prop · GY031d4 · 2010-10-12 00:00:00 — Utifrån en samlad bedömning av såväl brottsutvecklingen som de insatser myndigheterna har gjort är regeringens uppfattning att målet delvis är uppnått. De myndigheter som bidrar till måluppfyllelsen under utgiftsområde 4 Rättsväsendet är polisen, Säkerhetspolisen, och . Därutöver finns det ett antal myndigheter under andra utgiftsområden som också arbetar för att förebygga brott. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Tabell 3.10 Kostnadsutvecklingen 20072009 Källa: för polisen, Säkerhetspolisen, och . Myndigheternas användning av resurser för brottsförebyggande arbete ökade med jämfört med föregående år. Polisen har en självklar och central roll i samhällets brottsförebyggande arbete. Där finns erfarenhet och kunskap om var och när brott typiskt sett inträffar samt en verksamhet som bedrivs dygnet runt. Det medför att polisen kan göra planerade och kunskapsbaserade förebyggande insatser på tider och platser där behovet är som störst. Polisen har därmed goda möjligheter att på olika sätt bidra till att minska brottsligheten, dels genom insatser inom det egna ansvarsområdet, och dels genom medverkan i samhällets gemensamma brottsförebyggande arbete. Polisens insatser kan emellertid, beroende på brottskategori och åtgärdens karaktär, medföra såväl ökat som minskat antal anmälda brott. Att antalet anmälningar avseende våld mot kvinnor har ökat ska exempelvis ses i ljuset av de insatser som gjorts för att förmå fler utsatta kvinnor att ta kontakt med polisen. Polisens arbete för ökad synlighet och närvaro i hela landet påverkar också utvecklingen av den anmälda brottsligheten. Ökad synlighet kan leda till att brott förebyggs men också till att fler brott upptäcks som annars inte skulle ha kommit till polisens kännedom. Antalet poliser har ökat kraftigt i alla polismyndigheter . Detta har medfört att polisen har kunnat stärka närvaron i utsatta områden. Flera insatser har genomförts för att skapa kontakter med ungdomar, bland annat genom att arbeta mot ungdomsfylleri och langning enligt den så kallade Kronobergsmodellen. Projekt som grannsamverkan har fortsatt för att förebygga och förhindra brott som inträffar i bostadsmiljön. Andra åtgärder är polisens satsningar för att minska trafikolyckor och ratt- 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 onykterhet liksom att minska våld i offentlig miljö genom till exempel skärpt krogtillsyn. Flera polismyndigheter har öppnat lokala poliskontor för att öka tillgängligheten och närvaron på orten. Denna satsning utvärderas av på initiativ av polisen. I har mobila polisstationer använts som en metod för att bland annat förebygga brott i särskilt utsatta miljöer. För att polisen ska kunna bidra till att minska brottsligheten krävs ett utvecklat samarbete med andra aktörer. har samverkan med kommunerna fortsatt prioriterats. Omkring två tredjedelar av landets kommuner har tecknat samverkansöverenskommelser med polisen och fler väntas följa. Överenskommelserna kan till exempel innefatta samarbete med när det gäller ungdomskriminalitet eller med kommunernas tillståndsenheter för att effektivare reglera alkoholhanteringen på restauranger och krogar. Polisens samarbete med andra myndigheter har också stärkts när det gäller insatserna mot grov organiserad brottlighet. En närmare beskrivning av det arbetet återfinns under . Polisens arbete med att utveckla metoder för den brottsförebyggande verksamheten har fortsatt . Polisens underrättelsemodell utgör ett bra stöd för detta. Modellen innebär att sätta in rätt åtgärder , med rätt resurser och rätt utformning. Det kan handla om att vidta förebyggande åtgärder på platser där man vet att det förekommit eller finns risk för att brott begås, till exempel i krogmiljöer. Polisen har också bedrivit ett arbete för att förbättra förmågan att följa upp och utvärdera olika brottsförebyggande insatser. Därmed förbättras förutsättningarna för att identifiera fler goda och vetenskapligt beprövade arbetsmetoder som kan spridas till alla polismyndigheter. Säkerhetspolisen har prioriterat EU-ordförandeskap, terrorismbekämpning och personskydd. Ett gemensamt hotbildsarbete med bidrog till att säkerhetsarrangemangen under ordförandeskapet kunde genomföras på ett resurseffektivt sätt och utan allvarliga störningar. Inom området terrorismbekämpning fortsätter det förebyggande arbetet för att minska nyrekrytering till terroristgrupper genom bland annat kunskapsinhämtning om våldsbejakande nätverk och individer i . Det internationella informationsutbytet har varit omfattande. Sammantaget har Säkerhetspolisens insatser syftat till att minska risken för ett terroristattentat i eller att vårt land används som bas för planering och finansiering av terrorism i andra länder. Arbetet med att utveckla personskyddsverksamheten fortsätter. Verksamheten styrs av hotbilder och skyddsinsatserna är i hög grad anpassade till det behov som finns i varje enskilt fall. Insatser har lett till att skyddspersonerna har kunnat genomföra sina åtaganden under trygga och säkra former. Förebyggande arbete mot ekonomisk brottslighet fortsatte att utveckla det brottsförebyggande arbetet mot ekonomisk brottslighet med fokus på samordning och samverkan. Myndigheten har samverkat med bland annat de regionala samverkansorganen mot ekonomisk brottslighet (SAMEB), näringslivets organisationer och de fackliga organisationerna. Vidare har informationsinsatser riktats mot ungdomar, småföretagare och personer som har kommit till . En annan del av det brottsförebyggande arbetet avseende framför allt den grova organiserade och ekonomiska brottsligheten har bestått i kriminalunderrättelseverksamhet. Denna verksamhet har bland annat omfattat kartläggningar och analyser som legat till grund för myndigheters insatser mot denna typ av allvarliga brott. Utvecklingen av de lokala brottsförebyggande råden arbetar med att stärka det lokala brottsförebyggande arbetet. har fokus legat på att sprida kunskap om hur lokala aktörer på bästa sätt kan arbeta med sina verktyg för att motverka organiserad brottslighet. Bidrag har bland annat lämnats till nätverksträffar på lokal nivå. Brottsförebyggande verksamhet inom andra utgiftsområden har medverkat i sju av Polisens åtta regionala underrättelsecentrum, samarbetat med Polisens nationella insatsstyrka, haft spaningsgrupper verksamma och tagit fram en ny underrättelsemodell. bevakningen deltar vidare tillsammans med flera andra myndigheter i regeringens satsning mot den grova organiserade brottsligheten. har utökade befogenheter och därmed också kunnat ingripa mot ratt- och sjöfylleribrott. Rättsväsendets möjligheter att förebygga brott förutsätter ett utvecklat samarbete mellan såväl de rättsvårdande myndigheterna som andra aktörer i samhället. Även enskilda kan göra viktiga insatser, där inte minst föräldrars roll bör lyftas fram. Polisens samverkan med kommunerna är av stor betydelse för att samhället ska kunna påverka brottslighetens utveckling. Det är därför angeläget att arbetet med att teckna lokala samverkansöverenskommelser fortsätter över hela landet. har de gemensamma insatserna fördjupats på många håll inom rättsväsendet och med andra myndigheter. Arbetet mot grov organiserad brottslighet är ett bra exempel på när samverkansformerna finner nya vägar och möjligheter för samarbete mellan myndigheter. På samma sätt visar säkerhetsarbetet under EU-ordförandeskap att förutsättningarna för ett framgångsrikt arbete ökar när berörda myndigheter arbetar tillsammans mot ett gemensamt mål. Utöver ett förbättrat samarbete har respektive myndighet på olika sätt intensifierat sina egna brottsförebyggande insatser. Regeringens bedömning är att dessa sammantaget har haft en dämpande effekt på brottsutvecklingen. Enligt nationella trygghetsundersökning som utförts av har också människors trygghet ökat. Det är en faktor som är av betydelse vid bedömning av måluppfyllelsen. Det är dock svårt att bedöma vilka åtgärder som ger bäst resultat . Myndigheterna måste därför fortsätta att utveckla sin förmåga att förebygga brott genom att kontinuerligt följa upp och utvärdera vidtagna åtgärder med beprövade metoder. Kunskap om metoder som visat sig verkningsfulla bör spridas både internt och till andra myndigheter. Verktyg och metodstöd måste tillhandahållas för att effektiva insatser ska få genomslag i hela landet. I detta arbete bör 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 även fortsättningsvis ha en aktiv roll. Allmänt om verksamheten och måluppfyllelsen Målet för utredning och lagföring var att brottsuppklaringen skulle öka och att verksamheten skulle bedrivas med högt ställda krav på rättssäkerhet, kvalitet och effektivitet. Regeringens bedömning är att målet för utredning och lagföring i allt väsentligt har uppfyllts. ökade antalet uppklarade brott och lagförda personer (beslut om åtal, strafföreläggande eller åtalsunderlåtelse) jämfört med . Myndigheterna har också fortsatt sitt utvecklingsarbete för att förbättra kvaliteten och effektiviteten i den brottsutredande verksamheten. De myndigheter som bidrar till måluppfyllelsen är polisen, Säkerhetspolisen, , , , och Kriminalvården. Även , och bidrar till måluppfyllelsen. Domstolarnas handläggning av brottmål, som är en del i rättskedjan, ingår i verksamheten Dömande verksamhet. Regeringens analys och slutsatser av domstolarnas resultat redovisas i avsnitt 3.5.4 Dömande verksamhet. Säkerhetspolisens verksamhet, som även omfattar brottsutredning, redovisas i avsnitt 3.5.2 Brottsförebyggande arbete. I likhet ökade antalet anmälningar om brott som kom in till polisen, , och 2009. Ökningen utgörs huvudsakligen av mängdbrott som till exempel bedrägerier, skadegörelse och butikssnatterier. Sammanlagt inkom 1,47 miljoner brottsärenden till polisen. redovisade polisen fler ärenden till åklagare än innan. Även antalet personuppklarade brott och antalet förenklade utredningar redovisade till åklagare ökade. Däremot minskade antalet utfärdade förelägganden 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 om ordningsbot, bortsett från ordningsbot föranledd av automatisk trafiksäkerhetskontroll. Andelen öppna ärenden äldre än minskade betydligt och låg vid utgången av 2009 på den lägsta nivån . Till inkom drygt 211 400 ärenden . Det är en ökning jämfört med . Av de brottsmisstankar som inkom till var av enkel karaktär där polisen är förundersökningsledare, medan var av mer komplicerad karaktär där åklagare leder förundersökningen. totala ärendebalans fortsatte att minska och uppgick vid utgången av året till drygt 69 000 ärenden. Det motsvarar en minskning jämfört med . Balansen fördelar sig på ärenden där förundersökning pågår, ärenden där åklagaren ska fatta beslut i åtalsfrågan och ärenden vid domstol för avgörande. minskade samtliga tre balanser. Antalet inkomna ärenden till ökade och antalet avslutade ärenden ökade . minskade interna ärendebalans, det vill säga ärenden som är under handläggning inom myndigheten, med en procent jämfört med . totala ärendebalans, som inkluderar domstolsbalansen ökade däremot . Måltillströmningen av brottmål till tingsrätterna ökade med (se avsnitt 3.5.4 Dömande verksamhet). Tabell 3.11 Inkomna brottsärenden Källa: Årsredovisningarna 2007-2009 för Polisen, och Medelgenomströmningstiden för ärenden hos polisen, som mäts från anmälningsdagen till dess att ärendet har avslutats hos polisen, ökade . Att den genomsnittliga genomströmningstiden har ökat beror på att ett stort antal gamla ärenden avslutades . För exempelvis ungdomsärenden kortades däremot medelgenomströmningstiden något. Både vid och minskade genomströmningstiden . För uppvisades ett positivt trendbrott då tiden mätt från inkommen anmälan till polisen till avslutande beslut av åklagaren, i åklagarledda förundersökningar, minskade . Även genomströmningstiden mätt från inkommet beslutsunderlag från polisen till åklagarens beslut i åtalsfrågan minskade och uppgick . Vid minskade genomströmningstiderna . Det bör i sammanhanget påpekas att de av och redovisade siffrorna inte är jämförbara med varandra. Tingsrätternas genomströmningstider för att avgöra av brottmålen uppgick , vilket innebär en fortsatt förbättring av måluppfyllelsen i förhållande till 2008 (se avsnitt 3.5.4 Dömande verksamhet). ökade antalet uppklarade brott och antalet lagförda personer. Den totala uppklaringsprocenten ökade med och uppgick till . Med termen uppklarade brott avses personuppklarade brott där en misstänkt person kan knytas till brottet samt tekniskt uppklarade brott (till exempel att brott inte kan styrkas, att gärningen inte är något brott eller att den misstänkte är ). Antalet personuppklarade brott ökade till drygt 242 000 brott. Då även ärendeinflödet ökade ligger personuppklaringsprocenten kvar på . Inom åklagarväsendet ökade lagföringen . ökade antalet lagförda personer till drygt 145 000 personer. Även antalet brottsmisstankar som lett till lagföring ökade. Vid ökade antalet lagförda personer och lagförda ärenden . Källa: Brå:s officiella kriminalstatistik Tabell 3.13 Kostnadsutvecklingen 20072009 Källa: Årsredovisningarna 2007-2009 för Polisen, , och Kriminalvården. Myndigheternas kostnader inom verksamheten utredning och lagföring uppgick till 2009, vilket är i paritet med kostnaderna . Polisen och har i likhet använt stora delar av sina resurser till att hantera vålds- och sexualbrott. Polisen använde av utredningstimmarna åt att utreda våldsbrott (inklusive grova sexualbrott) som denna brottskategori utgjorde av de anmälda brotten. Inom avsåg av de avslutade brottsmisstankarna olika typer av vålds- och sexualbrott, medan av resurserna användes till handläggning av sådana brottsmisstankar. använde av sina resurser för utredning och lagföring av de drygt 1 900 mängdbrottsärendena. Ett mängdärende är ett ärende som kan utredas och lagföras med en begränsad utredningstid och enligt en standardiserad utredningsmodell. Återstående av myndighetens utredningsresurser användes för bekämpning av mer komplicerad och allvarlig ekonomisk brottslighet och handläggning av de knappt 2 900 kvalificerade ärendena. Den kriminaltekniska verksamheten har stor betydelse för det brottsutredande arbetet. Ett trendbrott noterades dock i efterfrågan på tjänster från (). stagnerade antalet begärda undersökningar i brottmålsärenden. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 prover som kan läggas in i DNA-registren fortsatte däremot att öka. har haft ett fortsatt ökat ärendeinflöde inom den rättskemiska verksamheten. Mest ökade ärendena avseende narkotikabruk. För den rättsmedicinska verksamheten minskade ärendeinflödet vad gäller antalet utfärdade rättsintyg . Framför allt är det antalet rättsintyg baserade på kroppsundersökningar som minskat, men även antalet yttranden baserade på journalanteckningar minskade. inrättade i samverkan med SKL ett forensiskt råd som har i uppgift att utveckla kriminaltekniken i . Rådet består av representanter från , polismyndigheterna, SKL, och . Rådet kommer att arbeta strategiskt med särskild inriktning mot grova brott, mängdbrott, digitala medier och urkunder. Insatser för att förbättra effektiviteten och kvaliteten i brottsutredningsverksamheten Polisen har arbetat med att förbättra utredningsverksamheten och omhändertagandet när det gäller mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck, våld i samkönade relationer samt övriga brott i nära relationer. Både antalet inkomna brottsanmälningar och antalet redovisade ärenden till åklagare har ökat för dessa brottstyper. Arbetet med att förankra och utveckla polisens nationella utredningskoncept fortsätter inom polisorganisationen. Vid flera polismyndigheter pågår också översyner av utredningsverksamheten. Översynerna syftar till att förbättra de inledande utredningsåtgärder som vidtas av yttre personal, förbättra brottssamordningen, se till att rätt prioriteringar görs tidigt i utredningsprocessen och minska antalet överlämningar mellan polis och åklagare. Utbildningar har också hållits för att förbättra kompetensen i att leda och kvalitetssäkra förundersökningsarbetet. En viktig del i kvalitetsarbete är verksamheten vid myndighetens tre utvecklingscentrum. har utvecklingscentrumen utarbetat ett antal rättspromemorior och handböcker till stöd för den operativa åklagarverksamheten. Utvecklingscentrumen har också utövat tillsyn och bedrivit överprövningsverksamhet. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 digheten ytterligare intensifierat samarbetet med polisen för att förbättra förundersökningarnas kvalitet. har även genomfört en rad organisatoriska förändringar. Syftet med dessa har varit att förstärka styrning och uppföljning inom myndigheten och därigenom öka enhetligheten mellan åklagarkamrarna. De har också inneburit att ärendehanteringen av vissa brottstyper koncentrerats till en riksenhet eller ett mindre antal kamrar för att på så sätt säkerställa tillgången till kompetens och resurser. har bedrivit metodutvecklingsarbete som dokumenteras i handböcker, vilka kontinuerligt ses över. har särskild vikt lagts vid de processuella reglerna i om en modernare rättegång, åklagarnas tillämpning av reglerna om förundersökningsbegränsning, hemliga tvångsmedel och utvidgat förverkande. Inflödet av ärenden till rättsväsendet har ökat markant . Merparten av ärendeökningen 2009 avser mängdbrottsärenden som bedrägerier, snatterier och skadegörelse. Men även våldsbrotten har ökat. För att möta det ökade ärendeinflödet är det av största vikt att samtliga myndigheter prioriterar arbetet med att öka effektiviteten och förbättra samverkan inom rättsväsendet. ökade antalet lagförda personer. Regeringen vill understryka vikten av att myndigheterna fortsätter arbetet med att uppnå en varaktigt högre brottsuppklaring och lagföring. En förutsättning för detta är ett nära samarbete mellan polis och åklagare. Den totala genomströmningstiden från det att anmälan kommer in till dess att dom meddelas är särskilt för vissa brottstyper fortfarande för lång. De brottsutredande myndigheternas långa handläggningstider är ett stort problem. Inte minst ur ett brottsoffersperspektiv är det angeläget att genomströmningstiderna kortas. För att förbättra kvaliteten och effektiviteten i brottsutredningsarbetet bedriver myndigheterna ett systematiskt utvecklingsarbete, vilket är angeläget och nödvändigt. För att uppnå bättre resultat bör dock arbetet i större utsträckning samordnas mellan myndigheterna. Där utgör till exempel Brottsförebyggande rådets databas för rättsväsendets uppföljningssystem, RUS, ett bra stöd för genomlysning av handläggningstiderna. Det är också angeläget att utvecklingsarbetet även omfattar organisatoriska och strategiska frågor. Regeringen vill särskilt betona vikten av att utvecklingsverksamheten ges en sådan inriktning att nedlagda resurser kommer myndigheternas kärnverksamhet till godo och att arbetet avspeglas i tydliga resultatförbättringar. Allmänt om verksamheten och måluppfyllelsen Det övergripande målet för Domstolar är att avgöra mål och ärenden med hög kvalitet och effektivitet. har målet för den dömande verksamheten varit att målen ska handläggas på ett rättssäkert och effektivt sätt samt att balanserna och omloppstiderna ska minska väsentligt. För att mäta måluppfyllelsen används en struktur som innebär att en målsättning antas för hur i månader som det bör ta att avgöra av målen, det vill säga omloppstiden för den 75 percentilen. Inriktningen är att huvuddelen () av brottmålen i tingsrätterna och hovrätterna inte ska ta än att avgöra i respektive instans, att huvuddelen av tvistemålen inte ska ta att avgöra i respektive instans och att huvuddelen av målen i länsrätterna och kammarrätterna inte ska ta än att avgöra i respektive instans. Utöver regeringens verksamhetsmål sätter varje enskild domstol, i enlighet med den struktur som fastställer, egna verksamhetsmål. Måluppfyllelsen av regeringens mål Vid en jämförelse med föregående år har resultaten förbättrats för samtliga verksamhetsmål . I flera fall har omloppstiderna förbättrats väsentligt. Den största förbättringen har skett vid länsrätterna, där omloppstiderna ligger nära verksamhetsmålet. Tingsrätterna uppnår regeringens verksamhetsmål för tvistemål och är nära att uppfylla verksamhetsmålet för brottmål. Även om domstolsslagen som helhet inte uppfyller övriga verksamhetsmål så finns det ett antal enskilda domstolar som uppnår målen. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Verksamhetsområdet inbegriper både verksamheten inom Domstolar och de transfereringar och övriga utbetalningar som utgörs av kostnader under anslaget 1:12 Rättsliga biträden m.m. Tabell 3.14 Kostnadsutvecklingen 20072009 (exkl. migrationsverksamhet) Källa: Domstolars årsredovisning 2007-2009. har verksamhetskostnaderna inom den dömande verksamheten ökat. ökade kostnaderna med . Kostnadsökningen beror på en anpassning av organisationen som en konsekvens av den ökade måltillströmningen till domstolarna och kan till största delen hänföras till ökade personal- och lokalkostnader. Kostnadsökningarna är också en konsekvens av övergången till kostnadsmässig avräkning. Ökningen av lokalkostnaderna beror på ökade lokalhyror och dubbla hyror främst avseende tingsrätterna i och i samband med om- och nybyggnationer. ökade kostnaderna för transfereringarna avseende utgifter för rättsliga biträden m.m. med knappt en procent och uppgick till . Kostnaderna för offentlig försvarare utgjorde drygt hälften av anslaget 1:12 Rättsliga biträden m.m. Resterande kostnader under anslaget utgjordes av kostnader för rättshjälp enligt rättshjälpslagen, kostnader för målsägandebiträde, förvaltararvoden i konkurser, kostnader för bevisning, tolkar och parter, kostnader för offentligt biträde, samt kostnader för särskild företrädare för barn, god man, rådgivning, ersättningsgaranti för bodelningsförrättare samt bouppteckningsförrättare och likvidator. Inkomna, avgjorda och balanserade mål Det totala antalet inkomna mål till Domstolar fortsätter att öka. var ökningen av antalet inkomna mål . Vid tingsrätterna ökade antalet inkomna mål , vid länsrätterna och vid . Vid Regeringsrätten minskade antalet inkomna mål , vid kammarrätterna med en procent och vid hovrätterna . Ärendetillströmningen till hyres- och arrendenämnderna var i stort sett oförändrad jämfört med föregående år. Ärendetillströmningen till minskade . Ökningen av antalet avgjorda mål motsvarar en procent, vilket innebär att den kraftiga ökningen av antalet avgjorda mål har planat ut. Vid ökade antalet avgjorda mål , vid tingsrätterna och vid kammarrätterna . Avgörandetakten i hovrätterna var i stort sett oförändrad. Vid Regeringsrätten och länsrätterna minskade antalet avgjorda mål . Eftersom antalet avgjorda mål inte ökade nämnvärt som antalet inkomna mål fortsatte att öka, har följden blivit att målbalanserna vid domstolarna totalt sett har ökat . Det totala antalet balanserade mål ökade . Balansökningen var störst vid länsrätterna, tingsrätterna och som ökade sina balanser med 14, . Däremot minskade balanserna vid hovrätterna, kammarrätterna och Re- geringsrätten med 13, . Tabell 3.15 Den totala målutvecklingen (exkl. migrationsmål) 20072009 Källa: Domstolars årsredovisning 2009. Domstolarnas omloppstider för den 75 percentilen framgår av tabellen nedan. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Tabell 3.16 Uppfyllelse av regeringens verksamhetsmål (omloppstid i månader för avgjorda mål, 75 percentilen) Tvistemål exkl. gem. Källa: Domstolars årsredovisning. frånräknas den betänketid som finns i vissa familjemål från omloppstiden för tvistemål. har det totala antalet balanserade mål ökat, vilket är ett resultat av att antalet inkomna mål har överstigit antalet avgjorda mål. har omloppstiderna generellt minskat. En förklaring till detta är de senaste årens balansavarbetningsinsatser. har regeringen gett domstolarna ekonomiska möjligheter att genom tillfälliga insatser fokusera på att minska målbalanserna och komma tillrätta med långa omloppstider. Flera av dessa satsningar sträckte sig även över 2009. Satsningarna har inneburit att domstolarna kraftigt arbetat ner den så kallade överbalansen.