prop · GY031d7 · 2010-10-12 00:00:00 — Sida utför inte tillräckliga bedömningar av risker i de enskilda insatserna, anpassar inte alltid inriktningen på revisionen utifrån genomförda riskanalyser och vidtar inte åtgärder i tillräcklig omfattning när fel och brister har identifierats hos biståndsmottagarna. Sidas hantering av revision som kontrollmetod vid lämnande av budgetstöd och andra former av programstöd samt vid lämnande av stöd till insatser där medel fördelas i flera led uppvisar också brister i flera avseenden. Sidas rutiner för budgetering och uppföljning av förvaltningsanslaget har enligt uppvisat väsentliga brister . Detta har lett till för höga förvaltningskostnader och att Sida har fått ansöka om utökad anslagskredit hos regeringen. framför också att Sidas styrning och uppföljning av budgetstödets 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 hantering uppvisar brister och att det saknas tydliga instruktioner för hur Sida ska arbeta med beredning, kontroll och uppföljning av budgetstöd. anser därför att det finns risk för att stödformen inte hanteras ändamålsenligt och enhetligt inom Sida. gör bedömningen att ovanstående brister är konsekvenser av att Sida inte har ett tillfredsställande system för intern styrning och kontroll. Sida bör prioritera och fortsätta arbetet med att stärka den interna styrningen och kontrollen i enlighet med förordningen (2007:603) om intern styrning och kontroll. granskning av Sidas resultatbilaga till årsredovisningen visar därutöver att Sida ännu inte har ett system för resultatstyrning som möjliggör uppföljning av resultat på ett systematiskt sätt. Med anledning av bristerna har Sida fastställt en åtgärdsplan, inklusive en uppföljningsplan. har även granskat hur Sida hanterar stöd till kapacitetsutveckling samt regeringens styrning av detta stöd (RiR 2009:15, Dnr 31 2008-0394). Utgångspunkten för granskningen har varit Parisdeklarationens mål för ett effektivare bistånd och de internationella principer som /DAC tagit fram för stöd till kapacitetsutveckling. bedömer att det utifrån Sidas beslutsunderlag inte är möjligt att avgöra om Sidas stöd till kapacitetsutveckling går till rätt projekt eller om insatserna bidrar till att bygga upp statsförvaltningen långsiktigt. Sidas bedömningar anses på flera punkter vara ofullständiga. Bland annat framgår ofta inte mottagarens efterfrågan på stöd och insatserna saknar uppföljningsbara mål. Dessutom menar att det finns brister i Sidas institutionella lärande. menar vidare att regeringens samarbetsstrategier och övriga styrdokument inte ger Sida tillräcklig vägledning på flera punkter som är väsentliga för Sidas genomförande av kapacitetsutvecklingsinsatser. Regeringens åtgärder med anledning av granskningar Regeringen ser mycket allvarligt på att bristerna från granskning av årsredovisningen , då Sida erhöll revisionsberättelse 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 med invändning, kvarstår även 2009. Regeringen har vidtagit ett flertal åtgärder för att säkerställa att Sida kommer tillrätta med bristerna i intern styrning och kontroll. Regeringen beslutade om ett uppdrag till Sida (UF2009/42414/USTYR, UF2009/44284/PLAN) att vidta åtgärder för att komma tillrätta med de brister som uppmärksammat i den årliga revisionen och att myndigheten ska säkerställa att bristerna inte återupprepas i kommande granskningar. I uppdraget står vidare att Sida ska införa system för att leva upp till bestämmelserna i förordningen om intern styrning och kontroll. Uppdraget resulterade i att Sida redovisade en åtgärdsplan. I en skrivelse till regeringen begärde Sida en utökad anslagskredit (UF2009/74505/USTYR). Med anledning av bristerna i ekonomisk planering och uppföljning samt tidigare uppmärksammade brister i intern styrning och kontroll gav regeringen () och Sida i uppdrag att förbättra och säkerställa den interna styrningen och kontrollen vid Sida. Som en del av uppdraget redovisade ESV i sin rapport arbete med intern styrning och kontroll (Dnr: 10-1283/2009) ett antal konkreta förslag som syftar till att förbättra den interna styrningen och kontrollen på Sida. I uppdraget ingår även att Sida, med stöd av ESV, ska genomföra åtgärder i syfte att säkerställa en väl fungerande intern styrning och kontroll inom Sida. Uppdraget ska i sin helhet vara slutfört och rapporterat . I Sidas regleringsbrev (UF2009/83257/USTYR, UF2009/83256/ PLAN) beslutade regeringen att myndigheten särskilt ska prioritera vissa uppgifter. Regeringen vill bl.a. att myndigheten vidtar nödvändiga åtgärder för att upprätthålla en effektiv organisation och säkerställa att myndigheten har en god intern styrning och kontroll, inklusive ett väl fungerande system för ekonomisk planering och uppföljning. Ytterligare en prioriterad uppgift är att säkerställa införandet av ett enhetligt mål- och resultatstyrningssystem. Sida ska löpande redovisa genomförandet av regeringens prioriteringar. Regeringen beslutade att tillsätta en överdirektör på myndigheten. Regeringen beslutade dessutom att Sida ska ledas av en styrelse. Myndighetens ansvar har tydliggjorts i en ny instruktion. utsåg regeringen en vikarierande generaldirektör. En central utmaning för Sidas nya ledning är bl.a. att säkerställa en god intern styrning och kontroll samt att tillse att beslut om åtgärder för att komma tillrätta med uppmärksammade brister får genomslag. Regeringen kommer noga att följa myndighetens arbete i dessa frågor. Regeringen beslutade om nya riktlinjer för samarbetsstrategier för det bilaterala utvecklingssamarbetet (UF2009/90457/USTYR). Riktlinjerna ska tilllämpas vid utarbetande, genomförande och uppföljning av samarbetsstrategier. I riktlinjerna förtydligas bl.a. hur Sida ska genomföra kapacitetsutvecklingsinsatser. När det gäller kritik mot Sidas styrning och uppföljning av budgetstöd har regeringen i de nya riktlinjerna tydliggjort vikten av att budgetstöd kombineras med åtgärder för att stärka kapacitetsutveckling, ansvarsutkrävande och finansiell kontroll. I linje med detta anser regeringen det väsentligt att det i samband med budgetstöd görs systematiska bedömningar av samarbetsländernas revisionskapacitet, uppföljningar av genomförda revisioner samt att systematiska riskbedömningar görs. I enlighet med de nya riktlinjerna ska Sida ta fram specifika anvisningar för hantering av såväl generellt budgetstöd som sektorbudgetstöd. Sida bör i detta metodarbete, och bl.a. utifrån de åtgärdsplaner som Sida har tagit fram med anledning av granskningar, närmare precisera hur Sida ska arbeta med beredning, kontroll och uppföljning av budgetstöd. Sida bör så långt det är möjligt ge vägledning för hur bedömningar ska göras och vad bedömningarna ska fokusera på. (RiR 2009:15, Dnr Regeringen kommer löpande att följa upp Sidas genomförande av insatser inom detta område. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 bidrar internationellt med svenska erfarenheter av PGU men har också mycket att lära av vad andra aktörer gör. 3.6.1Ett effektivt och generöst bistånd Policy Coherence for Development (PCD) som en del av en samstämmig utvecklingspolitik Det långsiktiga målet om att utrota fattigdom och förtryck är långt ifrån uppnått. Vi har ett moraliskt ansvar att stödja människor i utsatthet och fattigdom. toppmöte om FN:s millenniemål har med största tydlighet visat att världens insatser behöver intensifieras för att millenniemålen ska nås och fattigdomen ska halveras till 2015. ska även fortsatt ska ha en ambitiös utvecklingspolitik och ett generöst bistånd. Regeringen avser stärka bidrag till millenniemålen bland annat genom ett tydligt fattigdomsfokus där de fattigaste länderna och människorna prioriteras, särskilt i . En särskild satsning för att motverka barnadödlighet och mödradödlighet och främja hälsa, utbildning och ungas entreprenörskap lanseras . Kampen mot fattigdom i dess olika uttryck är inte bara det överordnade målet för det svenska utvecklingssamarbetet utan också en central utgångspunkt för den samlade svenska utvecklingspolitiken, det vill säga summan av utvecklingssamarbetet och samstämmighetspolitiken. Regeringens samlade utvecklingspolitik uttryckt i politiken för global utveckling, PGU, (Gemensamt ansvar: politik för global utveckling, prop. 2002/03:122, samt Globala utmaningar vårt ansvar, skr. 2007/08:89) innefattar ett effektivt utvecklingssamarbete och en samstämmighetspolitik som syftar till att säkra utvecklingshänsyn i samlade agerande. Politiken för global utveckling ger alla statliga aktörer i uppdrag att, inom ramen för egna områdesspecifika målsättningar, söka vägar för att stärka det svenska bidraget till en rättvis och hållbar global utveckling. Ett effektivt utvecklingssamarbete av hög kvalitet är en förutsättning för att ska kunna bidra till att skapa förutsättningar för fattiga människor att själva förbättra sina levnadsvillkor. Utvecklingssamarbetet har även en viktig uppgift att bidra till ansträngningarna att förstärka utvecklingseffekterna av den samlade svenska utvecklingspolitiken. granskas då EU:s tredje rapport om PCD presenteras av Europeiska kommissionen. verkar för att rådet beslutar om tydlig vägledning om hur arbetet med PCD kan stärkas för att bättre bidra till ökad samstämmighet i EU:s samlade politik. samarbetar inom kring samstämmighet för utveckling. stödjer , bl.a. i ett arbete med att utveckla metoder för att göra konsekvensbedömningar hur politik påverkar utvecklingsländer. 3.6.2Ett modernt och verklighetsanpassat bistånd Regeringens tre tematiska prioriteringar Regeringen har valt att särskilt prioritera tre tematiska områden : demokrati och mänskliga rättigheter, miljö och klimat samt jämställdhet och kvinnors roll i utveckling. De markerar en tydlig ambitionshöjning där har ett särskilt mervärde och bedöms kunna påverka utvecklingen i önskvärd riktning. De tematiska prioriteringarna ligger fast. De utgör grundläggande förutsättningar för att stimulera utvecklingens drivkrafter. Avsaknad eller brist inom något av områdena utgör ett allvarligt hinder för utveckling. Prioriteringarna får genomslag i valet av sektorer inom det bilaterala utvecklingssamarbetet, i kanalval och dialogarbete inom det multilaterala utvecklingssamarbetet och i den ämnesstrategiska inriktningen på globala utvecklingsinsatser. Därutöver kommer prioriteringarna till uttryck i särskilda satsningar. Regeringens engagemang för den tematiska prioriteringen demokrati och mänskliga rättigheter är fortsatt högt motiverat. har antalet auktoritära stater minskat betydligt, som nya demokratier vuxit fram. i historien dominerar den konstitutionella representativa demokratiska styrelseformen i världen. är utvecklingen inte lika positiv överallt och har det kommit oroande signaler som tyder 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 på att demokrati och politisk frihet minskar i världen. Det demokratiska samhället med mänskliga rättigheter och rättsstatens principer som grund måste ständigt hävdas. Övergrepp och andra brott mot de mänskliga rättigheterna, ökad misstro mot politiska partier och valda företrädare, ett hårdnande klimat för civilsamhällesorganisationer i många länder, kränkningar av kvinnors rättigheter i konfliktsituationer och bristande rättssäkerhet är allvarliga utvecklingshinder och har på många håll försvagat den demokratiska utvecklingen. Nya givare ökar i betydelse i många utvecklingsländer, även sådana som inte har demokratiska värden eller mänskliga rättigheter som normativ grund. Det ställer stater och det internationella samfundet samt andra aktörer inför nya utmaningar och kraven på att betona vikten av demokrati och mänskliga rättigheter ökar. tillämpar en mångdimensionell syn på fattigdom, som inkluderar brist på valmöjligheter, frihet, rättigheter och politisk makt. Demokratisering byggs inifrån och underifrån, av enskilda människor som agerar tillsammans. Men utvecklingen av demokrati kan och bör stödjas utifrån. I ett land som präglas av politisk frihet kan kraft frigöras för sociala förändringar och för ekonomisk utveckling. Regeringen antog 2010 en ny policy för demokratisk utveckling och mänskliga rättigheter, Förändring för frihet. Genom policyn höjs ambitionerna och arbetet förtydligas. En central utgångspunkt är att de mänskliga rättigheterna är universella, ömsesidigt samverkande och odelbara. Regeringen konstaterar att respekten för de olika opinionsfriheterna (tanke-, samvets-, religions-, yttrande-, åsikts-, förenings- och mötesfrihet) utgör en stomme i det demokratifrämjande arbetet. Regeringen lyfter särskilt fram i) medborgerliga och politiska rättigheter ii) demokratins och rättsstatens institutioner och procedurer, inklusive partisystem, parlament och valprocesser samt iii) demokratiseringens aktörer som centrala i det svenska demokratibiståndet. Regeringens grundläggande ställningstaganden avseende rättighetsperspektivet och dess genomförande gäller för hela utvecklingssamarbetet, oavsett sektor. De särskilda insatserna för demokratisering och yttrandefrihet fortsätter och utökas. Försvarare av demokrati och mänskliga rättig- heter uppmärksammas och ges stöd. Regeringen förstärker de särskilda insatserna för demokratisering och yttrandefrihet, som därmed uppgår till . Regeringen avsätter också särskilda medel för insatser för ökad yttrandefrihet inom ramen för globala utvecklingsinsatser. Insatser som bidrar till att medborgare i ökande grad kan ställa krav på och utkräva ansvar av sina valda företrädare lyfts fram i satsningen, inklusive insatser inom e-förvaltnings- området på både central och lokal nivå. Satsningen lägger vidare tyngd vid den betydelse som Internet och annan kommunikationsteknologi kan ha för att främja åtnjutandet av de mänskliga rättigheterna. Demokratiseringens aktörer, som civilsamhällesorganisationer och partier, det fria kulturlivet samt medias roll för demokratisering prioriteras, liksom demokratins institutioner, exempelvis folkvalda församlingar och parlament. EU:s demokratistöd ska utvecklas och förstärkas, i enlighet med de rådsslutsatser som beslutades av EU:s utrikes- och biståndsministrar under det svenska ordförandeskapet 2009. Mellanstatlig dialog om demokrati ska stimuleras. Det finns nu också momentum i FN i form av en uttalat höjd ambition att integrera mänskliga rättigheter i FN:s utvecklingssamarbete. välkomnar detta initiativ och kommer att följa denna frågas utveckling, särskilt inom UNDP, som har ett brett mandat inom demokratisk samhällsstyrning. har medverkat till att en särskild representant för generalsekreteraren för frågor som handlar om att stoppa våld mot barn inrättats. stödjer uppbyggnaden av kontoret och kommer fortsatt att stödja detta arbete. Regeringens satsning inom den tematiska prioriteringen miljö och klimat fortsätter och reflekterar delvis vissa av de åtaganden industriländerna, EU och gjort i och med Köpenhamnsöverenskommelsen (Accord). Policyn för miljö- och klimatfrågor i utvecklingssamarbetet, som regeringen antog , är vägledande och ska, liksom alla policyer, tillämpas i bl.a. strategier för samarbetet med länder, regioner och organisationer samt i ståndpunkter inom EU och det multilaterala systemet. Policyn slår fast att verksamheten ska inriktas på förbättrad miljö, hållbart nyttjande av naturresurser och stärkt motståndskraft mot miljöpåverkan och klimatförändring i utvecklingsländer samt ha begränsad klimatpåverkan. Miljö- och klimatförändringar har störst påverkan på människor som lever i fattigdom. Fattiga människor som bor i slumområden, på landsbygden eller i avlägsna områden kan vara särskilt utsatta och kvinnor samt barn drabbas oftast värst. En väl fungerande förvaltning och lagstiftning avseende miljö- och klimataspekter i utvecklingsländer gynnar människor som lever i fattigdom och har stor betydelse för fattigdomsbekämpning. Genom att bidra till goda miljöförhållanden ökar möjligheterna till ekonomisk tillväxt och välfärd och därmed indirekt till trygghet, social jämlikhet, jämställdhet och fred. Fungerande och motståndskraftiga ekosystem, som tillhandahåller både skydd mot klimatförändringar och miljökatastrofer, och tjänster som bidrar till en diversifierad försörjning, är en viktig komponent för att stärka motståndskraft och utvecklingspotential hos människor som lever under fattiga förhållanden. Kunskapen och verktygen för att integrera biologisk mångfald i utvecklingssamarbetet och fattigdomsbekämpningen behöver förbättras och tillgängliggöras. Arbetet inom (United Nations Environment Programme) med att etablera en mellanstatlig kunskapsplattform om biologisk mångfald och ekosystemtjänster (IPBES) bör därför stödjas. Anpassning till klimatförändringens effekter och katastrofriskreducering är avgörande för utvecklingsländernas möjlighet att möta den dubbla utmaning som klimatförändringen och fattigdom utgör. Anpassningsåtgärder krävs bl.a. inom områden som vatten, fiske, jord- och skogsbruk, hälsa, infrastruktur, energi, industri och stadsutveckling. En övergripande prioritering för utvecklingssamarbetet avseende miljö och klimat är att öka utsatta människors och länders förmåga till anpassning och riskhantering. Tillgång till energi, livsmedel och vatten av god kvalitet är grundläggande förutsättningar för ekonomisk och social utveckling. Klimatförändringarna riskerar dock att påverka tillgången negativt. Förbättrad energi- och vattenförsörjning, grön ekonomi och i möjligaste mån hållbara, koldioxidsnåla lösningar, tryggad livsmedelsförsörjning, integrerad vattenresurshantering och förbättrad förvaltning är därför 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 prioriterade frågor i det svenska utvecklingssamarbetet. Skogen producerar viktiga ekosystemtjänster och kan spela en betydelsefull roll för att begränsa klimatförändringarna. Ett hållbart skogsbruk kan också bidra till katastrofriskreducering och underlätta anpassning till klimatförändringarna. gick med i REDD+ partnerskapet (Reduced Emissions from Deforestation and in Developing Countries and the role of conservation, sustainable management of and enhancement of carbon stocks in developing countries). kommer att fortsätta att spela en aktiv roll för att utveckla former för det internationella samarbetet kring REDD+. Även åtgärder inom jordbruket kan bidra till minskade växthusutsläpp. Betydande klimatfinansiering kanaliseras genom de multilaterala utvecklingsbankerna och genom särskilda fonder som bankerna förvaltar. Nya fonder sätts även upp inom FN:s ram. deltar aktivt i diskussionerna för att kunna påverka framväxten och utformningen av den nya klimatfinansieringsarkitekturen. För att främja effektivitet och ändamålsenliga strukturer kommer att fortsatt verka för att miljö- och klimatfrågor i högre grad ska integreras i utvecklingsbankernas och FN:s, framförallt UNDP:s kärnverksamhet. har redan lämnat ett bidrag till Anpassningsfonden. kommer med kraft att fortsätta driva på så att reformerna av den Globala miljöfaciliteten (GEF) gör att insatserna bättre svarar mot utvecklingsländernas behov och bidrar till stärkt miljöförvaltning i utvecklingsländerna. Regeringens fyraåriga klimatsatsning i biståndet fortsätter med målet att på effektivaste sätt bidra till långsiktigt anpassningsarbete främst i de fattigaste länderna samt att bidra till utvecklingsländers åtgärder för att begränsa sin klimatpåverkan. betalas ut inom ramen för klimatsatsningen. Genom en ökning av medlen till miljölån stärks miljöprofilen i biståndet ytterligare. Regeringen ökar även stödet till vatteninsatser inom ramen för globala utvecklingsinsatser. Regeringens arbete med att främja jämställdhet och kvinnors rättigheter och roll i det svenska utvecklingssamarbetet fortsätter. Styrningen och uppföljningen av arbetet 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 förstärks genom en ny policy och att metoder och system utvecklas för bättre uppföljning av insatsernas genomslag och resultat i samarbetsländerna. Hög prioritet ges dessutom genomförandet av FN:s säkerhetsråds resolution om kvinnor fred och säkerhet i länder i konflikt- och postkonfliktsituationer, i enlighet med handlingsplan för arbetet 20092012. Merparten av de människor som lever i den djupaste fattigdomen i världen är kvinnor och flickor. Kvinnor har generellt sett lägre inkomster än män och förfogar sällan över egen egendom och kapital, men står ofta för livsmedelsförsörjningen och utgör en majoritet av arbetskraften inom jordbruket. De ansvarar ofta för både avlönat och oavlönat arbete inklusive vårdande arbete i hemmet. Fattigdom tenderar att förstärka könsdiskriminering och ojämlika relationer mellan könen. Detta i sin tur påverkar kvinnors och flickors hälsa negativt och hindrar att de kan utbilda sig och delta i ekonomisk och politisk verksamhet. Kvinnor och flickor ses inte heller som förändringsaktörer och som drivkrafter i samhällsutvecklingen i samma utsträckning som män och pojkar. Fattigdomen minskar när kvinnor deltar i ekonomin och har tillgång till resurser och tillträde till fungerande marknader. Kvinnor måste därför ha god hälsa, inklusive sexuell och reproduktiv hälsa, och ges möjlighet att försörja sig oavsett civilstatus. Detta innebär att investeringar i och stöd till näringslivsutveckling för kvinnor i samarbetsländerna är centralt. Kvinnors yrkesfärdigheter och möjligheter att starta och driva företag måste stärkas och könsdiskriminering på arbetsmarknaden måste motverkas. Utveckling av näringslivet i partnerländer är av stor vikt både för kvinnors entreprenörskap och för deras möjlighet till lönearbete med anständiga villkor. En mycket viktig del i arbetet är att undanröja juridiska och kulturella hinder för kvinnors äganderätt, tillgång till naturresurser, lika rätt vid skilsmässa och vad gäller arv och ickediskriminering på arbetsmarknaden. Kvinnors tillgång till hållbara energikällor ska också främjas. Jämställdhet är inte enbart en kvinnofråga utan omfattar såväl män och kvinnor som pojkar och flickor. Attityder och värderingar kring könsroller och fördelningen av makt upprätthåller könsdiskriminering. Det tar sig bl.a. uttryck i könsförtryckande beteenden, exempelvis olika former av könsrelaterat våld mot kvinnor och flickor inklusive det utbredda sexuella våldet och andra kränkningar av deras sexuella och reproduktiva rättigheter. Arbetet måste därför riktas till såväl fattiga kvinnor och flickor, män och pojkar, som till insatser som syftar till att förändra institutioner, samhällsstrukturer, normer och attityder. verkar för att ett jämställdhetsperspektiv integreras i FN-organens verksamhet och har arbetat för att en ny organisation för FN:s jämställdhetsarbete etablerades av generalförsamlingen . Organisationen, UN Entity for Gender Equality and the Empowerment of Women (UN Women), ska påbörja sin verksamhet . kommer att ge ett särskilt stöd till den nya jämställdhetsorganisationen och lägga kraft på att delta i utformningen av verksamhetens inriktning. Vidare stödjer FN:s generalsekreterares särskilde representant för frågor som handlar om att stoppa det sexuella våldet i konflikt- och postkonfliktsituationer. Stödet till UNFPA fortsätter och ökar jämfört med . verkar även aktivt för att utvecklingsbankerna bättre integrerar ett tydligt jämställdhetsperspektiv i sin verksamhet. Ett konkret resultat av detta är att jämställdhet kommer att utgöra ett särskilt tema för Internationella utvecklingsfonden () och för 2012. kommer att vara engagerad i uppföljningen av handlingsplanen för 20102015 för jämställdhet inom EU:s utvecklingssamarbete som antogs av rådet. Förstärkta insatser för att nå millenniemålen Fortsatt satsning på minskad mödradödlighet Som ett uttryck för regeringens tematiska prioritering jämställdhet och kvinnors roll i utveckling fortsätter 2011 regeringens satsning på det femte millenniemålet. Syftet är att bidra till att minska mödradödligheten med tre fjärdedelar genom förbättrad mödrahälsovård och förstärkning av sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR). Förstärkt fokus på barn och ungdomar För att ytterligare förstärka regeringens arbete för fattigdomsminskning gör regeringen en särskild satsning inriktad på barn och ungdomar.