prop · GX03237 · 2010-06-23 00:00:00 — Sekretess gäller i verksamhet som avser delgivning enligt del- givningslagen (2010:000) för upp- gift om en enskilds personliga för- hållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närståen- de till denne lider men om upp- giften röjs. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Lydelse enligt SFS 2010:XXX I enlighet med vad som anges i 2 kap. 4 § ska vad som föreskrivs i tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av handlingar hos myndighet i tillämpliga delar gälla också handlingar hos något av de organ som nämns nedan i den mån handlingarna hör till där angiven verksamhet hos organet. Verksamheten anges i förekommande fall med hänvisning till numret i () på den författning med stöd av vilken verksamheten har uppdragits åt organet. publicus (SFS 1981:1363) 1993:1689 och 1993:1690), folk- 1993:1698), utlämnande av kör- kort (SFS 1993:1695) samt hand- (SFS 1993:1699) ärenden om radio- och TV-avgifter (SFS 1989:41) I enlighet med vad som anges i 2 kap. 4 § ska vad som föreskrivs i tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av handlingar hos myndighet i tillämpliga delar gälla också handlingar hos något av de organ som nämns nedan i den mån handlingarna hör till där angiven verksamhet hos organet. Verksamheten anges i förekommande fall med hänvisning till numret i () på den författning med stöd av vilken verksamheten har uppdragits åt organet. publicus (SFS 1981:1363) och 1993:1690), 1993:1696), Prop. av körkort (SFS 1993:1695) samt handläggning av ärenden om radio- och TV-avgifter (SFS 1989:41) 1.Denna lag träder i kraft . 2.För uppgifter som avser delgivning enligt delgivningslagen (1970:428) gäller äldre bestämmelser. Underrättelsen får ske genom delgivning. Sökanden får dock inte delges enligt 12, 15, 16 eller 17 § delgivningslagen (1970:428). Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 9 kap. 41 § (2010:000) ska ha följande lydelse. Lydelse enligt prop. Senast dagen efter det att justeringen av protokollet med beslut om lov eller förhandsbesked har tillkännagetts på kommunens anslagstavla ska en underrättelse om tillkännagivandet, ett protokollsutdrag med beslutet och en uppgift om vad den som vill överklaga beslutet måste göra skickas i brev till 1.sökanden och annan part, om det inte är uppenbart obehövligt, och 2.dem som anges i 25 § och har lämnat synpunkter i ärendet som inte har blivit tillgodosedda. Underrättelsen får ske genom delgivning. Delgivning med sökan- den får inte ske enligt 3438 och 4751 §§ delgivningslagen (2010:000). Ett beslut om lov eller förhandsbesked ska också kungöras genom ett meddelande i Post- och . Av meddelandet ska beslutets huvudsakliga innehåll och var beslutet hålls tillgängligt framgå. Beslut som har kungjorts i Post- och ska anses ha kommit till okända sakägares kännedom för kungörelsen. Förslag till lag om ändring i postlagen (2010:000) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 15 § postlagen (2010:000) ska ha Lydelse enligt prop. Den som bedriver postverksamhet och har fått del av eller tillgång till uppgifter som avses i 14 § första stycket ska på begäran lämna uppgifter 1. om en enskilds adress, tele- 1. om en enskilds adress, tele- fonnummer eller arbetsplats till en fonnummer eller arbetsplats till en myndighet som i ett särskilt fall myndighet som i ett särskilt fall behöver en sådan uppgift för behöver en sådan uppgift för (1970:428), om myndigheten (2010:000), om myndigheten finner att det kan antas att den som finner att det kan antas att den som söks för delgivning håller sig söks för delgivning håller sig undan eller att det annars finns undan eller att det annars finns 2.om en enskilds adress till om myndigheten behöver uppgiften i exekutiv verksamhet och myndigheten finner att uppgiften är av väsentlig betydelse för handläggningen av ett ärende, 3.om en enskilds adress till om verket behöver uppgiften iverksamhet som avser kontroll av skatt eller avgift eller i utredning om rätt folkbokföringsort enligt folkbokföringslagen (1991:481) och verket finner att uppgiften är av väsentlig betydelse för handläggningen av ett ärende, 4.om en enskilds adress till eller Pensionsmyndig- heten om dessa behöver uppgiften för kontroll av rätten till ersättning och myndigheten i fråga finner att uppgiften är av väsentlig betydelse för handläggningen av ett ärende. Den som bedriver postverksamhet ska, enligt vad som anges i första stycket, på begäran även lämna uppgifter som rör misstanke om brott till åklagarmyndighet, polismyndighet eller någon annan myndighet som har att ingripa mot brottet, om det för brottet inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse . Denna lag träder i kraft . 2.54Förslag till lag om ändring i lagen (2010:000) om kollektivtrafik Härigenom föreskrivs att 6 kap. 1 § lagen (2010:000) om kollektiv- trafik ska ha följande lydelse. Lydelse enligt prop. Den regionala kollektivtrafik- myndigheten ska delge beslutet om allmän trafikplikt enligt 16 § första stycket och 17 § första stycket delgivningslagen (1970:428). Den regionala kollektivtrafik- myndigheten ska delge beslutet om allmän trafikplikt enligt 49 § första stycket 1 och andra stycket delgivningslagen (2010:000). 2.55Förslag till lag om ändring i lagen (2010:000) om ändring i expropriationslagen (1972:719) Härigenom föreskrivs att 5 kap. 6 § expropriationslagen (1972:719) i stället för dess lydelse enligt lagen (2010:000) om ändring i nämnda lag ska ha följande lydelse. Lydelse enligt prop. Avvisas ej stämningsansökan, skall mark- och miljödomstolen, om ansökningen gjorts av den exproprierande, utfärda stämning på fastighetsägaren och övriga kända sakägare. Har ansökningen gjorts av annan, skall domstolen utfärda stämning på den exprop- rierande och kalla övriga kända sakägare att inträda som parter i rättegången. Kallelse delges sak- ägare på sätt som är föreskrivet för stämning i tvistemål. I stämning som utfärdas på den exproprierande skall han anmodas att lämna uppgifter i de avseenden som anges i 5 § första stycket 36. Stämning eller kallelse som av- ses i första stycket skall alltid ut- färdas på okända sakägare, som möjligen finns. Bestämmelserna om kungörelsedelgivning i delgiv- ningslagen (1970:428) äger därvid motsvarande tillämpning. Kan det med fog antagas att okända sak- ägare icke finns, får meddelande som avses i 17 § första stycket samma lag anslås i mark- och miljödomstolens lokal i stället för att införas i tidning. Avvisas inte stämningsansökan, ska mark- och miljödomstolen, om ansökningen gjorts av den exproprierande, utfärda stämning på fastighetsägaren och övriga kända sakägare. Har ansökningen gjorts av annan, ska domstolen utfärda stämning på den exprop- rierande och kalla övriga kända sakägare att inträda som parter i rättegången. Kallelse delges sak- ägare på sätt som är föreskrivet för stämning i tvistemål. I stämning som utfärdas på den exproprierande ska denne anmo- das att lämna uppgifter i de av- seenden som anges i 5 § första stycket 36. Stämning eller kallelse som av- ses i första stycket ska alltid ut- färdas på okända sakägare, som möjligen finns. Bestämmelserna om kungörelsedelgivning i delgiv- ningslagen (2010:000) äger därvid motsvarande tillämpning. Kan det med fog antas att det inte finns några okända sakägare, får meddelande som avses i 49 § andra stycket samma lag anslås i mark- och miljödomstolens lokal i stället för att införas i tidning. Ärendet och dess beredning Den nuvarande delgivningslagen (1970:428) trädde i kraft . Lagen har sedan ikraftträdandet ändrats . Bland annat har förenklad delgivning, telefondelgivning och särskild delgivning med aktiebolag införts. har till över- lämnat promemorian Delgivning som tagits fram av verkets arbetsgrupp för processrättsliga frågor. Promemorian innehåller förslag till en ny delgivningslag. Promemorian har remissbehandlats. har i betänkandet Polisverksamhet i förändring (SOU 2002:70) föreslagit att polismyndigheternas arbets- uppgifter med och ansvar för stämningsmannadelgivning för myndig- heters och enskildas räkning skulle flyttas över till Kronofogdemyn- digheten. Betänkandet har remissbehandlats. har inhämtat ett antal myndig- heters och andra instansers erfarenheter av särskild delgivning med aktie- bolag. har till överlämnat promemorian Inställda huvudförhandlingar i brottmål II som hade tagits fram av verkets arbetsgrupp för processrättsliga frågor. Promemorian innehåller bl.a. ett förslag till lag om auktoriserade stämningsmannaföretag. Promemorian har remissbehandlats. Mot den angivna bakgrunden har inom departe- mentspromemorian Ny delgivningslag m.m. (Ds 2009:28) utarbetats. I promemorian görs en allmän översyn av delgivningsbestämmelserna. Där föreslås bl.a. en ny delgivningslag och en lag om auktoriserade delgivningsföretag. Promemorians sammanfattning och lagförslag finns i bilagorna 1 och 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissyttrandena finns tillgäng- liga i (dnr Ju2009/5326/DOM). Regeringen har i Domstolars regleringsbrev för gett i uppdrag att undersöka andelen inställda huvud- förhandlingar i brottmål samt orsakerna till att förhandlingarna ställts in. I uppdraget angavs att bl.a. delgivningsproblem särskilt skulle uppmärk- sammas. har redovisat uppdraget (Ju2009/3376/DOM). I propositionen En reformerad grundlag (prop. 2009/10:80) föreslås bl.a. att Regeringsrätten ska byta namn till Högsta förvaltnings- domstolen. beslutade att anta förslagen till ändringar i regeringsformen som vilande. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i Regeringen har i några avseenden gjort en annan bedömning än Lagrådet men har i övrigt godtagit Lagrådets förslag. punkter behandlas i avsnitten 5.5, 7.3.1, 7.5, 9.1, 9.3, 12.6, 12.8, 12.13, 14.3, 15.10 och 16 samt i författningskommentaren. I förhållande till lagrådsremissens lagförslag har några språkliga och Prop. 2009/10:237 redaktionella ändringar gjorts. Vidare har förslaget till lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) justerats till följd av att Regerings- rätten föreslås byta namn till . Slutligen har i lagen om auktorisation av delgivningsföretag ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om avgifter lagts till (se avsnitt 15.7). 4Behovet av ändamålsenliga delgivnings- bestämmelser En grundläggande princip i en rättsstat är att enskilda i mål och ärenden ska ges möjlighet att framföra sin uppfattning och därigenom kunna påverka det allmännas beslutsfattande i frågor som rör dem. Domstolar och andra myndigheter har därför en långtgående skyldighet att låta parter få ta del av information som finns i ett mål eller ärende. Denna skyldighet följer bl.a. av 16 och 17 §§ förvaltningslagen (1986:223). I många fall finns det inte några bestämmelser som föreskriver på vilket sätt en myndighet ska fullgöra denna skyldighet. I vissa fall krävs dock att myndigheten med en tillräcklig grad av säkerhet kan utgå ifrån att parten faktiskt har kunnat ta del av de handlingar som utgör besluts- underlag för myndigheten. Delgivningsregleringens syfte är att skapa rimliga garantier för att den person som berörs har kunnat ta del av inne- hållet i aktuella handlingar. Bestämmelserna om delgivning fyller ur det perspektivet en viktig funktion. som delgivningsreglerna utgör en viktig rättssäkerhetsgaranti får de inte vara utformade på ett sådant sätt att de hindrar eller försenar rättegångar och andra rättsliga förfaran- den. Delgivningsproblem kan leda till att både enskilda och det allmänna lider skada. Bestämmelserna om delgivning måste därför vara ändamåls- enligt utformade så att kraven på såväl effektivitet som rättssäkerhet tillgodoses. 4.2En ny delgivningslag införs Regeringens bedömning: En ny delgivningslag bör införas och ersätta delgivningslag. Den nya lagen bör förbättra förutsättningarna för delgivningsförfarandet. De möjligheter som elektronisk kommunika- tion ger bör tas tillvara i högre grad än vad som har skett. Vidare bör ett större ansvar än läggas på parterna. Dessutom bör delgiv- ningsbestämmelserna utformas så att de blir tydligare och enklare att tillämpa. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser utom till- styrker promemorians bedömning eller lämnar den utan invändning. antal remissinstanser, bl.a. Arbetsdomstolen och Kammarrätten i Stock- holm, anser att det finns ett behov av en modern lag om delgivning. Många remissinstanser, däribland Justitiekanslern, , , och , anser att förslagen i promemorian innebär en lämplig avvägning mellan krav på en effektiv och ändamålsenlig hantering av delgivningar och rätts- säkerhetskrav. anser dock att det inte av konsekvensutred- ningen går att bedöma om de från administrativ synpunkt lämpligaste lösningarna har valts och avstyrker därför förslaget. Skälen för regeringens bedömning: Regler om delgivning finns främst i delgivningslagen (1970:428) och delgivningsförordningen (1979:101). Särskilda regler om delgivning finns dessutom i ett stort antal andra författningar. Det finns även internationella instrument som reglerar delgivning. Även om många delgivningar kan genomföras snabbt och enkelt är det alltför vanligt att personer agerar på ett sätt som försvårar delgivning. I vissa mål och ärenden kan någon av parterna ha ett intresse av att förhala det rättsliga förfarandet för att därigenom skjuta upp ett avgörande som kan få negativa konsekvenser för honom eller henne. När det gäller brott- mål är problemet med inställda huvudförhandlingar särskilt påtagligt. Nästan var fjärde huvudförhandling i brottmål ställs in. Den vanligaste orsaken är delgivningsproblem (redovisning av uppdrag i regleringsbrev, 2009:3). Utebliven eller felaktig delgivning kan dessutom leda till att åtals- eller fordringspreskription inträder. Det kan också leda till att en rättegång eller annan myndighetsprövning måste göras om. I civilrättsliga tvister kan delgivningssvårigheter leda till att enskilda personer lider rätts- förluster, t.ex. genom att en gäldenär ges tillfälle att undandra egendom eller på annat sätt försämra sin ekonomiska situation till men för borgenärerna. Delgivningslagen trädde i kraft . Flera av bestämmelserna fanns i . En del av dem har varit oförändrade sedan gamla . Delgivningslagen gav ursprungligen den myndighet som skulle tillämpa lagen få valmöjlig- heter. Lagen har dock ändrats vid ett stort antal tillfällen. Den huvudsak- liga inriktningen på ändringarna har varit att effektivisera delgivnings- förfarandet. För att uppnå detta har nya delgivningsformer införts och åtgärder vidtagits för att underlätta inhämtandet av information som har betydelse för delgivning. I promemorian anförs att delgivningslag av många uppfattas som svår att tillämpa. Denna uppfattning har bekräftats av remiss- instanserna. Det har också förts fram olika önskemål och förslag om materiella ändringar i lagen. Mot denna bakgrund görs i promemorian en översyn av delgivningslagstiftningen. I promemorian görs bedömningen att en ny delgivningslag bör ersätta delgivningslag. Regeringen anser att delgivningsbestämmelserna bör vara utformade så att de ger de tillämpande myndigheterna de verktyg och den flexibilitet som behövs för en skyndsam och ändamålsenlig hantering av delgiv- ningar. De möjligheter som elektronisk kommunikation ger i detta avseende bör enligt promemorian kunna tas tillvara i högre grad än vad som har skett. Vidare bör ett större ansvar än kunna läggas Till exempel bör myndigheter i större utsträckning än Prop. 2009/10:237 tidigare kunna förlita sig på att registrerade och anmälda adresser är aktuella och kan användas för delgivning. Dessutom bör en övergripande språklig och redaktionell modernisering av delgivningsbestämmelserna göras i syfte att göra bestämmelserna tydligare och enklare att tillämpa. Regeringen ansluter sig därför till promemorians bedömning att en ny delgivningslag bör införas och ersätta delgivningslag. I promemorian anförs också att invändningar i olika sammanhang har framförts mot systematiken i övrigt delgivningslag. Invänd- ningarna har bland annat gällt att uppräkningen av delgivningssätten i 3 § inte är fullständig (se t.ex. prop. 1978/79:11 s. 181 f. och Justitie- kanslerns beslut , dnr 4919-05-22). Regeringen anser att det är angeläget att den nya lagen är mer lättillgänglig än den nuvarande t.ex. när det gäller i vilka fall de olika delgivningssätten får användas och när delgivningstidpunkten inträffar. Regeringens förslag: Den nya delgivningslagen gäller när delgivning ska ske i ett mål eller ärende hos domstol eller annan myndighet eller när delgivning i annat fall ska ske enligt lag eller annan författning. Delgivningslagen gäller om inte annat anges i andra författningar. Lagen är tillämplig på delgivning av både handlingar och annat än I vissa fall är det möjligt för en myndighet att i stället för att skicka eller lämna handlingar, besluta att handlingarna ska hållas tillgängliga på viss plats och att delge ett meddelande om detta. Regeringens bedömning: Det bör inte ställas något krav på att handlingar som delges är i original eller bestyrkt kopia. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer i huvudsak I promemorian föreslås att den nuvarande över- gångsbestämmelsen till delgivningslag att delgivning i vissa fall ska ske även om det inte uttryckligen framgår av författning förs över till den nya lagen. Remissinstanserna: Ingen remissinstans invänder mot förslagen eller Flera remissinstanser tillstyrker att det inte längre bör finnas något krav på att handlingar som delges ska vara i original eller Skälen för regeringens förslag och bedömning: Delgivning ska enligt delgivningslag ske om det framgår av föreskrift i lag eller annan författning att delgivning ska ske i mål eller ärende hos domstol eller annan myndighet (1 § första stycket). framgår att lagen dessutom är tillämplig i fråga om bestämmelse som avser kallelse, föreläggande eller annan underrättelse, om det med hänsyn till syftet med bestämmelsen framgår att delgivning bör ske. Bestämmelser om delgivning i visst slag av mål eller ärende i annan författning har företräde framför delgivningslagens bestämmelser (1 § andra stycket). Dessutom anges i 22 § andra stycket att lagen gäller i tillämpliga delar när någon på grund av föreskrift i författning har att, utan samband med mål eller ärende, ombesörja delgivning. Den valda konstruktionen innebär att det förutom i de fall som avses i den undantagsregel som finns i övergångsbestämmelserna uttryck- ligen måste framgå av lagtexten att delgivning ska ske för att delgiv- ningslagen ska vara tillämplig (jfr t.ex. NJA 1999 s. 300). Frågan om huruvida delgivningslagen ska tillämpas regleras sålunda i princip i respektive författning. Regeringen anser att detta även bör gälla i fortsättningen. Undantagsregeln i övergångsbestämmelserna till delgivnings- lag tillkom mot bakgrund av att det bl.a. i fråga om flertalet kallelser och förelägganden enligt inte framgick på vilket sätt underrättelse skulle ske (prop. 1970:13 s. 219 f., 229 och 232). har bestämmelser om när delgivning ska ske förts in i 33 kap. 2 § första stycket , 47 § förvaltningsprocess- lagen (1971:291) och 46 § lagen (1996:242) om domstolsärenden. Av dessa bestämmelser framgår numera direkt att delgivning ska användas om det är särskilt föreskrivet eller om det med hänsyn till syftet med bestämmelsen om underrättelse framgår att delgivning bör ske (prop. 1990/91:11 s. 14 f. och 75 f.). I allmän domstol och allmän förvaltnings- domstol är det således inte längre aktuellt att tillämpa övergångsbestäm- melsen (jfr NJA 1991 s. 196). Bestämmelser om när delgivning ska ske finns numera även för hyres- och arrendenämnder, , och (30 § lagen [1973:188] om arrendenämnder och hyresnämnder, 20 § lagen (1970:417) om marknads- domstol m.m., 16 § lagen [1977:729] om Patentbesvärsrätten, 18 § lagen [1976:839] om ). I förvaltningslagen har vidare förts in bestämmelser som ger myndigheten stort utrymme att välja om underrättelse ska ske genom delgivning eller på annat sätt (17 och 21 §§ förvaltningslagen [1986:223]). Mot den angivna bakgrunden är över- gångsbestämmelsen till delgivningslag numera överflödig. Den bör därför inte föras över till den nya lagen. delgivningslag gäller vidare i tillämpliga delar även när en enskild person på grund av föreskrift i författning, utan samband med mål eller ärende, ska ombesörja delgivning (22 § andra stycket). De vanligaste situationerna där delgivningslagens bestämmelser tillämpas på denna grund är vid borgenärs delgivning av betalningsanmaning på sätt som föreskrivs i 2 kap. 9 § konkurslagen (1987:125), elleverantörers delgivning av underrättelse enligt 11 kap. 4 § första stycket ellagen (1997:857) om att överföringen av el kan komma att avbrytas om inte förfallna fordringar betalas, delgivning av testamenten för att klander- fristen ska börja löpa (14 kap. 4 § ) och hyresvärds del- givning av underrättelse om möjlighet att få tillbaka hyresrätten genom betalning av hyran i samband med uppsägning (12 kap. 44 § första stycket jordabalken). Regeringen anser att det är naturligt att den nya delgivningslagen ska gälla även i dessa fall. Sammantaget bör alltså delgivningslagen gälla när delgivning ska ske i ett mål eller ärende hos domstol eller annan myndighet eller när delgivning i annat fall ska ske enligt lag eller annan författning. Regeringen ansluter sig vidare till promemorians förslag att den nya lagen, liksom lag, bör vara subsidiär till bestämmelser om delgivning i andra författningar. Bestämmelserna delgivningslag behandlar situationer när handlingar ska delges. Enligt 22 § första stycket är dock bestämmelserna om delgivning av handling tillämpliga även vid delgivning av annat än handling. I lagens förarbeten nämns som exempel de situationerna att varuprover eller modeller ska delges (prop. 1970:13 s. 154). Regeringen ansluter sig till promemorians förslag att även den nya lagen bör vara tillämplig när något annat än en handling ska delges. Av 6 § första stycket delgivningslag följer att en handling som ska delges ska överbringas i original eller styrkt kopia. Kopior som har framställts vid en myndighet behöver dock inte bestyrkas. Paragrafen fick sin nuvarande lydelse . krävdes att handlingen alltid överbringades i huvudskrift eller styrkt avskrift eller styrkt kopia. Lagändringen tillkom bl.a. för att skapa förutsättningar för att en polismyndighet som anlitats för stämningsmannadelgivning i vissa fall skulle kunna skicka handlingarna i en delgivningsförsändelse med telefax till en annan polismyndighet (prop. 1990/91:11 s. 45). Enligt promemorian kan det däremot diskuteras om den nuvarande regleringen gör det möjligt att använda telefax vid delgivning genom att handlingarna skickas direkt från myndigheten till en enskild person eftersom det kan hävdas att den kopia av handlingen som framställts i en sådan situation i vart fall delvis framställs av annan än myndigheten, nämligen av mottagaren. I promemorian görs mot denna bakgrund bedömningen att kravet på bestyrkande av kopior bör avskaffas helt. Regeringen anser att tiden får anses mogen att skapa förutsättningar för att i vissa fall kunna delge handlingar även på annan elektronisk väg, t.ex. med e-post (se närmare avsnitt 7.1). För att inte heller i övrigt lägga onödiga hinder i vägen för användande av elektronisk kommunikation bör den nya delgivningslagen inte ställa några generella krav på de hand- lingar som ska delges. I de fall det bedöms nödvändigt kan sådana krav i stället regleras i respektive författning. Regeringen ansluter sig till promemorians bedömning i denna del. I vissa fall kan handlingarna som ska delges vara mycket omfattande. Andra handlingar kan ha ett format som försvårar kopiering eller till- handahållande i annat format. Så kan exempelvis vara fallet med kartor och ritningar. Andra handlingar kan vara svåra att kopiera med bibe- hållen läsbarhet.