prop · GX03125 · 2010-03-18 00:00:00 — 3 § Detaljhandelsbolaget beslutar om försäljningsställenas förläggning enligt riktlinjer i avtalet mellan staten och bolaget. Försäljning får ske för avhämtning eller genom rekvisition. Försäljning får även ske vid auktion av spritdrycker, vin, starköl eller andra jästa alkoholdrycker för någon annans räkning enligt riktlinjer i avtalet mellan staten och bolaget. 4 § Spritdrycker, vin, starköl och andra jästa alkoholdrycker som inte hålls i lager av detaljhandelsbolaget ska anskaffas av bolaget på begäran av konsument. 5 § Detaljhandel med folköl är, med de inskränkningar som föreskrivs i denna lag, tillåten under villkor att verksamheten bedrivs i sådana lokaler eller andra utrymmen i byggnader eller transportmedel 1.som ingår i anläggningar som är godkända enligt föreskrifter med- delade med stöd av 7 § 1 livsmedelslagen (2006:804) eller registrerade enligt och rådets förordning (EG) nr 852/2004 av om livsmedelshygien2, och 2.som är avsedda för stadigvarande försäljning av livsmedel och där det också säljs mat. Utan hinder av vad som sägs i första stycket får detaljhandel med folköl bedrivas av detaljhandelsbolaget samt av tillverkare av sådan öl. Den som bedriver detaljhandel med folköl ska anmäla verksamheten till den kommun där försäljningen sker. Försäljningen får inte påbörjas förrän anmälan har gjorts. Den som bedriver detaljhandel med folköl ska utöva särskild kontroll (egenkontroll) över försäljningen och svara för att personalen har erfor- derliga kunskaper om vad som gäller för försäljningen. För egenkon- trollen ska det finnas ett särskilt program. Handel med teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat Handel med teknisk sprit 1 § Teknisk sprit får endast säljas, köpas, införas, importeras, föras ut eller exporteras om det föreligger rätt till det enligt denna lag. Vad som sägs i första stycket gäller inte sprit som är fullständigt denaturerad i enlighet med kommissionens förordning (EEG) nr 3199/93 av om ömsesidigt erkännande av förfaranden för att fullständigt denaturera alkohol för att erhålla punktskattebefrielse.3 2 § Försäljning av teknisk sprit får bedrivas endast av den som har god- känts som upplagshavare för sådan sprit enligt 9 § lagen (1994:1564) om alkoholskatt. 3 § Teknisk sprit som ska användas eller säljas inom landet och som inte är fullständigt denaturerad enligt 1 § andra stycket, ska vara denaturerad på ett sätt som så långt möjligt hindrar förtäring av spriten utan att hindra den avsedda användningen. 4 § Vid försäljning av teknisk sprit är säljaren skyldig att förvissa sig om att köparen har rätt att köpa in eller sälja varan vidare. Säljaren ska förvissa sig om att otillåten användning av spriten förhind- ras. 2EUT L 139, 30.4.2004, s. 1-54 (Celex 32004R0852). 3EGT L 288, 23.11.1993, s.12 (Celex 31993R3199). 5 § Den som har rätt att sälja teknisk sprit får också köpa samt föra in eller importera, föra ut eller exportera sådan sprit. Försäljning får ske till 1.den som har rätt att tillverka alkoholdrycker, 2.den som har godkänts som skattebefriad förbrukare för sådan vara enligt 31 e § lagen (1994:1564) om alkoholskatt, 4.universitet eller högskola för vetenskapligt ändamål, 5.sjukhus för medicinskt ändamål. Handel med alkoholhaltiga preparat 6 § Alkoholhaltiga preparat får, med de begränsningar som följer av denna lag, säljas inom landet under de villkor som gäller för handel i allmänhet. Ytterligare begränsningar av handel med alkoholhaltiga preparat kan följa av annan lagstiftning. 7 § Alkoholhaltiga preparat får inte säljas eller lämnas ut om det finns särskild anledning att anta att varan är avsedd att användas i berusnings- syfte. 8 § Alkoholhaltiga preparat som inte är avsedda för förtäring, får inte genom smak, färg, förpackningsutformning eller annan liknande åtgärd, medföra risk för förväxling med alkoholdryck eller på annat sätt upp- muntra till förtäring. 9 § Alkoholhaltiga preparat som inte är avsedda för förtäring och som ska användas eller säljas inom landet ska vara denaturerade på ett sätt som så långt möjligt hindrar att de förtärs. 10 § Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får meddela föreskrifter om 1.vem som utöver vad som anges i 5 § och till vilket ändamål har rätt att köpa teknisk sprit, 2.anlitande av kontrollbolag vid införsel och import av teknisk sprit, 3.denaturering av teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat och i vilka fall denaturering får underlåtas, samt 4.om handel i övrigt med teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat som behövs till skydd för liv och hälsa. 1 § Vid marknadsföring av alkoholdrycker till konsumenter ska särskild måttfullhet iakttas. Reklam- eller annan marknadsföringsåtgärd får inte vara påträngande, uppsökande eller uppmana till bruk av alkohol. Marknadsföring får inte rikta sig särskilt till eller skildra barn eller ungdomar som inte har fyllt . 2 § Den som tillverkar, säljer eller förmedlar försäljning av alkohol- drycker får i sin rörelse lämna sådana drycker som gåva endast i form av varuprov. Vid marknadsföring av tjänster eller vid försäljning av andra varor än alkoholdrycker får sådana drycker inte lämnas som gåva. 3 § Vid marknadsföring av alkoholdrycker till konsumenter får inte kommersiella annonser i ljudradio- eller TV-program användas. Det gäller även sådana TV-sändningar över satellit som omfattas av radio- och TV-lagen (1996:844). 4 § Vid marknadsföring av alkoholdrycker som innehåller mer än 15 volymprocent alkohol till konsumenter får inte kommersiella annonser användas i periodiska skrifter eller andra skrifter på vilka tryckfrihets- förordningen är tillämplig, och som med avseende på ordningen för ut- givningen är jämförbara med periodiska skrifter. Detta gäller dock inte i fråga om skrifter som tillhandahålls endast på försäljningsstället för sådana drycker. 5 § Vid marknadsföring till konsumenter av alkoholdrycker genom kom- mersiella annonser får framställning i bild omfatta endast en återgivning av 1.varan eller råvaror som ingår i varan, 2.enstaka förpackningar, eller 3.varumärke eller därmed jämförligt kännetecken. Kommersiella annonser i periodiska skrifter eller andra skrifter på vilka tryckfrihetsförordningen är tillämplig, och som med avseende på ordningen för utgivningen är jämförbara med periodiska skrifter, får inte vara större än . Annonsen ska på ett tydligt sätt ange dryckens alkoholhalt men får inte framställa en hög alkoholhalt som en positiv egenskap. En sådan annons som avses i första och andra styckena får inte strida mot god sed genom det sammanhang där den förekommer, använda sig av metoder som är opassande med tanke på konsumenten eller innehålla osanna eller vilseledande uppgifter om alkohol, alkoholkonsumtion, alkoholens verkningar eller andra egenskaper. 6 § Marknadsföring i en kommersiell annons av alkoholhaltiga lätt- drycker till konsumenter ska utformas på ett sådant sätt att den inte kan förväxlas med marknadsföring av alkoholdrycker. Marknadsföring av alkoholdrycker som innehåller högst 15 volymprocent alkohol i kommer- siell annons till konsumenter ska utformas på sådant sätt att den inte kan förväxlas med marknadsföring av alkoholdrycker som innehåller mer än 15 volymprocent alkohol. Första stycket första meningen gäller inte då marknadsföring av alko- holdrycker som innehåller högst 15 volymprocent alkohol är tillåten. Bestämmelserna om marknadsföring av alkoholhaltiga lättdrycker i första stycket tillämpas inte i de fall detta är oskäligt. 2009/10:125 7 § Vid marknadsföring av alkoholdrycker till konsumenter genom Bilaga 6 kommersiella annonser i periodiska skrifter eller andra skrifter på vilka tryckfrihetsförordningen är tillämplig, och som med avseende på ord- ningen för utgivningen är jämförbara med periodiska skrifter, ska annon- serna på ett tydligt sätt återge en text som informerar om alkoholens skadeverkningar (informationstext). Om det finns flera informations- texter ska minst en av dem återges. Vid upprepad annonsering ska de olika informationstexterna användas omväxlande och om möjligt i lika stor omfattning. Regeringen får meddela föreskrifter om vilka texter som ska återges och hur dessa ska utformas. 8 § En handling som strider mot 16 §§ och 7 § första stycket eller före- skrifter som utformats med stöd av 7 § andra stycket ska vid tillämp- ningen av 5, 23 och 26 §§ marknadsföringslagen (2008:486) anses vara otillbörlig mot konsumenter och, i fall som avses i 2 §, även mot näringsidkare. En handling som strider mot 3 § kan medföra marknads- störningsavgift enligt bestämmelserna i 2936 §§ marknadsföringslagen. 9 § Regeringen får med avseende på främmande stat bestämma att föl- jande ska gälla. Vid marknadsföring av alkoholdrycker är det förbjudet att använda oriktiga eller vilseledande ursprungsbeteckningar, genom vilka dryckerna direkt eller indirekt anges vara frambragda eller tillverkade i den främ- mande staten eller i en region eller ort i den främmande staten. Detta gäller även om det äkta ursprunget anges, eller om beteckningen används bara i översättning eller åtföljs av uttryck som art, sort, typ, kopia eller liknande uttryck. En handling som strider mot andra stycket ska vid tillämpning av marknadsföringslagen (2008:486) anses vara otillbörlig mot konsumenter och näringsidkare. 1 § För servering av spritdrycker, vin, starköl och andra jästa alkohol- drycker krävs tillstånd av den kommun där serveringsstället är beläget (serveringstillstånd). Serveringstillstånd som avser servering i inrikes trafik på fartyg, luft- fartyg eller järnvägståg (trafikservering), meddelas dock av den kommun där det företag som vill bedriva serveringen har sitt säte, eller där den person som vill bedriva serveringen har sitt hemvist. inte säte inom landet eller personen inte hemvist inom landet, meddelas till- stånd av . Serveringstillstånd krävs dock inte om serveringen 1.avser ett enstaka tillfälle för i förväg bestämda personer, 2.sker utan vinstintresse och utan annan kostnad för deltagarna än kostnaden för inköp av dryckerna, och 3.äger rum i lokaler där det inte bedrivs yrkesmässig försäljning av alkohol eller lättdrycker. Detaljhandelsbolaget får utan hinder av bestämmelserna i första stycket bedriva provning av alkoholdrycker för allmänheten enligt riktlinjer i avtalet mellan staten och bolaget. 2 § Serveringstillstånd kan meddelas för servering till allmänheten eller i förening, företag eller annat slutet sällskap. Tillståndet kan avse ser- vering året runt eller (stadigvarande till- stånd). Det kan även avse en enstaka tidsperiod eller ett enstaka tillfälle (tillfälligt serveringstillstånd). Stadigvarande tillstånd gäller tills vidare. får dock om det finns särskilda skäl begränsa tillståndets giltighet till . Serveringstillstånd kan gälla spritdrycker, vin, starköl och andra jästa alkoholdrycker eller en eller flera av dessa drycker. Tillstånd till provsmakning av alkoholdrycker enligt 6 och 7 §§ kan meddelas stadigvarande eller för enstaka tidsperiod. 3 § Den som har ett stadigvarande tillstånd att servera spritdrycker har, efter anmälan till kommunen, rätt att krydda spritdryck för servering som snaps i den egna serveringsrörelsen. 4 § Den som bedriver cateringverksamhet för slutna sällskap kan med- delas stadigvarande tillstånd under förutsättning av den lokal där ser- veringen äger rum för varje tillfälle anmäls till och godkänns av till- ståndsmyndigheten. Den som bedriver cateringverksamhet ska ha ett eget kök för tillred- ning av mat för att få stadigvarande serveringstillstånd. 5 § På hotell som har restaurangverksamhet med serveringstillstånd i sina lokaler får servering av alkoholdrycker ske på hotellrummet (rumsser- vering). På sådant hotell får även servering från minibar på hotellrummet ske. 6 § Provsmakning av spritdrycker, vin, starköl eller andra jästa alkohol- drycker vid arrangemang riktade till allmänheten är tillåten under förut- sättning att 1.arrangören har ett stadigvarande serveringstillstånd som omfattar de drycker som avses erbjudas provsmakning av samt den lokal där prov- smakningen ska äga rum, eller 2.de partihandlare som deltar enskilt eller gemensamt ansöker om och erhåller ett tillfälligt tillstånd för provsmakning av de drycker som avses erbjudas. En anmälan ska göras till kommunen innan arrangemanget äger rum av tillståndshavare som avses i första stycket 1. 7 § Den som tillverkar alkoholdrycker från råvaror som produceras på den egna gården och som har ett stadigvarande serveringstillstånd har rätt att, efter anmälan till kommunen, vid tillverkningsstället erbjuda prov- smakning av de egenproducerade dryckerna. Om sådant tillstånd saknas, får tillverkaren erbjuda provsmakning av egentillverkade alkoholdrycker vid tillverkningsstället efter särskilt till- stånd för provsmakning. 8 § Servering av folköl får, med de inskränkningar som föreskrivs i denna lag, ske om verksamheten bedrivs i sådana lokaler eller andra utrymmen i byggnader eller transportmedel som 1.ingår i anläggningar som är godkända enligt föreskrifter meddelade med stöd av 7 § 1 livsmedelslagen (2006:804) eller registrerade enligt och rådets förordning (EG) nr 852/2004 av om livsmedelshygien4, och 2.är avsedda för stadigvarande verksamhet med livsmedel och där mat serveras . Utan hinder av första stycket får folköl serveras i sådana fall som anges i1 § andra stycket samt av den som innehar serveringstillstånd. Den som avser att bedriva servering av folköl ska anmäla verksam- heten hos den kommun där serveringen ska ske. Servering får inte på- börjas innan anmälan har gjorts. Detta gäller inte i fall som avses i 1 § andra stycket eller den som har serveringstillstånd. Den som är anmälningsskyldig enligt tredje stycket ska utöva särskild kontroll (egenkontroll) över serveringen. För egenkontrollen ska det finnas ett för verksamheten lämpligt program. 9 § Kommunen ska tillhandahålla information om vad som gäller enligt denna lag och anslutande föreskrifter samt riktlinjer för tillämpningen av föreskrifterna i kommunen. 10 § Ansökan om serveringstillstånd görs skriftligen. Kommunen får ta ut avgift för prövningen enligt de grunder som be- slutas av kommunfullmäktige. Avgift får även tas ut för kostnad för till- syn enligt 9 kap. Regeringen får meddela föreskrifter om den tid inom vilken kommu- nen ska fatta beslut om serveringstillstånd. 11 § En ansökan om stadigvarande serveringstillstånd får inte bifallas utan att polismyndighetens yttrande har inhämtats. Detsamma gäller tillfälligt serveringstillstånd för servering till allmänheten om det inte rör sig om arrangemang av endast obetydlig omfattning. ska i sitt yttrande redovisa samtliga omständigheter som ligger till grund för myndighetens bedömning i det enskilda fallet och särskilt yttra sig om sökandens allmänna lämplighet för verksam- heten. Om en ansökan avser servering inom eller invid ett militärt område ska yttrande dessutom inhämtas av vederbörande militära chef innan ansökan får bifallas. 12 § Serveringstillstånd får endast meddelas den som visar att han eller hon med hänsyn till sina personliga och ekonomiska förhållanden samt 4 EUT L 139, 30.4.2004, s. 1-54 (Celex 32004R0852). omständigheterna i övrigt är lämplig att utöva verksamheten samt att verksamheten kommer att drivas i enlighet med de krav som ställs upp i denna lag. Sökanden ska genom att avlägga ett prov visa att han eller hon har de kunskaper om kunskaper om denna lag och anslutande föreskrifter som krävs för att på ett lagenligt sätt utöva serveringsverksamheten. Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får med- dela föreskrifter om prov som avses i andra stycket och om undantag i vissa fall från skyldigheten att avlägga prov. 13 § Den som har tillstånd för servering till allmänheten eller stadig- varande tillstånd för servering till slutna sällskap, får köpa de sprit- drycker, vin, starköl och andra jästa alkoholdrycker som behövs för rörelsen endast av partihandlare eller av detaljhandelsbolaget. Den som har tillstånd för servering i slutet sällskap vid ett enstaka tillfälle eller under enstaka tidsperiod, får köpa motsvarande drycker endast hos detaljhandelsbolaget. 14 § Serveringstillstånd ska omfatta ett visst avgränsat utrymme som disponeras av tillståndshavaren. Särskilt tillstånd kan dock meddelas för flera tillståndshavare att ut- nyttja ett gemensamt serveringsutrymme. Varje tillståndshavare ska då svara för att ordning och nykterhet samt att vad som i övrigt gäller enligt denna lag iakttas han eller hon bedriver servering. 15 § Stadigvarande tillstånd för servering till allmänheten får medges endast om serveringsstället har ett eget kök i anslutning till serverings- lokalen samt tillhandahåller lagad eller på annat sätt tillredd mat. Gästerna ska kunna erbjudas ett flertal maträtter av varierat slag. får matutbudet begränsas till ett fåtal enklare rätter. Serveringsstället ska vara utrustat med ett i förhållande till lokalens storlek lämpligt antal sittplatser för matservering. Om det finns en drink- bar får den ta i anspråk endast en mindre del av serveringsställets totala yta och vara belägen i nära anslutning till matsalen. Tillfälligt serveringstillstånd för servering till allmänheten får medde- las om serveringsstället tillhandahåller någon form av tillredd mat. Det- samma gäller tillstånd för servering till slutna sällskap. Tillstånd för servering av starköl och vin i foajéer till teater eller kon- sertlokal under paus i föreställning eller konsert får meddelas utan krav på matservering. Det ställs inte heller krav på matservering vid prov- smakning enligt 6 eller 7 §. 16 § Lokaler som används för servering till allmänheten eller för ser- vering till slutna sällskap av den som har stadigvarande serveringstill- stånd ska vara lämpliga för sitt ändamål från brandsäkerhetssynpunkt. 17 § Om alkoholservering på grund av serveringsställets belägenhet eller av andra skäl kan befaras medföra olägenheter i fråga om ordning och nykterhet eller särskild risk för människors hälsa, får serveringstillstånd vägras även om övriga krav som uppställs i lagen är uppfyllda. 18 § Vid servering av alkoholdrycker ska ansvarig personal se till att måttfullhet iakttas och att störningar på grund av oordning eller onykter- het undviks. 19 § Tillståndshavaren eller av denne utsedd serveringsansvarig person ska ha tillsyn över serveringen och vara närvarande på serveringsstället . Det sista gäller dock inte vid rumsservering. Den som är serveringsansvarig ska ha fyllt och vara lämplig för uppgiften med hänsyn till sina personliga egenskaper och omständig- heterna i övrigt. Tillståndshavaren ska till tillståndsmyndigheten anmäla den eller de personer som har utsetts att ansvara för serveringen av alkoholdrycker. Endast den som är anställd av tillståndshavaren eller som är inhyrd av ett bemanningsföretag får anlitas som köks- eller serveringspersonal eller för uppgifter som är av betydelse för ordning och nykterhet. Detta gäller dock inte ordningsvakter som är förordnade av eller en polismyndighet. Restaurangskolor med serveringstillstånd samt, efter överenskommelse med skolan, även andra restauranger med sådant till- stånd får i utbildningssyfte anlita restaurangskolans elever. 20 § beslutar under vilka tider alkoholdrycker får serveras. Vid bestämmande av tiden för servering ska särskilt beaktas vad som sägs i 17 §. Om inte tillståndsmyndigheten beslutar annat, får servering av sprit- drycker, vin, starköl eller andra jästa alkoholdrycker inte påbörjas tidi- gare än och inte pågå längre än . Serveringsstället ska vara utrymt senast efter serverings- tidens utgång. Bestämmelserna i förstatredje styckena gäller inte för rumsservering på hotell eller minibar i hotellrum enligt 5 §. 21 § Priset för en alkoholdryck får vid servering inte sättas lägre än inköpspriset för drycken jämte skäligt påslag. Prissättningen får inte ske på ett sådant sätt att försäljning av drycker med högre alkoholhalt främ- jas. Gästerna får inte uppmanas eller på annat sätt förmås att köpa alko- holdrycker. 22 § Vid servering av alkoholdrycker ska lättdrycker finnas att tillgå i tillfredsställande urval och omfattning. 23 § Från en lokal med serveringstillstånd får inte någon medföra sprit- drycker, vin, starköl eller andra jästa alkoholdrycker som har serverats i lokalen. Detta gäller inte hotellrum med minibar. 24 § På ett serveringsställe där serveringstillstånd gäller får inte någon dricka eller tillåtas dricka andra alkoholdrycker än sådana som har serve- rats i enlighet med tillståndet. Detta gäller dock inte på hotellrum. Det är inte tillåtet att inta alkoholdrycker på ett serveringsställe som saknar tillstånd för servering av sådana drycker eller i en lokal som yrkesmässigt upplåts för anordnande av sammankomster i slutna sällskap vid vilka mat eller dryck tillhandahålls av innehavaren eller genom den- nes försorg och där servering av alkoholdrycker inte är tillåten. Alkoholdrycker som inte får serveras i en lokal som avses i denna paragraf får inte heller förvaras i lokalen eller tillhörande utrymmen. Förbuden enligt denna paragraf gäller inte i fråga om folköl. 1 § har, med de begränsningar som anges i 3 och 4 §§, tillsyn över efterlevnaden av denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. har tillsyn inom länet. ska också biträda kommunerna med råd i deras verksamhet. 2 § Kommunen och polismyndigheten har tillsyn över efterlevnaden av de bestämmelser som gäller för servering av alkoholdrycker. Kommunen och polismyndigheten har också tillsyn över detaljhandeln med folköl. Kommunen ska upprätta en tillsynsplan som ska ges in till länsstyrel- sen. 3 § För tillsynen över efterlevnaden av bestämmelserna om marknads- föring i 7 kap. finns det särskilda regler i marknadsföringslagen (2008:486). Tillsynen över efterlevnaden av bestämmelserna gentemot den som har serveringstillstånd får, i fråga om marknadsföring på ser- veringsstället, utövas också av kommunen. För kommunens tillsyn gäller inte 7 kap. 8 §. 4 § har tillsynen över efterlevnaden av bestämmelsen i 4 kap. 2 §. 5 § Kommunens uppgifter enligt denna lag ska fullgöras av den eller de nämnder som kommunfullmäktige bestämmer. 6 § En kommun får träffa avtal med en annan kommun om att uppgifter som kommunen har enligt denna lag ska ombesörjas helt eller delvis av den andra kommunen. Kommunen får dock inte överlåta befogenhet att avgöra ärenden som avser 1.åtgärd enligt 3 kap. 10 §, 2.meddelande av serveringstillstånd enligt 8 kap. 1 §, 3.meddelande av erinran eller varning enligt 9 kap. 17, 4.återkallelse av serveringstillstånd enligt 9 kap. 18, 5.meddelande av försäljningsförbud enligt 9 kap. 19 §. 7 § En kommun som har fattat ett beslut i ett ärende enligt denna lag ska sända en kopia av beslutet till samt den länssty- relse och polismyndighet som berörs av beslutet. Om beslutet avser de särskilda bestämmelserna om marknadsföring ska en kopia av beslutet också sändas till . En kommun ska utfärda bevis om tillstånd som kommunen har med- Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, meddelar föreskrifter om vilka uppgifter ett sådant bevis ska innehålla. 8 § På begäran av en annan tillsynsmyndighet ska kommunen lämna de uppgifter som myndigheten behöver för sin tillsyn. på begäran av eller lämna de uppgifter som be- hövs för beskattning eller påförande av tull. ska underrätta andra tillsynsmyndigheter om för- hållanden som är av betydelse för dessa myndigheters tillsyn. ska underrätta vederbörande tillståndsmyn- dighet om en tillståndshavare brister i sina skyldigheter att erlägga skat- ter eller socialavgifter. På begäran av ska sådan under- rättelse ges till denna. På begäran av en tillsynsmyndighet ska polismyndigheter samt Skatte- verket och andra myndigheter som uppbär eller driver in skatter eller avgifter lämna uppgifter som tillsynsmyndigheten behöver för tillstånds- prövning eller tillsyn. 9 § ska på begäran lämna annan tillsynsmyndighet den hjälp som behövs vid tillämpningen av 1315 §§.