prop · GY034 · 2010-11-03 00:00:00 — 5.den som fått tillstånd till det för utbildningsändamål eller något annat samhällsnyttigt ändamål, eller 6.den som fått tillstånd till det för industriellt ändamål. Med narkotikaprekursor avses i denna lag ett ämne som kan an- vändas för olaglig framställning av narkotika och som finns uppta- get i bilaga till Europaparlamen- tets och rådets förordning (EG) nr 3Senaste lydelse 1999:55. 4Senaste lydelse 2005:471. 273/2004 av om narkotikaprekursorer eller rådets förordning (EG) nr 111/2005 av om regler för övervakning av handeln med narkotikaprekursorer mellan gemenskapen och tredje- länder. Den som importerar, exporte- rar, transiterar, tillverkar eller handlar med narkotika skall föra sådana anteckningar som behövs för att kontrollera efterlevnaden av bestämmelserna i denna lag och föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Föreståndare för en vetenskaplig institution där narko- tika används i vetenskapligt syfte skall föra sådana anteckningar som behövs för kontrollen av använd- ningen. Den som för in, för ut, transite- rar, tillverkar eller handlar med narkotika ska föra de anteckningar som behövs för att Läkemedels- verket ska kunna kontrollera att denna lag och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen efterlevs. Sådana anteckningar ska föras också av den som fått till- stånd enligt 7 § 5 eller 6 att inneha narkotika. Föreståndare för en vetenskaplig institution där narko- tika används i vetenskapligt syfte ska föra sådana anteckningar som behövs för att ska kunna kontrollera använd- ningen av narkotikan. Den som yrkesmässigt importe- rar, exporterar, transiterar, tillver- kar eller handlar med narkotika skall på varans förpackning genom märkning eller på annat sätt ange narkotikans namn. har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsy- nen och får meddela de föreläg- ganden och förbud som behövs för att förordning (EG) nr 273/2004, förordning (EG) nr 111/2005, denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen 5Senaste lydelse 2005:471. 6Senaste lydelse 2005:471. 7Senaste lydelse 2005:471. har rätt att få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen och får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att förord- ning (EG) nr 273/2004, förordning (EG) nr 111/2005, denna lag eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen ska efterlevas. För tillsyn har Läkemedelsver- ket rätt till tillträde dels till områ- den, lokaler och andra utrymmen som används i samband med im- port, export, transit, agerande som mellanhand, tillverkning, handel, transport, förvaring eller annan hantering av narkotika eller för- packningsmaterial till narkotika, dels till utrymmen där prövning av narkotikans egenskaper utförs. Detsamma gäller sådana utrym- men som används i samband med import, export, transit, agerande som mellanhand, tillverkning, handel, transport och förvaring av narkotikaprekursorer eller andra utgångsämnen till narkotika. Ver- ket får i sådana utrymmen göra undersökningar och ta prover. har dock inte med stöd av denna lag rätt till tillträde till bostäder. skall lämna det biträde som behövs för tillsyn enligt denna paragraf. På begäran skall den som förfo- gar över sådana varor som avses i andra stycket lämna nödvändigt biträde vid undersökningen. För uttaget prov betalas inte ersätt- ning. Ett beslut om föreläggande eller förbud får förenas med vite. Om tillträde eller biträde vägras får också före- lägga vite. För tillsyn har Läkemedelsver- ket rätt till tillträde dels till områ- den, lokaler och andra utrymmen som används i samband med in- försel, utförsel, transit, agerande som mellanhand, tillverkning, handel, transport, förvaring eller annan hantering av narkotika eller förpackningsmaterial till narko- tika, dels till utrymmen där pröv- ning av narkotikans egenskaper utförs. Detsamma gäller sådana utrymmen som används i samband med införsel, utförsel, transit, agerande som mellanhand, till- verkning, handel, transport och förvaring av narkotikaprekursorer eller andra utgångsämnen till nar- kotika. Verket får i sådana utrym- men göra undersökningar och ta prover. har dock inte med stöd av denna lag rätt till tillträde till bostäder. ska lämna det biträde som behövs för tillsyn enligt denna paragraf. Den som förfogar över sådana varor som avses i andra stycket ska lämna det biträde vid under- sökningen som begär. För prov som har tagit betalas inte ersättning. Ett beslut om föreläggande eller förbud får förenas med vite. Om tillträde eller biträde vägras får också förelägga vite. Regeringen får meddela före- skrifter om vilken narkotika som får användas för industriellt Regeringen, eller efter regering- Regeringen eller den myndighet 8 Senaste lydelse 2005:471. ens bemyndigande, Läkemedels- verket och får i fråga om import, export, transit, till- verkning, handel, transport, för- , förordnande, utlämnande, anteckningar och märkning av narkotika meddela ytterligare föreskrifter. som regeringen bestämmer får Prop. 2010/11:4 meddela föreskrifter om införsel, utförsel, transit, tillverkning, han- del, innehav, transport, förvaring, förordnande, utlämnande, anteck- ningar och märkning av narkotika. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från kraven i fråga om införsel, utförsel, transit, tillverkning han- del, innehav, transport, förvaring, förordnande, utlämnande, anteck- ningar och märkning när det gäller 1.beredningar som uteslutande är avsedda att användas för medi- cinskt eller vetenskapligt ändamål, och 2.narkotika som används för industriellt ändamål. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får även meddela föreskrifter om undantag från kravet på tillstånd. Till böter eller fängelse i högst döms, om gärningen inte är belagd med straff enligt narkotikastrafflagen (1968:64) eller enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling, den som uppsåtligen eller av oakt- samhet 1.bedriver sådan verksamhet som avses i förordning (EG) nr 273/2004 eller förordning (EG) nr 111/2005 utan erforderligt tillstånd eller utan att föreskriven registrering av verksamheten gjorts, 2.bryter mot 6 § andra stycket, 9 § eller 9 a §, eller mot bestämmel- serna i förordning (EG) nr 273/2004 eller förordning (EG) nr 111/2005 om a)att utse, anmäla och uppdatera uppgifter om ansvarig person, b)att uppdatera adressuppgifter, c)kundförsäkringar, d)dokumentation, e)märkning, f) att underrätta om sina trans- aktioner, 3. åsidosätter föreskrift som meddelats med stöd av denna lag, f) att underrätta om sina trans- aktioner, eller 9 Senaste lydelse 2005:471. 4. lämnar oriktig uppgift i ärende om tillstånd eller registre- ring av verksamhet enligt denna lag eller enligt förordning (EG) nr 273/2004 eller förordning (EG) nr 111/2005. I ringa fall skall inte dömas till ansvar. 3. lämnar oriktig uppgift i ärende om tillstånd eller registre- ring av verksamhet enligt denna lag eller enligt förordning (EG) nr 273/2004 eller förordning (EG) nr 111/2005. Till böter döms den som uppsåt- ligen eller av oaktsamhet åsido- sätter föreskrift som meddelats med stöd av denna lag. I ringa fall ska inte dömas till ansvar. Den som har tillstånd att han- tera en vara för industriellt ända- mål enligt 3 § lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor har, om varan förklaras som narkotika, rätt att fortsätta han- tera varan eller om tillståndshava- ren inom denna tidsfrist ansöker om tillstånd enligt 8 § denna lag, fram till dess att slutligt har avgjort ärendet om tillstånd. får besluta om villkor för hanteringen som ska gälla fram till dess att ärendet har avgjorts. För det fall en ansö- kan enligt första stycket avslås ska i beslutet anges den dag då sökan- den senast ska ha avhänt sig varan och de villkor som ska gälla . Fram till dess att Läkemedels- verket slutligt avgjort ärendet gäller bestämmelserna om tillsyn i lagen om förbud mot vissa hälso- farliga varor i stället för bestäm- melserna om tillsyn i denna lag. Denna lag träder i kraft . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela tillstånd till hantering för ett vetenskapligt eller industriellt ändamål. Tillstånd får förenas med de villkor som behövs, såväl i samband med beslutet om tillstånd som senare under tillståndstiden.Nuvarande lydelseLagen skall inte tillämpas på1. varor som är narkotika enligt narkotikastrafflagen (1968:64), 2.5Förslag till lag om ändring i lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor dels att 24 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas fyra nya paragrafer, 3 a3 d §§, av föl- jande lydelse. Lagen ska inte tillämpas på 1. varor som är narkotika enligt narkotikastrafflagen (1968:64) om inte annat följer av 15 § lagen (1992:860) om kontroll av narko- tika. 2.sådana medel som avses i lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel, eller 3.läkemedel som är godkända inom Europeiska unionen. Varor som avses i denna lag får inte utan tillstånd 1.införas till landet, 4.förvärvas i överlåtelsesyfte, 5.bjudas ut till försäljning, eller Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela tillstånd till hantering för ett vetenskapligt eller industriellt ändamål. Tillstånd får förenas med de villkor som behövs, såväl i samband med beslutet om tillstånd som senare . Ett tillstånd får återkallas, om 1.tillståndet inte längre utnyttjas, eller 2.tillståndshavaren i väsentlig mån brutit mot ett meddelat villkor eller inte följer bestämmelserna i denna lag. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från kravet på tillstånd. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om införsel, överlåtelse, framställning, förvärv i överlåtelsesyfte, utbjudande till försäljning, innehav, anteckningar 12 Senaste lydelse 2005:472. och märkning samt om undantag från kravet på tillstånd. Den myndighet som regeringen bestämmer har tillsyn över efter- levnaden av denna lag samt av de föreskrifter och villkor som har meddelats i anslutning till lagen. Den som för in, överlåter, fram- ställer, i överlåtelsesyfte förvär- var, till försäljning bjuder ut eller innehar varor enligt denna lag ska föra de anteckningar som behövs för att tillsynsmyndigheten ska kunna kontrollera att denna lag och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen efterlevs. Föreståndare för en vetenskaplig institution där varor enligt denna lag används för vetenskapligt ändamål ska föra sådana anteck- ningar som behövs för att till- synsmyndigheten ska kunna kon- trollera användningen. Den som för in, överlåter, fram- ställer, i överlåtelsesyfte förvär- var, till försäljning bjuder ut eller innehar varor enligt denna lag ska på varans förpackning genom märkning eller på annat sätt ange substansens namn. har rätt att få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen och får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att denna lag eller föreskrifter som har med- delats i anslutning till lagen ska efterlevas. För tillsyn har tillsynsmyndig- heten rätt till tillträde dels till områden, lokaler och andra ut- rymmen som används i samband med införsel, överlåtelse, fram- ställning, förvärv i överlåtelse- syfte, utbjudande till försäljning denna lag, dels till utrymmen där prövning av varornas egenskaper utrymmen som används i samband med införsel, överlåtelse, fram- ställning, förvärv i överlåtelse- syfte, utbjudande till försäljning eller innehav av varor enligt denna lag. får i sådana utrymmen göra undersökningar och ta prover. har dock inte med stöd av denna lag rätt till tillträde till bostäder. ska lämna det biträde som behövs för tillsyn enligt denna paragraf. Den som förfogar över sådana varor som avses i andra stycket ska lämna det biträde vid under- sökningen som tillsynsmyndig- heten begär. För prov som tillsynsmyndig- heten har tagit betalas inte ersätt- ning. Ett beslut om föreläggande eller förbud får förenas med vite. Om tillträde eller biträde vägras får tillsynsmyndigheten också före- lägga vite. Bestämmelser om vad som gäller när en vara enligt denna lag som får hanteras för industriellt ändamål i stället förklaras som narkotika finns i 15 § lagen (1992:860) om kontroll av narko- tika. Den som uppsåtligen bryter mot 3 § 26 döms till böter eller fäng- else i högst . Den som uppsåtligen bryter mot 3 § första stycket 2, 3, 4, 5 eller 6 döms till böter eller fängelse i högst . Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 3 a eller 13 Senaste lydelse 2000:1260. 3 b § eller föreskrift som medde- Prop. 2010/11:4 lats med stöd av denna lag döms Om straff för olovlig införsel finns bestämmelser i lagen (2000:1225) om straff för smuggling. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utre- dare med uppdrag att göra en översyn av narkotikalagstiftningen. I direktiven till utredaren angavs bland annat att utredaren skulle analysera hur de nuvarande regelsystemen om kontroll av narkotika, dopnings- medel och prekursorer samt lösningsmedel och andra hälsofarliga varor som används i berusningssyfte förhåller sig till varandra, göra en bedöm- ning om det går att göra systemen mer överskådliga och att analysera effektiviteten i systemen (dir. 2006:97). beslutade regeringen att i tilläggsdirektiv till utredningen utöka utredningens upp- drag (dir. 2007:26). Bland annat fick utredaren i uppdrag att se över möjligheterna att införa ett förfarande som inte bygger på kriminalise- ring, men som ändå förhindrar befattning med ett ämne som kan antas bli klassificerat som narkotika eller hälsofarlig vara. Utredningen, som antog namnet , avlämnade betänkandet Bättre kontroll av missbruksmedel En effektivare narkotika- och dopningslagstiftning m.m. (SOU 2008:120). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Utredningens för- fattningsförslag framgår av bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En samman- ställning av remissvaren finns tillgänglig i (S2008/10532/FH). Under den fortsatta beredningen av ärendet framkom att förslaget behövde ändras och kompletteras avseende förslaget till ny lag om förstörande av vissa hälsofarliga missbrukssubstanser samt över- gångsregleringen i lagen om kontroll av narkotika och lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor. utarbetades därför ett utkast till lagrådsremiss. Detta har remitterats. Det remitterade lagför- slaget finns i bilaga 4. Promemorian behandlades vid ett remissmöte . En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5. Sammanställningar av remissyttrandena och av de synpunkter som läm- nades vid remissmötet finns tillgängliga i (S2010/3749/FH). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 6. Lagrådets yttrande finns i bi- laga 7. Lagrådet har i allt väsentligt godtagit förslaget men också före- slagit vissa ändringar. Regeringens lagförslag har i huvudsak utformats i enlighet med vad Lagrådet har förordat. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitten 5.1.1, 5.4.1, 5.4.2 och 5.4.4 samt i författningskommentaren. Vidare har vissa språkliga och redaktionella ändringar gjorts. Regeringen har anmält förslagen i 1 § 4 lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel genom vilket tillämpningsområdet för lagen utvidgas och 3 b § lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor om märkning till Europeiska kommissionen enligt Europaparla- Prop. 2010/11:4 mentets och rådets direktiv /34/EG av om ett infor- mationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter1. 4.1Grundläggande fri- och rättigheter I svensk rätt finns allmänna bestämmelser om skydd för grundläggande fri- och rättigheter främst i 2 kap. regeringsformen (RF) och lagen (1994:1219) om den europeiska konventionen angående skydd av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Bestämmelser om skydd för den enskildes frihet och säkerhet till person, bl.a. skydd mot dödsstraff, kroppsstraff och påtvingade kroppsliga ingrepp samt mot landsförvisning och frihetsberövande, återfinns i 2 kap. 48 §§ RF. Enligt 2 kap. 6 § RF är varje medborgare gentemot det allmänna skyddad mot påtvingat kroppsligt ingrepp samt mot kroppsvisitation, husrann- sakan och liknande intrång och mot undersökning av brev eller annan förtrolig försändelse m.m. Enligt 2 kap. 8 § RF är varje medborgare gentemot det allmänna skyddad mot frihetsberövande och tillförsäkrad rörelsefrihet inom landet och en frihet att lämna det. Om inte annat följer av särskilda föreskrifter i lag gäller dessa fri- och rättigheter, med visst undantag, även utlänning här i riket (2 kap. 22 § andra stycket RF). De fri- och rättigheter som omfattas av bestämmelserna i 2 kap. 6 och 8 §§ RF är inte absoluta. De får med stöd av 2 kap. 12 § första stycket RF begränsas genom lag. Sådana begränsningar får enligt andra stycket samma paragraf göras endast för att tillgodose ändamål som är godtag- bart i ett demokratiskt samhälle och får aldrig gå utöver vad som är nöd- vändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen. Begränsning får inte göras enbart på grund av politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning. Av 2 kap. 10 § första stycket RF följer vidare ett förbud mot retroaktiv strafflag. Förbudet innebär att straff eller annan brottspåföljd inte får beslutas för en gärning som inte var belagd med brottspåföljd när den förövades samt att inte heller en svårare brottspåföljd får beslutas än den som var föreskriven när gärningen förövades. Motsvarande förbud gäller även i fråga om förverkande och annan särskild rättsverkan av brott. I 2 kap. 18 § RF finns grundläggande bestämmelser om egendoms- skydd. Av bestämmelserna följer att varje medborgares egendom är tryg- gad genom att ingen kan tvingas avstå sin egendom till det allmänna eller till någon enskild genom expropriation eller annat sådant förfogande eller 1 och rådets direktiv /34/EG av om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter (EGT L 204, 21.7.1998, s. 37, Celex 31998L0034), ändrat genom rådets direktiv /48/EG (EGT L 217, , s. 18, Celex 31998L0048). tåla att det allmänna inskränker användningen av mark eller byggnad Prop. 2010/11:4 utom när det krävs för att tillgodose angelägna allmänna intressen. som tvingas avstå från sin egendom ska ha rätt till ersättning för förlus- ten. Detsamma gäller vid vissa rådighetsinskränkningar som avser användningen av mark eller byggnad. Ersättningen ska bestämmas enligt grunder som anges i lag. Denna rättighet gäller på motsvarande sätt även utlänning här i riket. Den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna Den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättig- heterna och de grundläggande friheterna () gäller som svensk lag enligt lagen (1994:1219) om den europeiska konventio- nen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. reglerar en lång rad rättigheter, bl.a. rätten till domstolsprövning och en rättvis rättegång. Till konventionen finns flera tilläggsprotokoll, av vilket ett bl.a. reglerar äganderätten. Det internationella övervakningssystemet i är subsidiärt i förhållande till den nationella tillämpningen. Det primära ansvaret för att rättigheterna i konventionen respekteras har de enskilda konventionsstaterna. De ska enligt artikel 1 i konventionen se till att individen kommer i åtnjutande av de fri- och rättigheter som skyddas genom konventionen. Eftersom är avsedd att eta- blera en europeisk minimistandard, måste de begrepp som används i konventionen ges en autonom tolkning som är oberoende av vilken inne- börd motsvarande begrepp har i de nationella rättssystemen. är inte en ordinär appellinstans och ska inte över- pröva de nationella avgörandena i hela deras vidd. Uppgiften för Europa- domstolen är i princip att kontrollera att konventionens krav blivit upp- fyllda. Domstolen kan dock ingripa om den nationella domstolens pröv- ning av någon anledning framstår som felaktig eller bristfällig. En viktig princip som enligt rättspraxis ska anses genomsyra konventionen är den s.k. proportionalitetsprincipen. Många åtgärder som till sin typ är konventionsenliga kan sålunda godtas endast om de är pro- portionerliga, dvs. om de står i rimlig relation till det intresse som de är avsedda att tillgodose. Är de mera långtgående än vad som framstår som rimligt för detta ändamål, kan de innefatta brott mot konventionen. Bland de rättigheter som regleras i är skyddet för äganderätten av särskilt intresse i detta sammanhang. Av artikel 1 i första tilläggsprotokollet till , som reglerar skydd för egendom, framgår följande. Varje fysisk eller juridisk person ska ha rätt till respekt för sin egendom. Ingen får berövas sin egendom annat än i det allmännas intresse och under de förutsättningar som anges i lag och i folkrät- tens allmänna grundsatser. Ovanstående bestämmelser inskränker dock inte en stats rätt att genomföra sådan lagstiftning som staten finner nödvändig för att reglera nyttjandet av egendom i överensstämmelse med det allmän- nas intresse eller för att säkerställa betalning av skatter eller andra pålagor eller av böter och viten. Begreppet egendom i artikeln ska ges en autonom och vidsträckt inne- börd. Det omfattar inte bara fast och lös egendom av olika slag utan också begränsade sakrätter av ekonomiskt värde liksom fordringar och immateriella rättigheter. När det gäller egendomsskyddets omfattning har framhållit att artikel 1 innehåller tre regler: i den första fastslås principen att egendom ska respekteras, i den andra uppställs villkoren för att någon ska få berövas sin egendom och i den tredje behandlas frågan om hur ägarens rätt att utnyttja sin egendom får begränsas. Domstolens syn på tolkningen har klargjorts i ett flertal rättsfall, däribland och mot och m.fl. mot Förenade . Enligt första stycket andra meningen i artikel l i första tilläggsproto- kollet gäller som villkor för egendomsberövande att åtgärden vidtas i det allmännas intresse och under de förutsättningar som anges i lag och i folkrättens allmänna grundsatser. När det gäller kravet på att egendoms- berövandet ska ske i det allmännas intresse är det i första hand de natio- nella organen regering, parlament, domstolar osv. som har att göra denna bedömning, men kan överpröva om det har skett på ett rimligt och proportionerligt sätt. Även om det i och för sig finns ett allmänt intresse som kan motivera att en enskild person fråntas egendom, måste det ske en avvägning mel- lan det allmännas och den enskildes intresse. Egendomsberövandet måste vidare genomföras på sådant sätt att det inte innebär en oskälig börda för den enskilde. Med terminologi måste det vara fråga om ett proportionerligt ingrepp i den enskildes rätt. Enligt Europadom- stolen ska ersättning för exproprierad eller nationaliserad egendom nor- malt utgå för att ett egendomsberövande ska anses proportionerligt. Kravet på att egendomsberövande ska vara lagligt (under de förutsätt- ningar som anges i lag) innebär inte bara att det ska finnas ett stöd för egendomsberövandet i inhemsk lag. Det ställs också krav på att den inhemska lagen är tillgänglig och tillräckligt tydlig för att göra ingreppet i äganderätten förutsebart och att den har ett sådant innehåll att den till- fredsställer rimliga rättssäkerhetskrav. Hänvisningen till folkrättens allmänna grundsatser i artikel 1 i första tilläggsprotokollet syftar på de rättsliga principer som ger utländska medborgare och juridiska personer rätt till ersättning vid nationalisering eller annat egendomsberövande. Detta är alltså en punkt där en skillnad görs på grund av nationalitet och utländska medborgare ges en rätt som inte åtnjuts av landets egna medborgare.