prop · GX03237 · 2010-06-23 00:00:00 — Med hänsyn till de skiftande förhållanden som kan råda mellan delgivningsföretagen saknas det dock anledning att i lag ange hur ofta inspektioner ska äga rum. I likhet med promemorian anser regeringen vidare att tillsynsmyndigheten ska kunna förelägga ett auktoriserat delgivningsföretag att vidta rättelser eller andra åtgärder som föranleds av tillsynen. För att föreläggandet ska vara verkningsfullt bör det kunna förenas med vite. Återkallelse av auktorisation och godkännande Regeringens förslag: Auktorisation av delgivningsföretag och godkän- nande av personal ska kunna återkallas när det inte längre finns förutsätt- ningar för auktorisationen respektive godkännandet eller när det i övrigt finns särskild anledning till återkallelse. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ett fåtal remissinstanser uttalar sig i denna del. Kammarrätten i anser att sambandet mellan auktorisation och godkännande av personal bör klargöras, t.ex. vilka konsekvenser det kan få för ett auktoriserat delgivningsföretag att en anställd vid företaget inte längre uppfyller förutsättningarna för godkännande. Skälen för regeringens förslag: Om det uppmärksammas att förutsätt- ningarna för auktorisationen av ett delgivningsföretag eller godkännande av en anställd vid företaget inte längre föreligger, bör auktorisationen respektive godkännandet återkallas. I promemorian anförs att auktorisa- tionen alltid bör återkallas om ett delgivningsföretag försätts i konkurs eller om verksamheten av annan anledning upphör. Vidare bör åter- kallelse kunna ske om det framkommer att företagets ledning eller ägare med bestämmande inflytande inte längre uppfyller de krav som gäller för dessa (se närmare avsnitt 15.1) eller om det förekommit allvarlig eller upprepad misskötsamhet av verksamheten. Även underlåtenhet att fullgöra skyldigheter i förhållande till tillsynsmyndigheten bör kunna leda till återkallelse. Man kan också tänka sig att ett delgivningsföretag själv begär att auktorisationen återkallas, t.ex. därför att företaget vill ändra sin verksamhetsinriktning. Om delgivningsföretaget vidtar rättelse bör återkallelse i vissa fall kunna underlåtas. När det gäller återkallelse av godkännande av personal konstateras i promemorian att sådan bör ske om personen i fråga lämnar sin anställ- ning och inte övergår till anställning i ett annat auktoriserat delgivnings- företag. I promemorian konstateras vidare att godkännandet bör kunna återkallas om den som godkännandet avser döms för brott av sådant slag eller i sådan omfattning att denne inte längre uppfyller kravet på lag- lydnad. Godkännandet bör enligt promemorian också återkallas beträffande person som allvarligt eller vid upprepade tillfällen har brutit mot de bestämmelser som gäller för stämningsmannadelgivning. Regeringen instämmer i vad som anförs i promemorian. Regeringen anser vidare att en återkallelse av ett godkännande bör kunna leda till att auktorisationen återkallas om inte personen i fråga lämnar företaget. Att i lagtexten uttömmande ange de omständigheter som bör föranleda åter- kallelse av auktorisation eller godkännande låter sig inte göras. Regeringen ansluter sig därför till promemorians förslag att en allmänt utformad bestämmelse införs av innebörd att auktorisation av del- givningsföretag och godkännande av personal ska kunna återkallas när det inte längre finns förutsättningar för auktorisationen respektive god- kännandet eller när det i övrigt finns särskild anledning till återkallelse. Regeringens förslag: Ett auktoriserat delgivningsföretag ska stå under tillsyn av en länsstyrelse. Regeringen meddelar föreskrifter om vilka länsstyrelser som är tillsynsmyndigheter och om deras tillsyns- områden. prövar också frågor om auktorisation och godkännande samt återkallelse av auktorisation och godkännande. Promemorians förslag: I promemorian föreslås att det i lag ska anges att i ska vara tillsynsmyndighet samt pröva frågor om auktorisation av delgivningsföretag och godkännande av personal. Remissinstanserna: Ingen remissinstans invänder mot promemorians bedömning att är en lämplig myndighet att pröva ansök- ningar enligt lagen och att vara tillsynsmyndighet. Några remissinstanser, bl.a. , tillstyrker promemorians förslag att endast en länsstyrelse bör tilldelas uppgiften att vara auktorisations- och tillsyns- myndighet. Några remissinstanser, bl.a. i , anser att uppgiften bör anförtros fler länsstyrelser än en. Ett par remissinstanser, bl.a. Kammarkollegiet, anser att uppgiften bör ligga på samtliga länsstyrelser. i och Kronofogde- myndigheten anför att det bör övervägas om det finns behov av att införa en bestämmelse om sekretess hos tillsynsmyndigheten. Kronofogdemyn- digheten pekar på att en sådan bestämmelse kan underlätta överföringen av sekretessbelagda uppgifter. Skälen för regeringens förslag: I promemorian görs bedömningen att det saknas anledning att inrätta en ny myndighet för uppgiften att vara tillsynsmyndighet och pröva frågor om auktorisation och godkännande. Uppgiften bör enligt promemorian i stället tillkomma en befintlig myndighet som har uppgifter på tillsynsområdet och kunskap om näringsverksamhet. Det konstateras även att det är en fördel om myndig- heten har kunskap om delgivningsfrågor. Med dessa utgångspunkter framstår enligt promemorian som det naturliga valet. Ingen remissinstans invänder mot promemorians bedömning i denna del. Läns- styrelserna har god kännedom om tillämpningen av delgivnings- bestämmelserna genom sin uppgift att bistå enskilda med kungörelse- delgivning och spikning samt som mottagande myndigheter när det gäller delgivningsuppdrag från de nordiska grannländerna. Därtill kommer att länsstyrelserna redan fyller en viktig funktion som statlig tillsynsmyndig- het och dessutom har upparbetade rutiner för ett effektivt och modernt auktorisationsförfarande när det gäller bevakningsföretag och väktare. Regeringen ansluter sig till promemorians förslag att bör vara tillsynsmyndighet samt pröva frågor om auktorisation av delgiv- ningsföretag och godkännande av personal I promemorian föreslås att uppgiften som auktorisations- och tillsyns- myndighet koncentreras till en länsstyrelse, i . Som skäl för att koncentrera uppgiften anförs att de allra flesta till- synsuppgifter kommer att kunna bedrivas på distans, genom register- kontroll och granskning av handlingar. Vidare anförs att det är angeläget att bestämmelserna får en enhetlig tillämpning över landet och att det är rimligt att anta att den privata stämningsmannaverksamheten framför allt kommer att bedrivas av ett mindre antal större delgivningsföretag. Som skäl för att i ska tilldelas uppgifterna anförs att de rikstäckande privata delgivningsföretag som redan är etablerade på marknaden samtliga har sitt säte i . Remissutfallet är blandat. Ett antal remissinstanser anser att uppgiften som auktorisations- och tillsynsmyndighet bör spridas över flera eller samtliga länsstyrelser. i och Domstols- verket anser att tillsynsmyndigheten bör finnas inom ett rimligt avstånd från delgivningsföretagen som står under dess tillsyn. i anför att det kan ifrågasättas om länsstyrelser som bistår med tillsyn kan förväntas utföra en acceptabel tillsyn utan att ha erfarenhet av auktorisationshanteringen kring företagen. anför att en centralisering torde medföra att den löpande kontrollverksamheten endast kommer att avse granskning av direkta anmälningar mot företaget. Det är enligt inte realistiskt att tro att någon egentlig inspektionsverksamhet kommer att kunna genomföras. Regeringen instämmer i promemorians bedömning att uppgiften som auktorisations-, godkännande- och tillsynsmyndighet lämpar sig väl för koncentration. Remisskritiken tar främst sikte på att det skulle innebära en alltför långtgående koncentration att låta endast en länsstyrelse full- göra uppgiften. För att låta flera länsstyrelser utföra uppgiften talar det förhållandet att inspektioner och vissa andra former av tillsyn underlättas om tillsynsmyndigheten befinner sig på ett rimligt avstånd från det aktuella delgivningsföretaget. Det kan även förekomma att enskilda vill besöka tillsynsmyndigheten för att påtala brister i ett delgivningsärende. Regeringen anser att frågan om vilka länsstyrelser som ska tilldelas uppgiften som tillsynsmyndighet m.m. för de auktoriserade delgivnings- företagen bör övervägas ytterligare. Utpekande av tillsynsmyndighet bör lämpligen ske i förordning för att ge regeringen möjlighet att ändra antalet tillsynsmyndigheter om behov av detta skulle uppkomma efter ikraftträdandet. I lagen bör därför anges att ett auktoriserat delgivnings- företag står under tillsyn av en länsstyrelse som är tillsynsmyndighet. Regeringen bör meddela föreskrifter om vilka länsstyrelser som är tillsynsmyndigheter och om deras tillsynsområden. Inom ramen för sin tillsynsverksamhet kommer tillsynsmyndigheten att få del av uppgifter om delgivningsföretagen som rör deras affärs- och driftsförhållanden. Av 30 kap. 23 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) följer att sekretess gäller, i den utsträckning regeringen meddelar föreskrifter om det, i en statlig myndighets verksamhet som består i utredning, planering, prisreglering, tillståndsgivning, tillsyn eller stödverksamhet med avseende på produktion, handel, transportverksam- het eller näringslivet i övrigt. Sekretessen gäller för uppgift om en enskilds affärs- eller driftsförhållanden, uppfinningar eller forsknings- resultat, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs, och för uppgift om andra ekonomiska eller personliga förhållanden för den som har trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med den som är föremål för myndighetens verksamhet. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Regeringens föreskrifter på området framgår av bilagan till offentlighets- och sekretessförordningen (2009:841). Bestämmelsen är bl.a. tillämplig på länsstyrelsernas tillsyn Prop. 2009/10:237 enligt lagen om bevakningsföretag (punkten 85 i bilagan). regeringens uppfattning naturligt att 30 kap. 23 § offentlighets- och sekretesslagen görs tillämplig även på tillsyn enligt lagen om auktorisa- tion av delgivningsföretag. I avsnitt 15.2 föreslås att all personal i ett auktoriserat delgivnings- företag ska vara godkänd med avseende på laglydnad och lämplighet i övrigt för anställning i ett sådant företag. Detsamma föreslås gälla den som leder verksamheten samt ledamöter och suppleanter i delgivnings- företagets styrelse. Uppgifter som används som underlag vid prövningen i dessa typer av ärenden kan vara känsliga ur integritetssynpunkt. Intresset av offentlighet och insyn i dessa ärenden måste emellertid anses vara stort. Regeringen anser vid en intresseavvägning att det inte bör införas någon bestämmelse om sekretess för enskilds personliga för- hållanden. Regeringens förslag: Avgift får tas ut för tillsyn och för prövning av ansökningar om auktorisation och godkännande av personal. Regeringen får meddela föreskrifter om storleken på dessa avgifter. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans invänder mot förslagen. Skälen för regeringens förslag: Liksom för många andra tillstånds- pliktiga näringsverksamheter är det naturligt att de företag som vill ha auktorisation betalar en avgift för ansökan om auktorisation och för varje ansökan om godkännande för anställda och personer i företagets ledning. Motsvarande ordning gäller för bevakningsföretagen och deras personal (jfr 2 och 4 §§ lagen om bevakningsföretag samt 16 § förordningen om bevakningsföretag m.m.) Även kostnaderna för tillsynsverksamheten bör täckas av avgifter. Detta bör ske genom att företagen betalar en årlig tillsynsavgift. Regeringen bör i förordning meddela föreskrifter om avgifternas stor- lek. För att det inte ska råda något tvivel om att det finns grund för de föreskrifter som meddelas i anslutning till bestämmelsen om avgifts- skyldighet anser regeringen att det bör finnas ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om avgifternas storlek 15.8Tillgång till sekretessbelagda uppgifter Regeringens förslag: ska kunna få tillgång till fotografier ur det centrala passregistret och vägregistret. En bestämmelse som möjliggör detta införs i offentlighets- och sekretess- lagen. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: i , som är den enda remissinstansen som yttrar sig särskilt i denna del, tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag För att en ändamålsenlig tillämpning av delgivningslagstiftningen ska vara möjlig krävs att de myndigheter som ska se till att delgivning sker ges tillgång till nödvändiga uppgifter om hur de personer som ska sökas för delgivning kan nås. Många uppgifter som behövs är offentliga, t.ex. uppgifter om företrädare för juridiska personer som är registrerings- pliktiga. När det gäller mål och ärenden i domstol ska dessutom parterna lämna uppgifter som behövs för delgivningsändamål (33 kap. 1 § rätte- gångsbalken och 3 § förvaltningsprocesslagen). Om en myndighet för att utföra delgivning behöver en sekretessbelagd uppgift som avser en enskilds adress, telefonnummer och arbetsplats eller uppgift i form av fotografisk bild av enskild, hindrar inte sekre- tessen att sådan uppgift överlämnas till myndigheten (10 kap. 26 § offentlighets- och sekretesslagen). Detta innebär bl.a. att s.k. skyddade personuppgifter får lämnas ut från till en myndighet (JO 2004/05 s. 29). Vidare är hälso- och sjukvårdspersonal skyldig att lämna ut uppgiften huruvida någon vistas på en sjukvårdsinrättning om uppgifterna i ett särskilt fall begärs av en domstol, åklagarmyndighet, eller (2 kap. 11 § 1 lagen [1998:531] om yrkesverksamhet inom hälso- och sjukvårdens område och 10 kap. 28 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen). En motsvarande regel finns för såvitt avser uppgifter om huruvida någon vistas i ett hem för vård eller boende eller i ett familje- hem (12 kap. 10 § andra stycket 1 socialtjänstlagen [2001:453]). När det gäller delgivning som myndighet ansvarar för gäller sekretess i sådan verksamhet för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller honom närstående lider men om uppgiften röjs (22 kap. 5 § offentlighets- och sekretesslagen). De upp- gifter som är aktuella i delgivningsärenden är framför allt den enskildes adress, telefonnummer och arbetsgivare. I vissa fall kan det emellertid framkomma uppgifter som är känsliga för den enskilde, t.ex. att han eller hon är omhändertagen för tvångsvård på grund av missbruk eller intagen i kriminalvårdsanstalt. En annan uppgift som kan vara känslig är att den person som söks för delgivning är föremål för sociala stödåtgärder. Eftersom bestämmelsen har ett rakt skaderekvisit är det presumtion för offentlighet och alltså fråga om ett förhållandevis svagt sekretesskydd. Myndigheter får som huvudregel inte lämna ut uppgifter som omfattas av sekretess till enskilda., t.ex. privata delgivningsföretag (8 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen). Eftersom det finns offentlig stäm- ningsmannaverksamhet kan det inte heller anses vara nödvändigt för uppdragsmyndigheten att lämna ut sådana uppgifter till ett privaträttsligt delgivningsföretag för att myndigheten ska kunna fullgöra sin verksam- het (jfr 10 kap. 2 § offentlighets- och sekretesslagen). behöver ha tillgång till är emellertid offentliga och kan lämnas ut. Mot denna bakgrund och då försiktighet är när det gäller att låta privaträttsliga subjekt få tillgång till uppgifter som omfattas av sekretess ansluter sig regeringen till promemorians bedömning att det inte bör införas någon generell rätt för auktoriserade delgivningsföretag att kunna få del av sådana uppgifter. I promemorian föreslås dock att ett undantag bör göras för fotografier i passregistret och vägtrafikregistret. Sådana fotografier omfattas av sek- retess om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till de enskilde lider men. Ingen remissinstans in- vänder mot promemorians förslag. i in- stämmer i promemorians uppfattning att försiktighet bör iakttas i fråga om att ge privaträttsliga subjekt tillgång till uppgifter som omfattas av sekretess, men anser att de undantag som föreslås i fråga om fotografier i pass- och vägtrafikregistren har goda skäl för sig, särskilt med hänsyn till vikten av att en handling lämnas till rätt person. Regeringen konstaterar att det i vissa situationer är en förutsättning för att kunna säkerställa att en handling lämnas till rätt person att den som utför stämningsmannadelgivning har tillgång till fotografier i pass- och vägtrafikregistren. bör därför kunna få tillgång till fotografier ur det centrala passregistret och vägregistret. En sekretessbrytande bestämmelse av denna innebörd bör införas i offentlig- hets- och sekretesslagen. Frågan är då var i offentlighets- och sekretesslagen den nya bestäm- melsen bör placeras. Sekretessbrytande bestämmelser som bryter sekre- tessen enligt alla eller ett stort antal sekretessbestämmelser har samlats i lagens tredje avdelning (10 kap.). Avdelningen innehåller allmänna bestämmelser om sekretess. Sekretessbestämmelser till skydd för all- männa respektive enskilda intressen finns i lagens fjärde respektive femte avdelning. Sekretessbrytande bestämmelser som bara bryter sekretessen enligt en viss eller några få sekretessbestämmelser har placerats i anslutning till berörda sekretessbestämmelser i sistnämnda avdelningar (prop. 2008/09:150 s. 322 f). Den tidigare nämnda sekretessbrytande bestämmelsen som gäller till förmån för myndigheter i fråga om vissa uppgifter som behövs för delgivning enligt delgivningslagen, bryter all sekretess som kan gälla för dessa uppgifter. Bestämmelsen har därför placerats i 10 kap. offentlig- hets- och sekretesslagen (26 §). Den nu föreslagna sekretessbrytande bestämmelsen till förmån för de auktoriserade delgivningsföretagen bryter dock bara sekretessen beträffande en sekretessbestämmelse, 22 kap. 1 § andra stycket offentlighets- och sekretesslagen, och bör såle- des placeras i anslutning till den paragrafen. Regeringens förslag: Den som är eller har varit verksam i ett auktoriserat delgivningsföretag eller som har eller haft uppdrag för ett sådant företag får inte obehörigen avslöja eller utnyttja vad han eller hon i samband med anställningen eller uppdraget har fått veta om enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Datainspektionen, som är den enda remissinstans som uttalar sig särskilt i denna del, tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: Anställda vid myndigheter har tystnadsplikt i fråga om sekretessbelagda uppgifter. kommer att få tillgång till uppgifter som rör enskildas förhållanden. En del av uppgifterna kommer att vara känsliga. Det kan röra både enskildas personliga och ekonomiska förhållanden. Dessutom har i föregående avsnitt föreslagits att delgivningsföretag ska få tillgång till sekretessbelagda fotografier. Mot denna bakgrund föreslås i promemorian att det införs en tystnadsplikt för den som är eller har varit anställd i ett auktoriserat delgivningsföretag. Datainspektionen, som till- styrker förslaget, anser att en tystnadsplikt är angelägen av integritetsskäl och omsorg om de personer som söks för delgivning av anställda vid delgivningsföretag. Regeringen instämmer i vad Datainspektionen har anfört och ansluter sig till promemorians förslag. Tystnadsplikten bör utformas på så sätt att den som är eller har varit verksam i eller haft uppdrag för ett auktoriserat delgivningsföretag inte obehörigen får röja eller utnyttja vad han eller hon i samband detta har fått veta om enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden. För den som bryter mot tystnadsplikten gäller 20 kap. 3 § . Regeringens förslag: Beslut enligt lagen om auktorisation av privata delgivningsföretag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. får överklaga beslut att bevilja auktorisation. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås att endast får överklaga beslut att bevilja auktorisation. Remissinstanserna: Ingen remissinstans invänder mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Beslut som meddelas enligt den förslagna lagen bör kunna överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. I avsnitt 15.1 föreslås att ska beredas tillfälle att yttra sig innan auktorisation beviljas. Auktorisation kan dock beviljas trots att har avstyrkt detta. Det kan också ha framkommit nya uppgifter sedan styrelsen yttrade sig. styrelsen att kunna bevaka att tillämpningen av bestämmelserna om auktorisation är enhetlig. bör därför ges rätt att över- Prop. 2009/10:237 klaga beslut att bevilja auktorisation. Rätten att överklaga bör inte endast avse utan även allmän förvaltningsdomstols beslut att bevilja auktorisation. Lagtexten bör, som Lagrådet påpekar, utformas i enlighet härmed. Prövningstillstånd bör krävas vid överklagande till kammarrätt. Regeringens förslag: De föreslagna lagändringarna ska träda i kraft . Äldre bestämmelser ska gälla om ett beslut om kungörelsedelgivning eller spikning har fattats före eller om en handling har skickats eller lämnats . Promemorians förslag: I promemorian föreslås att lagändringarna ska träda i kraft och att äldre bestämmelser ska gälla om ett beslut om delgivning har fattats före eller om en handling har lämnats eller sänts . Remissinstanserna: Endast ett fåtal remissinstanser yttrar sig särskilt i denna del. i anser att lagen om auktori- sation av delgivningsföretag bör träda i kraft först . Skälen för regeringens förslag: De nya lagarna och övriga författningsändringar bör träda i kraft . Delgivnings- bestämmelserna tillämpas av ett stort antal myndigheter. Det är därför angeläget att det finns tillräcklig tid för utbildning av den personal som ansvarar för delgivningsfrågor. Detsamma gäller för de länsstyrelser som ska vara tillsynsmyndigheter enligt lagen om auktorisation av delgiv- ningsföretag. För vissa myndigheter finns också behov av att skapa nya tekniska rutiner. Regeringen bedömer mot denna bakgrund att lagänd- ringarna lämpligen bör träda i kraft . I enlighet med allmänna processrättsliga principer ska de nya delgiv- ningsbestämmelserna tillämpas genast efter ikraftträdandet. Det innebär att sådana regler ska tillämpas på varje processuell företeelse som inträffar efter det att regleringen har trätt i kraft. När det gäller förenklad delgivning, telefondelgivning särskild delgivning med aktiebolag och kungörelsedelgivning kommer tidpunkten när delgivning anses ha skett att ändras genom den nya lagen. Som konstateras i promemorian finns det därför för vissa situationer ett behov av en särskild övergångs- reglering. I lagrådsremissen föreslogs mot denna bakgrund att äldre bestämmel- ser ska gälla om ett beslut om delgivning har fattats före ikraftträdandet eller om en handling har lämnats eller sänts . Lagrådet föreslår att övergångsbestämmelsen formuleras så att äldre bestämmelser gäller för delgivningsförfaranden som påbörjats före ikraft- trädandet. Det innebär att ett beslut om delgivning inte är en tillräcklig förutsättning. Förfarandet måste dessutom ha påbörjats. Lagrådet t.ex. ha gjorts genom att myndigheten lämnat delgivningsupp- draget till någon annan eller vid förenklad delgivning genom att en Prop. 2009/10:237 handling i delgivningsärendet skickats före ikraftträdandet, men däremot kontrollmeddelandet skickas först därefter. Både den i lagrådsremissen och den av Lagrådet föreslagna övergångs- bestämmelsen innebär bl.a. att det vid stämningsmannadelgivning skulle kunna bli aktuellt att tillämpa delgivningslag förhållandevis efter att den nya lagen har trätt i kraft. Regeringen anser inte att en sådan ordning är lämplig.