prop · GY0335 · 2010-11-04 00:00:00 — Verksamheten inkluderar såväl frågor om fred och stabilitet - säkerhetssektorreform, mänskliga rättigheter, och parlamentarisk verksamhet - som humanitära frågor och utvecklingsfrågor. har missionen särskilt prioriterat parlamentsvalet , försoning och återintegrering, regionalt samarbete, samt biståndskoherens. UNAMA har en personalstyrka på ca 1 700 personer i . Dessutom finns det 15 provinsiella kontor och åtta regionala kontor, varav ett är placerat i Mazar-e . På detta sätt täcker UNAMA:s verksamhet hela landet. I den senaste resolutionen betonar säkerhetsrådet FN:s fortsatt centrala roll för samordnandet av det internationella samfundets stöd till den afghanska regeringen inom ramen för Compact, nationella utvecklingsstrategi och kommunikéerna från London- och Kabulkonferenserna. Resolutionen understryker även det afghanska ägarskapet och målsättningen att landet i allt större utsträckning ska kunna ta ansvar för sin egen säkerhet och utveckling. EU spelar en aktiv roll i ansträngningarna för att bidra till utveckling och stabilitet i . Flera viktiga steg har tagits för att åstadkomma en mer samstämmig och effektiv politik i förhållande till . EU utnämnde den f.d. litauiske utrikesministern till EU:s särskilde representant i och chef för där. Under det svenska ordförandeskapet i EU gavs och hög prioritet på den europeiska dagordningen. tog initiativ till en handlingsplan för och som antogs . Planen är ett första steg i stärkandet av EU:s engagemang och samarbete i regionen. Handlingsplanen lyfter fram bland annat stöd för civilt kapacitetsbyggande, lokal och regional förvaltning, valsystem och demokratiska institutioner och process för att återintegrera tidigare motståndsmän i samhället. Handlingsplanen är i färd med att genomföras. inledde EU en civil polisinsats i (EU Mission in , Eupol) inom ramen för den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken. Insatsen har sin tyngdpunkt i stöd till reformeringen och återuppbyggnaden av den afghanska polisen. Insatsen verkställer sitt mandat genom rådgivning, mentorskap och utbildning. Genom inrättandet av polisinsatsen har EU stärkt sitt engagemang i . är ca 280 av sammanlagt 400 Eupolbefattningar (poliser och civila experter) tillsatta och arbete pågår för att nå målet 400 befattningar. Verksamheten har utvecklats och breddats geografiskt till att omfatta 14 av 34 provinser med särskild koncentrering på Bamyan, , , och Mazar-e Det svåra säkerhetsläget gör det bitvis besvärligt för personalen att möta och röra sig tillsammans med de afghanska poliser och tjänstemän som ska få stöd med rådgivning. En av Eupols uppgifter är att tillsammans med alla större givarländer, inklusive , och det afghanska inrikesministeriet i koordineringsgruppen för internationell polisverksamhet (, IPC) verka för förbättrad samordning av det internationella stödet inom polissektorn. lämnar stora bidrag till biståndsinsatser på det civila området. uppgick stödet till ca . Det totala stödet från EU inklusive medlemsländerna uppgick till ca . färdigställdes en nordisk handlingsplan för samarbete i . Målsättningen är att på nordisk basis söka samordnings- fördelar i syfte att uppnå ett mer effektivt utnyttjande av resurser och en förstärkt uthållighet i de nordiska ländernas Afghanistanengagemang. har initiativ tagits för att fördjupa det nordiska samarbetet i och hitta samnordiska lösningar i ISAF- kontexten. Förutom ett samnordiskt bidrag till utbildnings- och samverkansgrupper (Operational Mentoring and Liaison Teams, OMLT) har en samlokalisering av , och nationella stödelement upprättats. , och avdelar också instruktörer till afghanska arméns ingenjörsskola och signalskola. Ett nordiskt samarbete avseende flygtransporter har även etablerats. Ambitionen är att fortsatt utveckla och fördjupa det nordiska samarbetet inom dessa och andra områden. Processen för överlämning av säkerhetsansvar från ISAF till de afghanska säkerhetsstrukturerna förutsätter ett successivt ökat operativt samarbete mellan olika truppbidragande länder. En möjlighet att möta detta behov av ökat samarbete är att skapa behovssammansatta förband under gemensam ledning. Detta ska i första hand ske genom ett utökat samarbete med de länder samarbetar med i norra . Det nordiska samarbetet i har stärkts inom diplomati och utvecklingssamarbete och utgör en viktig plattform för att driva viktiga gemensamma nordiska frågor såsom jämställdhet, civila samhällets roll och mänskliga rättigheter. Ett konkret exempel på nordiskt samarbete är att de nordiska länderna gemensamt har en företrädare i ovan nämnda styrelse JCMB. representeras av i denna styrelse. 5Den internationella säkerhetsstyrkan ISAF godkände i resolution upprättandet av en internationell säkerhetsstyrka i (ISAF) för att bistå den afghanska regeringen med att upprätthålla säkerheten i . Styrkans huvuduppgift var och är fortfarande att genom säkerhetshöjande insatser skapa förutsättningar för den politiska stabiliseringsprocessen, möjliggöra för FN och andra internationella och enskilda hjälporganisationer att genomföra humanitära insatser samt bistå vid återuppbyggnad och långsiktig utveckling i i enlighet med afghanska prioriteringar. Genom resolution (2003) utvidgade ISAF:s mandat till att innefatta hela det afghanska territoriet och till att omfatta stöd till insatser bl.a. för att avväpna och demobilisera beväpnade grupper, till uppbyggnaden av den afghanska polisen och armén samt stöd till de insatser som görs för att bekämpa den olagliga narkotikahanteringen. I och med resolution (2007) förstärktes skrivningarna rörande behovet av att utveckla den afghanska säkerhetssektorn. Den internationella säkerhetsstyrkan ISAF leds av Nato. konstaterade senast i resolution att den internationella säkerhetsstyrkans närvaro fortsatt krävdes i och förlängde dess mandat med , till och med . I tillägg till mandatet från säkerhetsrådet finns det även en inbjudan av den afghanska regeringen, vilket utgör ytterligare en folkrättslig grund för insatsen. Den internationella säkerhetsstyrkans rätt att använda våld grundas ytterst på säkerhetsrådets mandat i enlighet med kapitel VII och måste stå i överensstämmelse med de mänskliga rättigheterna samt i tillämpliga fall den internationella humanitära rätten. Denna rätt har preciserats i insatsregler som reglerar styrkans våldsanvändning. Insatsreglerna innebär att styrkan under vissa omständigheter kan tillgripa våldsmedel som går utöver traditionellt självförsvar för att genomföra säkerhetsrådets mandat. I ISAF:s mandat ligger även möjligheten att omhänderta personer som hotar insatsens säkerhet. Det kan vara nödvändigt för att uppfylla det mandat säkerhetsrådet gett insatsen. En grundläggande förutsättning för att en individ som omhändertagits av ISAF ska kunna överlämnas till afghanska myndigheter är att det kan ske med full respekt för folkrätten, inklusive de mänskliga rättigheterna och den internationella humanitära rätten. 5.2Den internationella säkerhetsstyrkan, ISAF ISAF upprättades genom säkerhetsrådsresolution . utökade ISAF successivt närvaron i och verkar i hela landet. Det internationella engagemanget fortsätter att växa. deltog 40 nationer i ISAF och uppgår siffran till 48 länder, varav 19 inte är medlemmar i . Styrkan uppgår till omkring 120 000 personer. Det är avgörande för den politiska utvecklingen i att säkerheten förbättras och att den afghanska regeringen kan nå ut med sitt inflytande och utöva kontroll och god samhällsstyrning i landets alla provinser. Den internationella säkerhetsstyrkans närvaro i hela landet bidrar, tillsammans med afghansk polis och armé, till en sådan utveckling. En betydande del av den internationella säkerhetsstyrkans verksamhet utanför utgår från regionala enheter för säkerhet och återuppbyggnad, PRT (Provincial Reconstruction Team). finns 27 regionala enheter under ledning av 15 länder, däribland . Dessa enheter ska bidra till säkerhet och stabilitet och därmed skapa förutsättningar för återuppbyggnad och den afghanska regeringens myndighetsutövning i hela landet. Utgångspunkt för all verksamhet som bedrivs genom de regionala enheterna är att den ska initieras av och genomföras tillsammans med lokalbefolkningen och företrädare för det afghanska samhället i enlighet med afghanska prioriteringar. Den exakta utformningen av varje enskild regional enhet är avhängigt säkerhetsläget och behoven på marken i det aktuella området, liksom de prioriteringar som ledarnationen gör. Utöver verksamheten genom de regionala enheterna består ISAF främst av manöverenheter och resurser för utbildning av den afghanska polisen och armén. Uppbyggandet av de afghanska säkerhetsstyrkorna utgör ett uppdrag från och är en huvudkomponent i ISAF:s långsiktiga strategi där uppgifterna inom säkerhetssektorn ska kunna övertas av afghanska styrkor. Majoriteten av ISAF:s insatser sker i samverkan med afghanska säkerhetsstyrkor och ambitionen är att de internationella styrkorna ska inta en alltmer stödjande roll. En viktig del av de internationella styrkornas stöd sker genom utbildnings- och samverkansgrupper (OMLT) och polisiära utbildnings- och samverkansgrupper (POMLT) som genom rådgivning bidrar till att stärka förmågan hos den afghanska armén och polisen. ISAF är ett tydligt exempel på en fredsfrämjande insats som i sin verksamhet visar på det nära och ömsesidiga samspel som råder mellan åtgärder för utveckling, åtgärder för samhällsstyre och åtgärder för säkerhet. Utöver det nära samarbetet med de afghanska säkerhetsaktörerna fördjupas allt mer samarbetet med de civila afghanska och internationella aktörerna i såsom FN, och EU. ISAF har aktivt verkat för och upprättat samordningsstrukturer på plats för att främja civil-militär samordning, såväl i som i provinserna. ISAF samarbetar även med den amerikanskledda militära insatsen i , Operation Enduring Freedom (OEF). OEF har som uppgift att stödja i bekämpningen av och andra regeringsfientliga grupper i landet liksom att genomföra utbildningsinsatser för både den afghanska armén och polisen. OEF grundar sin närvaro på en inbjudan av den afghanska regeringen samt på de resolutioner som antog efter terrordåden i . Befälhavaren för ISAF har i sin nationella kapacitet även ledningsansvar för OEF. En grundprincip för samverkan är att den sker i full överensstämmelse med respektive insats mandat och skilda karaktär. Stora delar av OEF:s utbildningsverksamhet avvecklades . Här har ISAF nu det övergripande ansvaret. I takt med att resurser omdirigerats och fokuserats till den internationella säkerhetsstyrkan har OEF:s storlek och roll gradvis minskat. Vid toppmötet mellan ISAF-ländernas stats- och regeringschefer i antog Nato en allomfattande politisk och militär plan för insatsen i . Planen utarbetades av samtliga ISAF- länder, inklusive . Principerna som planen lägger fast handlar om långsiktigt engagemang, afghanskt ägarskap, ökad samordning mellan olika internationella organisationer med önskemål om en starkare roll för FN samt vikten av ett regionalt perspektiv på konflikten. Vid i där samtliga truppbidragande länder deltog, lanserades en ny befolkningscentrerad strategi för ISAF:s verksamhet. Tonvikten lades i denna på att ISAF ska skydda den afghanska civilbefolkningen och vinna dess respekt och förtroende genom att minska avståndet mellan soldater och befolkning, samt till det yttersta undvika att orsaka civila förluster. Utöver skydd av civilbefolkningen är ett ökat förtroende hos civilbefolkningen för centralregeringen samt förbättrade levnadsvillkor nyckelfaktorer för att strategin ska kunna nå framgång. Viktiga element i genomförandet av strategin utgörs av truppförstärkningar, civil-militärt samarbete, utbildning av de afghanska säkerhetsstyrkorna samt ökat afghanskt ägarskap. Vid i ISAF-format välkomnades president beslut om ytterligare truppförstärkningar om drygt 30 000 soldater i enlighet med ISAF:s befälhavares strategi, utöver truppförstärkningar om cirka 16 000 . Vid mötet tillkännagavs även förstärkningar om ca 7 000 soldater från övriga truppbidragare i ISAF. Dessa truppförstärkningar har utökats och uppgår nu till ca 9 500. Bland dessa kan nämnas de tyska förstärkningarna i nordöstra på ca 500 personer. När förstärkningarna har genomförts förväntas ISAF:s närvaro i uppgå till cirka 130 000 soldater. Huvuduppgiften för största delen av truppförstärkningarna är att genom utbildning, rådgivning och samverkan stödja den fortsatta och resurskrävande uppbyggnaden av den afghanska armén och polisen. I samband med mötet utnämnde Natos generalsekreterare en ny civil representant för med utökade befogenheter att verka för ett bredare civil-militärt samarbete med andra aktörer i , med fokus på att förbereda och inleda transitionsarbetet. Utöver förstärkningar på den militära sidan har även det civila engagemanget utökats. Det turkiska civila PRT som etablerats i i det svenska ansvarsområdet är ett exempel på detta. Vid uttalade internationella samfundet, inklusive , stöd för president ambition att låta afghanska säkerhetsstyrkor ta huvudansvar för att planera och leda militära insatser i samtliga provinser vid slutet av 2014. åtog sig att stödja de afghanska ansträngningarna genom fortsatta truppbidrag och finansiering till stödfonder i syfte att nå gemensamt antagna målsättningar. Ett omfattande arbete pågår nu under gemensam ledning av ISAF och den afghanska regeringen för att genomföra denna transitionsprocess. har regeringen i , tillsammans med Nato/ISAF, utarbetat principer för överlämnande av säkerhetsansvaret från ISAF till afghanska säkerhetsstrukturer, där säkerhetsläget så tillåter. Med utgångspunkt från dessa principer ska afghanska regeringen, ISAF, FN och berörda truppbidragare gemensamt utvärdera framstegen i denna process. Centralt är ett afghanskt ägarskap för utveckling och gott samhällstyre på provinsnivå. jämförs månatligen varje provins med ett antal kriterier inom säkerhet, utveckling och gott samhällsstyre. När en provins har uppnått kriterierna, i enlighet med beslut av den afghanska regeringen och efter samråd med övriga internationella aktörer, är avsikten att ansvaret ska lämnas över till afghanska säkerhetsstrukturer. En överlämning av ledningen av säkerhetsansvaret till afghanska säkerhetsstrukturer innebär inte att ISAF:s nuvarande truppnivå med nödvändighet ska minska, utan stöd från ISAF kommer att krävas under hela överlämningsprocessen i form av nära samverkan med de afghanska styrkorna, rådgivning och utbildning. Överlämnandet av säkerhetsansvaret i en viss provins eller distrikt ska uppfattas som en process, vars slutdatum är svårt att precisera på förhand. Efter ett transitionsbeslut ska de afghanska säkerhetsstrukturerna, i den takt deras förmåga medger det, gradvis agera alltmer självständigt. I samma takt anpassas ISAF:s roll till att bli allt mer stödjande och rådgivande. Vid i förväntas beslut fattas om att påbörja överlämningen av säkerhetsansvar i vissa områden samt om den fortsatta färdriktningen för transitionsprocessen. Som en del i transitionsprocessen förväntas även PRT omstruktureras i syfte att huvudansvaret för den civila verksamhet som bedrivs inom ramen för dessa enheter ska afghaniseras alternativt multinationaliseras. Det militära styrkebidraget måste kunna utvecklas och anpassas för att på bästa sätt kunna ge det stöd som den afghanska regeringen och de afghanska säkerhetsstyrkorna efterfrågar. Det svenska förbandet kommer, mot bakgrund av detta, sannolikt att i ännu större utsträckning genomföra insatser tillsammans med de afghanska säkerhetsstyrkorna i hela det norra operationsområdet. Som tidigare nämnts, förutsätter detta ett successivt utökat operativt samarbete mellan olika truppbidragande länder. godkändes en fortsatt gradvis ökning av storleken på de afghanska säkerhetsstyrkorna, genom att expandera den afghanska nationella armén till 134 000 och 171 600 . Den afghanska nationella polisen avses öka till 109 000 och 134 000 till . Den ökade storleken på de afghanska säkerhetsstyrkorna innebär i sin tur ett större behov av stöd från ISAF:s truppbidragande länder, för att bygga upp förmågan hos den afghanska armén och polisen i syfte att möjliggöra ett övertagande av säkerhetsansvaret. För att möta detta behov upprättades en träningsmission inom ISAF, NTM-A (NATO Training Mission - ). Syftet med missionen är att ytterligare bidra till kapacitetsuppbyggnad av den afghanska nationella armén, utbildning av afghanska officerare på högre nivåer samt utbildning och mentorskap för den afghanska nationella polisen. antog Nato en policy för att implementera FN:s resolution om kvinnor, fred och säkerhet i sina operationer. operationaliserades policyn genom att Natos militära myndigheter utarbetade konkreta riktlinjer för dess implementering i Natos strukturer. Dessa riktlinjer omfattar såväl förslag om förstärkt utbildning och träning, hänsyn till könsaspekter i samband med bemanning samt förslag om att stödja inrättandet av rådgivande funktioner för jämställdhetsfrågor och resolution knutna till Natos operationer. Vid finns det från och med början av 2010 två rådgivare i jämställdhetsfrågor och resolution som har till uppgift att stödja ISAF:s ledning. Det finns dessutom sådana rådgivare vid ISAF:s regionala kommandon. 6.1Strategi för stöd till det internationella engagemanget i insatser i och för har växt betydligt i omfång och komplexitet . utgör ett viktigt exempel på solidaritet och engagemang i internationella krissituationer. insatser understöds av ett aktivt politiskt och diplomatiskt engagemang. I och med att det internationella engagemanget har utvecklats och stöd till detta successivt har förstärkts, har behovet växt av ett strategiskt ramverk som åskådliggör hur de olika svenska insatserna stödjer de internationella ansträngningarna och relaterar till varandra. En central utgångspunkt för det fortsatta bidraget är därför den strategi för stöd till det internationella engagemanget i som regeringen antog . I strategin lägger regeringen fast mål för det svenska stödet och riktlinjer för hur insatserna ska bidra till att uppfylla FN:s säkerhetsråds resolutioner bl.a. 1890 (2009) och 1917 (2010). Enligt strategin ska engagemang vara långsiktigt och stärka förmåga att upprätthålla stabilitet och säkerhet, demokrati och mänskliga rättigheter, erbjuda sina invånare möjligheter att förbättra sina levnadsvillkor samt bidra till en rättvis och hållbar utveckling. Detta ska ske genom en väl samordnad ansats där diplomatiska och politiska insatser, utvecklingsinsatser, militära och civila insatser, insatser för migration samt främjande av långvariga relationer inklusive handel, verkar för att stärka säkerhet och utveckling i . Strategin sätter även upp riktlinjer för den fortsatta utformningen av politik och insatser . Strategin utgör således en gemensam bas för samtliga politikområden. Den ska fungera som en brygga mellan de allmänna riktlinjer som regeringen lämnat i andra sammanhang, t.ex. regeringens skrivelse 2007/08:51 Nationell strategi för svenskt deltagande i internationell freds- och säkerhetsfrämjande verksamhet, och prop. 2002/03:122 Gemensamt ansvar: politik för global utveckling, samt sådana dokument som regeringen upprättar för särskilda politikområden. 6.2Civila insatser, inklusive den seniora civila representanten i norra I proposition 2009/10:38 angavs att regeringen hade för avsikt att stärka den regionala enhetens samlade möjligheter genom att inrätta en ledande civil funktion, för att bl.a. bistå med samordning och kontakter med bland annat afghanska myndigheter i området. Denna ledande civila funktion vid den regionala enheten inrättades . Funktionen benämns svensk senior civil representant i Mazar- e . Den civila representanten tillhör organisatoriskt ambassaden i med placering i Mazar-e . Den civila representanten har till sitt förfogande politiska rådgivare, utvecklingsrådgivare, polisrådgivare och annan civil personal. Syftet är att öka den samlade politiska närvaron i norra . Den civila representanten fungerar parallellt som en civil motsvarighet till den militära chefen med ansvar för att leda den civila personalen vid den regionala enheten. Den civila representanten ansvarar för övergripande politisk ledning. Den civila representanten svarar vidare, i samverkan med den militäre chefen, för externa kontakter i den regionala enhetens ansvarsområde, samt för svensk civil verksamhet i samma område, inklusive viss biståndsfinansierad verksamhet. planeras en övergång att ske till en civil ledning för de samlade svenska insatserna i norra , inklusive biståndsinsatser. EU:s polisinsats i , Eupol, har etablerat sig som en central aktör inom det internationella stödet till reformeringen och återuppbyggnaden av den afghanska polisen och övriga delar av rättsväsendet. Genom Eupol kan EU främja stärkandet av demokrati, rättssäkerhet, respekt för mänskliga rättigheter (MR), jämställdhet m.m. bidrar med 16 sekonderade personer till Eupol. Det svenska personalbidraget består av poliser, MR-rådgivare, jämställdhetsrådgivare, juridiska experter, logistikexperter, m.m. sekunderar en civil rådgivare till Natos generalsekreterares civile representant, en civil rådgivare till EU:s särskilde representant i och en politisk rådgivare till FN:s generalsekreterares särskilde representant i . 6.3Utvecklingsinsatser och humanitära insatser Det svenska biståndets mål och inriktning av styrs av regeringens strategi för utvecklingssamarbetet med för . Av den framgår att utvecklingssamarbetet ska främja att människor som lever i fattigdom, särskilt kvinnor och flickor, ska få förbättrade levnadsförhållanden i ett fredligt och demokratiskt samhälle. Med hänsyn till den föränderliga utvecklingen i landet, och mot bakgrund av processen för överförande av säkerhetsansvaret till afghanerna, kommer det att bli aktuellt med en översyn av biståndet och den gällande strategin för utvecklingssamarbete med avseende omfattning, inriktning och kanalisering av samarbetet. Eftersom konflikten är ett av de allvarligaste hindren för tillväxt och mänskligt välstånd ska biståndet ha ett särskilt konflikthanterande perspektiv och bidra till att främja säkerhet i ett längre perspektiv. För att uppnå detta krävs insatser som långsiktigt stärker och förbättrar institutionerna och bidrar till ökad fattigdomsbekämpning. Som komplement till kapacitetsutvecklande insatser krävs dessutom satsningar som snabbt skapar märkbara resultat för enskilda människor, t.ex. arbetstillfällen, skolor, hälsovård, elektricitet och vägar. Insatserna ska utgå från prioriteringar samt samordnas med för och . Det är viktigt att och det internationella samfundet länkar in sitt arbete i uppföljningen av konferenserna i och som en del av överlämnandeprocessen i , som baseras på ett stärkt afghanskt ägarskap. I sitt internationella arbete tillmäter FN:s säkerhetsrådsresolutioner (2000) om kvinnor, fred och säkerhet respektive 1820 (2008) om sexuellt våld i väpnade konflikter samt de efterföljande säkerhetsrådsresolutionerna (2009) och 1889 (2009) stor betydelse och verkar för att dessa efterlevs, inklusive i utvecklingssamarbetet. Regeringen har ett uttalat mål att förbättra situationen för kvinnor i konflikt- och postkonfliktsituationer, bl.a. genom att genomföra den nationella handlingsplanen för resolution som antog . Som ett led i regeringens prioritering av implementeringen av den nationella handlingsplanen har Försvarsmakten en genderfunktion ingående i det svenska militära förbandet vid den regionala enheten för säkerhet och återuppbyggnad. Regeringen har antagit tre nya policydokument för internationella utvecklingssamarbetet, där resolutionerna om kvinnor, fred och säkerhet omfattas. beslutades en policy för jämställdhet och kvinnors rättigheter och roll i svenskt utvecklingssamarbete och antogs en ny policy om dels säkerhet och utveckling, dels det humanitära biståndet. Dessa policydokument är särskilt relevanta i den afghanska kontexten.