prop · GX03180d4 · 2010-04-14 00:00:00 — Begreppet tjänst omfattar inte arbete som för en myndighets behov utförs av dess egen eller någon annan myndighets personal, om det inte är fråga om ett arbete som en myndighet i konkurrens med andra myndigheter eller enskilda erbjuder sig att utföra. Om ett ärende enligt första Om ett ärende enligt första uppgift som rör anbud eller som uppgift som rör anbud eller som rör motsvarande erbjudande inom rör motsvarande erbjudande inom en kommun, ett landsting eller en en kommun, ett landsting eller en myndigheter inte i något fall myndigheter inte i något fall lämnas till någon annan än den lämnas till någon annan än den som har lämnat anbudet eller som har lämnat anbudet eller erbjudandet förrän alla anbud eller erbjudandet förrän alla anbud eller beslut om leverantör och anbud beslut om leverantör och anbud detta stycke gäller inte vid ett auktion får dock lämnas sådana uppgifter som avses i 5 a kap. 11 § (2008:962) om valfrihetssystem. lagen (2007:1092) om upphand- energi, transporter och post- stycke gäller inte vid ett (2008:962) om valfrihetssystem. Om ett ärende enligt första stycket rör försäljning av lös egendom för det allmännas räkning, får uppgift som rör anbud eller som rör motsvarande erbjudande inom en kommun, ett landsting eller en myndighet eller mellan statliga myndigheter inte i något fall lämnas till någon annan än den som har lämnat anbudet eller erbjudandet förrän alla anbud eller erbjudanden offentliggörs eller avtal har slutits eller ärendet annars har slutförts. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Beträffande handling som anger villkoren i slutet avtal gäller sekretessen dock längst till dess , eller hos statliga affärsverk och samt i affärsverksamhet , har gått från det avtalet slöts. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet , f.d. regeringsrådet och regeringsrådet . Nya rättsmedel m.m. på upphandlingsområdet Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i lagen (2007:1091) om offentlig upphandling, 2.lag om ändring i lagen (2007:1092) om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster, 3.lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av departementsrådet samt rättssakkunniga och . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Lagrådsremissen innehåller förslag till ändringar i lagen (2007:1091) om offentlig upphandling, , och i lagen (2007:1092) om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster, LUF, och en följdändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Förslagen innehåller bestämmelser om nya rättsmedel och det nya upphandlingsförfarandet konkurrenspräglad dialog. Vidare innehåller remissen bestämmelser om s.k. elektronisk auktion som kan användas som avslutning på vissa av de befintliga förfarandena och en bestämmelse om möjligheterna att ta miljöhänsyn och sociala hänsyn vid upphandling. Genom lagförslagen om upphandling genomförs bestämmelser i och rådets direktiv av , 2004/18/EG (det klassiska direktivet) och och rådets direktiv av , 2004/17/EG (försörjningsdirektivet) samt genomförs i svensk rätt också och rådets direktiv /66/EG av om ändring av rådets direktiv /665/EEG och 92/13/EEG vad gäller effektivare förfaranden för prövning av offentlig upphandling (ändringsdirektivet). Lagförslagen föreslås bli inarbetade i och med bibehållande av den struktur som dessa lagar getts och har getts en språklig utformning som nära ansluter till de direktivbestämmelser som förslagen bygger på. En sådan lagstiftningsteknik har Lagrådet i flera lagstiftningsärenden haft anledning att ifrågasätta eftersom den har den nackdelen att förekommande oklarheter i direktivtexten också överförs till den svenska lagtexten (jfr bl.a. Lagrådets yttrande i prop. 2006/07:128 del 2 s. 594 f). Lagstiftningstekniken får dock numera anses allmänt vedertagen men Lagrådet vill ändå inledningsvis understryka att tekniken förutsätter att lagstiftaren genom olika exempel Prop. 2009/10:180 närmare utvecklar sin syn på de oklarheter som kan föreligga samt Bilaga 15 undersöker hur oklarheterna hanterats i andra medlemsstater, hur de behandlas i kommissionens olika publikationer och inte minst i EU- domstolens avgöranden. Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:1091) om offentlig upphandling 1 kap. 9 a § I paragrafen anges bl.a. att en upphandlande myndighet bör beakta miljöhänsyn och sociala hänsyn i den utsträckning det är påkallat med hänsyn till upphandlingens art. I författningskommentaren anges att bestämmelsen har karaktär av ett målsättningsstadgande. Enligt Lagrådets mening vore det en fördel om bestämmelsen kunde utformas mera i enlighet med den karaktär den sägs vara avsedd att ha. En möjlig formulering skulle kunna vara att myndigheten bör beakta miljöhänsyn och sociala hänsyn om upphandlingens art motiverar detta. 2 kap. 6 a § Paragrafen innehåller en definition av elektroniska auktioner. I andra delen av definitionen finns en beskrivning av mer materiell karaktär, vars innehåll lämpligen hör hemma i de inledande paragraferna i 5 a kap. Lagrådet återkommer i det följande till den frågan. Vad gäller förevarande paragraf skulle den då erhålla följande lydelse. Med elektronisk auktion avses en upprepad process med hjälp av elektroniska medel för att presentera nya lägre priser eller nya värden för vissa delar av anbuden. 2 kap. 10 a § Paragrafen innehåller en definition av konkurrenspräglad dialog. Även denna definition innehåller mer än vad som rätteligen hör till en definition. Lagrådet föreslår att den föreslagna paragrafen avslutas med orden .. att delta i detta förfarande. och att resterande del av texten överförs till 4 kap. 13 § (se Lagrådets förslag till ny lydelse av den paragrafen). 4 kap. 1021 §§ I rubricerade paragrafer behandlas det nya upphandlingsförfarandet konkurrenspräglad dialog. Det framgår emellertid inte med tillräcklig tydlighet att dessa paragrafer endast rör detta förfarande. Enligt Lagrådets mening skulle denna otydlighet kunna avhjälpas genom att rubriken närmast före 10 § blir huvudrubrik och får lydelsen Konkurrenspräglad dialog och att paragraferna i övrigt förses med underrubriker. Vad sedan gäller bestämmelserna rörande den konkurrenspräglade dialogen är de inte helt lättillgängliga. Sammantaget med övriga bestämmelser som rör detta upphandlingsförfarande innebär de i stort sett följande. Den upphandlande myndigheten ska annonsera den konkurrenspräglade dialogen (12 §). De anbudssökande som valts ut med tillämpning av 10 och 11 kap. ska sedan bjudas in att delta i dialogen. En dialog som, mot bakgrund av de sekretesshänsyn som gör sig gällande i processen, ska föras individuellt med de olika anbudssökandena och med envar av dem fortgå så länge som behövs för att alla aspekter av respektive sökandes förslag till lösning blivit klarlagda (13 §). Den kan således komma att fortgå olika länge med olika sökande. Dialogen får genomföras i successiva steg för att begränsa antalet lösningar (14 §; jfr prop. 2006/07:128 del 1 s. 326 där motsvarande möjlighet vid förhandlat förfarande med föregående annonsering behandlas). Dialogen ska fortsätta till dess att myndigheten funnit den eller de lösningar som tillgodoser dess behov. Myndigheten ska då förklara dialogen avslutad med samtliga anbudssökande eller, för det fall dialogen genomförs i successiva steg, de kvarvarande anbudssökandena och underrätta dessa om detta (15 §). Den upphandlande myndigheten ska därefter, såvida någon begränsning av antalet inte föreskrivits, uppmana samtliga de deltagande eller kvarstående anbudssökandena att lämna sina slutgiltiga anbud (16 §; i remissens lagförslag har av förbiseende begreppet anbudsgivare använts). Anbuden ska i princip lämnas på grundval av den eller, där så medgetts, de lösningar som varje anbudssökande lagt fram och preciserat under dialogen. Efter värdering av anbuden och i förekommande fall viss precisering och justering av dessa kan sedan, om upphandlingsförfarandet slutförs, ett tilldelningsbeslut meddelas (1719 §§). De nu redovisade bestämmelserna är relativt knapphändiga och framstår i flera avseenden som oklara. Det klassiska direktivet och den nu föreslagna lagtexten innehåller inte heller i övrigt några mer detaljerade regler rörande förutsättningarna för att tillämpa en konkurrenspräglad dialog och genomföra ett sådant upphandlingsförfarande. Det kan därför vara av värde om i samband med det fortsatta lagstiftningsarbetet, i högre grad än vad som redovisas i remissen, upphandlingsförfarandet närmare belyses och analyseras. En utgångspunkt kan därvid vara hur kommissionen i sina explanatory notes (Explanatory notes competitive dialogue classic directive) ser på olika frågeställningar och problemområden. Till det nu sagda kan fogas ytterligare en möjlig oklarhet på grund av den kategoriska utformningen av 15 §. Det synes nämligen vara förutsatt att dialogen lyckas. Det är tänkbart att myndigheten i ett sådant fall inte avslutar dialogen, utan helt enkelt avbryter hela förfarandet. Lagrådet anser att det vore en fördel om t.ex. författningskommentaren kunde tillföras ett resonemang om denna sak. 4 kap. 12 § Paragrafen bör förtydligas och lämpligen ges följande lydelse. Om en upphandlande myndighet vill använda sig av en konkurrenspräglad dialog ska den i en annons eller ett beskrivande dokument ange detta och också ange sina behov och krav. 4 kap. 13 § Med hänvisning till Lagrådets förslag avseende 2 kap. 10 a § föreslår Lagrådet att förevarande paragraf avslutas enligt följande. Under dialogen får myndigheten diskutera alla aspekter av kontraktet med de utvalda anbudssökandena, för att nå fram till en eller flera lösningar som kan tillgodose myndighetens behov och utgöra grunden för de anbud som de utvalda anbudssökandena bjuds in att lämna. 4 kap. 15 § Enligt vad som föreskrivs i paragrafen ska anbudssökandena underrättas om ett beslut att förklara dialogen avslutad. hade föreslagit att en upphandlande myndighet skulle vara skyldig att underrätta anbudssökandena om flera beslut under förfarandet, bl.a. beslut om att välja ut vissa leverantörer med vilka dialogen ska inledas, om att utesluta en lösning och beslut om ändringar i det valda anbudet. I remissen görs dock sammanfattningsvis den bedömningen att det inte finns något behov av att gå utöver den underrättelseskyldighet som direktivet föreskriver. Det föreslås därför en formell underrättelseskyldighet endast för beslut om att avsluta dialogen, men inte någon skyldighet att underrätta om andra beslut under förfarandet. Lagrådet kan i och för sig godta detta men vill i sammanhanget erinra om att frågan huruvida ett beslut under upphandlingen ska meddelas särskilt eller först senare, t.ex. i anslutning till dialogfasens avslutande eller i samband med ett tilldelningsbeslut, får avgöras från fall till fall. EU- domstolen har således uttalat att en upphandlande enhet, som har kännedom om alla omständigheter som behövs för att fatta ett beslut om en leverantör ska delta i upphandlingen, men ändå fördröjer ett sådant beslut, fråntar leverantören möjlighet att åberopa bestämmelser under tid då överträdelsen fortfarande kan rättas på ett effektivt sätt (se domstolens dom i de förenade målen C-21/03 och C-34/03, mot Belgiska staten, 2005, s. I 1559). Mot den bakgrunden bör exempelvis en leverantör som utesluts från upphandlingen på grund av att han gjort sig skyldig till sådan brottslighet som avses i 10 kap. 1 § få besked om detta genom ett särskilt beslut (se prop. 2006/07:128 del 1 s. 378). 4 kap. 16 § I enlighet med vad ovan påpekats bör begreppet anbudsgivare i paragrafen ersättas med anbudssökandena 4 kap. 17 och 20 §§ I lagrummen talas om att konkurrensen påverkas eller leder till diskriminering respektive att konkurrensen snedvrids eller leder till diskriminering. Det är en väsentlig skillnad mellan påverkas och snedvrids. Om den skillnaden är avsedd bör den kommenteras i allmänmotiveringen eller författningskommentaren. 4 kap. 19 § De avslutande orden för den upphandlande myndigheten förefaller överflödiga och kan utgå. Kapitlet behandlar elektroniska auktioner och inte heller bestämmelserna i detta kapitel är helt lättillgängliga. De vore därför betjänta av att i det fortsatta lagstiftningsarbetet närmare belysas och också exemplifieras. 5 a kap. 1 § För att det av lagtexten på ett tydligare sätt ska framgå att elektroniska auktioner inte utgör ett fullständigt upphandlingsförfarande utan endast kan ingå som en avslutande del i ett upphandlingsförfarande bör detta, för att belysa institutets karaktär, inledningsvis direkt framgå av lagtexten. I 5 a kap. 1 § anges vidare i remissförslaget vid vilka förfaranden en elektronisk auktion får användas. Så får ske bl.a. vid ett sådant förhandlat förfarande som enligt 4 kap. 2 § 1 får användas på grund av att de anbud som har lämnats vid ett öppet eller selektivt förfarande eller vid en konkurrenspräglad dialog är ogiltiga eller inte kan godtas. För att markera att det är i denna situation som det då vid ett förhandlat förfarande kan uppkomma anbud som kan medföra att anbudsgivaren enligt 5 kap. 6 § kan bjudas in till en elektronisk auktion bör punkten 3 omformuleras så att det tydligare framgår att fråga är om ett förhandlat förfarande som får användas i de fall som avses i 4 kap. 2 § 1 då man inte kunnat slutföra ett öppet eller selektivt förfarande eller en konkurrenspräglad dialog. Om Lagrådets förslag i nu berörda delar godtas skulle 5 a kap. 1 § kunna erhålla följande lydelse. En upphandlande myndighet får, om förfrågningsunderlaget kan fastställas med tillräcklig grad av exakthet, som en avslutande del av ett upphandlingsförfarande genomföra en elektronisk auktion vid 3.ett sådant förhandlat förfarande som får användas i det fall som avses i 4 kap. 2 § 1, 4.förnyad konkurrensutsättning inom ett ramavtal enligt 5 kap.7 §, 5.förenklat förfarande, och 5 a kap. 2 § Uttrycket komponenter i anbud är svårt att förstå. Inte heller ger direktiven någon egentlig ledning. Det förefaller Lagrådet dock som om det uttryck som bättre skulle kunna motsvara features i den engelska utgåvan av direktiven skulle kunna vara delar av anbud. Med hänvisning till vad Lagrådet anfört under 2 kap. 6 a § bör andra delen av definitionen av vad som är en elektronisk auktion flyttas till detta kapitel. Enligt Lagrådets mening bör inarbetningen göras i inledningen av rubricerade paragraf. Paragrafen skulle då få följande lydelse. Den elektroniska auktionen ska möjliggöra en rangordning på grund av automatiska utvärderingsmetoder och ska grundas på 1.priser, när kontraktet ska tilldelas den leverantör som erbjudit det lägsta priset, eller 2.priser eller nya värden på de delar av anbuden som angetts i förfrågningsunderlaget, när kontraktet ska tilldelas den leverantör som har lämnat det ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet. Lagrådet antecknar att resterande del av definitionen finns i den föreslagna lydelsen av 5 a kap. 5 §. 5 a kap. 6 § I paragrafen används uttrycket giltiga anbud. Detta är avsett att motsvara direktivets admissible tenders, vilket i den svenska utgåvan av direktiven översatts som godtagbara anbud. Lagrådet föreslår att uttrycket giltiga anbud ersätts av godtagbara anbud. Kapitlet behandlar tidsfrister vid selektivt förfarande, konkurrenspräglad dialog och förhandlat förfarande med föregående annonsering. Den lagtext som i remissen redovisas som nuvarande lagtext bygger när det gäller 3, 5, 11, och 12 §§ inte på nu gällande lagtext utan på de lagförslag som redovisade i sitt slutbetänkande, Nya upphandlingsregler 2 (SOU 2006:28). Till följd härav har den i remissen nu föreslagna lydelsen av dessa paragrafer i ett par hänseenden kommit att innehålla felaktiga hänvisningar eller i övrigt blivit motsägelsefull. Kapitlet bör i stället i sin helhet, såväl när det gäller nuvarande lydelse som föreslagen lydelse, redovisas på sätt som anges i bilaga 1 till 15 kap. 2 § LOU:s konstruktion leder ibland till att omfattande hänvisningar görs till 15 kap. 2 § är ett exempel på detta. mening leder en sådan konstruktion oundvikligen till otydlighet och gör dessutom att lagen kan blir svår att tillämpa. förutsätter tämligen omfattande kunskaper om vad de skilda paragraferna Det vore en fördel om lagtexten i sin helhet i ett annat sammanhang kunde ses över i detta hänseende. I avvaktan på en sådan eventuell översyn rekommenderar Lagrådet för sin del att förevarande paragraf utförs i strecksatser där varje strecksats innehåller en hänvisning till en paragraf jämte något eller några ord om vad den paragrafen handlar om. Lagrådet ger här ett exempel på hur en sådan utformning skulle kunna se Vid offentlig upphandling enligt detta kapitel tillämpas även 1 kap. (lagens innehåll m.m.) 2 kap. (definitioner) 4 kap. 22 § (inköpscentraler) I sammanhanget bör beaktas att paragrafen även bör innehålla hänvisningar till 8 kap. 12 § samt med beaktande av vad Lagrådet nedan anför också hänvisningar till 6 kap. 4 och 7 §§ samt 18 kap. I nu gällande lagtext finns i paragrafens sista stycke en regel som innebär att en upphandlande enhet får publicera annonser om upphandling på det sätt som gäller för upphandlingar enligt 7 kap. Enligt vad som följer av den nu föreslagna bestämmelsen i 16 kap. 18 § kan en upphandlande myndighet efterannonsera enligt 7 kap. 3 § och därmed förkorta den tidsfrist som gäller för leverantörer att ansöka om överprövning av ett Sådan efterannonsering kan även ske enligt 15 kap. 21 § när det gäller B-tjänster över tröskelvärdena. Det finns däremot ingen särskild bestämmelse i 15 kap. om efterannonsering för upphandlingar Då det även i detta fall bör finnas möjlighet att förkorta tiden bör lämpligen bestämmelsen i 15 kap. 2 § sista stycket, som upplyser att annonsering enligt 7 kap. får göras även vid upphandling enligt 15 kap., kvarstå. 15 kap. 3 a § Syftet bakom tredje stycket synes vara att det inte ska vara möjligt att direktupphandla i sådan omfattning att det i själva verket blir fråga om Lagrådet sätter i fråga att detta syfte uppnås när hänsyn ska tas till upphandlingar senare än , eftersom en Prop. 2009/10:180 sådan konstruktion leder till att varje ny dag är på en ny 12- Bilaga 15 månadersperiod. Enligt Lagrådets mening bör bestämmelsen övervägas på nytt i det fortsatta arbetet och göras mer lättillämpad genom att en hänvisning görs till en fast tidsperiod, t.ex. budgetår eller räkenskapsår. 15 kap. 7 § Eftersom andra och tredje styckena föreslås utgå återstår i paragrafen endast en hänvisning till 6 kap. 4 och 7 §§. En sådan kan då lämpligen göras i 15 kap. 2 §, varvid förevarande paragraf utgår. I lagrådsremissen föreslås att det införs ett nytt 16 kap. i . Det föreslagna kapitlet motsvarar i vissa delar det hittillsvarande 16 kap. men innehåller också väsentliga nyheter. De nuvarande reglerna om överprövning i domstol av en upphandling kompletteras med bestämmelser om ogiltigförklaring av avtal som har slutits mellan en upphandlande myndighet och en leverantör. Det införs också bestämmelser om avtalsspärr, dvs. förbud att ingå avtal under vissa angivna tidsperioder. Det föreslagna 16 kap. innehåller liksom det nuvarande kapitlet bestämmelser om rätt till skadestånd för leverantörer. Bestämmelserna byggs ut för att bättre överensstämma med motsvarande regler i LUF. För att de nya bestämmelserna ska bli mera överskådliga och lättillgängliga föreslår Lagrådet att kapitlet ska redigeras om i väsentliga delar. De viktiga reglerna om avtalsspärr bör lyftas fram och sammanföras i ett särskilt avsnitt som lämpligen kan placeras först i kapitlet. I ett följande avsnitt bör tas in regler om dels överprövning av upphandling, dels överprövning av ingångna avtals giltighet. Kapitlet bör avslutas med regleringen av rätten till skadestånd. Remissförslagets bestämmelser om överprövning är liksom de nuvarande, mer begränsade reglerna om överprövning i disponerade så, att man först anger vad en leverantör har att göra för att få till stånd en domstolsprövning, medan domstolens uppgifter beskrivs i en senare paragraf. En naturligare ordning som också står i bättre överensstämmelse med svensk lagstiftningstradition får anses vara att man först beskriver vad domstolen kan göra och vilka förutsättningar som gäller för olika åtgärder. Först därefter följer processuella bestämmelser, bl.a. regler om vad som ska iakttas av den som vill anhängiggöra en talan i domstolen. Lagrådet förordar att denna ordning tillämpas när det gäller reglerna om överprövning. Utöver omredigeringar föreslår Lagrådet att ett antal enskilda paragrafer justeras. Av bilaga 2 till Lagrådets yttrande framgår hur 16 kap. kommer att se ut, om Lagrådets förslag godtas. Lagrådet övergår därefter till att närmare kommentera de olika paragraferna i remissförslaget. 16 kap. 1 och 2 §§ I det remitterade lagförslaget inleds 16 kap. med processuella regler som I 1 § anges att en leverantör som anser att han har lidit eller kan komma att lida skada får vända sig till allmän förvaltningsdomstol och ansöka om åtgärd enligt 5 § (överprövning av upphandling) eller 15 § (överprövning av avtals giltighet). föreskrivs bl.a. att en ansökan ska göras hos den förvaltningsrätt i vars domkrets den upphandlande myndigheten har sitt hemvist. Som Lagrådet har anfört bör 16 kap. inledas med bestämmel- serna om avtalsspärr. Dessa bestämmelser bör bilda ett särskilt avsnitt, som omfattar 1 3 §§. Först därefter bör överprövningsinstitutet regleras. Avsnittet om överprövning bör inledas med en allmän bestämmelse om att en förvaltningsrätt kan överpröva dels en upphandling, dels giltigheten av ett avtal som har slutits mellan en upphandlande myndighet och en leverantör. I paragrafen bör också anges att en överprövning sker efter ansökan av leverantör. bestämmelse kan lämpligen tas in föreskrifter motsvarande 2 § i det 16 kap. 3 § Reglerna i 3 §, som förbjuder överklagande genom laglighetsprövning, bör enligt Lagrådets mening flyttas och placeras sist i avsnittet om (18 §). 16 kap. 4 § Enligt paragrafen får rätten fatta ett interimistiskt beslut om att avtal inte får ingås eller fullgöras. Ett sådant beslut får under vissa angivna Bestämmelsen om att avtal inte får ingås tar sikte på situationer då det inte gäller någon avtalsspärr och då det alltså inte finns något direkt förbud enligt lagen att ingå avtal. Detta bör uttryckligen framgå av I övrigt har Lagrådet inte någon erinran mot den föreslagna 4 §. Bestämmelserna har i Lagrådets förslag tagits in i 9 §. 16 kap. 5 § Remissförslagets 5 § innehåller det centrala stadgandet om överprövning av upphandling. Enligt paragrafen, som motsvarar 2 § i det nuvarande 16 kap., ska en förvaltningsdomstol under vissa förutsättningar besluta att en upphandling ska göras om eller att upphandlingen får avslutas först sedan rättelse har gjorts. Förutsättningarna är att den upphandlande myndigheten har brutit mot de grundläggande principerna i 1 kap. 9 § eller någon annan bestämmelse i lagen och detta har medfört att leverantören har lidit eller kan komma att lida skada. Den svepande hänvisningen till någon annan bestämmelse i lagen gör att en rad olika brott mot lagen kan utlösa en domstolsåtgärd. Det krävs inte att lagöverträdelsen avser någon mera central bestämmelse, utan det är tillräckligt att det har uppstått skada eller risk för skada för leverantören. Att paragrafen har ett så vidsträckt tillämpningsområde är ägnat att väcka betänkligheter. Genom att så många lagöverträdelser kan utlösa en överprövning finns det bl.a. en risk för att hela upphandlingen fördröjs väsentligt. Paragrafens formulering grundar sig emellertid på EU-direktiv, och det har bekräftats i domstolspraxis att många skilda typer av beslut kan bli föremål för överprövning och föranleda en domstolsåtgärd.