prop · GX0385 · 2010-01-08 00:00:00 — Begränsningen omfattar således endast direkta personuppgifter. Däremot får uppgifter som indirekt rör en icke misstänkt person vara sökbara, t.ex. uppgifter om ett fordon som han eller hon är ägare till. har behandlats i avsnitt 19.6. Utlämnande av personuppgifter och uppgiftsskyldighet 16 § Personuppgifter som är nödvändiga för att framställa rättsstatistik ska läm- nas till den myndighet som ansvarar för att framställa sådan statistik. Paragrafen motsvarar 2 kap. 14 § i den nya polisdatalagen. Bestämmel- sen är sekretessbrytande. Enligt paragrafen ska personuppgifter som är nödvändiga för att framställa rättsstatistik lämnas till den myndighet som ansvarar för att framställa statistiken. Enligt bilagan till förordningen (2001:100) om den officiella statistiken är statistikansvarigt på rättsväsendets område utom vad gäller domstolarnas verksamhet. 17 § Om det är förenligt med svenska intressen, får personuppgifter lämnas till 1.Interpol eller Europol, eller till en polismyndighet eller åklagarmyndighet i en stat som är ansluten till , om det behövs för att myndigheten eller organisationen ska kunna förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller beivra brott, eller 2.en utländsk myndighet eller mellanfolklig organisation, om utlämnandet föl- jer av en internationell överenskommelse som efter godkän- nande har tillträtt. Paragrafen innehåller sekretessbrytande bestämmelser om utlämnande av personuppgifter till utländska myndigheter och mellanfolkliga organi- sationer. Skälen för bestämmelsen har behandlats i avsnitt 19.7. Bestäm- melsen motsvarar i sina huvuddrag 2 kap. 15 § i den nya polisdatalagen. Den som överväger att lämna ut en uppgift med stöd av paragrafen till en mottagare utanför EU och EES-området måste alltid enligt 33 och 34 §§ personuppgiftslagen (1998:204) försäkra sig om att den mottagande staten eller organisationen har en adekvat nivå på skyddet för personupp- gifter. Enligt punkten 1 får personuppgifter lämnas ut till eller Euro- pol, eller till en utländsk polis- eller åklagarmyndighet om staten i fråga är ansluten till . Uppgifter kan lämnas såväl efter förfrågan som utan föregående begäran. Förutsättningarna är dels att utlämnandet ska vara förenligt med svenska intressen, dels att uppgiften behövs för att myndigheten eller organisationen ska kunna förebygga, förhindra, upp- täcka, utreda eller beivra brott. Enligt punkten 2 får personuppgifter lämnas till en utländsk myndighet eller mellanfolklig organisation om utlämnandet följer av en internatio- nell överenskommelse som efter godkännande har tillträtt. Bestämmelsen är tillämplig om överenskommelsen ålägger att lämna vissa typer av uppgifter. Däremot gäller den inte för överenskommelser där det enbart sägs att utlämnande får ske. 18 § Polismyndigheter, trots sekretess enligt 21 35 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), rätt att ta del av upp- gifter i registret, om myndigheten behöver uppgifterna i sin brottsbekämpande verksamhet. Regeringen meddelar föreskrifter om att uppgifter får lämnas ut i andra fall än som anges i första stycket. Bestämmelser om att uppgifter får lämnas ut finns även i offentlighets- och Paragrafen innehåller sekretessbrytande bestämmelser om utlämnande. Skälen för paragrafen har behandlats i avsnitt 19.7. I första stycket regleras i vilken utsträckning uppgifter ur registret trots viss i paragrafen angiven sekretess får lämnas ut till andra brottsbekäm- Paragrafen har utformats som en uppgiftsskyldighet (jfr prop. 2007/08:160 s. 54). Den sekretessbrytande regeln omfattar dels sekretess enligt 21 kap. 3 § första stycket offentlighets- och sekretessla- gen (2009:400), dels sekretess enligt 35 kap. 1 § samma lag. paragraf reglerar sekretess till skydd för enskild i bl.a. förundersökningar och andra brottsutredningar. Regeln har utformats efter mönster av be- stämmelserna i 2 kap. 1618 §§ i den nya polisdatalagen. registret får lämnas till övriga brottsbekämpande myndigheter, men en- dast om de har behov av uppgifterna i sin brottsbekämpande verksamhet. Behovet får i första hand bedömas med utgångspunkt i de uppgifter som den andra myndigheten har att sköta. Eftersom registret i huvudsak är personrelaterat, torde en begäran normalt avse en person som är föremål för misstanke, eller som av annat skäl är intressant i en utredning eller undersökning som bedrivs vid den andra myndigheten. Det är den utlämnande myndigheten som avgör om den andra myndig- heten behöver uppgiften för sin brottsbekämpande verksamhet. kan lämnas ut antingen på begäran av den andra myndigheten eller på polisens eget initiativ. Med polismyndighet avses även Säkerhetspolisen när den för Rikspo- lisstyrelsens räkning leder och bedriver polisverksamhet (se 7 § andra stycket polislagen [1984:387] jämförd med 2 § förordningen [2002:1050] med instruktion för Säkerhetspolisen). När Säkerhetspolisen utför andra uppgifter (3 § samma förordning) är den en del av . I andra stycket informeras om att regeringen har möjlighet att meddela föreskrifter om att uppgifter får lämnas ut i andra fall, t.ex. till någon av de uppräknade myndigheterna för något annat ändamål än som anges i Det tredje stycket innehåller en erinran om att det också finns bestäm- melser om utlämnande av uppgifter i offentlighets- och sekretesslagen. En sådan bestämmelse är 8 kap. 3 §, som reglerar utlämnande till ut- Elektroniskt utlämnande av personuppgifter 19 § Enstaka personuppgifter får lämnas ut på medium för automatiserad be- Regeringen meddelar föreskrifter om att uppgifter får lämnas ut på sådant medium även i andra fall. Paragrafen reglerar under vilka förutsättningar personuppgifter får läm- nas ut i elektronisk form på medium för automatiserad behandling, t.ex. på CD-rom, USB-minne eller i ett e-postmeddelande. 2 kap. 20 § i den nya polisdatalagen. Innebörden är att en större mängd personuppgifter inte får lämnas ut på medium för automatiserad behand- ling, såvida inte regeringen har meddelat föreskrifter om detta. kan enstaka uppgifter lämnas ut. I fråga om vad som avses med enstaka Prop. 2009/10:85 uppgifter hänvisas till kommentaren till 2 kap. 20 § i den nya polisdata- Av andra meningen framgår att regeringen har möjlighet att med- dela föreskrifter om utlämnande på sådant medium även i andra fall. Frågan har behandlats i avsnitt 19.7. 20 § Polismyndigheter, , , och får medges direktåtkomst till registret. En myndighet som har medgetts direktåtkomst ansvarar för att tillgången till personuppgifter begränsas till vad varje tjänsteman behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om omfattningen av direktåtkomsten samt om behörighet och säker- het. Paragrafen innehåller bestämmelser om direktåtkomst. Frågan har be- handlats i avsnitt 19.7. Första stycket innebär att har möjlighet att besluta att vissa myndigheter får ha direktåtkomst till registret. De uppräknade myndigheterna har alltså ingen absolut rätt att få sådan tillgång till regist- ret. Bestämmelsen har sin motsvarighet i 3 kap. 8 § samt 4 kap. 10 och 17 §§ i den nya polisdatalagen. För en närmare beskrivning av innebör- den av bestämmelsen hänvisas till kommentaren till 3 kap. 8 § den lagen. Som utvecklas i kommentaren till 18 § ger bestämmelsen möjlighet att medge även Säkerhetspolisen direktåtkomst. I andra stycket slås fast att myndigheter som har medgetts direktåt- komst till registret ansvarar för att åtkomsten till uppgifterna i registret begränsas till vad varje tjänsteman behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Regeln är tillämplig både på myndigheter inom polisvä- sendet och på andra myndigheter som kan medges direktåtkomst. I tredje stycket informeras om att regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, kan meddela närmare föreskrifter om direktåt- komsten samt om behörighet och säkerhet. 21 § Uppgifter om en person som har registrerats enligt 5 § ska gallras senast efter det att uppgiften om misstanke om brott registrerades. Om uppgiften avser misstanke om brott för vilket lindrigare straff än fängelse inte är föreskrivet, behöver uppgifterna inte gallras förrän efter registreringen. Om en ytterligare uppgift om personen förs in i registret, förlängs gallrings- fristen med från det att den nya uppgiften fördes in i registret, om uppgiften avser misstanke om brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , från det att den nya uppgiften fördes in i registret, om uppgiften avser misstanke om annat brott än som anges i 1, eller 3.ett år från det att den nya uppgiften fördes in i registret, om uppgiften inte avser misstanke om brott. Den tid då en person som har registrerats enligt 5 § avtjänar ett fängelsestraff eller genomgår sluten ungdomsvård eller rättspsykiatrisk vård med särskild ut- skrivningsprövning ska inte räknas med vid beräkningen av de frister som anges i första och andra styckena. Paragrafen, vars bakgrund har behandlats i avsnitt 19.8, innehåller be- stämmelser om gallring av uppgifter som har registrerats med stöd av 5 §. Bestämmelserna anger när en uppgift senast ska gallras, vilket in- nebär att uppgifterna kan gallras tidigare. Den frågan kan aktualiseras bl.a. om personen avlider eller om det av något annat skäl inte längre finns grund för att behandla uppgifter om personen i det allmänna spa- ningsregistret. Gallring kan också aktualiseras om det enligt 25 § har utfärdats föreskrifter om kortare gallringstid än vad som anges i paragra- fen. I första stycket föreskrivs att uppgifter om en person som avses i 5 §, dvs. en person som är misstänkt för brott, enligt huvudregeln ska gallras . Är det fråga om ett brott med lägst två års fängelse i straff- skalan får uppgifterna bevaras . I andra stycket behandlas den situationen att nya uppgifter om en regi- strerad person tillförs registret. I sådana fall kan gallringsfristen komma att förskjutas framåt. Om uppgifterna består i nya brottsmisstankar för- längs gallringsfristen med tre respektive , beroende på brottets svårhetsgrad, räknat från den nya registreringen. Om den nya uppgiften inte avser en ny brottsmisstanke, utan exempelvis uppgifter om den misstänktes kontakter med andra misstänkta personer, förlängs gallrings- fristen med . Det innebär att om registret, beträffande en person som misstänks för ett brott som medför att uppgifterna ska gallras , tillförs uppgift om ett nytt brott av samma svårhetsgrad efter den ursprungliga registreringen så kommer uppgifterna om honom eller henne att kunna bevaras i sammanlagt , under förutsättning att inga nya brottsmisstankar eller andra noteringar tillkommer som kan förlänga tiden ytterligare. En registrering av en ny uppgift kan endast förlänga den ursprungliga gallringsfristen, inte förkorta den. Om t.ex. en notering enligt andra stycket 3 görs i början av en tre- eller femårsfrist kommer den således inte att påverka den totala bevarandetiden. Den nya uppgiften får dock bevaras som övriga uppgifter. Det tredje stycket innehåller en bestämmelse som innebär att tidpunk- ten för gallring skjuts fram i de fall där den registrerade avtjänar fängel- sestraff, genomgår sluten ungdomsvård eller rättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning. En motsvarande bestämmelse finns i 3 kap. 14 § sjätte stycket i den nya polisdatalagen. 22 § Uppgifter om en person som avses i 6 § ska gallras senast när uppgifterna om den person som har registrerats enligt 5 § och som uppgifterna har samband med gallras. I paragrafen regleras när uppgifter om personer som behandlas i registret med stöd av 6 §, dvs. personer som inte själva är misstänkta för brott, ska gallras. Sådana uppgifter ska gallras senast när uppgifterna om den miss- tänkte, som registreringen har samband med, gallras. Frågan har be- handlats i avsnitt 19.8. 23 § Uppgifter om en juridisk person, ett transportmedel eller annat föremål som har registrerats enligt 7 § ska gallras senast efter den senaste registreringen. Om den senast införda uppgiften avser ett brott för vilket lindrigare straff än fängelse inte är föreskrivet, behöver uppgifterna inte gallras förrän fem år efter det att den senaste uppgiften infördes. Bakgrunden till paragrafen har tecknats i avsnitt 19.8. uppgifter som har registrerats med stöd av 7 § ska gallras. Det rör sig om uppgifter om juridiska personer, transportmedel och andra föremål som kan antas ha samband med brott men där det inte finns någon person som är misstänkt för brottet. Sådana uppgifter gallras enligt huvudregeln tre år efter den senaste registreringen. Är det fråga om allvarligare brott, dvs. brott med lägst två års fängelse i straffskalan, får uppgifterna bevaras i Gallringstiden kan förlängas om registret, innan tiden har löpt ut, tillförs en ny uppgift angående det registrerade objektet. 24 § Om det finns synnerliga skäl, får regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, i ett enskilt fall besluta att en uppgift får bevaras under än vad som anges i 2123 §§. Ett sådant beslut ska omprövas . Bakgrunden till paragrafen har behandlats i avsnitt 19.8. I paragrafen öppnas en möjlighet att i ett enskilt fall besluta att uppgif- ter, som annars skulle ha gallrats, får bevaras. För ett sådant beslut krävs synnerliga skäl, vilket innebär att skälen ska vara mycket starka. exempel kan nämnas att det ibland kan finnas skäl att bevara uppgifter som rör vissa brottslingar än vad som annars är tillåtet, om risken för återfall i brott bedöms vara särskilt stor. Det kan t.ex. gälla en sexualförbrytare som vårdas för psykisk sjukdom, och som av det skälet inte vistas ute i samhället och har möjlighet att begå nya brott, men där risken för att vederbörande senare begår nya brott är mar- 25 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar när- mare föreskrifter om gallring. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar före- skrifter om att personuppgifter, med avvikelse §§, får bevaras för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål. I paragrafens första stycke informeras om att regeringen, eller den myn- dighet som regeringen bestämmer, kan meddela närmare föreskrifter om Sådana föreskrifter kan avse att vissa uppgifter i registret ska Av paragrafens andra stycke följer att regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, också har möjlighet att meddela föreskrifter om att uppgifter ska bevaras för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål, trots bestämmelserna i 2123 §§ om gallring. 26 § Bestämmelserna i 28 och 48 §§ personuppgiftslagen (1998:204) om rättelse och skadestånd gäller vid behandling av personuppgifter enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen. Paragrafen, vars bakgrund har tecknats i avsnitt 19.9.1, reglerar en regi- strerad persons rätt till rättelse och skadestånd, om dennes personupp- gifter har behandlats på ett felaktigt sätt. Genom hänvisningen till per- Prop. 2009/10:85 sonuppgiftslagen (1998:204) regleras möjligheterna att agera vid felaktig personuppgiftsbehandling på samma sätt som i bl.a. lagen (1998:620) om belastningsregister och lagen (1998:621) om misstankeregister. Övergångsbestämmelserna har behandlats i avsnitt 19.9.2. 22.3Förslaget till lag om ändring i 12 a § Kroppsbesiktning genom tagande av salivprov får göras på den som skäli- gen kan misstänkas för ett brott på vilket fängelse kan följa, om syftet är att göra en DNA-analys av provet och registrera DNA-profilen i det DNA-register eller det utredningsregister som förs enligt polisdatalagen (2010:000). Bakgrunden till ändringen, som har kommenterats i avsnitt 9.6 och 20, är att bestämmelserna om registrering i register över DNA-profiler har ändrats så att begreppet DNA-profil har ersatt uttrycket resultatet av DNA-analys. En följdändring har gjorts i denna paragraf. Vidare har hänvisningen till polisdatalagen (1998:622) ersatts med en hänvisning till den nya lagen med samma namn. Även en språklig ändring har gjorts. Någon ändring i sak är inte avsedd. 12 b § Kroppsbesiktning genom tagande av salivprov får göras på annan än den som skäligen kan misstänkas för ett brott, om 1.syftet är att genom en DNA-analys av provet underlätta identifiering vid ut- redning av ett brott på vilket fängelse kan följa, och 2.det finns synnerlig anledning att anta att det är av betydelse för utredningen av brottet. Analysresultatet får inte jämföras med de DNA-profiler som finns registrerade iregister över DNA-profiler som förs enligt polisdatalagen (2010:000) eller i övrigt användas för annat ändamål än det för vilket provet har tagits. Första stycket gäller inte den som är . Paragrafen anger i vilka fall salivprov får tas på den som inte är skäligen misstänkt. I första stycket har en språklig ändring gjorts. Tredje stycket är oförändrat. Av de skäl som anges i kommentaren till 12 a § har i andra stycket ut- trycket resultatet av DNA-analys ersatts med begreppet DNA-profil och registren benämns numera register över DNA-profiler. Hänvisningen till polisdatalagen (1998:622) har ersatts med en hänvisning till den nya lagen med samma namn. Någon ändring i sak är inte avsedd. 22.4Förslaget till lag om ändring i vapenlagen (1996:67) Utlämnande av personuppgifter och uppgiftsskyldighet 22 § Bestämmelserna om utlämnande av personuppgifter och uppgiftsskyldighet i 2 kap. 14 och 15 §§ polisdatalagen (2010:000) gäller även när personuppgifter behandlas i vapenregister enligt denna lag. Regeringen meddelar föreskrifter om att personuppgifter får lämnas ut även i andra fall. Paragrafen, som är ny, har behandlats i avsnitt 6.3. I första stycket anges att vissa av bestämmelserna om utlämnande av personuppgifter och uppgiftsskyldighet i den nya polisdatalagen även ska gälla vid behandling i vapenregistren. Paragraferna i fråga behandlar dels uppgiftsskyldighet till statistikmyndighet, dels utlämnande av uppgifter till utländsk myndighet och mellanfolklig organisation. För en närmare beskrivning av innebörden av bestämmelserna hänvisas till kommentaren till dessa paragrafer. I andra stycket informeras om att regeringen har möjlighet att meddela föreskrifter om utlämnande även i andra fall. 22.5Förslaget till lag om ändring i säkerhetsskyddslagen (1996:627) 12 § Med registerkontroll avses att uppgifter hämtas från ett register som omfat- tas av lagen (1998:620) om belastningsregister, lagen (1998:621) om misstanke- register eller lagen (2010:000) om polisens allmänna spaningsregister. Med registerkontroll avses också att uppgifter hämtas som behandlas med stöd av polisdatalagen (2010:000). I paragrafen, som har kommenterats i avsnitt 20, anges vad som avses med registerkontroll. Liksom nu inrymmer registerkontroll att uppgifter hämtas från belastningsregistret och misstankeregistret. Vidare får upp- gifter hämtas som behandlas enligt lagen om polisens allmänna spanings- register. Hänvisningen till polisdatalagen (1998:622) har ersatts med en hänvisning till den nya lagen med samma namn. Ändringarna innebär att möjligheten att hämta uppgifter utökas i viss mån. Avsikten är emellertid inte att ändringarna ska innebära några praktiska förändringar av regis- terkontrollen. 21 § Utlämnande av uppgifter vid registerkontroll får omfatta 1.för säkerhetsklass 1 eller 2: varje uppgift som finns tillgänglig om den kon- trollerade och, om det är oundgängligen nödvändigt, om make eller sambo, och 2.för säkerhetsklass 3: uppgifter om den kontrollerade i belastningsregistret och misstankeregistret samt uppgifter som behandlas hos . Den tidigare hänvisningen till i punkten 2 har tagits bort, eftersom den nya polisdatalagen inte innehåller några bestämmelser om ett sådant register. Någon ändring i sak är inte avsedd. 22 § Vid registerkontroll enligt 14 § får utlämnandet omfatta alla uppgifter om Prop. 2009/10:85 den kontrollerade som finns i belastningsregistret och misstankeregistret samt uppgifter som behandlas hos . Ändringen är av samma slag som ändringen i 21 §. 22.6Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:344) om Schengens informationssystem 5 § Registret ska endast innehålla uppgifter som har behandlats av behöriga myndigheter i Schengenstaterna, i enlighet med respektive stats nationella lag- stiftning. får föra in uppgifter i registret endast om behandling av motsvarande slag av uppgifter är tillåten enligt personuppgiftslagen (1998:204), polisdatalagen (2010:000) eller annan svensk författning. I första stycket har endast en språklig ändring gjorts. Ändringarna i andra stycket består dels i att hänvisningen till polisda- talagen (1998:622) har ersatts med en hänvisning till den nya lagen med samma namn, dels i en anpassning till de språkliga ändringar som har föreslagits i den av Lagrådet granskade lagrådsremissen SIS II en andra generation av Schengens informationssystem. 22.7Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:980) om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet 1 § (nämnden) ska utöva tillsyn över brottsbekämpande myndigheters användning av hemliga tvångsmedel och kvali- ficerade skyddsidentiteter och därmed sammanhängande verksamhet. Nämnden ska även utöva tillsyn över polisens behandling av personuppgifter enligt polisdatalagen (2010:000) och lagen (2010:000) om polisens allmänna spaningsregister. Tillsynen ska särskilt avse sådan behandling som avses i 2 kap. 10 § polisdatalagen och 12 § lagen om polisens allmänna spaningsregister. Tillsynen ska särskilt syfta till att säkerställa att verksamhet enligt första och andra styckena bedrivs i enlighet med lag eller annan författning. Paragrafen reglerar Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens tillsyns- uppgifter. Ändringarna i första och tredje styckena är enbart språkliga. Enligt andra stycket ingår det i nämndens uppgifter att utöva tillsyn över såväl Säkerhetspolisens som den övriga polisens personuppgiftsbe- handling i den brottsbekämpande verksamheten. Tillsynen ska särskilt avse behandlingen av känsliga personuppgifter. Som utvecklas i avsnitt 17.2 ska tillsynen syfta till att säkerställa att personuppgiftsbehandlingen är författningsenlig. Hänvisningen till polisdatalagen (1998:622) har ersatts med hänvisningar till den nya lagen med samma namn och till lagen om polisens allmänna spaningsregister. Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 18 § Sekretessen enligt 17 § andra stycket hindrar inte att en uppgift lämnas ut enligt vad som föreskrivs i polisdatalagen (1998:622) och lagen (2000:344) om Schengens informationssystem. Paragrafen reglerar sekretessgenombrott för uppgifter i angelägenhet som avses i 3 § 1 och 6 lagen (2000:344) om Schengens informationssystem. Hänvisningen till 17 § har, av de skäl som angetts i avsnitt 20, ändrats till att omfatta endast andra stycket i den paragrafen. 1 § Sekretess gäller för uppgift om en enskilds personliga och ekonomiska för- hållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men och uppgiften förekommer i 1.utredning enligt bestämmelserna om förundersökning i brottmål, 2.angelägenhet som avser användning av tvångsmedel i brottmål eller i annan verksamhet för att förebygga brott, 3.angelägenhet som avser registerkontroll och särskild personutredning enligt säkerhetsskyddslagen (1996:627), 4.annan verksamhet som syftar till att förebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott och som bedrivs av en åklagarmyndighet, en polismyndighet, , , eller , 5.Statens biografbyrås verksamhet att biträda Justitiekanslern, allmän åklagare eller en polismyndighet i brottmål, 6.register som förs av enligt polisdatalagen (1998:622) eller som annars behandlas där med stöd av samma lag, 7.register som förs enligt lagen (1998:621) om misstankeregister, 8.register som förs av enligt lagen (1999:90) om behandling av personuppgifter vid medverkan i brottsutredningar eller som annars behandlas där med stöd av samma lag,