prop · GX03166 · 2010-04-08 00:00:00 — nedgång har trenden vänt och ökar återigen antalet taltidningsabonnenter. och har i två rapporter, framtagna efter uppdrag av regeringen, som lämnades till redovisat sin syn på den framtida inriktningen på tal- tidningsverksamheten och på hur myndigheterna kan öka sin samverkan. Rapporterna bereds i . 2.9Individuella stödinsatser inom det sociala området De individuella stöden till personer med funktionsnedsättning ska utgöra ett komplement till att det allmänna och generella utformas så att det blir tillgängligt och användbart för alla. för handlingsplanen har regeringen arbetat med att stärka kvalitén och utveckla de individuella stöden inom det sociala området. Som ett led i att skapa en jämlik tillgång till de sociala stöden mellan kvinnor och män har statistiken i allt högre utsträckning presenterats uppdelad på kvinnor och män. Detta har synliggjort att pojkar och män tar del av sociala stöd i betydligt större utsträckning än flickor och kvinnor trots liknande situation. Skillnaderna återfinns i antalet beviljade timmar, typ av insats etc. saknas dock en systematisk analys av orsakerna till dessa skillnader och därmed också verktyg att vid behov förändra situationen. Detta är en fråga att uppmärksamma i det fortsatta handikappolitiska arbetet. har sektorsansvar för handikappolitiken och har arbetat i enlighet med etappmål. Målen har varit att funktionshinder- perspektivet ska genomsyra hela verksamhet, att socialförsäkringens verksamhet som riktar sig mot kunder ska vara tillgänglig och användbar för alla personer med funktionsnedsättning, att ska vara en arbetsgivare med lika möjligheter för alla arbetstagare samt ökad sysselsättning för personer med funktions- nedsättning. Regeringen gav i uppdrag att 2007 redovisa en kunskapsöversikt och kartlägga de olika problemställningar som före- kommer inom förmånerna handikappersättning och vårdbidrag. I uppdraget ingick bland annat att analysera hur väl handikapp- ersättningens och vårdbidragets regelverk är anpassat till dagens sam- hälle samt hur väl förmånerna uppfyller sina respektive syften. konstaterar i rapporten att både handikappersättning och vårdbidrag är stödformer som inte anpassats i takt med samhällets utveckling. ser därmed ett behov av att utformningen av förmånerna i dessa stödformer förändras och att det kan finnas skäl att överväga om ersättning för stödbehov i handikappersättning kan tas bort och om merkostnader inom vårdbidrag och handikappersättning kan sammanföras till en renodlad, tydligt avgränsad lag om merkostnads- ersättning. Ärendet är under beredning inom . Inom ramen för sektorsansvar har bland annat ett arbete bedrivits med att ta fram en modell för att löpande följa och beskriva levnadsförhållanden för personer med funktionsnedsättning. Ett system är ännu inte i drift men har tagit fram ett förslag på modell där den allmänna levnadsnivåundersökning, som genomför , kan kompletteras och utvecklas. har även gjort en undersökning av tillgängligheten inom socialtjänst och primärvård. Utöver det har arbetat för att minska skillnader i behovsbedömningar och att skapa möjligheter för öppna jämförelser mellan kommunernas arbete med insatser inom socialtjänstlagen (2001:453) och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Även stärkt samverkan inom rehabiliterings- och habiliteringsområdet och insatser till personer med psykisk funk- tionsnedsättning har varit en prioriterad fråga. Bland de generella åtgärder som regeringen vidtagit för att stärka rättssäkerheten för personer med funktionsnedsättning finns den nya och stärkta regleringen kring icke verkställda beslut enligt socialtjänstlagen (2001:453), förkortas SoL, och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förkortas LSS. Andra exempel är att beslutade att personer som fullgör uppgifter enligt LSS och får kännedom om ett allvarligt missförhållande som rör en person som får insats enligt lagen, genast ska anmäla detta till den som är ansvarig för verksamheten, s.k. lex (prop. 2004/05:39). Förekomsten av kommunalt domstolstrots och kommuners underlåtelse att verkställa beslut om insatser enligt SoL eller LSS, har lett till att personer i praktiken inte kunnat få sina beslutade rättigheter tillgodo- sedda. Därför infördes en särskild sanktionsavgift som ett yttersta påtryckningsmedel. En del av problematiken kvarstod. Personer fick ett positivt beslut men tiden för verkställandet var orimligt lång. I en sådan situation har beslutet inte kunnat överklagas till domstol. Detta har åtgärdats då kommunerna är skyldiga att rapportera gynnande beslut enligt SoL som inte verkställts till , (från till ), de kommunala revisorerna och full- mäktige (prop. 2005/06:115). Från samma tidpunkt gäller också enligt SoL att en sanktionsavgift kan utdömas som ett yttersta påtrycknings- medel för att gynnande beslut ska verkställas inom skälig tid. gäller motsvarande inom LSS (prop. 2007/08:43). I en utvärdering som genomförts av framgår att bestämmelserna kring icke verkställda beslut och rapporterings- skyldigheten enligt SoL har lett till bättre dokumentation i enlighet med regelverken. Det finns också tecken på att underlagen kring besluten samt arbetet med ett tillräckligt stort utbud av platser och insatser förstärkts. Dock finns tecken på att kommuner för att undvika sank- tionsavgifter erbjuder ofullständiga alternativ i en oviss väntan på att den beslutade insatsen ska verkställas, en striktare bedömning, kortare och tidsbegränsade beslut och liknande som inte gynnar brukaren. Regeringen fattade beslut om lagrådremiss om Personlig assistans m.m. åtgärder för ökad kvalitet och trygghet. I denna föreslår regeringen att det ska krävas tillstånd för enskilda assistans- anordnare för att få bedriva verksamhet med personlig assistans. De assistansberättigade som är arbetsgivare åt assistenter ska vara skyldiga att anmäla sin verksamhet till . Tillsynen av är ett av statens viktigaste instrument för att säkerställa rättssäkerhet och kvalitet. genomfördes en reform av den sociala tillsynen som syftar till att bland annat göra tillsynen mer enhetlig, strukturerad och samordnad. Grunden för refor- men är att tillsynen av förs över från länsstyrelserna till och samordnas med hälso- och sjukvårdstillsynen. Barnperspektivet i tillsynen ska stärkas och ambitionsnivån och effekti- viteten i tillsynen ska öka. Även länsstyrelsernas tillståndsverksamhet har förts över till som en följd av den nya organisationen. Reformen innebär också att har fått ökade befogenheter när det gäller att förhindra missförhållanden. Bland annat har Social- styrelsen fått möjlighet att förelägga viten mot verksamheter där det förekommer missförhållanden som har betydelse för den enskildes Skr. 2009/10:166 möjligheter att kunna få de insatser som de har rätt till. förhållandet är allvarligt och föreläggandet inte följs finns också möjlighet att förbjuda fortsatt verksamhet. Om missförhållandet innebär fara för enskildas liv, hälsa eller personliga säkerhet får helt eller delvis förbjuda verksamheten utan föregående föreläggande. Regeringen har inom ramen för en satsning på psykiatriområdet gett länsstyrelserna/extra resurser för att stärka tillsynen av verksamhet för personer med psykisk funktionsned- sättning, se avsnitt 2.10. 2.9.4Valfrihetssystem inom - LOV För att ge bl.a. personer med funktionsnedsättning ökade möjligheter att välja utförare av socialtjänstinsatser införde regeringen ett nytt valfrihets- system . Systemet regleras i en särskild lag, lagen (2008:962) om valfrihetssystem, förkortas LOV, som är ett alternativ till lagen (2007:1091) om offentlig upphandling, förkortas . Den en- skilde ska själv kunna välja en utförare av socialtjänstinsatser eller vård som huvudmannen har godkänt och upprättat avtal inom ramen för ett valfrihetssystem. Utgångspunkten är att det inte ska förekomma pris- konkurrens mellan de olika aktörerna. Enligt den nya lagen ansvarar kommunen eller för att brukaren eller patienten får adekvat information om samtliga valbara utförare. För personer som inte väljer ska det finnas ett ickevalsalternativ. Det är frivilligt för kommuner att införa valfrihetssystem. De kan även i fortsättningen bedriva verksamhet i egen regi eller upphandla enligt . Det är också upp till huvudmännen att välja inom vilka verk- samheter LOV ska tillämpas. Regeringen har också infört ett särskilt statsbidrag för att stimulera utvecklingen av fler utförare och ett bredare utbud när det gäller sysselsättning för personer med psykisk funktionsnedsättning. Social- styrelsen hade regeringens uppdrag att fördela i verksamhetsbidrag enligt förordningen (2009:955) om stats- bidrag till sysselsättning till vissa juridiska personer som tillhandahåller meningsfull sysselsättning till personer med psykisk funktionsned- sättning. Uppdragets syfte är att fler externa aktörer ska tillhandahålla målgruppsanpassad sysselsättning och att öka valfriheten, se avsnitt 2.10. För att främja utvecklingen av kvalitet inom vården och omsorgen samt att förse medborgare med information om olika utförare har Social- styrelsen fått i uppdrag att intensifiera utvecklingen av öppna jämförelser och ta fram en handlingsplan för ökad tillgång till data av god kvalitet inom verksamhetsområden. Uppdraget ska avrapporteras . Lägesrapporter ska lämnas och med början . beslutade , att en försöksverksamhet med personliga ombud för personer med psykisk funktionsnedsättning skulle permanentas och göras tillgänglig i hela landet. Verksamheten delfinan- sieras av regeringen och grundas på ett kommunalt ansvar och huvud- mannaskap. Ombudens uppgift är att identifiera och formulera den en- skildes behov av vård, stöd och service och se till att olika huvudmäns insatser planeras, samordnas och genomförs. Ombuden ska även bistå och företräda den enskilde i kontakterna med olika myndigheter och se till att den enskilde får vård, stöd och service utifrån egna önskemål, behov och rättigheter. Verksamheten med personliga ombud är frivillig, men de kommuner som startar upp sådan verksamhet får ett statligt bidrag som täcker mer än hälften av kostnaden. Cirka 250 av landets 290 kommuner har startat verksamhet, ofta i samverkan med andra kommuner. Det finns samman- lagt cirka 325 ombud och cirka 6 000 personer tar del av insatsen. Det är och länsstyrelserna som på uppdrag av regeringen stödjer och utvecklar verksamheterna tillsammans med kommunerna. De följer även upp verksamheterna, ansvarar för vissa utbildningar och fördelar statsbidrag till kommunerna. Personliga ombud har visat sig vara en betydelsefull insats som ökar möjligheter till självbestämmande och delaktighet i samhället. beslutade därför att statsbidraget till kommunerna för verksamhet med personliga ombud ska höjas med , från cirka 90 till , . har också fått i uppdrag att lägga till ytterligare en funktion till ombudens nuvarande uppgifter. Ombuden ska aktivt verka för att personerna ska få tillgång till arbete, rehabilitering eller menings- full sysselsättning. 2.9.7Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade och lagen om assistansersättning överlämnade sitt slutbetänkande Möjlighet att leva som andra (SOU 2008:77) till regeringen. Betänkandet remissbehandlades och regeringen fattade beslut om pro- position Personlig assistans m.m. åtgärder för ökad kvalitet och trygg- het (prop. 2009/10:176). I propositionen föreslås bl.a. att det ska krävas tillstånd för att enskilda assistansanordnare ska få bedriva verksamhet med personlig assistans. De assistansberättigade som är arbetsgivare åt sina assistenter ska vara skyldiga att anmäla sin verksamhet till . Vidare föreslås att en bestämmelse införs i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förkortas LSS, som innebär att när åtgärder rör barn ska barnets bästa särskilt beaktas. Barnet ska få relevant information och ges möjlighet att framföra sina åsikter. I propositionen föreslås även en ny lag om registerkontroll av personal som utför vissa stöd- och serviceinsatser åt barn med funktionsnedsättning. Förslaget innebär att den som bedriver verksamhet enligt LSS och utför insatser åt barn inte ska få anställa någon i verksamheten om inte utdrag ur register som förs enligt lagen Skr. 2009/10:166 (1998:620) om belastningsregister har kontrollerats. föreslås också att när en insats enligt LSS beviljas ska den enskilde erbjudas att en individuell plan med beslutade och planerade insatser upprättas i samråd med personen som beviljats insatsen. En person som beviljats en insats enligt LSS ska kunna begära att en individuella plan upprättas. Som nämns i föregående avsnitt är individuell plan enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förkortas LSS, en rättighet för den som har beviljats en insats enligt lagen. genomförde 2003 en enkät till kommunerna för att ta reda på hur många personer som hade en individuell plan, en mot- svarande enkät genomfördes av länsstyrelserna 2009. Förändringarna när det gäller andelen personer med LSS- insatser som har individuell plan är små. av det totala antalet barn med insatser enligt LSS har en individuell plan. För vuxna är siffran . Skillnaden mellan kommuner är sto , andelen varierar från noll till . I drygt sextio kommuner har av dem som har en LSS-insats en individuell plan. Orsaken att det inte upprättas fler individuella planer kan enligt läns- styrelserna vara brister i information till den enskilde, brist på samverkan, otillräckligt tidsmässigt utrymme för handläggarna att arbeta med individuell plan eller att det finns många andra planer i verksamheterna. Som framgår tidigare föreslås i propositionen om Personlig assistans m.m. åtgärder för ökad kvalitet och trygghet (prop. 2009/10:176), att när en insats enligt LSS beviljas ska den enskilde erbjudas att en individuell plan med beslutade och planerade insatser upprättas i samråd med personen som beviljats insatsen. En person som beviljats en insats enligt LSS ska kunna begära att en individuella plan upprättas. trädde en ändring i socialtjänstlagen (2001:453) och hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) i kraft som innebär att lands- ting och kommuner tillsammans ska upprätta en individuell plan när den enskilde har behov av insatser från både socialtjänst och hälso- och sjukvård (prop. 2008/09:193). Skyldigheten gäller alla människor som landsting och kommuner kommer i kontakt med och där en individuell plan behövs för att behoven av socialtjänst och hälso- och sjukvård ska tillgodoses. Av planen ska det framgå vilka insatser som behövs, vilka insatser respektive huvudman ska svara för, vilka åtgärder som vidtas av någon annan än eller kommunen, och vem av huvudmännen som ska ha det övergripande ansvaret för planen. följer utvecklingen av beviljade insatser inom för personer med funktionsnedsättning. menar i sin Lägesrapport att det är svårt att analysera statistiken i Skr. 2009/10:166 relation till de handikappolitiska målen eftersom det inte går att säga om det är ett bra eller dåligt tecken att vissa insatser ökar eller minskar. En stor ökning av antal beslut om daglig verksamhet kan tyda på att personer med stora funktionsnedsättningar får en möjlighet till menings- full sysselsättning utanför bostaden och därmed en ökad delaktighet. Å andra sidan kan det också vara ett tecken på att personer med funk- tionsnedsättning utestängs från den ordinarie arbetsmarknaden i högre grad. svarar för en av de insatser LSS omfattar: rådgivning och annat personligt stöd (råd och stöd). har antalet personer som har beviljats insatsen halverats. Mot denna bakgrund har regeringen beslutat att minska det riktade statsbidraget till landstingen för råd och stöd. genomförde 2008 en kartläggning av daglig verksamhet, Daglig verksamhet enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. I kartläggningen framgår att det är många som efter avslutad särskoleutbildning direkt går till daglig verksamhet utan att prova inträde på den ordinarie arbetsmarknaden. Dessutom framgår att av dem som befinner sig i daglig verksamhet skulle kunna få ett arbete på öppna arbetsmarknaden med stöd från Arbetsför- medlingen. menar att en viktig faktor för att motverka detta är att öka tillgängligheten i samhället och kunskapen om situationen och förutsättningar för personer med funktionsnedsättning. En väl fungerande utbildning och ett systematiskt stöd i övergången mellan skola och arbete är en annan viktig faktor. Här arbetar regeringen med att förstärka kvalitén i särskolan, motverka inskrivning i särskolan på felaktig grund samt med förstärkningar i syoverksamheten. En tredje betydelsefull faktor är att de sociala stödsystemen inom socialtjänstområdet och socialförsäkringsområdet har ett tydligt mål att i nära samarbete med Arbetsförmedlingen arbeta för att den enskilde ska få möjlighet till ett ordinarie arbete. Inom ramen för samarbetet finns flera uppdrag, insatser och subventioner som syftar till att stödja inträdet på arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning, bl.a. perso- ner med psykisk funktionsnedsättning och unga personer med funk- tionsnedsättning. Exempel på uppdrag är steglös avräkning som en möjlighet för personer med sjuk- eller aktivitetsersättning att kunna utnyttja sin arbetsförmåga utifrån sina individuella förutsättningar. Det finns även ett uppdrag om stärkt samverkan mellan i syfte att underlätta inträdet på arbetsmark- naden för unga personer med funktionsnedsättning. Ett tydligt perspektiv i arbetet med lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förkortas LSS, är att stärka barnperspektivet. Det gäller både att stärka skyddet för barn i utsatta situationer såsom barn som helt eller delvis bor i särskilt boende eller familjehem och att stärka barnets röst i beslut och uppföljning av insatser som rör dem. Förslag till förändringar som syftar till att stärka barnperspektivet i LSS bereds också i i lagrådremissen Personlig assistans m.m. åtgärder för ökad kvalitet och trygghet. Förslagen syftar till att stärka beaktandet av barnets bästa vid åtgärder som rör barn. Barnet ska få relevant information och ges möjlighet att framföra sina åsikter. Hänsyn ska tas till barnets åsikter i förhållande till ålder och mognad. har i ett självinitierat uppdrag bland annat arbetat med utbildning av handläggare i en metod som syftar till att lyfta fram barnets synpunkter i insatser som berör dem kallad BBIC (Barnets bästa i centrum). Barnets rätt har också stärkts i och med till- synsreformen inom och . Förstärkningar av barnperspektivet har även skett inom psykiatri- området. Genom förändringar i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område får hälso- och sjukvården och dess personal en skyldighet att särskilt beakta barns behov av information, råd och stöd, om barnets förälder eller någon annan vuxen som barnet bor tillsammans med har en psykisk sjukdom, en allvarlig fysisk sjukdom eller skada eller är missbrukare av alkohol eller annat beroende- framkallande medel. Barn till föräldrar med psykisk sjukdom har en ökad risk att utveckla psykisk ohälsa. fick i uppdrag att initiera ett nationellt projekt för att utbilda psykiatrins och primärvårdens personal i Beardslees familjeinterventionsmetod. har avsatts för detta. Beardsleemetoden är en psykopedagogisk metod som hjälper föräldrar och barn att komma igång med samtal. Projektet syftar även till att lära upp utbildare i landstingen så att utbildningssatsningen kan fortsätta efter projekttiden. Ett nationellt utvecklingscentrum för tidiga insatser till barn och unga som löper risk att drabbas av svårare psykisk ohälsa (UPP-centrum) började utvecklas inom . De har i uppdrag att samla, koordinera och föra ut kunskap och vetenskap då det gäller att identifiera, förebygga, ge tidigt stöd och behandla barn och unga som riskerar att utveckla svårare psykisk ohälsa. Centrumet får 25 miljoner . ska förbereda för hur UPP-centrums verksamhet ska inordnas i ordinarie verksamhet . För att kunna möta ohälsan hos barn och unga behöver första linjens vård och omsorg för barn och unga utvecklas. Det handlar om att ta fram ett antal praktiskt fungerande modeller för arbets- och samverkansmetoder som tillgodoser tillgänglighet till rätt vårdnivå. Barnhälsovård, ungdomsmottagningar, primärvård, habiliteringsverk- samhet, skolhälsovård och socialtjänst är exempel på verksamheter som har en viktig roll i första linjens vård och omsorg. arbete med förstärkt vårdgaranti för insatser till barn och unga med Skr. 2009/10:166 psykisk ohälsa. , förkortas HI, har gjort en kartläggning av för- ändringar av regelverk och policy för hjälpmedelsverksamheten . Rapporten Stora olikheter över landet när det gäller hjälpmedel beskriver förändringar gällande avgifter och möjlig- heter att få hjälpmedel förskrivna. Rapporten visar att det blivit betydligt vanligare att betala för sitt hjälpmedel, att fler avgifter har införts och att det finns stora skillnader i regelverk och policy för hjälpmedel. Möjligheterna att förskriva hjälpmedel har enligt både begränsats och utökats. Ökningen av produkter finns inom kognitions och kommunikationsområdet. Regeringen har gett HI i uppdrag att utveckla och informera om bra hjälpmedel för människor med psykisk funktions- nedsättning. HI får sammanlagt 2009, 2010 och 2011 för att genomföra uppdraget. Inom ramen för uppdraget ska in- formation och informationsvägarna om hjälpmedel förbättras till brukare, anhöriga och olika huvudmän. Olika personalgrupper ska även genomgå utbildningar om hjälpmedel. Därutöver ska nya hjälpmedel, tjänster och metoder utvecklas för personer med psykisk funktionsnedsättning. HI har tillsammans med brukarorganisationer även bedrivit flera utvecklingsprojekt och försöksverksamheter som visat betydelsen och nyttan av hjälpmedel för personer med olika typer av kognitiv funk- tionsnedsättning. Ett annat område där teknikutvecklingen gjort framsteg för handlingsplanen rör döva och hörselskadade. För gruppen döva finns helt andra medicinska möjligheter genom så kallade cochlea implantat vilket kan ge gravt hörselskadade barn möjlighet att använda och utveckla vissa hörselintryck. Det betyder att många personer med stöd av hjälpmedel blir tvåspråkiga. Utbudet av hörselutrustning har ökat markant. Regeringen har gett HI i uppdrag att göra en informationssatsning inom området elektronisk kommunikation. Informationssatsningen ska göras i samverkan med och Kommuner och Landsting. Uppdraget innebär att ge expertstöd till landstingen vid upphandling av utrustning för elektronisk kommunikation som döva, gravt hörselskadade, dövblinda, talskadade eller språkstörda personer kan behöva. Dessutom innebär det att sprida information till brukarna om vilka hjälpmedel som landstingen kan tillhandahålla inom området. Inom ramen för uppdraget ingår även att titta på möjligheten att underlätta användningen av digital kommunikation direkt via licenser hos olika teleoperatörer. Fritt val av hjälpmedel till slutet av 2009 genomfördes en försöks- verksamhet med fritt val av hjälpmedel i tre landsting, , och . Regeringen ville genom för- söksverksamheten pröva ett system som ger den enskilde större valfrihet och inflytande över sina egna hjälpmedel. De begränsningar som lokala upphandlingar och hjälpmedelslistor innebär för det fria valet ska upphävas och därmed ges också den enskilde möjlighet att påverka valet av hjälpmedel utifrån sina individuella behov. Det innebär också att den enskildes kunskap och engagemang över det egna hjälpmedlet bättre tas tillvara. har fått i uppdrag att samordna försöks- verksamheten. I praktiken innebär försöksverksamheten att brukaren får en rekvisition med ett maxbelopp för att själv inhandla sitt hjälpmedel. Leveran- tören/butiken skickar sedan rekvisitionen med fakturan till . Om hjälpmedlet kostar mer än vad rekvisitionen visar får brukaren betala den överskjutande summan själv.