prop · GX03170 · 2010-03-23 00:00:00 — Motsvarande möjlig- Prop. 2009/10:170 heter finns när det gäller fastighetsplan. Ett sådant förslag behand- las i avsnitt 10.7. Bestämmelser om minsta och största storlek på fastighet m.m. I den nuvarande finns det bestämmelser om princi- per för fastighetsindelningen m.m. I nuvarande 5 kap. 7 § regleras vilka bestämmelser som får meddelas i en detaljplan. I första stycket 12 sägs att det i planen får meddelas bestämmelser om principerna för fastig- hetsindelningen och för inrättande av gemensamhetsanläggningar. I allmänna råd (Boken om detaljplan och områdesbestäm- melser, 2002, s. 175) anges bland annat att minsta tomtstorlek kan anges som en planbestämmelse av det aktuella slaget. En förhållandevis vanlig bestämmelse är även den s.k. entomtsbestämmelsen, dvs. att ett kvarter (eller del av) ska utgöra en enda fastighet. Något exempel på bestämmel- ser om principerna för inrättande av gemensamhetsanläggningar finns inte i allmänna råd. fann att sådana bestäm- melser är mycket ovanliga. Däremot är det vanligt att utrymmet för en tänkt gemensamhetsanläggning reserveras i planen med beteckningen g. Den bestämmelsen har emellertid sin grund i punkterna 2 och 4 i 5 kap. 7 § första stycket, enligt vilka bestämmelser får meddelas om begräns- ning av markens bebyggande och om byggnaders placering. Ett s.k. g-om- råde i en detaljplan har således ingen betydelse för bedömningen av om en gemensamhetsanläggning ska inrättas eller hur den ska utformas. Be- teckningen g innebär endast att utrymmet i fråga inte får bebyggas eller på annat sätt användas så att det hindrar inrättandet av en gemensamhets- anläggning. Enligt bör de nuvarande bestämmelserna i 5 kap. 7 § första stycket 12 om principer för fastighetsindel- ningen i detaljplan slopas eftersom de är oklara och svårtolkade. Enligt kommittén är dessa reglers syfte ofta att reglera exploateringsgraden vil- ket lämpligen bör kunna uttryckas på ett mer direkt sätt i planbestämmel- serna. Flera remissinstanser menar dock att möjligheten att kunna be- stämma principer för fastighetsindelningen bör finnas kvar. Regeringen gör bedömningen att syftet med nuvarande möjlighet att reglera principerna för fastighetsindelningen bör finnas kvar. För att tyd- ligare få fram syftet bör bestämmelsen dock omformuleras. I stället för att tala om principer för fastighetsindelningen bör bestämmelsen utfor- mas så att kommunen kan bestämma största och minsta storlek på fastig- heterna inom planen. En sådan möjlighet bör kunna svara mot det behov som fylls av bestämmelsen om principerna för fastighetsindel- ningen. Enligt nuvarande bestämmelser finns en möjlighet för kommunen att i detaljplanen reglera principer för inrättande av gemensamhetsanlägg- ningar. Även denna möjlighet bör behållas men omformuleras på så sätt att kommunen ges en möjlighet att bestämma markreservat för gemen- samhetsanläggningar. Genom att tala om markreservat knyts bestämmel- serna i det föreslagna nya 4 kap. bättre till bestämmelserna om ersättning i de föreslagna nya 14 kap. Förslaget att slopa fastighetsplaneinstitutet föranleder ändringar i be- Prop. 2009/10:170 stämmelserna om detaljplanens innehåll, men framförallt ändringar i be- stämmelserna om genomförandet av detaljplaner. Förslaget medför vida- re följdändringar i andra lagar som exempelvis anläggningslagen och fastighetsbildningslagen, se avsnitt 26. Övriga nya regleringsmöjligheter i en detaljplan Regeringens förslag: Det införs en möjlighet att i detaljplanen be- stämma markreservat för anordningar för elektroniska kommunika- Det ska inte längre krävas särskilda skäl med hänsyn till bo- stadsförsörjningen eller miljön för att kommunen i en detaljplan vid behov ska få bestämma byggandets minsta omfattning över och under Det tydliggörs att kommunen i en detaljplan ska kunna reglera skyddsåtgärder för att motverka markförorening, olyckor, översväm- ning och erosion. Vidare införs möjligheter för kommunen att i detalj- planen bestämma att bygglov inte får ges till åtgärder som innebär en väsentlig ändring av markens användning förrän en skydds- eller sä- kerhetsanläggning har genomförts på tomten, om markens lämplighet för byggande kan säkerställas med det. På motsvarande sätt införs en möjlighet för kommunen att bestämma att bygglov som innebär en väsentlig ändring av markens användning endast får ges om ett visst byggnadsverk har flyttats. förslag stämmer överens med regeringens förslag i den del som gäller möjligheten att införa bestämmelser om villkor för bygglov och ändringen att ta bort kravet på särskilda skäl vid bestäm- mande av byggandets minsta omfattning över och under markytan. mittén föreslog emellertid även en ny struktur av bestämmelserna med en tydligare uppdelning mellan obligatoriska och frivilliga planbestämmel- ser i syfte att ge ett mer uttryckligt stöd för enkla och mindre detaljerade Klimat- och sårbarhetsutredningens bedömning ligger i linje med regeringens förslag i den del som avser reglering av skyddsåtgärder för att förhindra eller minska risken för översvämningar, ras, skred och ero- Utredningen lämnade inget konkret förslag till utformning av en så- bedömning överensstämmer i huvudsak med Utredningen konstaterade bl.a. att de kommunala IT-infra- strukturprogrammen och den kartläggning och planering som gäller IT- infrastruktur inte är samordnad med eller införlivad i planeringsprocess- erna och föreslog en analys av åtgärder för att det planmässiga behovet av IT-infrastruktur ska kunna tillgodoses i kommunernas översiktsplaner- ing och detaljplaneläggning. Lagtextpromemorians förslag överensstämmer delvis med reger- Remissinstanserna: Flera remissinstanser har kommenterat PBL-kom- mitténs förslag till en ny indelning med tydliga kategorier för olika typer av regleringsmöjligheter, och i princip tillstyrkt inriktningen mot enklare och mer öppna detaljplaner, som även invändningar har fram- förts. En uppfattning är att enklare detaljplaner medför osäkerhet om pla- nens genomförande. och Lantmäteriet har anfört att förslagets konsekvenser är oklara och behöver förtydligas. samt m.fl. har pekat på oklarheter och risker med förslaget, fram- förallt när det gäller konsekvenserna av förskjutningar mot bygglovet och gränssnittet mellan detaljplan och bygglov. Invändningar har också fram- förts mot vissa oklarheter när det gäller förslaget att i detaljplanen kunna införa bestämmelser om villkor för lov innan en skydds- eller säkerhets- anläggning har uppförts på tomten. Enligt bl.a. , Statens rädd- ningsverk och i omfattar sådana åtgärder ofta inte bara kvartersmark (den tomt som ska bebyggas) utan också all- män platsmark. Om kommunen inte har huvudmannaskapet för en all- män plats, regleras ansvaret för platsmarken ofta genom bildandet av en gemensamhetsanläggning, vilket innebär att villkoret skulle kunna om- fatta åtgärder på mark som den enskilde byggherren (markägaren eller exploatören) inte själv råder över. I fråga om Klimat- och sårbarhetsutredningens bedömning har Rädd- ningsverket anfört att bedömningen är riktig och konstaterat att en ändrig i enlighet med bedömningen även skulle gynna andra säkerhetshöjande åtgärder utöver de som behövs för att förebygga naturolyckor. är positivt till utredningens ambition om en översyn av plan- och bygg- lagstiftningen för att anpassa samhället till klimatförändringar, men har anfört att enbart ändringar i inte är tillräckliga. Bo- verket anser att utredningens idéer om att villkora genomförandet av åt- gärder bör tas upp i ett bredare perspektiv. Att med stöd av ge kommunen en rätt att genomföra åtgärder på annans mark är tveksamt, enligt . Även delar bedöm- ningen att ökad hänsyn behöver tas till konsekvenserna av klimatföränd- ringarna i översikts- och detaljplaneringen liksom vid planering av infra- struktur och att bör kompletteras för att ge ökade möjligheter för detta. bedömning i fråga om den fysiska planeringen delas av bl.a. , samt Lant- brukarnas riksförbund. Även länsstyrelsernas samarbetsprojekt samverkan Bredband (med säte vid i län) och Sve- riges Kommuner och Landsting har förordat en förändring i enlighet med bedömningen. I remissvaren på lagtextpromemorian har flera instanser kommenterat förslaget att införa en möjlighet att i en detaljplan reglera krav på säker- hetshöjande åtgärder. har anfört att förslaget är positivt och även skulle gynna andra säkerhetshöjande åtgärder utöver de som be- hövs för att förebygga naturolyckor. har dock ifrågasatt hur för- slaget att reglera krav på skyddsåtgärder ska kunna tillämpas, eftersom några åtgärder inte kan tvingas fram genom planbestämmelser. Enligt är förslaget om utökade möjligheter att besluta om villkor till- räckligt för att ställa sådana krav som avses. Också Kommuner och Landsting har anfört att de kompletteringar som föreslås i 2 kap. samt förslaget om planbestämmelser med säkerhetshöjande åtgärder som villkor för att lämna bygglov är tillräckliga för att kommunerna ska ta ett Prop. 2009/10:170 ökat ansvar för klimatanpassning i sin fysiska planering. , och har framfört invändningar mot förslaget att komplettera den uppräkning av anlägg- ningar som finns i nuvarande 5 kap. 8 § 1 samt anfört följande. Bestäm- melserna medger att kommunen i en detaljplan kan bestämma att bygg- lov inte ska ges till en åtgärd som innebär en väsentlig ändring av mar- kens användning förrän en viss trafik-, vatten-, avlopps- eller energian- läggning som kommunen inte ska vara huvudman för har kommit till stånd. Det skulle innebära en ny, och inte godtagbar, princip om också uppförandet av anläggningar för el, avfallshantering, telekommunikation eller annan informationsteknik samt annan samhällsservice som kommu- nen inte ska vara huvudman för ska kunna villkoras genom en planbe- stämmelse. Förslaget innebär att möjligheterna att i en detaljplan besluta om villkor för bygglov utvidgas avsevärt och att bestämmelserna får en annan karaktär. Alla villkor som ställs i den aktuella paragrafen måste vara av det slaget att de kan åtgärdas av berörda fastighetsägare själva antingen genom en egen direkt insats eller genom att ansöka om ett för- rättningsförfarande. Om syftet med ändringen är att bygglov ska vara be- roende av att området försörjs utifrån med de nämnda ändamålen, har regleringen gått för långt, eftersom detta står helt utanför fastighetsägar- nas kontroll. Särskilt oklart blir det med tillägget annan samhällsservice som kommunen inte ska vara huvudman för. Skälen för regeringens förslag Allmänt om obligatoriska och frivilliga planbestämmelser har föreslagit en ny indelning av bestämmelserna om obligatoriska och frivilliga planbestämmelser i syfte att ge ett mer ut- tryckligt stöd för små detaljerade detaljplaner. En detaljplan bör så gott som uttömmande behandla frågor som rör mark- och vattenanvändning och byggandets omfattning, dvs. byggrätterna, men även kunna reglera frågor som rör byggnaders utformning i de fall det behövs för att tydlig- göra bebyggelsens karaktär och struktur. Kommitténs förslag syftar till att tydliggöra att vissa frågor som rör byggnaders utformning kan regle- ras senare, dvs. vid bygglovet eller genom en ändring eller komplettering av detaljplanen . Remissinstanserna är delade i sin uppfattning om kommitténs förslag. Regeringen anser i likhet med att de nuvarande be- stämmelserna med obligatoriska och frivilliga regleringsmöjligheter är lämpliga och bör behållas. Ett genomförande av förslag att göra en ny indelning av olika kategorier av bestämmelser kan dock leda till oklarheter vid bygglovsprövningen och sammantaget leda till mer långdragna beslutsprocesser. I stället bör de möjligheter till flexibla detaljplaner som de nuvarande bestämmelserna ger fortsätta att gälla. Av förarbetena kan man finna ledning i fråga om möjligheter och begräns- ningar för tillämpningen (prop. 1985/86:1 s. 166 f.). Departementschefen ansåg att en flexibel detaljplan som exempelvis anger användningen och exploateringsrätten för olika delområden kan vara tillräcklig för att ett meningsfullt deltagande från allmänheten ska kunna ske, så länge bebyg- gelsens avsedda karaktär tydligt framgår. konstaterades att Prop. 2009/10:170 planområdets förhållande till befintlig bebyggelse och graden av omgiv- ningspåverkan ofta avgör behovet av inflytande för sakägare och andra intressenter. Möjligheten att schematiskt redovisa byggrätten borde där- för användas endast då förhållandena i det enskilda fallet medger att så sker med hänsyn till sakägarnas och övriga intressenters intressen. I avsnitt 15.9 behandlas detaljplanens betydelse vid bygglovspröv- ningen, särskilt när det gäller möjligheterna till små avvikelser. Reglering av krav på flyttning av byggnadsverk Nuvarande bestämmelser i ger kommunen möjlighet att i en detaljplan bestämma att bygglov inte ska ges till åtgärder som innebär en väsentlig ändring av markens användning förrän en viss bygg- nad eller anläggning på tomten har rivits, byggts om eller fått den ändra- de användning som anges i planen. har i sin redovisning Utvecklingen avseende fysisk plane- ring och byggande i Malmfälten föreslagit att den nuvarande bestämmelsen kompletteras så att kommunerna även ska kunna ställa krav på flyttning av byggnadsverk innan bygglov kan ges. Regeringen delar bedömning och föreslår, som en konse- kvens av och i linje med de nya bestämmelserna om flyttning av bygg- nadsverk i avsnitt 14.4, att kommunerna i detaljplan ska kunna ställa krav på flyttning av byggnadsverk som en förutsättning för bygglov för en väsentligt ändrad användning av marken. Reglering av skydds- och säkerhetsåtgärder med anledning av klimatförändringarna I sitt betänkande inför klimatförändringar (SOU 2007:60) har Klimat- och sårbarhetsutredningen bedömt att kommunerna har ett stort ansvar för att anpassa den fysiska planeringen så att risker för natur- olyckor minskas och förebyggs. Enligt utredningen bör plan- och byggla- gen kompletteras så att det blir tydligt att man ska ta hänsyn till ras- och skredrisker vid lokalisering av bebyggelse samt att det införs en möjlig- het att i detaljplanen ställa krav på säkerhetshöjande och skadeförebygg- ande åtgärder för att bygglov ska kunna ges. Vidare finns resonemang om att kommunen bör ges en rätt att vidta åtgärder på annans mark med stor betydelse för att skydda omgivande bebyggelse från naturolyckor. Utredningen lämnade dock inte något författningsförslag i dessa delar. Regeringen anser i likhet med Klimat- och sårbarhetsutredningen att det är angeläget att på ett bättre sätt integrera ett förebyggande klimat- anpassningsarbete i den fysiska planeringen och att åtgärder för klimat- anpassning också bör behandlas både i samband med upprättandet av detaljplan och vid bygglovsprövningen. Med de ändringar i som trädde i kraft den 1 janu- ari 2008 tydliggjordes att planläggning och lokalisering ska ske med hän- syn till risker för olyckor, översvämningar och erosion, liksom att läns- styrelsen har en uttrycklig skyldighet att bevaka att så sker vid både över- siktsplanering och detaljplaneläggning. I avsnitt 8 redovisas förslag till ändringar i bestämmelserna om allmänna och enskilda intressen som innebär att man ska ta hänsyn till miljö- och klimataspekter vid planlägg- ning enligt . Sammantaget bör dessa bestämmelser utgöra en god grund när kom- munerna ska ta ställning till klimatrelaterade frågor i den fysiska planer- ingen på olika nivåer. Kommunerna och länsstyrelserna kommer dock att behöva stöd i sitt arbete med dessa frågor. Detta bör i första hand ske genom metod- och kompetensutveckling samt genom rådgivning. Bover- ket har på regeringens uppdrag redovisat exempel och metoder för hur planering och byggande kan anpassas för att förebygga, undvika och minimera negativa effekter av klimatförändringar (rapporten för morgondagens klimat, , ). Där har framhål- lit att klimatfrågorna främst bör hanteras i den översiktliga planeringen, men att även detaljplanen är ett viktigt instrument för att förebygga och motverka negativa effekter av klimatförändringarna. Nuvarande bestäm- melser ger stöd för att bestämma vissa säkerhetsåtgärder med koppling till kraven på säkerhet och hälsa. Regeringen delar bedömningen att de möjligheterna i de nuvarande be- stämmelserna om detaljplan i 5 kap. inte ger ett till- räckligt tydligt stöd för att garantera genomförandet av nödvändiga sä- kerhetshöjande och skadeförebyggande åtgärder, som i vissa fall kan vara en förutsättning för att ett markområde ska kunna bebyggas. I bestäm- melserna bör därför göras tydligt att kommunen i detaljplanen får be- stämma om skyddsåtgärder för att motverka markförorening, olyckor, översvämning och erosion. I enlighet med förslag bör det därför införas bestämmelser som ger möjlighet för kommunen att i detaljplanen ange att bygglov inte får ges förrän en viss skydds- eller säkerhetsanläggning på fastigheten har genomförts. En förutsättning för att det i en detaljplan ska gå att medge bebyggelse under sådana villkor bör dock vara att det redan vid planläggningen kan visas att marken med den föreslagna skydds- eller säkerhetsanläggningen är lämplig att be- bygga. Vidare förutsätts att de villkorade åtgärderna är så preciserade och effektbeskrivna att det står klart att de är genomförbara. Reglering av anordningar för elektroniska kommunikationsnät Som konstaterats i avsnitt 8 finns det starka skäl för att förbättra samord- ningen mellan den planering som bedrivs för IT-infrastruktur och den kommunala planeringen enligt . De nuvarande be- stämmelserna i saknar såväl grundläggande krav på hänsyn till IT-infrastuktur som uttryckliga möjligheter att i en detaljplan säkerställa markreservat för detta ändamål. Ett förslag om att i 2 kap. i den föreslagna nya lagen införa ett krav på hänsyn till elektroniska kom- munikationer har därför presenterats. De grundläggande bestämmelserna bör följas upp med bestämmelser som reglerar detaljplanens innehåll. I lagtextpromemorian föreslogs en ändring som medger att kommunen i en detaljplan kan bestämma att bygglov inte ska ges till en åtgärd som innebär en väsentlig ändring av markens användning förrän en viss tra- fik-, avfalls-, vatten-, avlopps- eller energianläggning som kommunen inte ska vara huvudman för har kommit till stånd. Förslaget innebar att även anläggningar för bl.a. telekommunikation och annan informations- teknik skulle omfattas av bestämmelserna. Regeringen delar remissinstansernas bedömning att förslaget i lagtext- Prop. 2009/10:170 promemorian är olämpligt och inte skulle utgöra en ändamålsenlig reg- lering av elektroniska kommunikationer i detaljplaner. Som bl.a. Lantmä- teriet och har betonat riktar sig villkoren till enskilda fastighets- ägare och fungerar i bestämmelsen som ett slags nybyggnadsförbud i av- vaktan på en utbyggnad av infrastruktur. Bestämmelserna är i huvudsak aktuella i områden med fritidsbebyggelse, där kommunen inte ska vara huvudman och måste därför vara av sådant slag att de ska kunna genom- föras av de berörda fastighetsägarna i ett planområde. När det gäller an- läggningar för el, avfallshantering, telekommunikation eller annan infor- mationsteknik samt annan samhällsservice saknas normalt möjligheter för enskilda fastighetsägare att uppföra sådana anläggningar. I stället bör det införas uttryckliga möjligheter för kommunen att i de- taljplanen reservera mark för anordningar för elektroniska kommunika- tioner. Med stöd av en sådan bestämmelse får kommunen, i likhet med det som gäller för trafik-, väg- och energianläggningar samt andra led- ningar för allmänt ändamål bestämma markreservat på kvartersmark för elektroniska kommunikationer. En motsvarande regleringsmöjlighet för allmänna platser följer av förslaget till bestämmelser i 4 kap. 5 §, som anger att användningen och utformningen av allmänna platser för vilka kommunen är huvudman ska bestämmas. Enligt förslaget till bestämmel- ser i 4 kap. 8 § får sådana bestämmelser även anges för sådana allmänna platser som kommunen inte ska vara huvudman för. Regeringen avser att ge i uppdrag att utveckla metoder för hänsynstagande till IT-infrastuktur vid tillämpning av plan- och bygg- lagen. Reglering av byggandets minsta omfattning över och under markytan Nuvarande bestämmelser medger att kommunen i en detaljplan får reg- lera dels den största omfattning i vilken byggande över och under mark- ytan får ske, dels om det finns särskilda skäl med hänsyn till bostads- försörjningen eller miljön även den minsta omfattning i vilken byggan- det får ske. har funnit, finns det inte något behov av att sätta upp begränsande kriterier för denna regleringsmöjlighet. Man kan utgå ifrån att alla frivilliga regleringsmöjligheter används endast om det finns skäl för dem. Därför bör förbehållet med hänsyn till bostadsförsörjning- en eller miljön tas bort också när det gäller möjligheten att införa be- stämmelser om byggandets minsta omfattning över och under mark. Där- emot finns det skäl att i lagtexten markera en viss restriktiv syn på an- vändandet av planbestämmelser som reglerar såväl byggandets omfatt- ning som den närmare användningen av byggnader. Detsamma gäller möjligheterna att reglera andelen lägenheter av olika slag och lägenheter- nas storlek. Därför bör det av lagtexten framgå att kommunens möjlighet att bestämma byggandets omfattning, byggnaders användning samt, i frå- ga om bostadsbyggnader, andelen lägenheter av olika slag och lägenhet- ernas storlek endast gäller om det finns behov av sådana bestämmelser. Detaljplanens omfattning och utformning Regeringens förslag: Den nya lagen innebär inget krav på att detalj- planebestämmelser ska redovisas i en särskild handling skild från Om det behövs för att planen ska bli tydlig, får bestämmel- ser om fastighetsindelning redovisas på en särskild plankarta. I planbeskrivningen ska de överväganden som har legat till grund för planens utformning med hänsyn till motstående intressen och pla- nens konsekvenser redovisas. Planbeskrivningen ska innehålla en re- dovisning av hur planen är avsedd att genomföras med uppgifter om de organisatoriska, tekniska, ekonomiska och fastighetsrättsliga åtgär- der som behövs för att planen ska kunna genomföras på ett samordnat och ändamålsenligt sätt samt om åtgärdernas konsekvenser för fastig- hetsägare och andra berörda. Det krävs inte att genomförandet ska re- dovisas i en särskild handling (genomförandebeskrivning) skild från I lagen anges vilka bestämmelser i 6 kap. som i före- kommande fall är tillämpliga när det gäller innehållet i en miljökon- sekvensbeskrivning av detaljplanen. Det krävs inte någon särskilt upp- rättad miljökonsekvensbeskrivning för ett detaljplaneärende, om de- taljplanen enbart gäller en verksamhet som har prövats eller ska prö- vas enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 9 kap. 6 § miljö- balken eller enbart gäller åtgärder som har prövats eller ska prövas ge- nom en arbetsplan enligt väglagen (1971:948) eller en järnvägsplan enligt lagen (1995:1649) om byggande av järnväg. dock att miljökonsekvensbeskrivningen i det andra ärendet återges i och är aktuell för detaljplaneärendet. förslag överensstämmer i sak med regeringens. mittén föreslog inga förändringar av dispositionen av bestämmelserna Lagtextpromemorians förslag överensstämmer i huvudsak med re- Remissinstanserna: En majoritet av de instanser som har kommente- rat förslag om nyanserade krav på detaljplanens hand- lingar har tillstyrkt förslaget. Några kommuner, bl.a. och Sunds- valls kommuner, har dock anfört att planbeskrivningens betydelse vid bygglovsprövningen bör tydliggöras. Flertalet av remissinstanserna, bl.a. , , i , Lantmäteriet, , Föreningen nadsinspektörer och Byggherreforum har tillstyrkt förslaget att ta bort kravet på att genomförandebeskrivningen ska utgöra en särskild hand- , , , , , , Skel- lefteå, , , och kommuner m.fl. har tillstyrkt att genomförandebeskrivningen inte behöver utgöras av en delar kommitténs uppfattning att genomför-