prop · GX0387 · 2010-02-11 00:00:00 — fartyg och luftfartyg kunde dessa redan enligt 2 § lagen (1940:358) med vissa bestämmelser till skydd för försvaret m.m. beslutas som skyddsob- I förarbetena till nu gällande skyddslag, vilken ersatte i det föregå- Prop. 2009/10:87 ende nämnda lag, anförde departementschefen att militära fartyg och luftfartyg fortsättningsvis av praktiska skäl borde kunna åtnjuta särskilt skydd (prop. 1989/90:54 s. 39). Möjligheten kvarstår därför. Enligt regeringens uppfattning kommer det även att finnas ett behov av att på olika sätt kunna skydda Försvarsmaktens, och och områden, mot sådana angrepp som omfattas av lagens skyddsändamål. Militära fartyg och luftfartyg har kunnat beslutas vara skyddsob- jekt. Regeringen bedömer att behovet av skydd för dessa objekt kvarstår. Sammanfattningsvis finner regeringen, i likhet med utredaren, inte skäl att föreslå några ändringar i denna del. Områden där Försvarsmakten m.fl. tillfälligt bedriver övningar, prov eller försök Utredningen har föreslagit att områden där Försvarsmakten, eller tillfälligt bedriver övningar, prov eller försök (4 § 4 nuvarande skyddslag) även fortsättningsvis ska kunna beslutas vara ett skyddsobjekt. Regeringen instämmer i förslaget. Utredningen har dock föreslagit att bestämmelsen språkligt bör utformas så att den också täcker in oförutsedda följder av sådan verksamhet, t.ex. en olyckshändelse som kan kräva ett särskilt skyddsobjektsarrangemang eller en avvikelse på något annat sätt från uppgjorda planer. Försvars- makten och har ansett att det klart av lagtexten ska framgå att det handlar om oförutsedda följder. När Försvarsmakten m.fl. tillfälligt ska bedriva övningar, prov eller försök kan det finnas en risk för att oförutsedda händelser och följder kan inträffa. Dessa kan komma att påverka även ett område som ligger belä- get i närheten av det område där verksamheten utövas. Det kan t.ex. handla om att en olycka gör det nödvändigt att begränsa allmänhetens tillträde. Det går även att tänka sig att den bedrivna verksamheten kan medföra att olika föremål på ett säkert sätt behöver avlägsnas från ett intill skyddsobjektet liggande område. Regeringen föreslår därför, i lik- het med utredningen, att det för tydlighets skull ska anges att även områ- den där följder av Försvarsmaktens m.fl. verksamhet kan inträffa bör kunna beslutas vara skyddsobjekt. Lagrådet har anfört att ordet oförut- sedda i förtydligande syfte bör införas framför ordet följder, eftersom bestämmelsen endast tar sikte på följder av oförutsett slag. Regeringen har följt Lagrådets förslag. Områden där Försvarsmakten har satts in för att möta ett väpnat angrepp I nu gällande skyddslag får som skyddsobjekt beslutas områden där För- svarsmakten har satts in för att möta ett väpnat angrepp mot eller för att hindra en kränkning av territorium, 4 § 5 nuvarande skyddslagen. Någon ändring föreslås inte i denna del. Områden där en främmande stats styrka tillfälligt bedriver övningar kan ett område där en främmande stats militära styrka tillfälligt bedriver övningar här i landet beslutas vara ett skyddsobjekt, när den deltar i utbildning för fredsfrämjande verksamhet inom ramen för inter- nationellt samarbete, 4 § 6 nuvarande skyddslagen. stämmelsen är att det skyddsbehov som finns för den svenska Försvars- makten också gör sig gällande i fråga om utländsk militär verksamhet som till följd av PFF-samarbetet (Partnerskap för fred) bedrivs här i lan- Enligt NATO , vilket är ett ingånget avtal mellan de stater som är parter i Nordatlantiska fördraget och de andra stater som deltar i Part- nerskap för fred, avseende status för deras styrkor, förbinder sig att införa sådan lagstiftning som man anser vara nödvändig för att trygga säkerhet och skydd i tillräcklig grad inom sitt territorium för bl.a. an- läggningar, utrustning och egendom, artikel VII punkt 11 (prop. 1995/96:37 s. 4243). Utredningen har framfört att bestämmelsen är alltför snäv eftersom den är begränsad till att gälla utbildning för fredsfrämjande verksamhet vilket inte täcker hela det behov som föreligger. även skyddsvärda utbildningsverksamheter för andra ändamål inom ra- men för det internationella samarbetet, t.ex. test- och övningsverksamhe- ter av skilda slag. Utredningen föreslår därför att nu gällande bestämmel- se bör kompletteras så att det framgår att även övningar för annat militärt Enligt regeringens mening bör det fortsättningsvis finnas en möjlighet att besluta att områden där en främmande stats militära styrka tillfälligt bedriver övningar ska vara skyddsobjekt, när den deltar i utbildning för fredsfrämjande verksamhet inom ramen för internationellt samarbete. så sätt får förband ur en utländsk försvarsmakt samma skydd som mot- svarande enheter i den svenska Försvarsmakten har. den nuvarande bestämmelsen infördes, har det internationella samarbetet emellertid utvecklats i betydande grad. t.ex. test- och provverksamhet åt utländska kunder, vilka i samband med detta utnyttjar provplatser i . Ett annat exempel på samarbete är utländska förband som genomgår vinterutbildning i norra . ingen finner därför att bestämmelsen bör utvidgas på det sätt som utreda- ren har föreslagit. Försvarsmakten har anfört att det dessutom finns ett behov av att kun- na fatta beslut om skyddsobjekt för sådana besök som inte rymmer öv- nings- och utbildningsmoment, bl.a. örlogsbesök. visar att det för andra former av utländska besök föreligger ett behov av det skydd som skyddslagstiftningen förmår att ge finns det emellertid inte i ärendet. Vad gäller örlogsbesök, dvs. fredliga avsikter i en främmande stat, vill regeringen peka på de tillträ- desbegränsningar och tvångsmedel m.m. som finns i andra författningar vilka har redogjorts för i avsnitt 4.2. För det fall att ett örlogsfartyg anlö- per militär hamn, dvs. en flottbas, kan detta område vid behov beslutas vara skyddsobjekt med stöd av 5 § i den föreslagna lagen. Anläggningar eller områden vid krig m.m. Vid krig eller krigsfara eller om det råder andra utomordentliga förhål- landen som är föranledda av krig finns det i gällande skyddslag en möj- lighet att besluta att även andra typer av anläggningar m.m. än annars ska vara skyddsobjekt, 5 § skyddslagen. Enligt regeringen är det själv- klart att denna flexibilitet i lagstiftningen under extrema förhållanden behöver finnas kvar. Nuvarande bestämmelser bör därför bibehållas. Frågan om järnvägstransporter ska kunna beslutas vara skyddsobjekt under likartade förhållanden redovisas nedan i avsnitt 8.3. 8 Särskilt om fordon som skyddsobjekt Enligt nu gällande skyddslag kan militära fartyg och militära luftfartyg med stöd av 4 § 2 beslutas vara skyddsobjekt. För andra fordon eller transportmedel finns emellertid inte denna möjlighet. Ämnet behandlades i förarbetena till lagen. I utredningen om tillträdesskydd (SOU 1988:8 En ny skyddslag) konstaterades att lagen inte gällde för t.ex. stridsfordon, lastbilar och bussar. Enligt utredningens mening var det rimligt att även sådan materiel vid behov skall kunna skyddas med stöd av skyddslagen (s. 70). Utredningen föreslog vidare bl.a. att all slags materiel som ägdes eller disponerades av Försvarsmakten borde kunna förklaras vara militärt skyddsföremål (dvs. med nu gällande terminologi skyddsobjekt) och därmed omfattas av tillträdesförbud. I proposition 1989/90:54 om skydd för samhällsviktiga anläggningar m.m. intog föredragande statsrådet en mer restriktiv hållning. Han kon- staterade (s. 36) att det fanns åtskilliga bestämmelser i andra regelverk som är ägnade att motverka sådan verksamhet som även skyddslagen avser att förhindra och att det var angeläget att det förstärkta skydd som skyddslagen kan åstadkomma reserveras för sådana objekt som kan bedömas ha ett verkligt och kvalificerat skyddsbehov. Föredraganden pekade på att syftet med reglerna kring skyddsobjekt var att åstadkomma ett förstärkt tillträdesskydd genom olika typer av fysiskt skydd och ge- nom en effektiv bevakning. Det föll sig därför inte naturligt att förbjuda tillträde till fordon och än mindre till andra lösa föremål (s. 37). Riksda- gens försvarsutskott (bet. 1989/90:FöU6) hade att behandla inte bara propositionens förslag utan också bl.a. en motion i vilken föreslogs att fordon skulle kunna förklaras vara skyddsobjekt. Utskottet, som avstyrk- te bifall till motionen, ansåg att regeringens förslag i denna del skulle antas (s. 1819). beslutade enligt utskottets förslag (rskr. har Försvarsmakten, i yttrande över departementsprome- (Ds 2002:35) Straffansvar för terroristbrott, inkommit med ett förslag till regeringen (Fö2002/2677/RS) om att fordon som disponeras av Försvarsmakten, eller Totalförsvarets forsk- ningsinstitut ska kunna beslutas vara skyddsobjekt de an- vänds för transporter av en inte ringa mängd skjutvapen eller viss annan farlig materiel enligt förordningen (1996:31) om statliga myndigheters Prop. 2009/10:87 skjutvapen m.m. I det kommittédirektiv som ligger till grund för den utredning, på vil- ken regeringen till stor del baserar sina här presenterade förslag, framgår att bevakningsbolagens transporter samt försvarets pågående omställ- ningsarbete till ett insatsförsvar medfört ett ökat antal transporter med stöldbegärligt eller farligt materiel. Det ger anledning att återigen över- väga om det är påkallat och lämpligt att införa en möjlighet att kunna besluta fordon som skyddsobjekt. Regeringens bedömning: Någon regel som medger att civila fordon kan beslutas vara skyddsobjekt bör inte införas i lagen. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: anför att det är av största vikt att kon- tantförsörjningen i hela dess kedja värnas mot grova brottsliga angrepp. anser att det finns skäl att överväga att fordon, som används för transporter av stora värden mellan depåer och mellan depåer och , kan utgöra skyddsobjekt. , Group 4 Securior, , BYA (Bevakningsbranschens ) och Sweguard Svenska bevakningsföre- tag menar att penningtransporter utan mellanliggande stopp av kontanter mellan två skyddsobjekt (värdedepåer) också ska kunna klassas som skyddsobjekt. Säkerhetspolisen instämmer i utredningens uppfattning att det vare sig är påkallat eller lämpligt att skapa en möjlighet att besluta penningtrans- porter som skyddsobjekt. ifrågasätter behovet då anta- let rån efter vidtagna åtgärder från bevakningsföretagen och polisen har minskat väsentligt. instämmer i utredningens slutsatser när det gäller skyddsklassning av civila transpor- ter. () har bl.a. anfört att det är angeläget att myndigheten kan skydda egna transportabla signalspaningsanläggningar i form av containrar med signalspaningsutrustning. Totalförsvarets forsk- ningsinstitut har ansett att myndighetens fordon bör klassas som skydds- objekt. och vill väcka frågan om inte t.ex. MS/bör kunna beslutas vara skyddsobjekt. Skälen för regeringens bedömning: Då det gäller frågan om civila fordon m.m. borde kunna utgöra skyddsobjekt har fokus till stor del legat på civila motorfordon, och därvid främst s.k. penningtransporter, dvs. transporter av sedlar och mynt mellan bl.a. , bankerna och uppräkningscentralerna. Dessa transporter har varit utsat- ta för återkommande brottsliga angrepp. Somliga remissinstanser har dock pekat på att även civila motorfordon med annan last kan ha ett be- hov av att utgöra skyddsobjekt, t.ex. fordon som Totalförsvarets forsk- ningsinstitut använder för att transportera bl.a. viss farlig egendom. Ut- redningen har för sin del i resonemangen utgått från begreppet värde- transporter, men anfört att dess principiella ställningstaganden också har giltighet i fråga om civila motorfordon för andra ändamål. Regeringen har tidigare föreslagit att byggnader, andra anläggningar och områden som används för verksamhet som innefattar för- sörjning med sedlar och mynt ska kunna vara skyddsobjekt (avsnitt 7.2.2). Härvid har regeringen bl.a. uttalat att regeringen, i likhet med utredningen, finner att störningar i försörjningssystemet rörande sedlar och mynt kan få allvarliga återverkningar och att verksamhe- ten förtjänar det skydd som skyddslagstiftningen kan ge. Samma argu- ment kan givetvis också användas när det gäller själva penningtranspor- terna. Vidare torde de skyddsändamål som regeringen nu har föreslagit, bl.a. skyddet mot grovt rån, kunna åberopas. Då det gäller de civila mo- torfordonen gör sig emellertid också andra intressen gällande. Civila motorfordon färdas bl.a. på allmänna vägar eller kan befinna sig på andra allmänna platser dit allmänheten har rätt till tillträde. Om motorfordon skulle kunna beslutas vara skyddsobjekt skulle en av konsekvenserna bli att allmänheten måste hållas på ett lämpligt avstånd från detta eller dessa. Regeringen bedömer härvid att möjligheterna och i viss mån intresset av att på ett tydligt sätt kunna informera allmänheten om att ett fordon utgör skyddsobjekt är begränsade. Detta kan i sin tur komma att få följ- der för den enskildes möjligheter att förutse vilka tvångsmedel som kan komma att verkställas om denne närmar sig ett sådant fordon. Detta talar mot att civila motorfordon ska kunna beslutas vara skyddsobjekt. Dess- utom bör den grundlagsfästa rörelsefriheten för den enskilde inte in- skränkas mer än absolut nödvändigt. Vid övervägandet av vad som ska kunna beslutas vara skyddsobjekt i en ny skyddslag har regeringen tidigare konstaterat att skyddet av ett skyddsobjekt också framöver bör ske genom olika typer av bevaknings- åtgärder i syfte att upprätthålla ett tillträdesskydd för objektet. Med be- slutet följer bl.a. befogenheter för en skyddsvakt att besluta om kroppsvi- sitation och undersökning av fordon m.m., ta föremål i beslag samt i vissa fall avvisa, avlägsna, omhänderta eller gripa personer. Behovet av ett skydd för en penningtransport torde i första hand uppkomma i en situation när fordonet utsätts för fysiska angrepp, t.ex. vid försök till transportrån. Tillträdesskyddet bör vid sådana förhållanden ha en verklig betydelse och kunna upprätthållas på ett lämpligt sätt. Utredningen har funnit, med hänsyn till det skydd som en skyddslag kan erbjuda, att det inte går att åstadkomma någon reell skyddseffekt mot grova brottsliga, fysiska angrepp, för ett fordon under färd, eftersom en skyddsvakt i så- dant fall inte har några möjligheter att på ett verkningsfullt sätt utöva sina befogenheter. Regeringen bedömer, i likhet med utredningen, att det inte är möjligt att på ett verkningsfullt sätt upprätthålla skyddet för en penningtransport med hjälp av skyddslagstiftningen. Att lasten som transporteras kan bestå av särskilt stora värden förändrar inte detta förhållande. Regeringen fin- ner vidare, i likhet med utredningen, att det inte heller är någon lämplig ordning att införa en möjlighet att besluta tillfälliga uppställningsplatser som skyddsobjekt. Vidare vill regeringen peka på att när det kommer till skyddet av ett fordon, det inte finns någon allemansrätt eller några andra regler som ger allmänheten rätt till tillträde till fordon. Den som olovli- gen tar ett fordon i besittning eller på andra sätt angriper ett fordon och dem som färdas i detta kan straffas bl.a. enligt bestämmel- Prop. 2009/10:87 ser. När det gäller fordon i rörelse är det därför särskilt svårt att tänka sig en störande eller hindrande handling eller andra typer av angrepp som inte kan betecknas som brottsligt förfarande. Tilläggas ska att var och en har befogenhet att ingripa mot sådan brottslighet med stöd av 24 kap. 7 § andra stycket . Vid en sammanvägd bedömning finner regeringen att värdetransport- fordon, eller andra civila motorfordon, inte bör kunna utgöra skyddsob- jekt. Somliga remissinstanser har framhållit att även vissa andra fordon m.m. borde kunna förklaras som skyddsobjekt, såsom de kärnavfalls- transporter som sker med transportfartyget . Liksom i fråga om annan verksamhet finns det självklart en rad transporter som är mycket viktiga för samhället och som behöver skyddas mot olika typer av säkerhetshot. Det är emellertid inte givet att den bästa lösningen för att åstadkomma ett sådant skydd är att besluta att transporterna i fråga ska vara skyddsobjekt. Något närmare underlag om de av remissinstan- serna utpekade transporternas olika behov av skydd föreligger inte inom ramen för detta lagstiftningsarbete. Samma invändningar som de som ovan redogjorts för gör sig vidare, i stor utsträckning, också gällande i fråga om andra typer av rörliga objekt. Regeringen anser således inte att det nu föreligger skäl att föreslå en reglering som medger att andra typer av rörliga civila objekt ska kunna beslutas vara skyddsobjekt (se dock avsnitt 8.3). Regeringens förslag: och järnvägsvagnar ska kunna beslutas vara skyddsobjekt om de är av betydelse för totalförsvaret och befin- ner sig i krig eller krigsfara eller det råder andra utomordentliga förhål- landen som är föranledda av krig. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Försvarsmakten anser att järnvägstransporter, både i fredstida verksamhet och under höjd beredskap bör kunna beslutas vara skyddsobjekt. vill väcka frågan om inte civila järnvägstransporter bör kunna beslutas som skyddsobjekt. Banver- ket föreslår att lagen utökas med möjligheten att vissa järnvägstransporter ska kunna beslutas som skyddsobjekt också i fredstid. Skälen för regeringens förslag: Vid krig eller krigsfara eller om det råder andra utomordentliga förhållanden som är föranledda av krig ges det, som regeringen har redogjort för tidigare, en möjlighet i skyddslag- stiftningen att besluta om att andra typer av anläggningar m.m. än annars ska kunna vara skyddsobjekt. Denna möjlighet föreslås finnas också i den nya lagen (se avsnitt 7.3). Utredningen har föreslagit att det även borde vara möjligt att besluta järnvägstransporter som skyddsobjekt då ovanstående förhållanden råder. Regeringen konstaterar att järnvägstransporter har en strategiskt viktig betydelse vid höjd beredskap eller då andra utomordentliga förhållanden som är föranledda av krig råder. Närmare bestämt möjliggör järnvägs- Prop. 2009/10:87 transporter bl.a. transport av viktig materiel och förnödenheter till be- När extraordinära förhållanden råder får det intresse som annars gäller att vara återhållsam med begränsningar i allmänhetens rätt till tillträde i högre grad än eljest ge vika för t.ex. Försvarsmaktens be- hov. Regeringen finner att övervägande skäl talar för utredningens för- slag och instämmer i det. I författningstexten bör dock, i förtydligande syfte, anges att det är lok och järnvägsvagnar som kan förklaras utgöra skyddsobjekt. Däremot finns det ingen anledning att införa en möjlighet att, under andra förhållanden än de föregående nämnda, besluta att lok och järn- vägsvagnar ska vara skyddsobjekt. Regeringen hänvisar härvid till de skäl som har angetts i avsnitt 8.2. Enligt Lagrådets mening är det givet att skyddsintresset för vissa mili- tära fordon kan vara lika angeläget som för lok och järnvägsvagnar under sådana extraordinära förhållanden som angetts i 6 § första stycket skyddslagen. Samma synpunkter gör sig, menar , gällande i fråga om vissa rörliga vapen- och försvarssystem. I detta sammanhang vill regeringen framhålla följande. Enligt 5 § 3 är det emellertid möjligt att besluta områden där Förvarsmakten har satts in för att hindra en kränkning av territorium eller för att möta ett väpnat angrepp som skyddsobjekt. Enligt 6 § första stycket är det vidare möjligt att be- sluta även andra områden m.m. än de som nämns i 4 och 5 §§ som skyddsobjekt, om de är av betydelse för totalförsvaret och befin- ner sig i krig eller krigsfara eller det råder vissa andra utomordentliga förhållanden. Detta innebär bl.a. att strategiska områden under sådana omständigheter kan beslutas vara skyddsobjekt. Till följd av detta får då även militära fordon som befinner sig inom områdena ett skydd. Reger- ingen anser mot den bakgrunden att det Lagrådet vill uppnå redan täcks av de nu angivna bestämmelserna och att någon ytterligare bestämmelse härom inte är nödvändig. Regeringens bedömning: Någon regel som medger att militära fordon kan beslutas vara skyddsobjekt bör inte införas i lagen. Utredningens förslag: Utredningen föreslår att militära fordon ska kunna beslutas vara skyddsobjekt. Remissinstanserna: motsätter sig inte förlaget, men menar att bevakning av stridsfordon endast bör skötas av Försvarsmak- tens egen personal. Säkerhetspolisen anser att militära fordon som trans- porterar utsatta personer inte bör klassificeras som skyddsobjekt. För- svarsmakten ställer sig positiv till att stridsfordon och andra militära fordon ska kunna bli skyddsobjekt och att beslutet kan gälla både för en längre eller , eller för en specifik transporthändelse. avstyrker förslaget eftersom det enligt kommunen inte finns någon anledning att hantera militära fordon på annat sätt än civila fordon. Skälen för regeringens bedömning: Utredaren har bl.a. haft uppdrag att i sitt arbete överväga om det är påkallat och lämpligt att införa en möjlighet att besluta att fordon däribland militära sådana ska kunna vara skyddsobjekt. Enligt nuvarande skyddslag kan inte militära fordon beslutas vara skyddsobjekt. Regeringen har i avsnitt 8.1 redogjort för bakgrunden till detta. Utredningen har konstaterat att det inom det militära försvaret finns en mängd rörliga vapen- och försvarssystem som är fordonsbaserade, bl.a. stridsvagnar och andra stridsfordon som med nuvarande lagstiftning inte kan förklaras som skyddsobjekt. Utredningen bedömer att sådana fordons vapenplattformar eller stridssystem vad gäller intresset av skydd mot obehörigt tillträde torde vara att jämställa med de rörliga militära skyddsobjekt som nuvarande lagstiftning omfattar eller med fasta försvarsanläggningar. Efter att ha fört ett resonemang kring dessa fordons militära betydelse har utredningen dragit slutsatsen att de är en så viktig beståndsdel av landets militära försvar att de redan av det skälet måste kunna omgärdas med ett starkt säkerhetsskydd. Utredningen har vidare funnit att det är svårt att motivera att militära stridsfordon m.m. inte omfattas av skyddslagen, då militära fartyg och luftfartyg gör det. Utredningen har även funnit att andra militära motorfordon än strids- fordon och stridsvagnar är i behov av det kvalificerade skydd som en skyddslag kan erbjuda, i första hand skjutvapentransporter och andra materieltransporter. Enligt utredningen ska detta särskilt ses mot bak- grund av förslaget om att lagen ska omfatta grov, organiserad brottslighet som skyddsändamål. Försvarsmakten har påpekat att eftersom utredningen förefaller avse att endast motorfordon ska komma i fråga som skyddsobjekt, detta också bör framgå av författningstexten. Vidare har Försvarsmakten framhållit vikten av att begreppet stridsfordon ges en ändamålsenlig definition om avsikten är att använda detta i en kommande skyddslag. Enligt För- svarsmakten innebär användningen av begreppet militära fordon (eller motorfordon) att omfattningen av bestämmelsen blir alltför snäv efter- som den inte kommer att omfatta en stor mängd skyddsvärda transporter, t.ex. transporter av vapen och ammunition, som utförs av inhyrda trans- portföretag. Inte heller skyddsvärda utländska militära transporter genom landet kommer att omfattas av bestämmelsen. I 2 § 7 och 8 tillträdesförordningen (1992:118) definieras militära for- don och stridsfordon enligt följande. Militära fordon är stridsfordon, andra motordrivna fordon, släpfordon och terrängsläp som ägs eller bru- kas av en stats stridskrafter. Stridsfordon är ett splitterskyddat motordri- vet fordon som ägs eller brukas av en stats stridskrafter och från vilket strid kan genomföras. Regeringen finner, i likhet med utredningen, att stridsfordonens militä- ra betydelse starkt talar för att dessa behöver ett kvalificerat skydd mot säkerhetshotande angrepp, t.ex. sabotage och terrorism, framförallt då höjd beredskap eller en annan påtaglig hotbild råder.