prop · GX03178 · 2010-03-30 00:00:00 — Regeringens proposition 2009/10:178 Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att det vid beräkningen av egenavgifter för en- skilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag ska, efter begäran i självdeklarationen, göras avdrag av avgiftsunderlaget för inkomst av aktiv näringsverksamhet, dock högst med . Som förutsättning för avdraget gäller att av- giftsunderlaget överstiger och att den avgiftsskyldige vid årets ingång har fyllt 26 men inte samt att avdraget uppfyller villko- ren enligt kommissionens regelverk för stöd av mindre betydelse. Dessa villkor innebär bland annat att de beloppsgränser som regelverket ställer upp inte får överskridas. Vid bedömningen av om avdraget utgör stöd av mindre betydelse före- slås särskilda bestämmelser för verksamheter inom flera sektorer. Därut- över föreslås vissa begränsande bestämmelser för handelsbolag och andra fall där verksamhet bedrivs gemensamt. Avdraget får i det senare fallet sammanlagt uppgå till högst för samtliga delägare. Avdraget föreslås hanteras av inom ramen för det ordina- rie deklarationsförfarandet. Den avgiftsskyldige ska i sin självdeklaration markera att avdrag begärs samt, i förekommande fall, lämna uppgift om annat stöd av mindre betydelse som beviljats under beskattningsåret och de två föregående beskattningsåren. Den som begär avdrag ska även lämna de övriga uppgifter som behövs för att ska kunna bedöma om rätt till avdrag föreligger. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft och tillämpas på inkomster som uppbärs efter . Förslag till riksdagsbeslut................................................................. Förslag till lag om ändring i socialavgifts- lagen (2000:980) ................................................................ 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter................................................ 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter ............................ Ärendet och dess beredning............................................................ Socialavgifter och allmän löneavgift................................ Nedsättning av socialavgifter........................................... Nedsättning av socialavgifter för personer Nedsättning av socialavgifter för personer Regionalt avdrag vid avgiftsberäkningen........ avdrag vid avgiftsberäkningen.......... Finansieringen av trygghetssystemen............................... Betalning av socialavgifter och allmän löneavgift ........... Nedsättning av egenavgifter ........................................................... Nedsättningens omfattning och villkor ............................ Effekter för myndigheter och förvaltningsdomstolar....... Effekter för företagen....................................................... Effekter för jämställdheten............................................... 7.1Förslaget till lag om ändring i socialavgiftslagen (2000:980)........................................................................ 7.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter.............................................. 7.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter .......................... Bilaga 1 Sammanfattning av promemorian Nedsättning av Bilaga 2 Lagförslagen i promemorian Nedsättning av egenavgifter...38 Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna ..................................... Lagrådsremissens förslag till lagtext.................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........ Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i socialavgiftslagen (2000:980), 2.lag om ändring i lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter, 3.lag om ändring i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter. 2.1Förslag till lag om ändring i socialavgiftslagen (2000:980) Härigenom föreskrivs att det i socialavgiftslagen (2000:980) ska infö- ras tre nya paragrafer, 3 kap. 1820 §§, samt närmast före 3 kap. 18 § en ny rubrik av följande lydelse. Vid beräkning av egenavgifter ska, efter begäran i självdeklara- tionen, avdrag göras med 5 pro- cent av avgiftsunderlaget, dock högst med . Första stycket gäller bara 1.till den del avgiftsunderlaget utgörs av avgiftspliktig inkomst av näringsverksamhet, 2.om den del av avgiftsunder- laget som utgörs av avgiftspliktig inkomst av näringsverksamhet överstiger , 3.om den avgiftsskyldige vid in- gången av året före taxeringsåret har fyllt 26 men inte och inte bara ska betala ålderspensionsav- giften enligt 16 §, och 4.om avdraget uppfyller villko- ren för att utgöra stöd av mindre betydelse enligt (EG) nr ningen av artiklarna 87 fördraget på stöd av mindre bety- (EG) nr 875/2007 av om tillämpningen av artik- larna 87 och 88 i EG-fördraget på 1Tidigare 3 kap. 18 § upphävd genom 2006:1345. 2EUT L 379, 28.12.2006, s. 5 (Celex 32006R1998). fiskerisektorn och om ändring av förordning nr 1860/20043, eller ningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse inom sektorn för pro- duktion av jordbruksprodukter4. Vid bedömningen av om avdra- get enligt 18 § andra stycket 4 utgör stöd av mindre betydelse ska de villkor tillämpas som avser 1.stöd till företag inom sektorn för produktion av jordbrukspro- dukter, om den avgiftsskyldige bedriver verksamhet både inom denna sektor och någon annan sektor, och 2.stöd till företag inom fiskeri- sektorn, om den avgiftsskyldige bedriver verksamhet både inom denna sektor och någon annan sektor än sektorn för produktion av jordbruksprodukter. Första stycket gäller dock inte om den avgiftsskyldige visar att den verksamhet som bedrivs så gott som uteslutande hänför sig till annan verksamhet än verksamhet inom sektorn för produktion av jordbruksprodukter eller inom fiskerisektorn. Om den avgiftsskyldige är del- ägare i ett handelsbolag, får det sammanlagda avdraget från de egenavgifter som är hänförliga till inkomsten från handelsbolaget för samtliga delägare i bolaget till- sammans inte överstiga . 3EUT L 193, 25.7.2007, s. 6 (Celex 32007R0875). 4EUT L 337, 21.12.2007, s. 35 (Celex 32007R1535). 5Tidigare 3 kap. 19 § upphävd genom 2006:1345. delas mellan de avgiftsskyldiga i Prop. 2009/10:178 proportion till hur den skatteplik- tiga inkomsten från handelsbola- get fördelas mellan dem. Första stycket gäller även om avgiftspliktig inkomst av närings- verksamhet i andra fall fördelas mellan två eller flera avgiftsskyl- diga. 1.Denna lag träder i kraft . 2.De nya bestämmelserna tillämpas på inkomster som uppbärs efter . 3.Omfattar beskattningsåret tid såväl före som efter ska, om den avgiftsskyldige inte visar annat, så stor del av beskatt- ningsårets inkomst anses hänförlig till tiden efter som svarar mot förhållandet mellan den del av beskattningsåret som infaller och hela beskattningsåret. 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter Härigenom föreskrivs att 13 § samt rubriken närmast före 13 § lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter ska ha följande lydelse. Särskilt avdrag vid beräkning av Avdrag vid beräkning av egen- Avdrag enligt 6 § lagen (2001:1170) om särskilda avdrag i vissa fall vid avgiftsberäkningen enligt lagen (1994:1920) om all- män löneavgift och socialavgifts- lagen (2000:980) skall i första hand avse arbetsmarknadsavgiften och därefter i angiven ordning sjukförsäkringsavgiften, föräldra- försäkringsavgiften, arbetsskade- avgiften och efterlevandepen- sionsavgiften. Avdrag enligt 3 kap. 18 § social- avgiftslagen (2000:980) och 6 § lagen (2001:1170) om sär- skilda avdrag i vissa fall vid av- giftsberäkningen enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift och socialavgiftslagen (2000:980) ska i första hand avse arbetsmark- nadsavgiften och därefter i angi- ven ordning sjukförsäkringsavgif- ten, föräldraförsäkringsavgiften, arbetsskadeavgiften och efterle- vandepensionsavgiften. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2007:287. Förslag till lag om ändring i lagen (2001:1227) om Härigenom föreskrivs att det i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter ska införas en ny paragraf, 3 kap. 17 a §, av föl- Den som begär avdrag vid be- räkningen av egenavgifterna enligt 3 kap. 18 § socialavgiftslagen (2000:980) ska lämna 1. uppgift om annat stöd som har beviljats den uppgiftsskyldige under beskattningsåret och de två som utgör sådant stöd av mindre betydelse som avses i (EG) nr ningen av artiklarna 87 och 88 i fördraget på stöd av mindre bety- delse1, kommissionens förordning (EG) nr 875/2007 av om tillämpningen av artik- larna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse inom fiskerisektorn och om ändring av förordning nr 1860/20042, eller (EG) nr ningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse inom sektorn för pro- duktion av jordbruksprodukter3, samt 2. de övriga uppgifter som be- hövs för att ska kunna bedöma om den uppgiftsskyldige har rätt till avdrag. 1EUT L 379, 28.12.2006, s. 5 (Celex 32006R1998). 2EUT L 193, 25.7.2007, s. 6 (Celex 32007R0875). 3EUT L 337, 21.12.2007, s. 35 (Celex 32007R1535). Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning I budgetpropositionen aviserades att regeringen senare under avsåg att återkomma med förslag till regler för nedsättning av egenavgifterna för enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag i åldern (prop. 2009/10:1, finansplan m.m., avsnitt 7.2.2.1). Den aviserade nedsättningen bedömdes kunna uppgå till , dock högst . En förut- sättning för nedsättningen skulle dock vara att överskottet av närings- verksamheten överstiger . Den aviserade nedsättningen bedömdes vidare riskera att strida mot reglerna om statligt stöd men kunna konstrueras inom ramen för kommissionens regelverk för stöd av mindre betydelse och hanteras av inom ramen för det ordi- narie deklarationsförfarandet. Förslag om nedsättning av egenavgifterna bedömdes kunna träda i kraft och tillämpas på inkomster som uppbärs . Inom utarbetades därefter en promemoria inne- hållande förslag med den innebörd som regeringen beskrivit i budgetpro- positionen. En sammanfattning av promemorians förslag finns i bilaga 1 och promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats och en förteckning över remissin- stanserna finns i bilaga 3. En remissammanställning finns tillgänglig i (dnr Fi2009/7326). I propositionen behandlas promemorians förslag. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets ytt- rande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. I förhållande till lagrådsremissens förslag har gjorts en redaktionell förändring i rubriken närmast före 13 § lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter. 4.1Socialavgifter och allmän löneavgift Socialavgifter tas ut för finansiering av de sociala trygghetssystemen och utgörs av arbetsgivaravgifter och egenavgifter. Arbetsgivaravgifter be- talas i första hand av arbetsgivare medan egenavgifter normalt betalas av fysiska personer som bedriver aktiv näringsverksamhet, dvs. enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag. Reg- ler om socialavgifter finns i socialavgiftslagen (2000:980). Utöver socialavgifter ska, enligt lagen (1994:1920) om allmän löneav- gift, ytterligare en avgift på betalas. Den allmänna löneav- giften debiteras i samband med, och på samma underlag som, socialav- Författningstekniskt ingår den allmänna löneavgiften varken i arbetsgivaravgifterna eller i egenavgifterna men eftersom den inte sär- Prop. 2009/10:178 skiljs i debiteringsförfarandet torde den allmänna uppfattningen vara att Arbetsgivaravgifterna, inklusive den allmänna löneavgiften, uppgår totalt till . Egenavgifterna, inklu- sive den allmänna löneavgiften, uppgår för till maximalt fram till och med . har regeringen denna dag i proposition 2009/10:120 Trygghetssystemen för företagare föreslagit en sänkning av sjukförsäkringsavgiften i egenavgifterna till följd av förlängd karenstid för enskilda näringsidkare. Avgifterna avses således från uppgå till maximalt . För fördelar sig avgifterna på följande sätt: Tabell 3.1 Avgiftsnivåer 2010. Arbetsgivaravgifter och egenavgifter. Summa socialavgifter och allmän Sjukförsäkringsavgiften varierar beroende på vald karenstid. För förvärvsinkomster som inte grundar rätt till socialförsäkringsförmå- ner, bland annat överskott av passiv näringsverksamhet, ska i stället för socialavgifter och allmän löneavgift särskild löneskatt betalas enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster. Skatten gäller dock inte på inkomst av aktiv näringsverksamhet för per- soner som vid årets ingång fyllt . 4.2.1Nedsättning av socialavgifter för personer För personer som vid årets ingång inte har fyllt är socialavgifterna, inklusive den allmänna löneavgiften, nedsatta. Nedsättningen innebär att avgifterna, med undantag för ålderspensionsavgiften, uppgår till en fjär- dedel av de totala avgifterna. Detta innebär att arbetsgivaravgifterna, inklusive den allmänna löneavgiften, uppgår till och att egenavgifterna, inklusive den allmänna löneavgiften, uppgår till maximalt . 4.2.2Nedsättning av socialavgifter för personer På ersättning till personer som vid årets ingång har fyllt och som omfattas av det reformerade pensionssystemet, dvs. senare, ska bara ålderspensionsavgiften och inte övriga socialavgifter Prop. 2009/10:178 betalas. Detta gäller även dem som betalar egenavgifter. som är födda eller tidigare uttas inga socialavgifter. Varken allmän löneavgift eller särskild löneskatt tas ut för dem som vid årets ingång har fyllt . 4.2.3Regionalt avdrag vid avgiftsberäkningen Arbetsgivare, enskilda näringsidkare samt fysiska personer som är del- ägare i handelsbolag som är verksamma i vissa angivna kommuner i och västra (stödområde A) får ett särskilt avdrag vid beräkningen av socialavgifterna och den allmänna löneavgiften. Syftena med avdraget är att stimulera småföretagandet samt att bidra till god service i de delar av landet som har de största geografiska lägesnack- delarna med bland annat långa avstånd, liten hemmamarknad, sämre tillgång på service, låg befolkningstäthet och ogynnsamma klimatförhål- landen. Reglerna finns i lagen (2001:1170) om särskilda avdrag i vissa fall vid avgiftsberäkningen enligt lagen (1994:1920) om allmän löneav- gift och socialavgiftslagen (2000:980). Bestämmelserna innebär i huvud- sak att företag som är verksamma i stödområdet ges en nedsättning av arbetsgivaravgifterna eller av egenavgifterna av avgifts- underlaget. För arbetsgivare är avdraget maximerat till (dvs. ) och för enskilda näringsidkare till . Takbeloppen har införts för att stödet ska falla inom ramen för sådant stöd av mindre betydelse som kan ges enligt för statsstöd. Stödet lämnas av samma anledning inte till före- tag inom jordbrukssektorn och fiskerisektorn. 4.2.4Tidigare avdrag vid avgiftsberäkningen fanns ett avdrag som gällde både vid beräkningen av arbets- givaravgifter och egenavgifter. Avdraget infördes (prop. 1996/97:21, bet. 1996/97:FiU1, rskr. 1996/97:53, SFS 1996:1218) och syftet var att stimulera nyanställningar och uppmuntra till företagande. Avdraget innebar fram till och med i huvudsak att avgiftsskyldiga, vid beräkningen av arbetsgivaravgifter respektive egenavgifter, fick göra ett avdrag av avgiftsunderlaget. Avdraget uppgick för arbetsgivare till maximalt . Det sammanlagda avdraget kunde således högst uppgå till för arbetsgivare, vilket innebar att det maximala avdraget gavs vid en årlig lönesumma på och därutöver. För enskilda när- ingsidkare och fysiska personer som var delägare i handelsbolag uppgick avdraget till maximalt vilket motsvarade ett underlag på . Avdraget halverades och upphörde helt att gälla . Socialavgifterna är i principiellt hänseende försäkringsavgifter men det faktiska försäkringsinslaget varierar mellan försäkringsslagen och för flertalet försäkringar saknas en direkt koppling mellan avgiften och för- månen. Den inkomstgrundade ålderspensionen intar en särställning där kopplingen är absolut. Det inkomstgrundade ålderspensionssystemet finansieras med en fast pensionsavgift på av pensionsunderlaget, där 16 procenten- heter går till fördelningssystemet för att finansiera inkomstpensionen. Resterande betalas in till systemet för premiepension där avgiftsintäkterna fonderas individuellt för varje försäkrad. Arbets- givarens respektive den egenavgiftsskyldiges del av avgiftsinbetalningen sker i form av ålderspensionsavgift om av avgiftsunderla- get enligt socialavgiftslagen. Det inkomstgrundade ålderspensionssystemet är ett fristående försäk- ringssystem vid sidan av statsbudgeten. Utgående inkomst- och tilläggs- pensioner i fördelningssystemet ska löpande finansieras av inbetalade avgifter samt tillgångarna i AP-fonderna. Det är konstruerat så att det ska vara finansiellt självreglerande, där eventuella anpassningar sker på för- månssidan inte genom en förändrad avgiftssats. Premiepensionen är ett fullfonderat system. Ingen skattefinansiering ska således ske utan syste- met är helt slutet i detta avseende. En grundläggande princip bakom pensionssystemet är att varje intjänad pensionsrättighet ska motsvaras av en beslutad och inbetald avgift av en mot rättigheten svarande storlek. Om detta villkor bryts kan inte systemet garantera sin långsiktiga håll- barhet finansiellt. Ålderspensionsavgiften kan således inte reduceras. För övriga försäkringar saknas en direkt koppling. Det finns dock flera samband mellan avgiftsuttaget och förmånerna som syftar till att upprätt- hålla försäkringstanken. Den kommer bland annat till uttryck genom att det normalt är avgiftspliktig ersättning enligt socialavgiftslagen som läggs till grund för beräkningen av till exempel sjukpenninggrundande inkomst och att avgifter endast betalas på ersättning till personer som omfattas av den svenska arbetsbaserade socialförsäkringen enligt social- försäkringslagen (1999:799). För vilka ändamål de olika avgifter som inflyter som socialavgifter ska användas framgår av lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter. 4.4 Betalning av socialavgifter och allmän löneavgift Den som avser att bedriva näringsverksamhet och därvid kommer att vara skyldig att göra skatteavdrag eller betala arbetsgivaravgifter eller mervärdesskatt, är enligt skattebetalningslagen (1997:483) skyldig att registrera sig hos . Med registreringen som underlag utfärdar förtryckta deklarationsblanketter (skattedeklarationer) för respektive redovisningsperiod, i regel en kalendermånad. nerna lämnas normalt månaden efter redovisningsperioden varvid även avgifterna betalas in. För enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i han- delsbolag redovisas inte arbetsgivaravgifter i skattedeklarationer. avgiftsskyldiga debiteras i stället socialavgifter i form av egenavgifter. 2009/10:178 De beräknas på verksamhetens skattemässiga resultat som inte kan be- stämmas förrän efter räkenskapsårets utgång. Underlaget för egenavgif- terna redovisas därför först i näringsidkarens självdeklaration och debite- ras i form av slutlig skatt. Egenavgifterna ingår i de preliminärskatte- betalningar som sådana skattskyldiga normalt är skyldiga att göra månat- ligen i form av F-skatt. Vissa andra avgiftsskyldiga kan trots att de inte är näringsidkare också vara skyldiga att själva betala socialavgifter. Exempel på sådana personer är de som är anställda av en utländsk ar- betsgivare och överenskommit med denne att de själva ska betala so- cialavgifterna på ersättningen. Dessa personer betalar också avgifterna som egenavgifter. Allmänt om statligt stöd Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget (tidigare artikel 87.1 i EG-fördraget) är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion inte tillåtet om det påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Enligt artikel 108.3 i EUF-fördraget (tidigare artikel 88.3 i EG-fördraget) ska sådant stöd anmälas till Europeiska kommissio- nen som bedömer om stödet kan anses förenligt med den gemensamma marknaden och därmed ska tillåtas. Undantag från anmälningsförfarandet görs när det är fråga om s.k. stöd av mindre betydelse eftersom samtliga kriterier i artikel 107.1 då inte anses vara uppfyllda. Villkor för tillämpning av sådant stöd framgår av kommissionens förordning (EG) nr 1998/2006 av 2006 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i fördraget på stöd av mindre betydelse (allmänna förordningen). för sektorn för primär produktion av jordbruksprodukter (jordbrukssek- torn) i kommissionens förordning (EG) nr 1535/2007 av den 20 decem- ber 2007 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse inom sektorn för produktion av jordbrukspro- dukter (jordbruksförordningen) samt för fiskerisektorn i kommissionens förordning (EG) nr 875/2007 av om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse inom fiskerisektorn och om ändring av förordning (EG) nr 1860/2004 (fiskeri- Tillsammans kallas dessa nedan för förordningarna. Förordningarna har direkt effekt i . Det innebär att de berörda myndigheterna har att tillämpa de villkor som följer av förordningarna utan att någon särskild implementering i svensk lagstiftning sker. Närmare om villkoren för stöd av mindre betydelse Förordningarna omfattar företag inom alla sektorer med ett fåtal särskilt angivna undantag för vissa speciella branscher eller ändamål. tagna från tillämpningsområdet är exempelvis stöd till exportverksamhet riktad mot tredjeland som är direkt knutet till exporterade volymer m.m., stöd som gynnar användningen av inhemska varor på bekostnad av im- porterade varor, stöd till företag inom kolsektorn och stöd till vissa inköp av vägtransportfordon. Stöd får vidare inte ges till företag i svårigheter. Vad som avses med svårigheter definieras dock inte närmare i förordningarna. Företag som är i konkurs, företag som har ställt in sina betalningar eller är inne i ett legalt insolvensförfarande och liknande förhållanden där företagets framtid är osäker torde kunna anses som företag i svårigheter. För att ett stöd ska anses utgöra ett stöd av mindre betydelse får det totala stöd som beviljas ett företag inte överstiga om tre beskattningsår. Ett företag inom vägtransportsektorn, jord- brukssektorn eller fiskerisektorn får dock inte beviljas stöd som översti- ger , respektive under en treårspe- riod. Enligt förordningarna är det därvid, i fråga om kontantbidrag, stö- dets bruttobelopp som ska beaktas, dvs. det belopp som beviljas ett före- tag före eventuellt avdrag för skatt eller annan avgift. Om stöd beviljas i någon annan form ska stödbeloppet vara lika med stödets bruttobidrags- ekvivalent. De maximala stödnivåerna gäller per företag. Med ett företag avses i detta hänseende alla företag som ingår i en och samma intressegemen- skap på ett sådant sätt att de bör ses som en enhet, jfr dom i mål nr C-382/99, mot Europeiska kommissionen, 2002 s. . Aktiebolag och handelsbolag som ingår i en koncern bör därmed anses som ett enda företag men även andra former av intressegemenskap kan, enligt EU- domstolens praxis, medföra att flera företag ska betraktas som ett enda företag vid avgörande av vilken maximal stödnivå som gäller. Två en- skilda näringsidkare som gemensamt driver en viss verksamhet kan där- med komma att anses vara ett och samma företag när det gäller stöd av mindre betydelse. Huruvida sådan intressegemenskap föreligger får dock avgöras från fall till fall. Inom jordbrukssektorn och fiskerisektorn finns vidare så kallade natio- nella tak som inte får överskridas. Det innebär att det ackumulerade be- lopp som beviljas olika företag inom jordbrukssektorn respektive fis- kerisektorn inte av tre beskattningsår får överskrida det aktuella takbeloppet.