prop · GY0315 · 2010-10-25 00:00:00 — När registreringen återkallas på grund av att mäklaren i andra avseenden åsidosatt sina skyldigheter enligt lagen ställer sig saken emellertid annorlunda. Det finns i sådana fall ofta utrymme för olika bedömningar och mäklaren kan vid en domstolsprövning anses ha hand- lat på ett acceptabelt sätt, eller i varje fall inte ha åsidosatt sina skyldig- heter så grovt att registreringen ska återkallas. Länsrätten i anser att skada för fastighetsmäklaren undviks genom att den domstol som ska pröva överklagandet kan besluta att återkallelsen tills vidare inte ska gälla. Möjligheten till interimistiskt beslut har dock visat sig inte vara tillräcklig. är det, som länsrätten anför, angeläget att mäklaren inte kan fördröja ett ingripande genom att överklaga, t.ex. i fall då åter- kallelsen beror på att de formella kraven för registrering inte är upp- fyllda. Därför bör det finnas en möjlighet att förordna att beslutet ska gälla . Regeringen delar därmed utredningens mening att det är lämpligast att redan den instans som beslutar att återkalla registre- ringen tar ställning till om beslutet bör gälla eller inte. Regeringen föreslår därför, i enlighet med utredningens förslag, att ett beslut att återkalla registreringen i fortsättningen ska gälla endast i de fall då det särskilt beslutas om detta. möjlighet att meddela påföljd bör inte utsträckas geografiskt En särskild fråga gäller möjligheter att in- gripa mot en fastighetsmäklare som handlar i strid mot sina skyldigheter enligt fastighetsmäklarlagen även om detta sker utomlands. Detta förut- sätter dock att en väsentlig del av uppdraget utförs i och att lagen alltså är tillämplig. Fastighetsmäklaryrket omfattas av såväl och rådets direktiv /123/EG av om tjänster på den inre marknaden (det s.k. tjänstedirektivet) som och rådets direktiv /36/EG av om erkännande av yrkeskvalifikationer (det s.k. yrkeskvalifikationsdirektivet). I samband med genomförandet av tjänstedirektivet gjordes bedömningen att fastighetsmäklarlag är förenlig med tjänstedirektivet. Frågan om , eller en myndighet i den mot- tagande medlemsstaten, ska meddela påföljd när en mäklare tillhanda- håller tjänster i den andra medlemsstaten regleras i första hand av yrkes- kvalifikationsdirektivet. Vid allvarlig försummelse i yrkesutövningen av regler till skydd för konsumenter omfattas tjänsteleverantören, t.ex. en fastighetsmäklare, av de påföljder som tillämpas i den mottagande medlemsstaten (artikel 5.3 och skäl 8). Myndigheten i den mottagande Prop. 2010/11:15 medlemsstaten ska alltså kunna meddela fastighetsmäklaren påföljd i ett Avsikten med direktiven är inte att också myndigheten i ursprungslandet ska meddela påföljd för samma förseelse. kan dock återkalla registreringen för en mäklare som inte längre uppfyller kraven för registrering, t.ex. inte anses redbar och i övrigt lämplig som fastighetsmäklare. Vid en bedömning av mäklarens lämplighet kan även åtgärder som han eller hon har vidtagit utomlands ha betydelse. Den föreslagna fastighetsmäklarlagen inför inga sådana krav vid till- träde till eller utövande av tjänsteverksamhet som avses i artikel 15 i tjänstedirektivet. Vad gäller frihet att tillhandahålla tjänster enligt artikel 16 i samma direktiv undantas fastighetsmäklaryrket genom artikel 17.6 då detta är att betrakta som ett reglerat yrke i . De föreslagna ändringarna bedöms därmed inte innebära någon anmälningsskyldighet till kommissionen enligt tjänstedirektivet (jfr artikel 15.7 och 39.5). Det bör inte införas en straffsanktion för den som oriktigt utger sig för att vara fastighetsmäklare Den som uppsåtligen yrkesmässigt förmedlar fastigheter i strid mot vad som föreskrivs om registrering döms till böter eller fängelse . Frågan om det borde införas regler om straff för den som oriktigt an- vänder sig av titeln fastighetsmäklare övervägdes i samband med nu- varande lags tillkomst. Bedömningen gjordes då att en sådan bestämmel- se inte behövs eftersom det är straffbart att yrkesmässigt ägna sig åt fastighetsförmedling utan att vara registrerad (prop. 1994/95:14 s. 30). Det har inte framkommit att den nuvarande straffsanktionen är otill- räcklig. Det saknas därmed behov av att genomföra utredningens förslag att straffsanktionera användningen av fastighetsmäklartiteln. Regeringens bedömning: kan reformen väntas inne- bära en viss ökning av kostnaderna för . Kostnaderna för att anpassa avtalsvillkoren till den nya lagen bedöms vara begränsade. Utredningens bedömning stämmer i allt väsentligt överens med rege- ringens bedömning (se betänkandet s. 275 f.). Remissinstanserna: Få remissinstanser yttrar sig i frågan. Skälen för regeringens bedömning: upp- gifter ändras inte på annat sätt än vad som följer av förslagen i sak. Nämnden kan få visst merarbete med att ta fram information om den praktiska hanteringen av mäklares dokumentation och om mäklares upplysningar till parterna bl.a. när det gäller sidoverksamhet. detta bedöms reformen innebära en viss kostnadsökning för Fastighets- Den nya fastighetsmäklarlagen bedöms däremot inte Prop. 2010/11:15 leda till ökade kostnader för eller Genom att den nya lagen kan förväntas tydliggöra mäklares skyldigheter och ansvar kommer sannolikt flera ärenden kunna lösas utan rättslig prövning. Mäklarföretagen är i allmänhet små och flertalet sysselsätter endast en mäklare. Den nya lagen bedöms ha positiva effekter för dessa småföre- tagare. Mäklares förutsättningar att bedriva sin verksamhet förbättras, t.ex. genom en utökad möjlighet att utföra sidoverksamhet, genom tyd- ligare bestämmelser om mäklares skyldigheter och genom att påföljds- systemet nyanseras. Flera av de skyldigheter för mäklare som föreslås i den nya lagen utgör en kodifiering av praxis och innebär därmed ingen ökad belastning för mäklare jämfört med . Detta gäller bl.a. kraven på skriftlighet i olika avseenden och kraven på objektsbeskrivning och annan information vid förmedling av bostadsrätt. Någon märkbar negativ påverkan för mäklaren förväntas alltså inte uppstå. Det införs ett informationskrav för mäklare som vill bedriva sidoverk- samhet. Informationskravet bedöms inte gå utöver vad som är nödvän- digt för att syftet med bestämmelsen ska uppnås. För det fall en mäklare väljer att bedriva sidoverksamhet kommer den nya bestämmelsen att föra med sig ett visst merarbete. Ändringen innebär även fördelar för mäklar- na som kan få inkomster från annat håll än förmedlingsverksamhet. Den föreslagna dokumentationsskyldigheten bedöms inte få effekter av betydelse för mäklares arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt. 14 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: Den nya fastighetsmäklarlagen ska träda i kraft , då fastighetsmäklarlag ska upphöra att gälla. Den gamla lagen ska gälla i fråga om uppdragsavtal som har ingåtts före den nya lagens ikraftträdande. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens (se betänkandet s. 273). Remissinstanserna: Få remissinstanser uttalar sig i frågan. Skälen för regeringens förslag: Den föreslagna nya fastighetsmäklar- lagen medför visserligen en del omställningar för fastighetsmäklare. I flera delar innebär den nya lagen dock en kodifiering av gällande rätt och praxis bland mäklare. Regeringen gör bedömningen att det inte föreslås större ändringar än att den nya lagen ska kunna träda i kraft . Den nuvarande fastighetsmäklarlagen bör upphävas. Den nya lagen bör tillämpas på förmedlingsavtal som ingås efter ikraft- trädandet. För förmedling på grund av avtal som har träffats före ikraft- trädandet bör, i enlighet med allmänna principer på förmögenhetsrättens område, fastighetsmäklarlag tillämpas. ser i regel korta uppdrag. Vidare kan en konsument säga upp förmed- lingsavtalet och se till att den nya lagen gäller för det nya uppdraget. 2010/11:15 Många av den nya lagens skyldigheter gäller dessutom redan som god fastighetsmäklarsed enligt lag. En särskild fråga är om också påföljder för åtgärder och underlåtenhet att handla som har samband med uppdragsavtal som har ingåtts före ikraftträdandet ska bedömas enligt lag. Utredningen föreslår en övergångsbestämmelse om att påföljdsfrågor ska prövas enligt den nya lagen även i de fall de avser en åtgärd eller underlåtenhet före ikraft- trädandet. Som Kammarrätten i påpekar kan dock erinran komma att meddelas för ett handlande från mäklarens sida som enligt lag skulle ha passerat utan påföljd. Frågan om mäklarens åtgär- der och underlåtenhet före ikraftträdandet bör därför bedömas enligt lag. Detta följer av att lag föreslås fortsätta gälla i fråga om uppdragsavtal som ingåtts före ikraftträdandet. Det bör inte införas någon övergångsbestämmelse om att den nya lagen ska tillämpas i dessa fall. Fastighetsmäklarlagen är indelad i olika avsnitt. Lagen inleds med para- grafer om tillämpningsområdet (13 §§) samt om avtalsvillkor och lagens tvingande verkan (4 §). Därefter kommer ett avsnitt om registre- ring av fastighetsmäklare (57 §§). Olika bestämmelser som kan anses ge uttryck för god fastighetsmäklarsed finns i 822 §§. I lagen behandlas sedan fastighetsmäklarens ersättning (23 och 24 §§). Vidare finns be- stämmelser om skadestånd, underrättelse om skadeståndskrav och pre- skription (2527 §§). Regler om tillsyn, överklagande och straffansvar finns i 2831 §§. Fastighetsmäklarlagen avslutas med ett bemyndigande (32 §). Den nya fastighetsmäklarlagen bygger vidare och fastighetsmäklarlagar. I stor utsträckning har motiven till dessa lagar fortsatt betydelse och kan tjäna som vägledning också för tillämpningen av den nya fastighetsmäklarlagen (se prop. 1983/84:16, bet. 1983/84:LU10, prop. 1994/95:14 och bet. 1994/95:LU33). 1 § Denna lag gäller en fysisk persons yrkesmässiga förmedling av fastigheter, delar av fastigheter, bostadsrätter, byggnader på annans mark, tomträtter, andels- rätter avseende lägenhet, arrenderätter eller hyresrätter. Den som bedriver sådan verksamhet kallas fastighetsmäklare. avses en verksamhet som grundar sig på ett uppdragsavtal och som syftar till att anvisa en motpart med vilken uppdragsgivaren kan träffa avtal om överlåtelse eller upplåtelse. Paragrafen anger, tillsammans med 2 och 3 §§, lagens tillämpningsom- Bestämmelserna motsvarar delvis 1 § fastighetsmäklar- lag (se prop. 1983/84:16 s. 27 f., 51 f. och 62 f. samt prop. 1994/95:14 Prop. 2010/11:15 s. 62 f.). Övervägandena finns i avsnitt 6. Första stycket har utformats något annorlunda än 1 § lag. tet är att göra lagens tillämpningsområde tydligare genom att ange såväl vad lagen gäller som vem som är fastighetsmäklare. Lagen innehåller civilrättsliga bestämmelser om fastighetsmäklares skyldigheter mot säljare och köpare. En mäklare är t.ex. skyldig att ta till vara både säljarens och köparens intresse, kontrollera särskilda förhållan- den som rör fastigheten och ge vissa råd och upplysningar. reglering har det knutits en offentligrättslig tillsyn som utövas av Fastig- Vissa fastighetsmäklare, t.ex. advokater, står inte under tillsyn av (jfr 5 och 28 §§). är att de står under andra former av insyn och kontroll eller att det är fråga om förmedling av mer ideell karaktär. melser gäller oavsett om fastighetsmäklaren är registrerad och oberoende av om mäklaren egentligen är skyldig att vara registrerad. Lagen gäller en fysisk persons yrkesmässiga förmedling. av yrkesmässig överensstämmer med den innebörd begreppet haft i Vad som avses med förmedling anges i andra stycket. Lagen gäller för förmedling av samma egendom som lag. som bedriver yrkesmässig förmedling av de i lagen angivna objekten Det förekommer att en registrerad fastighetsmäklare utan samband med förmedling utför ett begränsat uppdrag, alltså någon sådan uppgift som normalt ingår som en del i ett förmedlingsuppdrag, t.ex. att hjälpa parterna med att upprätta överlåtelsehandlingar. I ett sådant fall ställs näringsrättsligt samma krav på mäklaren att uppfylla god fastighets- mäklarsed som om uppgiften hade utgjort en del av ett förmedlingsupp- Lagens civilrättsliga bestämmelser kan vara analogiskt tillämpliga, t.ex. vid förmedling av andra objekt än som anges i denna paragraf. samma gäller för sådana mer begränsade uppdrag som behandlas i före- Vad som gäller mellan en mäklare och hans eller hennes uppdrags- givare när mäklaren har i uppdrag att utföra helt andra uppgifter än sådana som vanligtvis ingår i ett förmedlingsuppdrag, t.ex. som testa- mentsexekutor, avgörs av annan lagstiftning och allmänna principer om I andra stycket, som inte har någon motsvarighet lag, tydlig- görs vad som avses med förmedling. Härmed avses verksamhet som syftar till att anvisa en uppdragsgivare en motpart med vilken uppdrags- givaren kan träffa avtal om överlåtelse eller upplåtelse. ska grunda sig på ett uppdragsavtal och gå ut på att anvisa uppdrags- givaren någon att ingå överlåtelse- eller upplåtelseavtal med, dvs. 2010/11:15 manföra uppdragsgivaren med en motpart. Det är inte avgörande om uppdragsgivaren till slut ingår ett avtal eller inte utan om avsikten har varit att finna en motpart. Uppdraget ska alltså anses som förmedling även om det avslutas utan att uppdragsgivaren funnit någon han eller hon vill träffa ett avtal med. För att det ska anses vara fråga om förmedling krävs i praktiken att det vidtas en marknadsföringsåtgärd, t.ex. annonsering i tidning eller på Internet, eller en annan inledande kontakt med presumtiva motparter. Frågan om en verksamhet utgör förmedling eller inte avgörs inte av om uppdragstagaren har en fullmakt. Den som bedriver vad som i realiteten är förmedlingsverksamhet faller inte utanför lagens tillämpningsområde genom att ta fullmakt från uppdragsgivaren. En annan sak är att lagen förbjuder en fastighetsmäklare att som ombud företräda säljare gentemot köpare eller köpare gentemot säljare annat än för begränsade uppgifter (jfr 15 §). 2 § Vad som föreskrivs om fastigheter i denna lag tillämpas också på den övriga egendom som anges i 1 §. Vid förmedling av arrenderätt eller hyresrätt tillämpas inte 18 §, 22 § och 23 § Vid förmedling av nyttjanderätt ska vad som föreskrivs om säljare avse den som överlåter eller upplåter nyttjanderätten och vad som föreskrivs om köpare Paragrafen anger vad som särskilt gäller vid lagens tillämpning på de andra förmedlingsobjekt än fastigheter som anges i 1 §. 2 § fastighetsmäklarlag (se prop. 1983/84:16 s. 28, prop. 1994/95:14 s. 63 och prop. 2002/03:71 s. 28). Motsvarande undantag enligt lag för arrenderätt och hyresrätt har överförts oförändrade till den nya lagen. ning för utlägg (jfr 22 § lag) finns numera i 23 § fjärde stycket. De nya skyldigheterna t.ex. att skriftligen underrätta om uppsägning (9 § tredje stycket), att dokumentera förmedlingsuppdraget (20 §) och att underrätta om skadeståndskrav (26 §) gäller i relevanta delar även vid förmedling av arrenderätt och hyresrätt. Detsamma gäller för preskription (27 §). I vissa paragrafer har det av tydlighetsskäl införts särskilda bestäm- melser om vad som gäller vid förmedling av bostadsrätter. 3 § Lagen tillämpas oavsett var fastigheten är belägen, om en väsentlig del av fastighetsmäklarens uppdrag utförs i . Detta gäller inte i den utsträckning något annat följer av lagen (1998:167) om tillämplig lag för avtalsförpliktelser eller och rådets förordning (EG) nr 593/2008 av 2008 om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (I). Paragrafen innehåller en bestämmelse om lagens tillämplighet när ett för- medlingsuppdrag har anknytning till utlandet. Paragrafen motsvarar 3 § i fastighetsmäklarlag (se prop. 1994/95:14 s. 63 f. och prop. s. 34). Konventionen om tillämplig lag för avtalsförpliktel- ser (Romkonventionen) har införlivats i svensk rätt genom lagen om tillämplig lag för avtalsförpliktelser. Genom och Prop. 2010/11:15 rådets förordning (EG) nr 593/2008 av om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (I) har Romkonventionen, med visst undantag, ersatts av den förordningen (jfr artikel 24). I förhållande till lag hänvisas därför i paragrafen nu även till förordningen. och rådets direktiv /123/EG av om tjänster på den inre marknaden, det s.k. tjänstedirektivet, har bl.a. genomförts genom lagen (2009:1079) om tjänster på den inre mark- naden. Denna lag är tillämplig på fastighetsmäklare. Avtalsvillkor och lagens tvingande verkan 4 § Avtalsvillkor som i jämförelse med bestämmelserna i denna lag är till nack- del för en konsument är utan verkan mot honom eller henne, om inte annat anges i lagen. Med konsument avses en fysisk person som handlar huvudsakligen för ända- mål som faller utanför näringsverksamhet. Paragrafen innebär att lagens regler är tvingande till förmån för den som är konsument, om inte annat anges i lagen. Paragrafen motsvarar i sak 4 § fastighetsmäklarlag (se prop. 1983/84:16 s. 29 och prop. 1994/95:14 s. 64). Första stycket har utformats på samma sätt som motsvarande bestäm- melse i t.ex. konsumenttjänstlagen (1985:716) och därmed något annor- lunda än 4 § lag. Någon ändring i sak är inte avsedd. Lagens bestämmelser är med några undantag (se 10 § första stycket, 21 och 23 §§) tvingande till förmån för en konsument. Liksom enligt lag kan inte parterna, oavsett om det är ett konsumentförhållande eller ett kommersiellt förhållande, genom avtal avvika från lagens näringsrättsliga bestämmelser. Avtalets innehåll kan dock ha betydelse för vilka näringsrättsliga krav som ska anses ställas på mäklaren i ett särskilt avseende. Av allmänna principer följer att mäklaren och uppdragsgivaren inte kan träffa avtal som har bindande verkan mot tredje man. Av andra stycket framgår vad som avses med konsument. Begreppet konsument har här samma innebörd som i annan konsumenträttslig lag- stiftning. 5 § Varje fastighetsmäklare ska vara registrerad hos . Skyldigheten att vara registrerad gäller inte advokater och inte heller sådana fastighetsmäklare som ägnar sig åt enbart 1.kommunal förmedling av hyresrätter, 2.kostnadsfri förmedling av hyresrätter till studerande, 3.förmedling av hyresrätter för fritidsändamål, 4.förmedling av hyresrätter till lokaler eller 5.förmedling av hyresrätter till rum där hyrestiden uppgår . Registreringen ska avse antingen yrkesmässig förmedling av all den egendom som anges i 1 § (fullständig registrering) eller yrkesmässig förmedling av enbart hyresrätter (registrering för hyresförmedlare). Mäklaren ska betala registreringsavgift i form av ansökningsavgift och årlig avgift. Paragrafen anger att varje fastighetsmäklare, med några särskilt angivna undantag, är registreringsskyldig. Den motsvarar 5 § första, andra och tredje styckena fastighetsmäklarlag (se prop. 1983/84:16 s. 30 och 64, prop. 1994/95:14 s. 65 samt prop. 2002/03:71 s. 29 f.). Paragra- fens fjärde stycke motsvarar delvis 6 § andra stycket andra meningen lag. Upplysningen i 5 § fjärde stycket lag om att regeringen meddelar närmare bestämmelser om Fastighetsmäklarnämn- den har tagits bort. Angående innebörden av begreppet fastighetsmäklare, se 1 §. De närmare förutsättningarna för registrering behandlas i 6 §. En bestämmelse om straffansvar för den som uppsåtligen yrkesmässigt förmedlar fastigheter i strid mot vad som föreskrivs om registrering i förevarande paragraf finns i 31 §. I punkten 2 i andra stycket har en anpassning gjorts till terminologin på utbildningsområdet. Någon ändring i sak är inte avsedd. I fjärde stycket anges att mäklaren ska betala registreringsavgift i form av ansökningsavgift och årlig avgift. En bestämmelse om att regeringen får meddela föreskrifter om sådana avgifter finns i 32 §. 6 § För att en fastighetsmäklare ska registreras krävs att mäklaren 1.inte är underårig, försatt i konkurs, underkastad näringsförbud eller har för- valtare enligt 11 kap. 7 § , 2.har försäkring för skadeståndsansvar enligt 25 §, 3.har tillfredsställande utbildning, 4.har för avsikt att vara yrkesverksam som fastighetsmäklare samt 5.är redbar och i övrigt lämplig som fastighetsmäklare. Paragrafen anger förutsättningarna för att bli registrerad som fastighets- mäklare. Den motsvarar 6 § första stycket fastighetsmäklarlag (se prop. 1983/84:16 s. 30 och prop. 1994/95:14 s. 65 f.). Upplysningen i 6 § andra stycket första meningen lag om att regeringen meddelar närmare föreskrifter om villkoren för registrering har tagits bort. Bestämmelser som delvis motsvarar 6 § andra stycket andra meningen lag har tagits in i 5 § fjärde stycket. 7 § Bestämmelser om vissa skyldigheter för den som driver verksamhet som fastighetsmäklare med fullständig registrering finns i lagen (2009:62) om åtgär- der mot penningtvätt och finansiering av terrorism. I paragrafen finns en upplysning om att de fastighetsmäklare som har fullständig registrering har skyldigheter enligt lagen om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Paragrafen motsvarar 4 a § fastighetsmäklarlag (se prop. 2008/09:70 s. 207). Angående begreppet fullständig registrering, se 5 § tredje stycket. 8 § Fastighetsmäklaren ska utföra sitt uppdrag omsorgsfullt och i allt iaktta god Mäklaren ska ta till vara både säljarens och köparens intresse. de krav som god fastighetsmäklarsed ställer ska mäklaren särskilt beakta upp- dragsgivarens ekonomiska intressen. Paragrafen innehåller grundläggande regler för hur fastighetsmäklaren ska utföra sitt uppdrag. Första stycket och första meningen i andra stycket motsvarar 12 § första stycket fastighetsmäklarlag (se 1994/95:14 s. 75 f.). Andra meningen i andra stycket har införts i I andra stycket, som har utformats efter Lagrådets förslag, tydliggörs en av mäklarens skyldigheter mot uppdragsgivaren, nämligen att särskilt beakta uppdragsgivarens ekonomiska intressen. malt en säljare, men bestämmelsen är tillämplig även i de fall då upp- dragsgivaren är en köpare. Mäklaren ska även fortsättningsvis ta till vara både säljarens och köpa- rens intresse, men det förväntas inte av mäklaren att han eller hon iakttar strikt neutralitet när det gäller t.ex. förmedlingsobjektets pris. I skyldigheten att ta hänsyn till uppdragsgivarens ekonomiska intressen ligger först och främst att mäklaren ska ge råd om prissättning och betal- ningsvillkor, såsom hur och när köpeskillingen ska betalas. sumtiv köpare är beroende av att beviljas eller få överta lån för att kunna betala köpeskillingen, är mäklaren i princip skyldig att verka för att köpets giltighet villkoras av att lån beviljas eller övertas (jfr rättsfallen NJA 1997 s. 127 I och II). Bestämmelsen innebär även att en mäklare, som känner till att en presumtiv köpare inte har sådan ekonomi att denne kan förväntas genomföra köpet, upplyser om detta. under hela förmedlingsuppdraget, alltså redan innan det finns en motpart. Exempelvis ska mäklaren ge uppdragsgivaren råd om hur objektet ska marknadsföras och huruvida det ska vara en budgivning. Mäklaren ska beakta uppdragsgivarens ekonomiska intressen inom ramen för god fastighetsmäklarsed. Mäklaren är skyldig att uppfylla sina skyldigheter mot köparen även om det begränsar det ekonomiska utfallet Mäklaren kan t.ex. vara tvungen att upplysa om något förhållande som rör fastighetens skick, även om detta riskerar att ekonomiskt drabba uppdragsgivaren (jfr 16 § tredje stycket). måste också upplysa båda parter om vilka villkor, t.ex. friskrivnings- och besiktningsklausuler, som kan tas in i överlåtelseavtalet, hur villkoren kan utformas och vilka följder olika villkor kan få för var och en av parterna (jfr 21 §). Den närmare gränsdragningen mellan å ena sidan de krav som upp- dragsgivarens ekonomiska intressen ställer och å andra sidan de krav som god fastighetsmäklarsed ställer med hänsyn till den andra partens intresse är en fråga för rättstillämpningen. Genom att beakta används markeras att tillvaratagandet av uppdragsgivarens ekonomiska intressen inte får strida mot den grundläggande skyldigheten att tillvarata båda parters intresse. Övervägandena finns i avsnitt 7. 9 § ska upprättas skriftligen och skrivas under av parterna. Fastighetsmäklaren får inte åberopa ett avtalsvillkor som inte har tagits in i uppdragsavtalet eller på annat sätt har avtalats skriftligen.