prop · GY0343 · 2010-12-16 00:00:00 — Detta gäller även vid nedsättning av beloppet (se 12 §). Det är beloppet i svenska kronor som ska anges i verkställbarhetsförklaringen (se 8 § andra stycket 1). banken publicerar dagsnotering på valutakurser mot svensk valuta på sin Där finns även historisk information som bör kunna vara Bestämmelsen behandlas i avsnitt 7.4.2. 4 § prövar om ett beslut om förverkande ska erkännas och verkställas i . I paragrafen anges att är behörig myndighet att pröva frågor om erkännande och verkställighet i av förverkande- beslut som har meddelats i en annan medlemsstat i EU. utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 5 § Ett beslut om förverkande sänds över till för erkännande och verkställighet. Beslutet ska åtföljas av ett intyg som är upprättat i enlighet med formuläret i bilagan till rambeslutet. Intyget ska vara skrivet på svenska, danska, norska eller engelska eller åtföljas av en översättning till något av dessa språk. I paragrafen föreskrivs i första stycket att ett beslut om förverkande som översänds för erkännande och verkställighet i ska skickas direkt till och åtföljas av ett intyg, som är utformat enligt det formulär som återfinns som bilaga till rambeslutet. beslutet om förverkande har föregåtts av verkställighet av ett frysnings- beslut enligt lagen (2005:500) om erkännande och verkställighet inom Europeiska unionen av frysningsbeslut (lagen om verkställighet av frysningsbeslut) får den andra statens myndighet sända över förverkande- beslutet till den åklagare som handlagt frysningsärendet. då vidarebefordra beslutet till enligt 3 kap. 19 § Prop. 2010/11:43 andra stycket 1 lagen om verkställighet av frysningsbeslut (se avsnitt Av andra stycket följer att intyget ska vara skrivet på eller översatt till svenska, danska, norska eller engelska. Motsvarande krav på översätt- ning kan inte uppställas för själva förverkandebeslutet. Detta utesluter givetvis inte att vid behov och på eget initiativ och egen bekostnad översätter beslutet om förverkande. Rubriken har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Bestäm- melsen behandlas i avsnitt 7.4.1 och genomför delvis artiklarna 4.1 och 19 i rambeslutet. 6 § Ett beslut om förverkande och intyget ska sändas över skriftligen genom post, bud eller telefax eller, efter överenskommelse i det enskilda fallet, på annat sätt. I paragrafen regleras på vilket sätt översändandet av beslutet om förverkande och intyget ska ske. Den allmänna motiveringen finns i avsnitt 7.4.1. Bestämmelsen genomför delvis artikel 4 i rambeslutet. Om inget annat överenskommits i det enskilda fallet ska översändandet ske genom post, bud eller telefax. kan emeller- tid, i samråd med behörig myndighet i den andra staten, bestämma att översändandet i stället kan ske t.ex. per e-post med digitala bilagor. Det avgörande för vilket kommunikationssätt som kan godtas är att Krono- fogdemyndigheten ska kunna försäkra sig om att översända dokument är äkta. 7 § Om intyget saknas eller till form eller innehåll är så bristfälligt att det inte utan väsentlig olägenhet kan läggas till grund för prövning av frågan om erkännande och verkställighet, ska ge den andra medlemsstatens myndighet möjlighet att komma in med komplettering. Detsamma gäller om beslutet om förverkande saknas. I paragrafen, som behandlas i avsnitt 7.4.1, anges att Kronofogdemyndig- heten ska ge myndigheten i den andra staten möjlighet att komma in med komplettering, om intyget saknas eller om det har sådana brister att det inte utan väsentlig olägenhet kan läggas till grund för Kronofogde- myndighetens prövning. Komplettering torde t.ex. krävas om det råder oklarhet om vem beslutet om förverkande är riktat mot, om informa- tionen i intyget kan tolkas på mer än ett sätt, om intyget uppenbarligen inte motsvarar förverkandebeslutet eller om intyget inte är undertecknat. Vidare bör komplettering begäras om intyget inte är avfattat på eller översatt till ett språk som anges i 5 § andra stycket. Kronofogdemyndig- heten ska ange inom vilken tid kompletteringen ska ha kommit in. Hänsyn bör tas bl.a. till postgång samt den tid det kan ta för den andra statens myndighet att få begärda kompletteringar översatta. I 10 § regleras vad som gäller om det efter kompletteringsfristens utgång kvarstår brister i intyget. Om beslutet om förverkande saknas helt eller om det saknas sidor i det, ska den andra statens myndighet också ges tillfälle att komma in med en komplettering. Någon översättning av beslutet om förverkande kan dock inte begäras in. Om myndigheten trots en begäran om det inte sänder över beslutet, får en verkställbarhetsförklaring inte meddelas. Skälet för Prop. 2010/11:43 detta är inte att någon av rambeslutets vägransgrunder är tillämplig utan att det saknas ett beslut att verkställa. Erkännande och verkställighet av beslutet ska därför avvisas. 8 § Om ett beslut om förverkande är verkställbart i , ska Kronofogde- myndigheten besluta att verkställighet får ske (verkställbarhetsförklaring). Verkställbarhetsförklaringen ska innehålla uppgifter om 1.det belopp i svensk valuta eller den egendom som verkställigheten ska avse, 2.huruvida beslutet får verkställas enligt 2 § andra stycket första meningen, och i så fall med beloppet angivet i svensk valuta, 3.hur beslutet ska verkställas, om det finns andra beslut om förverkande eller ett eller flera beslut för att säkerställa verkställighet av ett beslut om förverkande, samt 4.hur den mot vilken förklaringen gäller kan överklaga verkställbarhets- förklaringen. Vid fastställande av det belopp som avses i andra stycket 1 och 2 ska 3 § tillämpas. Verkställbarhetsförklaringen ska delges den mot vilken förklaringen gäller. Beslutar med stöd av 13 § första stycket 1 om uppskov med verkställigheten behöver delgivning inte ske så länge skälen för uppskov består. De överväganden som ligger till grund för bestämmelsen finns i avsnitt Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Tredje stycket behandlar frågan om delgivning och utvecklas närmare i I paragrafens första stycke åläggs att meddela ett beslut om att det utländska förverkandebeslutet är verkställbart i , en s.k. verkställbarhetsförklaring. Detta gäller under förutsätt- ning att det inte finns några hinder mot att erkänna och verkställa beslutet enligt 1011 §§. En verkställbarhetsförklaring får heller inte meddelas i strid med de svenska grundlagarna, Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europa- konventionen) och de tilläggsprotokoll till konventionen som gäller som lag här i landet eller unionsrättens bestämmelser om skydd för grund- läggande fri- och rättigheter. Någon särskild erinran om detta i lag har inte ansetts nödvändig (se avsnitt 7.4.4). finna det uppenbart att det översända beslutet om förverkande inte faller inom lagens tillämpningsområde, t.ex. om det är meddelat av annan myndighet än domstol eller om det rör sig om ett förverkande som inte utgör en reaktion på ett brott, ska en verkställbarhetsförklaring inte med- Det kan i stället bli aktuellt med ett avvisande. avvisande bör alltid föregås av en kontakt med den utfärdande myndig- heten för att reda ut eventuella missförstånd. Verkställbarhetsförklaringen ersätter inte det utländska beslutet om för- verkande utan anger endast att beslutet får verkställas i och hur detta ska ske. Verkställbarhetsförklaringen gäller så snart den har med- Exekutiva åtgärder kan således inledas utan hinder av att beslutet har överklagats enligt 14 §. Det kan dock finnas andra skäl att besluta om uppskov med verkställigheten enligt 13 §. En verkställbarhetsförklaring ska i de fallen beslutas även om finner att verk- ställigheten måste skjutas upp . I andra stycket anges vilka uppgifter en verkställbarhetsförklaring ska innehålla. Uppgifterna ska finnas tillgängliga i det översända intyget (se 5 §). Skulle någon uppgift saknas ska begära in en komplettering (se 7 §). Enligt punkten 1 ska förklaringen innehålla uppgift om vilket penning- belopp eller vilken egendom som verkställigheten ska avse. Beloppet som anges i verkställbarhetsförklaringen kan vara lägre än det som fram- går av det utländska beslutet, t.ex. om beslutet till viss del redan har verkställts i någon annan stat. Det ska vidare, enligt punkten 2, framgå om ett förverkande avseende viss specifik egendom får ersättas med betalning av ett visst belopp eller verkställighet avseende egendomens värde enligt 2 § andra stycket första meningen. Bestämmelsen har sin grund i att det krävs att den andra statens myndighet samtycker till ett sådant förfarande (se artikel 7.2 i rambeslutet). Har den andra statens myndighet lämnat sitt samtycke är det ytterst som avgör hur verkställigheten ska ske. Frågan behandlas i avsnitt 7.4.6. I punkten 3 regleras frågan om hur det utländska beslutet om förverk- ande ska verkställas i förhållande till andra svenska eller utländska beslut om förverkande eller beslut för att säkerställa framtida verkställig- het av förverkandebeslut, t.ex. beslag eller kvarstad. Kronofogdemyndig- heten ska i verkställbarhetsförklaringen ange hur det utländska beslutet om förverkande ska prioriteras i förhållande till dessa andra beslut. Bestämmelsen blir tillämplig om besluten avser samma specifika egen- dom eller riktas mot samma fysiska eller juridiska person. Avser det samma person blir bestämmelsen relevant endast om personen i fråga inte har tillräckligt med tillgångar för att samtliga beslut ska kunna verk- ställas. Skulle finna att ett annat förverkande- beslut har företräde, får myndigheten besluta om uppskov med verk- ställigheten av det översända beslutet om förverkande enligt 13 § första stycket 2. Frågan behandlas i avsnitt 7.4.7. Slutligen anges i punkten 4 att verkställbarhetsförklaringen ska inne- hålla en upplysning om att den kan överklagas och hur ett överklagande ska göras. Frågan om överklagande regleras i 14 § och behandlas i avsnitt 7.4.9. I tredje stycket föreskrivs att 3 § ska tillämpas vid omräkning av penningbelopp till svensk valuta. Vidare anges att en verkställbarhets- förklaring ska delges. Delgivningslagen gäller utan några särskilda inskränkningar avseende vilka former för delgivning som är tillåtna. Delgivning behöver inte ske om har beslutat om uppskov med anledning av att verkställigheten skulle skada en pågå- ende utredning om brott enligt 13 § första stycket 1. Det kan inte ute- slutas att i ett enskilt fall finner att delgivning kan eller bör kunna ske även om myndigheten har beslutat om uppskov med verkställigheten. Bestämmelsen hindrar inte att delgivning sker i ett sådant fall. Det finns heller inget som hindrar att Kronofogdemyndig- heten kontaktar åklagare för samråd när det gäller frågan huruvida del- givning bör ske. 9 § Ett beslut av att inte meddela en verkställbarhets- förklaring, att upphäva en sådan eller att besluta om uppskov med verkställig- heten ska innehålla skälen för beslutet. Bestämmelsen innebär en skyldighet för att motivera beslut om att inte meddela en verkställbarhetsförklaring, upp- skovsbeslut samt beslut om att upphäva en verkställbarhetsförklaring. Motiveringen ska göra det möjligt för bl.a. den som berörs av beslutet och behörig myndighet i den andra staten att avgöra på vilken grund myndigheten meddelat beslutet. Skyldigheten att motivera beslut att inte erkänna ett beslut om förverkande följer av artikel 17 b i rambeslutet och skyldigheten att ange skälen för ett beslut om uppskov följer av artikel Ett beslut om att upphäva en verkställbarhetsförklaring får i prak- tiken samma verkan som ett beslut att vägra verkställighet och ska därför Ett beslut om att meddela uppskov på den grunden att verkställigheten skulle skada en pågående utredning om brott bör, med hänsyn till bestämmelserna om förundersökningssekretess, inte motiveras mer än med en hänvisning till att det pågår en brottsutredning. skyldighet att motivera sina avgöranden följer av 28 § lagen (1996:242) om domstolsärenden (ärendelagen). Bestämmelsen, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, behandlas i avsnitten 7.4.2, 7.4.7 och Hinder mot erkännande och verkställighet 10 § En verkställbarhetsförklaring får inte meddelas om ett sådant intyg som anges i 5 §, trots att den andra medlemsstatens myndighet getts tillfälle att komma in med komplettering, saknas eller till form eller innehåll är så bristfälligt att det inte utan väsentlig olägenhet kan läggas till grund för prövning av frågan om erkännande och verkställighet. Denna bestämmelse innebär att en verkställbarhetsförklaring inte får meddelas om det finns vissa brister i intyget eller om intyget saknas. framgår av 7 § ska myndigheten i den andra staten ges möjlighet att komma in med ett intyg, om det saknas, eller annars rätta till de brister som finns i intyget. Om bristerna kvarstår trots att Kronofogdemyndig- heten begärt relevant komplettering, blir aktuell bestämmelse tillämplig. Mindre brister behöver inte föranleda ett avslag. Ett avslag bör meddelas först när bristerna är av sådant slag att intyget inte utan väsentlig olägen- het kan ligga till grund för den prövning som ska göras. till 7 § ges några exempel. Den allmänna motiveringen till bestämmelsen finns i avsnitt 7.4.4. 11 § En verkställbarhetsförklaring får utöver vad som anges i 10 § inte meddelas 1. det för samma gärning som ligger till grund för beslutet om förverkande har meddelats dom eller beslut i eller i en annan stat och domen eller beslutet i den andra staten, vid ett fällande avgörande, har verkställts, 2. det enligt 20 kap. 7 § eller motsvarande bestämmelse i annan svensk lag har meddelats beslut att inte väcka åtal för det brott som ligger till grund för beslutet om förverkande, 3.en sådan förklaring inte skulle vara förenlig med bestämmelser om immunitet och privilegier, 4.beslutet om förverkande har meddelats vid en rättegång där den mot vilken beslutet riktar sig inte varit närvarande och det av intyget inte framgår att denne personligen eller genom behörigt ombud informerats om rätte- gången, eller att denne har meddelat att beslutet inte bestrids, eller 5.den gärning, som ligger till grund för beslutet om förverkande, helt eller delvis har begåtts i och inte motsvarar brott enligt svensk lag eller preskription har inträtt enligt 36 kap. 15 § . I paragrafen anges i fem punkter ett antal vägransgrunder som föranleder att en verkställbarhetsförklaring inte får meddelas. Vägransgrunderna behandlas närmare i avsnitt 7.4.3 (dubbel straffbarhet) och 7.4.4 (övriga vägransgrunder). Där beskrivs också vissa andra situationer som alltid ska leda till att verkställighet vägras, t.ex. om verkställighet skulle strida mot en bestämmelse i grundlag eller mot de grundläggande rättsprinciper som läggs fast i eller dess tilläggsprotokoll. Para- grafen har sin motsvarighet i artikel 8 i rambeslutet. Samtliga vägrans- grunder är obligatoriska. I punkten 1 regleras förbudet mot dubbelbestraffning (ne bis in idem). Om den gärning som ligger till grund för beslutet om förverkande redan omfattas av en dom eller ett beslut i eller i en annan stat ska verkställighet vägras. Såväl friande som fällande domar och beslut utgör hinder mot verkställighet. En förutsättning för att ett fällande utländskt avgörande ska utgöra hinder är att straffet avseende den gärning som har legat till grund för beslutet om förverkande har verkställts. Ett godkänt strafföreläggande eller föreläggande om ordningsbot jämställs med en svensk dom (48 kap. 3 § ) och utgör också hinder. När det gäller fällande domar och beslut meddelade i kommer tillgång till belastningsregistret att klargöra hur det förhåller sig (se avsnitt 7.4.2). Information om utländska domar och beslut kommer sannolikt i första hand att komma från den som omfattas av beslutet om förverkande. Skulle sådana uppgifter fram- komma ska införskaffa nödvändig information om det utländska avgörandet. Myndigheten måste också, vid utländska fällande avgöranden, utreda om straffet har verkställts, vilket är en förutsättning för att verkställighet ska vägras. I punkten 2 anges att ett svenskt beslut om åtalsunderlåtelse utgör grund för att vägra verkställighet. Ett utländskt motsvarande beslut utgör däremot inte något hinder. I punkten 3 slås fast att det inte får meddelas någon verkställbarhets- förklaring mot personer som omfattas av straffrättslig immunitet i . Detta gäller t.ex. främmande statsöverhuvuden och personer som omfattas av lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall. Även svenska medborgare kan i varierande utsträckning omfattas av immunitet, t.ex. statschefen, talman, ledamöter och statsråden. Enligt punkten 4 får en verkställbarhetsförklaring under vissa förut- sättningar inte meddelas när det är en utevarodom som ligger till grund för beslutet om förverkande, dvs. när den dömde inte var närvarande vid den rättegång som ledde fram till beslutet om förverkande. verkställbarhetsförklaring ska få meddelas avseende en utevarodom krävs att det av intyget (se 5 §) framgår att den som beslutet avser personligen eller via behörig företrädare underrättats om de rättsliga åtgärderna eller att personen i fråga har meddelat att han eller hon inte Om intyget inte uttryckligen anger att någon sådan förutsättning är för handen men det på annat sätt framgår att förverkandebeslutet i utevarodomen är verkställbart, bör den andra statens myndighet ges tillfälle att komplettera intyget, se 7 §, innan verk- Genom punkten 5 ställs särskilda krav för att en verkställbarhets- förklaring ska få meddelas om förverkandebeslutet avser en gärning som helt eller delvis har begåtts i . För det första måste gärningen motsvara brott även enligt svensk lag. Vidare krävs att brottet inte är preskriberat enligt svensk rätt. Skulle det röra sig om ett beslut om utvidgat förverkande och det förverkandeutlösande brottet är begånget i är en förutsättning för verkställighet här att det förverkande- utlösande brottet utgör brott även enligt svensk lag och att det inte är preskriberat enligt svensk lag. Nedsättning av det verkställbara beloppet 12 § Om beslutet om förverkande avser en betalningsskyldighet och det under verkställigheten framkommer att beloppet till viss del har betalats eller verk- ställts i en annan stat, ska i samma mån sätta ned det belopp för vilket verkställighet får ske. Vid nedsättning tillämpas 3 §. Paragrafen, som behandlar frågan om nedsättning av det belopp som ska förverkas, behandlas i avsnitt 7.4.8. Bestämmelsens första mening, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, har sin grund i artikel 12.2 i rambeslutet. Nedsättning blir aktuellt t.ex. om den som beslutet avser frivilligt har betalat in delar av beloppet eller om verkställighet delvis har ägt rum i Myndigheten som har sänt över förverkandebeslutet är enligt artikel 14.3 a och b i rambeslutet skyldig att underrätta om det finns risk för överförverkande eller om förverkandebeslutet helt eller delvis verkställts i annan stat än . Informationen kan givetvis även komma från den som förverkande- beslutet riktar sig mot. ska i sådant fall vända sig till den andra statens myndighet för att få uppgiften bekräftad. Så snart information om att vissa delar har verkställts kommer Krono- fogdemyndigheten till handa ska myndigheten räkna av motsvarande belopp från vad som ska verkställas i . Vid nedsättning av det verkställbara beloppet ska en omräkning ske till svensk valuta enligt 3 §, den växelkurs som gällde då förverkandebeslutet meddelades ska tillämpas. Det är som sätter ned beloppet i verkställbarhetsförklaringen även om förklaringen är före- mål för en domstolsprövning. 13 § får besluta om uppskov med verkställigheten av ett beslut om förverkande om 1.verkställigheten skulle skada en pågående utredning om brott, 2.egendomen har förklarats förverkad enligt ett svenskt beslut om förverkande eller är föremål för verkställighet av ett beslut om förverkande eller ett beslut för att säkerställa verkställighet av ett beslut om förverkande, 3.beslutet avser en betalningsskyldighet hos en person mot vilken ett förfarande om förverkande eller verkställighet av ett beslut om förverkande pågår och personen i fråga saknar tillgångar för att samtliga beslut ska kunna verkställas, 4.verkställigheten innebär en risk för att det penningbelopp som anges i beslutet kommer att överskridas på grund av samtidig verkställighet av beslutet i flera medlemsstater, eller 5.det är nödvändigt att helt eller delvis översätta beslutet. Tiden för uppskov enligt denna paragraf får förlängas. Kronofogde- myndigheten får besluta att vidtagna verkställighetsåtgärder ska återgå. När skälen för uppskov har upphört ska verkställigheten återupptas. Bestämmelsen, som har sin motsvarighet i artiklarna 10 och 11 i ram- beslutet, ger utrymme för att i vissa fall besluta om uppskov med verkställigheten av ett beslut om förverkande. utformats delvis i enlighet med Lagrådets förslag. motiveringen finns i avsnitt 7.4.7. I paragrafens första stycke anges i fem punkter när Kronofogde- myndigheten får besluta om uppskov. Ett uppskov ska beslutas på viss tid, vilket innebär att i beslutet måste ange hur länge uppskovet gäller. Tiden får inte vara längre än nödvändigt. fogdemyndigheten ska informera den utfärdande myndigheten om upp- skovet samt skälen för det. Om det redan från början kan förutses att det kommer att krävas ett längre uppskov, t.ex. på grund av en pågående brottsutredning, finns det skäl för att innan den beslutar om uppskov kontakta den andra statens myndighet och redogöra för de närmare omständigheter som gör att uppskovet bedöms kunna bli En sådan dialog kan leda till att den andra statens myndighet omprövar sitt beslut att begära verkställighet i . Ett beslut om uppskov ska enligt 9 § motiveras. myndighet ska underrättas om beslutet, vilket kommer att regleras i I punkten 1 öppnas en möjlighet att besluta om uppskov med verk- ställigheten om den skulle skada en pågående brottsutredning. tillräckligt att det bedöms att det finns en konkret risk för skada. t.ex. vara nödvändigt med uppskov med verkställigheten i förhållande till en person som polisen just står i begrepp att ingripa mot för pågående Inte endast svenska brottsutredningar utan även utländska sådana ska beaktas, i likhet med vad som gäller enligt lagen om verk- ställighet av frysningsbeslut (se prop. 2004/05:115 s. 93). att en förundersökning ska vara inledd för att uppskovsgrunden ska aktualiseras finns inte. kommer inte att ha tillgång till misstanke- registret utan kommer i stället att vara hänvisad till att samråda med de Som huvudregel ska Kronofogdemyn- digheten, vid varje verkställighet enligt denna lag, samråda med Åklagar- myndigheten. Det kan emellertid finnas situationer då ett sådant samråd inte är nödvändigt, t.ex. om egendomen redan är fryst för den utfärdande statens räkning. Formerna för samrådsskyldigheten regleras i förordning. Det bör observeras att någon delgivning av verkställbarhetsförklar- ingen inte behöver ske om beslutar om uppskov enligt denna bestämmelse, se 8 § tredje stycket. Punkten 2 tar sikte på situationer då det pågår ett förfarande i där den egendom som är föremål för förverkande enligt det utländska förverkandebeslutet redan är föremål för olika förfaranden. Det kan röra sig om ett svenskt beslut om förverkande, ett utländskt beslut om förverkande som är under verkställighet i eller ett beslut om kvarstad eller beslag till säkerställande av ett framtida förverkande. Skulle det i dessa situationer komma in ett beslut om förverkande från en annan medlemsstat, vilket på något sätt konkurrerar med det pågående förfarandet i , möjliggör bestämmelsen för Kronofogdemyndig- heten att besluta om uppskov med verkställigheten av det förverkande- beslut som översänts med stöd av rambeslutet.