna om försäkring och skadeer- sättning komplexa. För den enskilde soldaten kan det i många fall vara svårt att få en korrekt bild av försäkringsläget och vad som händer om han eller hon blir skadad. I anslutning till delbetänkande utarbetade Försvarsmakten informationsmateriel för sin personal. Reger- ingen har erfarit att många soldater i den internationella militära verk- samheten trots Försvarsmaktens informationsinsatser har svårt att skaffa sig en korrekt bild av försäkringsfrågan inför en insats. Det är därför angeläget att Försvarsmakten fortsätter sina ansträngningar att göra detta område begripligt för dem som berörs. En annan aspekt på försäkringsfrågan är om de ersättningssystem som är tillämpliga för personalen i internationella militära insatser är tillräck- liga och om de således ger det skydd och de ersättningsnivåer som kan anses rimliga. I ett sådant sammanhang kan också diskuteras försäkrings- och ersättningssystemens utformning. Regeringen delar principiellt och Kammarkollegiets Prop. 2009/10:160 uppfattning att samma försäkringsvillkor bör gälla för alla statligt an- ställda som tjänstgör i samma konfliktområde. Regeringen anser emeller- tid också att det finns skäl att gå ett steg längre när det gäller deltagande i internationella militära insatser. Det är rimligt att göra en sannolikhets- bedömning för att t.ex. en skada ska inträffa. Regeringen har i denna proposition pekat på att detta slag av insatser är en riskfylld verksamhet. har nästan 80 personer mist livet i den internationella militä- ra verksamheten, varav drygt 15 i strid. Utöver detta har ett antal perso- ner skadats, en del allvarligt. De män och kvinnor som tjänstgjort i internationella krishanteringsinsatser har gjort betydelsefulla insatser för människor i utsatta områden och för freden och de förtjänar stor erkänsla för sin insats. Några av dessa har fått betala ett högt pris med livslånga skador. Regeringen anser därför att det finns skäl för att till en del koppla försäkrings- och ersättningssystemen till den risk staten låter den enskilde utsätta sig för. Detta motiverar en särreglering av det slag som återspeglas i förordningsregleringen av statens riskgaranti och det kompletterande avtal parterna enats om. Det är emellertid inte reger- ingen som bör ta eventuella initiativ i denna fråga utan arbetsgivaren . Enligt regeringens mening är det i första hand parterna inom det statli- ga avtalsområdet dvs. och de statsanställdas huvud- organisationer som har att diskutera försäkringslösningar och ersätt- ningsfrågor på detta område på samma sätt som gäller inom andra sam- hällsområden. Regeringen noterar i sammanhanget att parterna redan har uppmärksammat problemet med force majeurklausulerna i de vanliga privata olycksfalls- och livförsäkringarna och att man enats om en lös- ning. Regeringens bedömning: Försvarsmakten bör se till att de medicinska tidsmålen för omhändertagande uppnås i internationella militära insatser. Generalläkaren bör intensifiera sitt tillsynsarbete och se till att brister som påtalats också åtgärdas. Försvarsmakten bör ha en planering för om en olycka eller annan allvarlig händelse med stort skadeutfall i insatsom- rådet skulle inträffa och genomföra större övningar om detta med övriga berörda aktörer. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Endast ett fåtal remissinstanser har haft synpunk- ter i dessa frågor. tillstyrker utredningens förslag. anser att det är viktigt att säkerställa tillgången på primär- transporter till sjukvård och att vård på adekvat nivå säkerställs i insats- området eller i anslutning till detta. Vidare är det viktigt att sekundär- transport till mer kvalificerad vård kan genomföras vid behov och med lämplig sjuktransport. Detta kan göras med egna resurser eller genom avtal med andra nationer i insatsområdet. I övrigt erinrar om att det i lagstiftningen betonas att katastrofmedicinska insatser i ut- landet endast kan bli aktuella i undantagsfall när det normala systemet Prop. 2009/10:160 inte räcker till. Insats med civila resurser som den s.k. stödstyrkan och Svenska Nationella Ambulansflyget (SNAM) kan endast ske från en plats med säkra förhållanden. Detta innebär att dessa resurser inte kan skickas direkt till ett insatsområde. Däremot kan Stödstyrkan och SNAM verka i ett angränsande land med godtagbart säkerhetsläge, påpekar myndigheten. Skälen för regeringens bedömning Försvarsmakten ansvarar för att de som deltar i internationella militära insatser ges rätt förberedelser inför en insats, att de får nödvändigt stöd under insatsen och att de tas om hand efter insatsen. Detta gäller också stöd vid krissituationer under uppdraget och tillgång till adekvat sjukvård i samband med olycksfall eller stridshandlingar. Mediciniskt omhändertagande vid insatser Det finns enligt regeringen skäl att i denna proposition översiktligt redo- visa sjukvårdssystemet vid internationella militära insatser. Här samman- fattas redovisning. Om den enskilde drabbas av sjukdom eller skadas under tjänstgöringen i insatsområdet ska Försvarsmakten ge nödvändig hälso- och sjukvård och andra stödinsatser. Om en allvarlig olycka eller annan allvarlig hän- delse inträffar och Försvarsmakten inte själv eller med stöd av övriga resurser i insatsområdet klarar situationen kan svenska nationella resurser tas i anspråk för att lämna stöd i insatsområdet. Försvarsmaktens förmåga att ge adekvat medicinskt omhändertagande i insatsområdet innebär bl.a. att: tillhandahålla daglig sjukvård inklusive akut omhändertagande, kort- tidsvård och omhändertagande av stridsutmattade, tillhandahålla primär kirurgi , och om detta inte är praktiskt möjligt, ge livräddande kirurgi och primär kirurgi , säkerställa tillgången till sjuktransport för ovanstående och för trans- port till , och genomföra initial krishantering. Försvarsmaktens organisation för att omhänderta sjuka och skadade i insatsområdet delas in i fyra nivåer, Role/level 14. Systemet följer i allt väsentligt motsvarande system för omhändertagande som tillämpas av bl.a. EU, Nato och FN: * Role/level 1-kapacitet motsvarar i allt väsentligt Försvarshälsans förmåga, dvs. företagshälsovården, där daglig sjukvård tillhandahålls. Det ska också finnas kapacitet för avancerade stabiliserande åtgärder inför transport till högre vårdnivå. Nivån ska tillhandahållas av den en- skilda nationen. * Role/level 2-kapacitet kan liknas vid ett länsdelssjukhus där livräd- Prop. 2009/10:160 dande kirurgi kan utföras. Nivån ska finnas på godtagbart avstånd i in- satsområdet och det ska finnas transportmöjlighet till denna vårdnivå. *Role/level 3-kapacitet motsvarar den vård som kan ges på länssjuk- hus med mer avancerad specialistvård. *Role/level 4-kapacitet innebär vård motsvarande universitetssjukhus. Det medicinska omhändertagandet av sjuk eller skadad personal i in- satsområdet ska så långt möjligt överensstämma med svensk civil sjuk- vård. Den sjuka/skadade ska evakueras till den vårdnivå som krävs. Det medicinska omhändertagandet genomförs enligt följande. Sjukvårdsgruppen, som har samma skydd och rörelse som det för- band den ingår i eller understödjer. Där finns också medicinsk kapacitet motsvarande civil ambulans. Förbandsplatsen (Role 1), som främst ska ge daglig sjukvård och fö- rebyggande miljö- och hälsovård. Om möjligt ska svårt sjuka och skada- de transporteras direkt till högre medicinsk nivå. Vårdplutonen, som ska kunna ge korttidsvård ().