prop · GX0386 · 2010-01-19 00:00:00 — Eftersom lagen om Schengens informationssystem innehåller en uttömmande reglering av i vilka fall registrering av uppgifter i SIS får ske, bör rådsbeslutets bestämmelser genomföras genom nya bestämmelser i lagen. 5.4Registrering av uppgifter om föremål i SIS Regeringens bedömning: Rådsbeslutets bestämmelser om registre- ring av uppgifter om föremål i SIS kräver inte några lagändringar. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Instämmer i promemorians bedömning eller lämnar den utan invändningar. Skälen för regeringens bedömning: Rådsbeslutets bestämmelser om registrering av uppgifter om föremål som omfattas av dold övervakning och särskild kontroll (artiklarna 36 och 38) stämmer i sak överens med (artikel 99). I förhållande till Schengenkonven- tionen innebär rådsbeslutet att förutom fordon även fartyg, luftfartyg och containrar ska kunna registreras. Artikel 99 i har genomförts i svensk rätt genom 3 § 6 lagen om Schengens informa- tionssystem. Vilka kategorier av föremål som kan registreras vid sådana kontroller är dock inte närmare preciserat i lagen på det sätt som gäller för uppgifter om personer (4 §). Det anges endast att registret ska inne- hålla framställningar om dold övervakning eller särskilda kontrollåtgär- der. Inte heller ett genomförande av rådsbeslutet kräver en sådan precise- ring. Någon lagändring i denna del är alltså inte nödvändig. Även när det gäller registreringar som avser framställningar om dold övervakning eller särskild kontroll avseende föremål finns det möjlighet att registrera en flagga. Bestämmelser om förfarandet när det gäller flaggning kan i den utsträckning det behövs enligt regeringens mening genomföras på förordningsnivå. Bestämmelsen i artikel 38 om registreringar av uppgifter om föremål som ska beslagtas eller användas som bevis i brottmål motsvaras delvis av artikel 100 i . Antalet kategorier av föremål har dock utökats i rådsbeslutet och när det gäller flera av dem har kravet på att föremålen måste vara stulna, bortförda eller försvunna för att få regi- streras tagits bort. Artikel 100 i har genomförts i svensk rätt genom 3 § 7 lagen om Schengens informationssystem. På motsvarande sätt som när det gäller framställningar om dold övervakning eller särskilda kontroller har bestämmelsen genomförts utan någon preci- sering av vilka föremål som får registreras. I bestämmelsen anges således endast att registret ska innehålla framställningar om omhändertagande eller annan åtgärd beträffande fordon eller föremål som har efterlysts för att tas i beslag eller för att användas som bevismaterial vid en rättegång i Någon lagändring med anledning av bestämmelserna i artikel Prop. 2009/10:86 38 är därmed inte heller nödvändig. 5.5Behandling av uppgifter i SIS 5.5.1Allmänna begränsningar för behandling av uppgifter i SIS Regeringens förslag: I lagen om Schengens informationssystem införs bestämmelser om förbud mot att överföra uppgifter som behandlas i SIS till tredjeland eller till internationella organisationer. Regeringens bedömning: Bestämmelserna i artikel 46 i rådsbeslu- tet, bl.a. om att uppgifter i SIS som huvudregel endast får behandlas för de ändamål som de har registrerats och den möjlighet till undantag som finns i artikeln, kräver inte några författningsändringar. Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller lämnar förslaget och bedömningen i allt väsentligt utan invändningar. polisen förordar dock att 10 § första stycket lagen om Schengens infor- mationssystem omformuleras eftersom bestämmelsen enligt Säkerhets- polisen skulle kunna uppfattas som att den innebär en ytterligare begränsning i förhållande till artikel 54 i rådsbeslutet. menar att det bör klargöras att om personuppgifter som finns i SIS behandlas för andra ändamål i andra nationella register så finns det ingenting som hindrar att de överförs till tredjepart i enlighet med de regler som gäller för dessa register. Säkerhetspolisen föreslår mot den bakgrunden att ordet registret byts ut mot i enlighet med denna lag. anför att förbudet mot att överföra uppgifter till tredjeland kan få konsekvenser för hanteringen av asylärenden, t.ex. ärenden som handläggs enligt den s.k. Dublinförordningen då det finns medlemsstater som tillämpar denna förordning, men inte deltar i menar att bestämmelsen innebär att en medlemsstat som ämnar överföra en person som en annan medlemsstat har registrerat i SIS till en tredje medlemsstat inte får delge den mottagande staten betydelsefull information som erhållits genom Även om antalet sådana ärenden inte är många till antalet ser ett behov av en undantagsreglering för de fallen. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Rådsbeslutet innehåller bestämmelser som begränsar rätten att behandla uppgifter i Huvudregeln är att uppgifter som registreras i SIS endast får behandlas för de ändamål som anges för varje kategori av registrering (artikel 46.1). Därutöver finns bestämmelser om under vilka förutsätt- ningar kopiering får ske i tekniskt syfte och vad som gäller för sådana kopior (artikel 46.246.4). I undantagsfall får uppgifter i SIS behandlas för ett annat syfte än det för vilket de registrerades. Det är under vissa förutsättningar om uppgifterna behövs för att avvärja antingen en förestående allvarlig fara för den allmänna ordningen och säkerheten, eller en betydande risk för statens säkerhet, eller ett grovt brott (artikel 46.5). Registrerade uppgifter får inte användas för administ- rativa ändamål (artikel 46.6). All användning av uppgifter som inte är förenlig med dessa bestäm- melser ska betraktas som ett åsidosättande av varje medlemsstats natio- nella lagstiftning. I övrigt ska om inga särskilda bestämmelser följer av varje medlemsstats nationella lagstiftning gälla för de upp- gifter den lägger in i sitt nationella system. Utöver dessa begränsningar i rätten att använda eller på annat sätt behandla SIS-uppgifter innebär även artiklarna 54 och 55 begränsningar eftersom de med vissa undantag förbjuder att uppgifter överförs till eller görs tillgängliga för tredjeland eller för internationella organisationer. Det som anges i artikel 46 om behandling av uppgifter överensstämmer i allt väsentligt med artiklarna 101 och 102 i . De artiklarna har genomförts i svensk rätt genom 10 § lagen om Schengens informationssystem. 2006/07:33 (s. 28) uttalade regeringen att ett genomförande av rådsbeslutet därför i huvudsak inte kräver några författningsändringar men att det under det fortsatta lagstiftningsarbetet borde analyseras i vad mån det behöver införas en särskild lagbestämmelse med anledning av artikel 46.5 som reglerar under vilka förutsättningar uppgifter i SIS får behandlas för andra ändamål än de för vilka uppgifterna registrerats. Även när det gäller innehållet i artikel 46.2, 46.3 och 46.4 gjordes bedömningen att behovet av författningsändringar borde övervägas. I dessa delar gör regeringen följande bedömning. Bestämmelser som innebär att en myndighet inte får behandla uppgif- ter som den har tillgång till annat än för vissa ändamål bör regleras i lag. Detta sammanhänger med att sådana begränsningar kan komma i konflikt med bestämmelser i lag om en myndighets skyldighet att utreda eller vidta andra åtgärder inom sitt verksamhetsområde för att fullgöra sina uppgifter. Som exempel kan nämnas att en polismyndighet eller en åkla- gare enligt 23 kap. 1 § i princip är skyldig att inleda förundersökning så snart det finns anledning att anta att ett brott som hör under allmänt åtal har begåtts (jfr prop. 1990/91:131 s. 14 f.). Vid genomförandet av infördes i lag dels grundläggande bestämmelser om ändamålet med behandlingen och vilka uppgifter som får registreras, dels bestämmelser om under vilka förut- sättningar uppgifter får användas för andra ändamål än de som föran- ledde registreringen. I sistnämnda avseende anges att sådan användning får ske om den registrerande staten har lämnat sitt samtycke (10 § lagen om Schengens informationssystem). Övriga förutsättningar i Schengen- konventionen, bl.a. rätten att behandla uppgifter för ett annat syfte än det registrerade för att avvärja en förestående fara för den allmänna ordningen och säkerheten, ansågs inte behöva komma till uttryck i lagen eftersom det är den rapporterande staten som, i samband med att den tar ställning till om tillstånd ska lämnas till annan användning, har att beakta de aktuella förutsättningarna (se prop. 1999/2000:64 s. 150). Artikel 46.5 i rådsbeslutet överensstämmer i sak med artikel 102.3 i . Vad som uttalades vid genomförandet av bestämmelsen i denna del har enligt regeringens mening alltjämt giltighet. Det krävs därför inte någon lagändring för att Detsamma gäller artikel 46.2, som motsvaras av Prop. 2009/10:86 artikel 102.2 i . När det gäller sistnämnda artikel, liksom artikel 46.3, kan därutöver konstateras att dessa bestämmelser avser kopiering i tekniskt syfte, vilket inte torde anses vara en form av behandling för annat ändamål än det för vilket en uppgift har registrerats. innehåller ingen motsvarighet till rådsbeslutets bestämmelser vare sig om förbud mot överföring av uppgifter till tredjeland eller till internationella organisationer eller om undantag från detta förbud (artiklarna 54 och 55). Bestämmelserna i rådsbeslutet innebär att de svenska myndigheter som har tillgång till SIS är absolut förhindrade att överföra eller göra tillgängliga uppgifter i SIS till tredjeland eller internationella organisationer utom i de fall som anges i artikel 55. I enlighet med det resonemang som har förts ovan bör artikel 54 komma till uttryck i svensk lag eftersom den innebär en begränsning i rätten att använda uppgifter. Lämpligen genomförs rådsbeslutet i denna del genom en ändring i 10 § lagen om Schengens informationssystem. Som anförs i prop. 2006/07:33 s. 29 får bestämmelserna främst bety- delse för uppgifter som andra stater lägger in i registret. Uppgifter som förs in i SIS av förekommer ofta även i andra natio- nella register, t.ex. i registret för efterlysta personer och registret för efterlysta fordon. Rådsbeslutets bestämmelser om behandlingen av upp- gifter i SIS styr enligt regeringens mening inte hur uppgifter i nationella register får behandlas. Regeringen gör därför bedömningen att någon ändring i enlighet med vad Säkerhetspolisen har föreslagit inte är nöd- vändig. Beträffande synpunkt på innehållet i rådsbe- slutet kan konstateras att det inte finns något utrymme för att göra undantag i nationell rätt i vidare mån än beslutet tillåter. Regeringen lämnar därför inte några förslag med anledning av vad har framfört. Det kan noteras att det, när det gäller tillgång till uppgifter i SIS, följer av rådsbeslutet att överföringen av uppgifter ska ske automa- tiskt genom att en länk upprättas mellan SIS och databas som ger tillgång till uppgifter om stulna eller saknade resehandlingar. Dessa bestämmelser måste tolkas så att tillgång till uppgifter i SIS avser den centrala delen av SIS. Det är alltså inte fråga om att svenska myndigheter ska överföra uppgifter till . Artikel 55 bedöms därför inte kräva några författningsändringar i svensk rätt. 5.5.2Begränsningar för användandet av uppgifter som har registrerats för att undvika personförväxling Regeringens förslag: I lagen om Schengens informationssystem införs en bestämmelse med innebörden att uppgifter om en person som har registrerats därför att hans eller hennes identitet har missbrukats får användas endast i syfte att skilja personen från en annan registrerad person eller för att han eller hon ska kunna styrka sin identitet. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Tillstyrker förslaget eller lämnar det utan Prop. 2009/10:86 invändningar. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 51.2 får uppgifter om en person vars identitet har missbrukats användas endast för att göra det möjligt för en myndighet som har tillgång till uppgifter i registret att skilja mellan den person vars identitet har missbrukats och den person som faktiskt avses i registreringen, eller för den person vars identitet har missbrukats att styrka sin identitet och fastställa att den har blivit missbrukad. Bestämmelsen är nära besläktad med den allmänna begränsningen för användandet av uppgifter i SIS som finns i artikel 46.1. Den artikeln är dock inte tillämplig på nu aktuella uppgifter. Artikel 46.1 motsvaras av 10 § lagen om Schengens informationssystem. Artikel 51.2 bör enligt regeringens mening lämpligen genomföras genom en komplettering av den paragrafen. 5.5.3Begränsningar för användandet av fotografier och fingeravtryck Regeringens förslag: I lagen om Schengens informationssystem införs en bestämmelse med innebörden att fotografier och fingeravtryck får användas endast för att fastställa någons identitet vid en träff i registret efter en sökning med hjälp av bokstäver, siffror, särskilda tecken eller skiljetecken. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag, men har en något annorlunda formulerad lagtext. Remissinstanserna: Tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invändningar. Skälen för regeringens förslag: Enligt rådsbeslutet får fotografier och fingeravtryck endast användas för att fastställa identiteten hos en person som har påträffats efter en alfanumerisk sökning i SIS II (artikel 22). Med alfanumerisk sökning torde avses en sökning med hjälp av bokstäver, siffror, särskilda tecken eller skiljetecken, t.ex. namn eller födelsedatum. Det anges vidare att det ska vara tillåtet att använda en persons fingeravtryck för att identifiera honom eller henne på grundval av biometriska kännetecken så snart det på visst sätt har konstaterats att det är tekniskt möjligt. tillåter inte registrering av fotografier och fing- eravtryck i SIS. Rådsbeslutet innebär att det blir möjligt att registrera sådana uppgifter. Regeringen har i avsnitt 5.3.2 föreslagit att rådsbeslutets bestämmelser i det avseendet ska genomföras genom änd- ringar i lagen om Schengens informationssystem. Även bestämmelsen i rådsbeslutet som anger hur fotografier och fingeravtryck får användas bör enligt regeringens mening föranleda en särskild svensk lagreglering, lämpligen i 10 § lagen om Schengens informationssystem. Lagrådet har föreslagit en annan lydelse av paragrafen än den regeringen föreslog i lagrådsremissen. Regeringen beaktar Lagrådets synpunkt. Bestämmelser om ansvaret för att uppgifter i SIS är Regeringens bedömning: Rådsbeslutets bestämmelser om datakvalitet kräver inte några lagändringar. Promemorians bedömning: Överensstämmer med Remissinstanserna: Instämmer i promemorians bedömning eller lämnar den utan invändningar. Skälen för regeringens bedömning: I artikel 49 i rådsbeslutet finns bestämmelser om datakvalitet. Utgångspunkten är att det är den med- lemsstat som lägger in en registrering som ska ansvara för att uppgifterna är korrekta, aktuella och att det finns lagstöd för registreringen. innehåller därutöver detaljerade bestämmelser om förfarandet när upp- gifter misstänks vara felaktiga eller ha lagrats i strid med rådsbeslutet. Bestämmelserna överensstämmer i sak till stora delar med artiklarna Enligt 1 § lagen om informationssystem är personuppgiftsansvarig för behandlingen av personuppgifter i den svenska nationella enheten av SIS. Därmed har att följa de grundläggande krav på behandling av personuppgifter som följer av personuppgiftslagen (9 §) och som innefattar bl.a. skyldighet att se till att alla rimliga åtgärder vidtas för att rätta, blockera och utplåna felaktiga personuppgifter (9 § h personuppgiftslagen). Någon lagändring i denna del bedöms därför inte vara nödvändig (jfr prop. 1999/2000:64 s. 152). I den utsträckning råds- beslutet i dessa delar bedöms kräva kompletterande reglering bör det enligt regeringens mening kunna ske på förordningsnivå. Tillgång till uppgifter i SIS Regeringens förslag: I lagen om Schengens informationssystem införs bestämmelser om att uppgifter om en annan person än den som avses med en registrering och som har antecknats i SIS för att undvika förväxling av personer, bara får lämnas ut till en myndighet som har tillgång till den registrering som uppgifterna avser och som behöver uppgifterna för att undvika personförväxling. Regeringens bedömning: Bestämmelserna i rådsbeslutet om vilka myndigheter som ska få tillgång till uppgifter i SIS och den generella omfattningen av rätten till tillgång kräver inte några Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna: Tillstyrker eller lämnar förslaget och bedömningen utan invändningar. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Artikel 40 reglerar uttömmande vilka nationella myndigheter som får ha tillgång till uppgif- ter i SIS och rätt att söka i registret. Förutom myndigheter som ansvarar för gränskontroller får myndigheter som ansvarar för andra kontroller inom landet som verkställs av polis och tullmyndigheter ha sådan till- gång för samordning av sådana kontroller eller för införande av uppgifter i registret (artikel 40.1). Bestämmelserna överensstämmer i huvudsak med artikel 101.1 i som har genomförts genom 9 § lagen om Schengens informationssystem. Enligt artikel 40.2 får även vissa andra myndigheter ges tillgång till uppgifter i registret och rätt att söka i detta, nämligen nationella rättsliga myndigheter, t.ex. åklagarmyndigheter. Bestämmelsen saknar motsvarig- het i . Vid genomförandet av Schengenkonventio- nen i svensk rätt konstaterades att de undersökningar som omfattas av konventionen i leds och samordnas av åklagare. Mot den bak- grunden gavs redan då även åklagarmyndigheter, inklusive Ekobrotts- myndigheten, rätt att få tillgång till uppgifter ur SIS när de utför under- sökningar och andra kontroller än gränskontroller i sin verksamhet för att förebygga och utreda brott. Den möjlighet för åklagare att ta del av upp- gifter i SIS som föreskrivs i rådsbeslutet finns alltså redan i svensk rätt. Regeringen gör därför bedömningen att några ytterligare lagändringar inte behövs med anledning av rådsbeslutet. Bestämmelserna i artiklarna 42 och 43 om Europols och Eurojusts tillgång till SIS saknar motsvarighet i . De ska dock inte genomföras i nationell rätt eftersom tillgången gäller det centrala registret. I artikel 43 återfinns huvudregeln när det gäller omfattningen av rätten att få tillgång till uppgifter i SIS. De myndigheter som har tillgång till uppgifter i registret får endast ha det i den utsträckning det behövs för att de ska kunna fullgöra sina uppgifter. Artikel 43 motsvaras av artikel 101.3 i . Konventionens bestämmelse har genom- förts i svensk rätt genom 9 § lagen om Schengens informationssystem där det för varje myndighet anges inom vilken verksamhet de ska ha tillgång till uppgifter i registret. Någon lagändring i denna del är därför enligt regeringens mening inte påkallad. I artikel 51.6 regleras tillgången till uppgifter som har registrerats i syfte att undvika förväxling av personer och som avser en annan person än den som en framställning avser (se avsnitt 5.3.4.5). Sådana uppgifter får bara lämnas ut till en myndighet som har tillgång till den registrering som de kompletterande uppgifterna avser och som behöver uppgifterna för att undvika en personförväxling. Bestämmelsen bör lämpligen genomföras genom en komplettering i 9 § lagen om Schengens informationssystem. Gallring av uppgifter i SIS Regeringens förslag: Lagen om Schengens informationssystem kompletteras med en bestämmelse om att uppgifter som har registre- rats om en person i syfte att undvika förväxling av personer ska gallras med uppgifterna i den registrering som de hänför sig till. Om den person som uppgifterna avser begär det, ska uppgifterna gallras tidigare. Bestämmelserna i lagen om Schengens informationssystem om gall- ringsfrister när det gäller uppgifter om föremål ändras så att uppgifter avseende en framställning som rör ett föremål som har registrerats för något av syftena dold övervakning eller särskild kontroll får bevaras i högst . Uppgifter avseende en framställning som rör ett föremål som har registrerats i syfte att lokaliseras för att kunna tas i beslag eller användas som bevis i brottmål får bevaras i högst . Bestämmelser införs i lagen om Schengens informationssystem som innebär att , innan de särskilt angivna gallringsfris- terna har löpt ut, får besluta att en uppgift ska stå kvar längre i registret, om det är nödvändigt för att uppnå syftet med registreringen. Om uppgifter bevaras med stöd av ett sådant beslut, ska de gallras, eller frågan om bevarande prövas på nytt, som gällde för den ursprungliga registreringen, räknat för beslutet. Det införs också en generell bestämmelse i lagen om att inga regi- streringar får bevaras längre än vad som är nödvändigt för det ändamål för vilket de infördes. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag, men med en något annorlunda formulerad lagtext. Remissinstanserna: Tillstyrker eller lämnar förslaget utan invändningar. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 44.1 får registreringar om personer i SIS inte bevaras längre än vad som är nödvändigt för det syfte som registreringen har. Den medlemsstat som har lagt in en regi- strering ska enligt huvudregeln senast därefter kontrollera om den behöver bevaras. För registreringar om personer enligt artikel 36 (dold övervakning och särskilda kontroller) är i stället (artikel 44.2). I artikel 51.5 finns en särskild bestämmelse om gallringsfrister när det gäller kompletterande uppgifter som har registrerats om en annan person än den som registreringen avser i syfte att undvika felaktig identifiering. Sådana uppgifter ska raderas med uppgifterna i huvud- registreringen eller tidigare om personen i fråga så önskar. Varje med- lemsstat kan, när så är lämpligt, fastställa kortare tidsfrister för kontroll i enlighet med sin nationella lagstiftning (artikel 44.3). Den medlemsstat som har lagt in en registrering får inom tidsfristen för översynen och efter en bedömning som i sig ska registreras besluta att registreringen ska bevaras längre om detta visar sig nödvändigt för det syfte i vilket den lagts in. Om det fattas ett sådant beslut, börjar tidsfristen i artikel 44.2 löpa på nytt. Den centrala tekniska stödfunktionen ska underrättas om varje beslut om förlängning av den tid en uppgift ska stå kvar i registret (artikel 44.4). Enligt artikel 44.5 ska registreringarna raderas automatiskt när den tidsfrist för kontroll som avses i 44.2 har löpt ut. Detta ska dock inte gälla om en förlängning har beslutats och den tekniska stödfunktionen har underrättats om detta. Den centrala stödfunktionen ska i förväg automatiskt informera medlemsstaterna om en planerad radering av uppgifter i systemet. Medlemsstaterna ska föra statistik över antalet registreringar vilkas bevarandetid har förlängts (artikel 44.6). Enligt artikel 45.1 får registreringar om föremål som har lagts in i SIS inte bevaras längre än vad som är nödvändigt för det syfte i vilket de har införts. Registreringar om föremål som har lagts in i enlighet med artikel 36 (registreringar rörande dold övervakning eller särskild kontroll) får bevaras i högst . Registreringar om föremål som har lagts in i enlighet med artikel 38 (föremål som ska beslagtas eller användas som bevismaterial i brottmål) får bevaras i högst . På motsvarande sätt som gäller för registreringar om personer får dessa tider förlängas. Många av de uppgifter som registreras i SIS finns redan i andra natio- nella register. Av artikel 47 följer att bestämmelserna om gallring av uppgifter i SIS inte hindrar att medlemsstaterna bevarar uppgifter i sådana register. Bestämmelserna i artiklarna 44.1 och 44.2 i rådsbeslutet om gallring av uppgifter om personer överensstämmer huvudsakligen med Schengen- konventionen (artikel 112.1112.4), som har genomförts i 11 § 1 och 2 lagen om Schengens informationssystem.