prop · GX03150 · 2010-03-31 00:00:00 — har ännu saknat handlingsplan för grannskapspolitikens genomförande och har därför tilldelats mycket begränsade medel. tillhör inte ENP-länderna men omfattas av ENPI på grundval av dess så kallade strategiska partnerskap med EU. Finansieringen av ENPI uppgår 20072013 till . En tredjedel är avsatt för samarbete i och finansierar till största delen stöd för ekonomiska och demokratiska reformer. I EU- kommissionens förslag till ENPI-finansiering 20102013 öronmärks 350 meuro till Östliga partnerskapet. Energieffektiviserings- och miljö- initiativet för (E5P) finansieras delvis från ENPI och medlen belastar där Ukraina-landramen. Med ENPI har biståndet till grannskapet i stor utsträckning övergått från projekt- till programstöd. har i genomförandekommittén för ENPI och genom Sidas arbete i samarbetsländerna drivit en närmare koppling mellan ENPI och grannskapspolitiken, transparens och effektivitet i användningen av budgetstöd samt givarkoordinering mellan kommissionen, och andra EU-medlemsländer. I samband med inrättandet av investeringsfaciliteten Facility (NIF), som använder ENPI-medel och bilateralt bistånd i projekt tillsammans med internationella finansieringsinstitutioner, har drivit frågan om transparenta urvalskriterier och en tydlig koppling till ENP:s handlingsplaner. bidrar finansiellt till NIF. Fredsprocessen mellan och det ockuperade har varit en prioriterad fråga för EU. Den nya amerikanska administrationen under president skapade förväntningar på återupptagna fredsförhandlingar om en tvåstatslösning. pågick diskussioner mellan och parterna om villkoren för förhandlingarna. Situationen på marken försvårade processen, inte minst den fortsatta utbyggnaden av israeliska bosättningar på ockuperad mark, men också en intern palestinsk förtroendekris efter hanteringen av den s.k. Goldstonerapporten. Situationen i har inte förbättrats efter Gränserna är fortfarande stängda, vilket Skr. 2009/10:150 förvärrar den humanitära situationen och förhindrar en nödvändig har som ordförande i fört en aktiv mellanösternpolitik för att stödja de amerikanska ansträngningarna och stärka EU:s politiska roll. Vid rådet för utrikesfrågor antogs rådsslutsatser som utvecklade EU:s mellanösternpolitik. Särskilt uppmärksammad blev skrivningen om att en lösning måste finnas för att ska kunna bli en framtida huvudstad för både israeler och palestinier, vilket är en ståndpunkt EU haft och som följer folkrätten. Den oroande situationen i östra togs upp i dialogen med parterna. Ett flertal uttalanden gjordes av det svenska ordförandeskapet med anledning av den fortsatta israeliska bosättningsexpansionen. Den oroande situationen i föranledde ett omfattande humanitärt bistånd och upprepade krav på att gränserna måste öppnas ovillkorligen och . En EU- deklaration gjordes om denna prioriterade fråga. Under svensk ledning inleddes arbetet med att utveckla möjliga EU-bidrag för att underlätta genomförandet av ett fredsavtal, särskilt inom områdena palestinsk statsbyggnad, säkerhet, flyktingar, Jerusalemfrågan och regionala frågor. EU har även på andra sätt bidragit till fredsprocessen, inte minst genom ett fortsatt omfattande stöd till palestinskt statsbyggande. har deltagit aktivt i EU:s civilpolisinsats EU COPPS som har gjort betydande insatser för att stärka den palestinska säkerhets- och rättssektorn. bidrar också till gränsmissionen EUBAM Rafah. Verksamheten i Rafah har dock legat nere och alltsedan Hamas maktövertagande i . EU avser att fortsätta stödja parterna och de amerikanska ansträngning- arna att få till stånd återupptagna resultatinriktade fredsförhandlingar och har beredskap att bidra för att underlätta genomförandet av en framtida överenskommelse. Efter att associeringsavtalet med varit färdigförhandlat utan underskrift, överenskom EU-medlemsstaterna att underteckna avtalet under det svenska ordförandeskapet. valde att avvakta för att ytterligare analysera avtalets ekonomiska effekter. Unionen för (UfM) sjösattes , då den tidigare Barcelonaprocessen för EuroMed-samarbete fick ett nytt namn och en starkare politisk förankring. Totalt ingår nu 43 länder i Unionen för . Utöver de 27 EU-medlemsstaterna deltar , , , , , , , , , Palestinska myndigheten, , , samt de nytillkomna medlemmarna BosnienHerzegovina, , och . EuroMed-samarbetet är unikt genom sin betoning på gemensamma värderingar såsom demokrati och mänskliga rättigheter, samt på ett delat ägarskap mellan EU och partnerländerna. det enda fora vid sidan av FN där israeler och araber möts på Skr. 2009/10:150 ministernivå. Då gick in i samordförandeskapet i Unionen för tillsammans med och hade all officiell verksamhet inom UfM varit frusen sedan . Det främsta målet för det svenska ordförandeskapet var därför att bringa ordning och stabilitet i UfM genom att genomföra de ministermöten som planerats för vårt ordförandeskapshalvår i linje med de svenska prioriteringarna på områdena MR/demokrati, kvinnans ställning, miljö, samt frihandel. Verksamheten kom i gång igen genom att det första riktiga (SOM) genomfördes. ägde finansministrarnas ECOFIN/rum i , då ministrarna beslutade om fortsatt samarbete för tillväxt och ekonomisk integrering. De planerade miljö- och utrikesministermötena ställdes in på begäran av sydsidan. Däremot genomfördes jämställdhets- och handelsministermötena med framgång jämställdhetsministrarna förstärkte den tidigare överenskommelsen från om kvinnans ställning i samhället och handelsministrarna gjorde framsteg i förhandlingarna om tjänstehandel och ursprungsregler. Totalt genomfördes också fyra SOM-möten. Förhandlingarna om ett partnerskaps- och samarbetsavtal mellan och (PCA), som pågått , slutfördes av kommissionen. Slutförhandling av PCA har varit en del av EU:s/kommissionens långsiktiga målsättning att normalisera relationerna med . Avtalet blir det första i sitt slag mellan och och kommer som sådant att ha stor symbolisk betydelse. av avtalet kommer att ske . Politiska klausuler om mänskliga rättigheter, terrorism och migration kommer att ingå i avtalet tillsammans med handelsrelaterade avsnitt, inkl tjänster, patent och andra immateriella rättigheter, upphandling etc. Vid rådet för utrikesfrågor antogs rådsslutsatser om som behandlade de kommande parlamentsvalen (), PCA samt situationen för de mänskliga rättigheterna. Kommissionen ger humanitärt bistånd till och irakiska flyktingar samt bedriver ett omfattande utvecklingssamarbete med med fokus på kapacitetsuppbyggnad av irakiska institutioner och en förbättring av levnadsförhållandena i landet. Kommissionens bistånd till har uppgått till , inklusive humanitärt stöd. Ett tvåårigt program för kommissionens insatser har antagits för åren 2009 2010. Därefter, för åren 20112014, planeras en reguljär biståndsstrategi. EU:s gemensamma rättsstatsinsats EUJUST påbörjades med syfte att stödja reformer i såväl polis- som rättsväsendet och därutöver främja samarbetet mellan domstols-, polis- och kriminalvårds- sektorn. Inom ramen för insatsen ingår utbildning för irakiska tjänstemän inom mänskliga rättigheter, ledarskap, brottsutredning och sektor- övergripande samarbete som ca 3 000 tjänstemän genomgått. Insatsen har fått förlängt mandat t.o.m. och har under Skr. 2009/10:150 2009 inlett en pilotfas med begränsade aktiviteter även på plats i . Den svåra situationen för kvinnor, små minoriteter, barn, HBT- personer m.fl. väcker stort engagemang i EU. Att har återupptagit avrättningar av dödsdömda har EU kraftigt fördömt , inkl genom demarscher och uttalanden under det svenska ordförandeskapet. publicerades även en EU- deklaration om situationen för de mänskliga rättigheterna i . Inom EU har en hög profil vad gäller och har verkat för att stärka EU:s roll. har fortsatt visa bristande samarbetsvilja och kontraproduktivt agerande i den kärntekniska frågan som har legat högt på EU:s agenda . Trots stora ansträngningar från EU:s höge representant och stormaktsgruppen (, , , , och ) till konkreta förhandlingar har ännu inte efterlevt säkerhetsrådsresolutionerna och har heller inte samarbetat fullt ut med . En diplomatisk lösning på den nukleära frågan är alltjämt prioriterad men om fortsatt inte samarbetar med det internationella samfundet skulle EU ställa sig bakom eventuella åtgärder beslutade av . EU har i direkt dialog med samt genom rådsslutsatser och deklarationer uppmanat att efterleva landets internationella åtaganden rörande dess kärntekniska program. EU har även kraftfullt reagerat mot den förvärrade situationen för de mänskliga rättigheterna efter presidentvalet , i synnerhet de iranska myndigheternas brutala ingripanden vid demonstrationer som följt efter valet och de omfattande frihetsberövanden och massrättegångar som genomförts mot bland annat journalister och MR-försvarare. Detta framfördes med tydlighet genom flera ordförandeskapsuttalanden och EU-uttalanden samt i direkta kontakter med de iranska myndigheterna. efter valet antog EU:s stats- och regeringschefer vid deklarationer om som underströk unionens oro för situationen för de mänskliga rättigheterna i landet. fortsatta omfattande användning av dödsstraffet har också kritiserats kraftigt av EU, särskilt vid fall av avrättningar av personer som ska ha begått brott som minderåriga. I förlängningen finns ett stort mervärde av samarbete mellan och som kan frigöras vid framsteg vad gäller frågan om det kärntekniska programmet och respekten för de mänskliga rättigheterna. Under det svenska ordförandeskapet höjde EU markant sin profil i . Den första gemensamma EU-strategin, inklusive rekommenda- tioner för agerande och de första rådsslutsatserna om antogs . En operationalisering av rekommendationerna i strategin in- leddes, ett arbete som kommer att fortsätta . Ett informellt toppmöte mellan och hölls i där riktningen för samarbetet mellan EU och den nya amerikanska administrationen lades fast. Det årliga formella toppmötet mellan och ägde rum i under svenskt ordförande- skap. Klimatfrågan, den ekonomiska och finansiella situationen samt utrikes- och säkerhetspolitiska frågor stod i fokus. I samband med mötet antogs en toppmötesdeklaration som behandlar bland annat klimatfrågan, handels- och ekonomiskt samarbete, rättsliga och inrikes frågor samt ett antal geografiska samarbetsområden. Vid toppmötet lanserades även ett fördjupat samarbete inom energiområdet (), inom utvecklingsområdet respektive om informationssäkerhet (cyber security). Vidare antogs en gemensam deklaration om nedrustning och ickespridning samt tillsattes en arbetsgrupp för åtgärder mot antibiotikaresistens. Det utrikespolitiska samarbetet var intensivt . Utöver diskussionerna i samband med toppmötena, träffades EU-ländernas och utrikesministrar i för samtal om den breda utrikespolitiska agendan. Löpande möten hölls på statssekreterarnivå, samt ett stort antal expertdialoger om både geografiska och tematiska frågor. Samarbetet rörde främst gemensamma gränsöverskridande utmaningar och tredjelandsfrågor. EU:s närområde, samt och var centrala frågor. Den EU-interna dialogen fokuserade till stor del på hur samarbetet med en ny amerikansk administration kunde företas på bästa sätt. Det ekonomiska samarbetet äger rum i det (). Det fjärde mötet i rådet, som ägde rum i , var det första under den nya amerikanska administrationen. Mötet föregicks av möten i de tre dialoger som är knutna till rådet, nämligen Transatlantic Business Dialogue, Transatlantic Consumers´ Dialogue och Transatlantic Legislators´ Dialogue. TEC- mötet fördes i en konstruktiv anda och resultatinriktad atmosfär och måste betecknas som ett positivt steg i de transatlantiska relationerna. Bland viktigare beslut från mötet finns etablerande av en högnivådialog om innovationer, utveckla redan pågående regleringssamarbete samt initiera samarbete på framtidsområden som nanoteknologi, märkning och energieffektivitet. Mötet var även enigt om att ytterligare intensifiera samarbetet på det immaterialrättsliga områden. Nästa möte i TEC planeras äga rum . och EU har ett nära samarbete på det handelspolitiska området och då främst inom ramen för DOHA-rundan. En rad olösta handelspolitiska tvister finns som hindrar marknadstillträdet till den amerikanska Ett antal nya problem har tillkommit som vissa fått en lösning. Toppmötet mellan och ägde rum i . diskuterades den ekonomiska och finansiella krisen, energi- och klimat- frågor samt , och det Östliga Partnerskapet. Ett positivt resultat vid mötet var att parterna enades om att lansera för- handlingar om ett ambitiöst frihandelsavtal (Comprehensive Economic and Trade Agreement). Detta ansågs ge en viktigt signal till omvärlden mot de alltmer tilltagande protektionistiska åtgärderna som en direkt följd av den ekonomiska krisen. I anslutning till mötet undertecknades ett flygsäkerhetsavtal vilket syftar till att stimulera flygindustrin och att minska den administrativa bördan för flygtransporter. Båda parter enades om att arbeta för att nå ambitiösa, globala resultat underströks stöd för att utveckla en internationell marknad för utsläppsrättigheter i syfte att minska koldioxidutsläpp och öka investeringarna i hållbara miljöteknologier. det vetenskapliga området enades parterna om målsättningen att utveckla specifika initiativ inom områdena energi och miljöforskning. Vid toppmötet underströk parterna sitt engagemang för de multilaterala institutionerna och speciellt FN:s roll för att uppnå fred och säkerhet samt tillvara ta mänskliga rättigheter. Parterna enades också om att samarbeta inom civila och militära krishanteringsprogram med speciell tonvikt på situationen i och . Vid toppmötet EUKanada i lanserades förhandlingar om ett omfattande avtal om handel och investeringar, CETA. förhandlingsrundan, som ägde rum , enades parterna om att utväxla förhandlingsdokument på ett antal viktiga områden som offentlig upphandling, handel och utveckling och tullar. dessutom inletts om att revidera ramavtal om handel och I anslutning till möte i under- tecknades ett flygtransportavtal EUKanada. Den gemensamma EU-Afrikastrategin med tillhörande handlingsplan som antogs på EU-Afrikatoppmötet i följs nu upp i åtta partnerskap. Vid ett trojkamöte på ministernivå mellan och gjordes en utvärdering av strategin och man enades om ett antal rekommendationer. Mötet leddes från EU:s sida av statsrådet . Före mötet ägde på afrikanskt initiativ ett informellt seminarium rum om att resurssätta strategin och dess handlingsplan. De åtta partnerskapen är: fred och säkerhet, demokratisk samhällsstyrning och mänskliga rättigheter, handel och regional integration, millennie- målen, energi, klimatförändringar, migration, rörlighet och syssel- sättning, vetenskap samt informationssamhället och rymden. En EU-policy för , som identifierar regionens utmaningar och EU:s prioriteringar i syfte att bättre fokusera EU:s ansträngningar för fred och utveckling, har utarbetats och antagits under det svenska ordförandeskapet. EU ser möjligheter att på fokusera och utöka sitt engagemang för konfliktförebyggande insatser, medling och dialog, övervakning av och stöd i genomförande av fredsöverens- kommelser, stöd för valprocesser och en demokratisk utveckling samt regionalt samarbete kring gemensamma resurser, inte minst med hänsyn till klimatförändringarnas konsekvenser. I har EU haft en fortsatt aktiv roll och bl.a. följt förberedelserna inför parlamentsvalen 2010 och den svåra humanitära situationen i landet. EU har verkat för att få till stånd en EU-observatörsmission av parlamentsvalen, vilket resulterat i en inbjudan från för en sådan mission. Mänskliga rättigheter och demokratisk utveckling i landet har fortsatt varit i fokus för EU och det svenska ordförandeskapet. EU har uttalat sig om NGO-lagen som antogs av parlamentet , om situationen för yttrandefrihet i och om dödsstraffet. Enligt NGO-lagen får enskilda organisationer som får av sin finansiering från utlandet inte längre arbeta inom områden som omfattar bland annat mänskliga rättigheter, konfliktlösning och arbete med effektivisering av rättsväsendet. En annan viktig uppgift för EU var att föra en dialog med om klimatfrågor med sikte på toppmötet i . förde under denna process talan med mandat från Afrikanska unionens länder. EU verkade för att gränstvisten mellan och Skr. 2009/10:150 fortsatt skulle uppmärksammas och att ett genomförande av gräns- kommissionens beslut skulle ske. Gränsfrågan uppmärksammades vidare i utarbetandet av den antagna EU-policyn för . EU har fört en regelbunden politisk dialog inom ramen för med respektive land där fred och säkerhet på , tillsammans med mänskliga rättigheter och demokrati, varit särskilt viktiga frågor. EU uttalade sig om de politiska fångarna i . I uttalandet uttryckte EU stark oro över situationen för de mänskliga rättigheterna och uppmanade att ovillkorligen frige alla politiska fångar. Såväl EU, inom ramen för den politiska dialogen, som tog upp fall. har vid ett antal tillfällen haft synpunkter på EU-biståndet till . Bland annat har betonat att situationen för de mänskliga rättigheterna i ska uppmärksammas tydligare i och att strategin verkligen inriktas mot fattigdomsbekämpning. EU beslutade att öka sina ansträngningar för att bidra till fred och utveckling i och har lagt fast ramarna härför genom rådsslutsatser. En högnivåmission ledd av det svenska ordförandeskapet genomfördes till regionen för att förankra EU:s fortsatta engagemang. Diskussioner pågår bl.a. om möjligheten för EU att bidra till träning av den somaliska transitionsregeringens säkerhetsstyrkor. EU är den största biståndsgivaren i . Läget i landet samt den utbredda pirat- verksamheten utanför har behandlats åter- kommande i olika arbetsgrupper i . EU har genomfört en marin ESFP-insats avsedd att skydda WFP-transporter och annan sårbar sjöfart utanför . Beslut om att förlänga insatsen fattades . Rådet för yttre förbindelser har behandlat situationen i och i dessa sammanhang fokuserat på läget i genomförandet av fredsavtalet mellan södra och norra (CPA) samt freds- ansträngningarna i i västra . drivande för ett stärkt politiskt engagemang från EU till stöd för CPA. Ansträngningarna för att uppnå en politisk förhandlingslösning på krisen i har fortsatt under ledning av Afrikanska unionens (AU) och FN:s chefsmedlare , för vilken EU uttalat sitt fulla stöd. som EU:s ordförande har verkat för att upp- märksamma civilsamhällets betydelse för en långsiktigt hållbar lösning av konflikten i . har verkat för att EU ska upprätthålla ett enhetligt tryck på alla parter att underlätta det humanitära tillträdet för aktörer i hela , respektera den humanitära rätten samt regeringens skyldighet att respektera de mänskliga rättigheterna. EU har varit tydligt när det gäller skyldighet att samarbeta med den internationella brottmålsdomstolen (ICC) och följa de häktingsbeslut som utfärdats av EU har stött AU:s och FN:s fredsfrämjande insats i Skr. 2009/10:150 (UNAMID) och FN:s fredsfrämjande insats i södra (UNMIS). engagemang tillsammans med andra stater i medlemskretsen har resulterat i att EU:s analys av problemen i genomförandet av CPA, avtalet löper samt tiden därefter, har fördjupats och att EU fortsatt har en hög profil i dessa frågor. EU:s särskilde representant för , , har bidragit till att EU:s agerande visavi varit sammanhållet. EU är en av de största biståndsgivarna i . EU har aktivt bevakat och understött implementeringen av den överenskommelse som slöts 2007, mellan president och en stor del av oppositionen i landet. Överenskommelsen syftar till att stabilisera situationen i landet, att möjliggöra en politisk förhandlingslösning på konflikterna i landet samt att genomföra allmänna val. Som stöd till den FN-ledda närvaron i och () har EU:s krishanteringsinsats EUFOR /haft ett humanitärt mandat att skydda flyktingar och göra det möjligt för humanitärt bistånd att nå fram. bidrog till insatsen med ett skyttekompani om ca 230 personer samt specialförband. Insatsen i och avslutades då FN:s fredsbevarande insats i och (MINURCAT) övertog ansvaret från EUFOR /har lyckats väl med att uppfylla sina uppgifter att skydda civilbefolkning och flyktingläger. Kontakten med humanitära aktörer har varit god och EUFOR har rönt uppskattning hos organisationer som arbetar i insatsområdet. EU:s bistånd till är framför allt av humanitär natur. beslöt och EU att gemensamt utveckla och fördjupa sin dialog i enlighet med dokumentet A Joint . Möte i trojkaformat på ministernivå genomfördes i och följdes upp på hög tjänstemannanivå i . EU har bevakat utvecklingen i och fört en dialog med om hur säkerheten i området kan förbättras och hur EU kan stödja de pågående ansträngningarna för en lösning. EU har ökat påtryckningarna för att ska fördjupa sin demokrati, komma till rätta med korruption och fullt ut respektera de mänskliga rättigheterna, inte minst i samband med polisingripanden och s.k. massincidenter. Trots ansträngningar från EU:s sida har ett EPA- avtal med (ECOWAS) ännu inte kunnat undertecknas, bland annat beroende på svaga intresse. I har EU sökt främja en nationell dialog mellan kuppmakarna och oppositionen och har i dessa ansträngningar samarbetat nära med ECOWAS och AU, bland annat genom deltagande i den internationella Efter massakern beslöt EU att införa vapenembargo mot samt riktade åtgärder (sanktioner) mot medlemmar i juntan och regeringen. EU stödjer den av ECOWAS och kontaktgruppen utsedda facilitatorn, president , i ansträngningarna att nå fram till en uppgörelse som kan bana väg för val och en återgång till konstitutionellt styre. EU har också krävt att de skyldiga för massakern ställs inför rätta och att MR- övergreppen upphör och utreds. Den nya artikel 96-dialog som inleddes har därefter inte kunnat följas upp. Tillsvidare är allt EU- bistånd, som inte är humanitärt eller rör framtida val, avbrutet. Efter morden på presidenten och överbefälhavaren genomfördes EU har förlängt mandatet för insatsen till stöd för reformer inom säkerhetssektorn i GuineaBissau; EU SSR (Security Sector Reform). Insatsen är verksam i flertalet delar av säkerhetssektorn och ger råd och bistånd till de lokala myndigheterna. genomförde president i en rad åtgärder i strid mot konstitutionen, vilka bl.a. möjliggör för honom att sitta kvar vid EU har under upprepade tillfällen och i nära samarbete med ECOWAS och AU påtalat det oacceptabla i situationen, och då detta inte fick något konkret resultat inledde EU konsultationer med i enlighet med art 96 i . na träffas igen och förväntas då uppvisa vidtagna åtgärder i rätt Om så inte sker fryser EU biståndet till endast det humanitära. Efter militärkuppen inledde EU en artikel 96-konsultation med i enlighet med artikel 96. dialog kunde avslutas efter det att en uppgörelse mellan kuppmakarna och oppositionen banat vägen för presidentval . har aktivt bidragit till den medling som lett till en normalisering av situationen och stödjer nu fortsatt dialog och fördjupad demokratisering EU fortsatte att nära följa situationen i och stödja genomförandet av det fredsavtal som undertecknats mellan regeringen EU bedriver omfattande biståndsinsatser i Mano- Ambassadör är ordförandeskapets särskilda Skr. 2009/10:150 representant i . I den särskilda representantens mandat ingår bl.a. att föra en dialog med alla berörda aktörer, inklusive FN och den regionala samarbetsorganisationen . Syftet är att skapa förutsättningar för fred, återuppbyggnad och demokratisering i regionen. Genom ambassadör har EU representerats i de kontaktgrupper som upprättats för att hantera olika kriser i regionen. Dialogen mellan EU och den regionala samarbetsorganisationen har fördjupats och samarbetet har varit gott, inte minst i hanteringen av de icke konstitutionella maktövertagandena i regionen och annan krishantering. har ministertrojkor mötts , i och i . Vid mötet i , under svenskt ordförandeskap, kunde konstateras att EU och ECOWAS närmat sig varandra i sitt gemensamma stöd för demokrati och att detta bidragit till ett mer konstruktivt och effektivt samarbete.