prop · GX0385 · 2010-01-08 00:00:00 — Varje Schengenstats nationella enhet innehåller uppgifter som är iden- tiska med uppgifterna i de övriga ländernas nationella enheter. Registret är ett hjälpmedel för Schengenstaterna att göra framställ- ningar för att främja samarbete som avser polisiära och rättsliga frågor samt frågor om inresa och uppehållstillstånd. Det är uppbyggt som ett spanings- och efterlysningshjälpmedel. I kan varje Scheng- enstat föra in uppgifter om personer eller föremål som är efterlysta eller på annat sätt eftersökta med en begäran om att en viss åtgärd ska vidtas när en efterlyst person eller ett efterlyst fordon påträffas. Uppgifterna i består av identifieringsuppgifter för registrerade personer. De kompletterande uppgifter som behövs, för att ett land som har påträffat en efterlyst person eller ett efterlyst föremål ska kunna verkställa en begärd åtgärd, lämnas över först när det blir aktuellt i varje enskilt fall genom direkt kontakt mellan de berörda länderna. Lagen om SIS innehåller bestämmelser om vilka framställningar som får föras in i registret. I lagen regleras också vilka personuppgifter som får föras in i registret, vem som får använda uppgifter ur det och ett för- bud mot att använda uppgifter för annat ändamål än det som uppgiften registrerats för. I registret finns beträffande personer uppgift om namn, särskilda bestående fysiska kännetecken, födelsedatum och födelseort, kön, medborgarskap samt om personen är beväpnad eller kan tillgripa våld. Vidare registreras syftet med framställningen samt begärd åtgärd. Registret innehåller endast uppgifter som har behandlats av behöriga myndigheter i Schengenstaterna, i enlighet med respektive stats natio- Uppgifter registreras av endast om behandling av motsvarande slag av uppgifter är tillåten enligt personupp- giftslagen, polisdatalagen eller annan svensk författning. sonuppgifter registreras inte. Uppgifterna i registret gallras senast ett, tre, fem eller efter regi- Det tillämpas olika gallringstider för olika slag av uppgifter. I lagen med tillhörande förordning anges vilka myndigheter som har rätt att ha direktåtkomst till registret. I 2 kap. vapenlagen (1996:67) finns bestämmelser om lokala och centrala Enligt 2 kap. 20 § vapenlagen ska vapenregistren ha till ändamål att ge information om sådana uppgifter som behövs för att före- bygga, upptäcka och utreda brott med anknytning till skjutvapen samt underlätta handläggningen av frågor om tillstånd enligt vapenlagen. för centrala register över vapeninnehavare, vapen och vapenhandlare medan varje polismyndighet för ett lokalt vapenregister över tillståndspliktiga vapeninnehav. De centrala vapenregistren får av säkerhetsskäl inte samköras med varandra. De lokala vapenregistren innehåller all information som krävs för polismyndighetens vapenärendehantering, såsom ansökan, uppgifter som kommer fram under handläggningen samt polismyndighetens beslut. Vilka uppgifter en ansökan ska innehålla regleras i vapenförordningen (1996:70) . Det centrala vapeninnehavarregistret innehåller uppgifter om personer och organisationer som meddelats tillstånd att inneha vapen eller ammu- Det centrala vapenregistret innehåller uppgifter om de skjutvapen för vilka tillstånd till innehav har meddelats, såsom tillståndsnummer, vapentyp, fabrikat, modell, tillverkningsnummer m.m. också uppgifter om skjutvapen som upphittats eller anmälts stulna eller Speciella vapenregistret är ett register över stulna och försvunna vapen. Registret innehåller huvudsakligen indirekta personuppgifter i form av I registret förekommer personnummer endast om vapnet har märkts med ett sådant nummer. I vapenhandlarregistret registreras bl.a. uppgifter om organisations- nummer, namn, adress, tillståndsnummer etc. på de fysiska eller juridiska personer som har tillstånd att driva handel med skjutvapen eller att ta emot skjutvapen för översyn eller reparation. Enligt lagen (2006:444) om passagerarregister ska föra ett register över sådana passagerare som avses i 9 kap. 3 a § utlän- ningslagen (2005:716). Ändamålet med registret är att underlätta verk- ställandet av personkontroller vid gräns mot stater som inte tillhör EU och inte heller har träffat avtal om samarbete enligt Arbetet med att införa ett datoriserat passagerarregister är kraftigt för- I avvaktan på att ett datoriserat register kan tas i bruk används för, med stöd av förordningen (1997:903) om register över förelägganden av ordningsbot, ett särskilt register över alla ord- Registret omfattar även de förelägganden som beslutas inom och . för handläggning, uppbörd, och underrättelser till myndigheter samt för tillsyn, planering, uppföljning och framställning av statistik. styrelsen är personuppgiftsansvarig för registret, medan polismyndighe- terna, och är personuppgiftsansvariga för uppgifterna i de ärenden som handläggs där. Registret får bl.a. innehålla uppgifter om fysiska personers namn, adress och personnummer, den brottsliga gärningen, förelagd ordningsbot, godkännande samt beslut av polisman, åklagare, tulltjänsteman, kustbevakningstjänsteman och dom- I förordningen regleras sambearbetning och utlämnande av uppgifter i registret samt sökbegränsningar och gallring. Register över uppbörd i ärenden om strafföreläggande Förordningen (1997:902) om register över strafförelägganden innehåller bestämmelser om vilka register som får föras i ärenden om strafföreläg- Enligt 4 § får föra ett register över uppbörd i ärenden om strafförelägganden. får användas i ärenden om strafföreläggande för uppbörd enligt bötesverkställighetslagen (1979:189) samt för tillsyn, planering, uppföljning och framställning av är personuppgiftsansvarig för registret. bördsregistret får bl.a. innehålla åklagarens namn och titel, den misstänk- tes eller den förelagdes namn och personuppgifter, uppgifter om måls- äganden, brottsrubricering, gärningsbeskrivning och lagrum, påföljd, sär- skild rättsverkan och enskilt anspråk, den misstänktes eller den före- lagdes inställning till föreläggandet, beslut av åklagare och domstol, uppgifter om ärendets handläggning i övrigt samt uppgifter om uppbörd I förordningen regleras även sambearbetning och utlämnande av uppgifter i registret samt sökbegränsningar och gallring. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om behandling av personuppgifter i polisens brottsbekämpande verksamhet Härigenom föreskrivs följande. Lagens syfte och tillämpningsområde 1 § Syftet med denna lag är att skydda människor mot att deras person- liga integritet kränks vid behandling av personuppgifter i polisens brotts- bekämpande verksamhet samt att ge polisen möjlighet att behandla per- sonuppgifter på ett ändamålsenligt sätt i sådan verksamhet. 2 § Denna lag gäller vid behandling av personuppgifter i polisens brotts- bekämpande verksamhet vid , polismyndigheterna och , om behandlingen är helt eller delvis automatise- rad eller om personuppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. Lagen gäller inte vid behandling av personuppgifter enligt lagen (1998:620) om belastningsregister, lagen (1998:621) om misstankere- gister, lagen (2000:344) om Schengens informationssystem, lagen (2006:444) om passagerarregister eller lagen (2010:000) om polisens allmänna spaningsregister. Lagen gäller inte heller när personuppgifter behandlas i vapenregister med stöd av vapenlagen (1996:67), om inte detta särskilt anges i den lagen. 3 § Följande bestämmelser gäller vid behandling av uppgifter om juri- diska personer: 1.2 kap. 79 §§ om ändamålen för behandlingen, 2.2 kap. 11 § om tillgången till personuppgifter, 3.2 kap. 12 och 13 §§ om bevarande och gallring, 4.3 kap. 13, 912, 14 och 15 §§ om gemensamt tillgängliga uppgif- 5.4 kap. 1820 §§ om behandling av personuppgifter i penningtvätts- register, 4 kap. 21 och 22 §§ om behandling av personuppgifter i det interna- 7.5 kap. 13 §§ om ändamålen för behandlingen hos , 8.5 kap. 4 § 5 om tillgången till personuppgifter hos , 9.5 kap. 6 och 7 §§ om bevarande och gallring hos , 10.5 kap. 8, 9 och 1214 §§ om gemensamt tillgängliga uppgifter hos . Det som anges om personuppgifter i de angivna paragraferna ska där- vid gälla för uppgifter om juridiska personer. 4 § I 2 kap. finns allmänna bestämmelser om behandling av personupp- gifter. För personuppgifter som görs eller har gjorts gemensamt tillgängliga gäller även bestämmelserna i 3 kap. För personuppgifter som behandlas i register över DNA-profiler, fingeravtrycks- eller signalementsregister, penningtvättsregister eller i det internationella registret, gäller bestämmelser i 4 kap. i stället för bestämmelserna i 3 kap. I 5 kap. finns bestämmelser om behandlingen av personuppgifter i Säkerhetspolisens verksamhet. 2 kap. Allmänna bestämmelser 1 § Om inte annat anges i 2 §, gäller denna lag i stället för personupp- giftslagen (1998:204). 2 § När personuppgifter behandlas enligt denna lag, eller enligt före- skrifter som har meddelats i anslutning till lagen, gäller följande bestäm- melser i personuppgiftslagen (1998:204): 1.3 § om definitioner, 2.8 § om förhållandet till offentlighetsprincipen, 3.9 §, med undantag för vad som anges i första stycket i och tredje stycket, om grundläggande krav på behandling, 4.22 § om behandling av personnummer, 5.23 och 2527 §§ om information till den registrerade, 6.28 § om rättelse, 7.30 och 31 §§ samt 32 § första stycket om säkerheten vid behandling, 8.3335 §§ om överföring av personuppgifter till tredjeland, 9.3841 §§ om personuppgiftsombud m.m., 10.42 § om upplysningar till allmänheten om vissa behandlingar, 11.43 och 44 §§, 45 § första stycket och 47 § om tillsynsmyndighetens befogenheter, 12.48 § om skadestånd, och 13.51 § första stycket, 52 § första stycket och 53 § om överklagande. Om personuppgifter ska gallras enligt bestämmelser i denna lag, eller enligt föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen, gäller inte 8 § andra stycket personuppgiftslagen. Information enligt 23 § personuppgiftslagen behöver inte lämnas vid behandling som består i insamling av personuppgifter genom bilder eller ljud. Sådan information behöver inte heller lämnas om uppgifterna sam- las in i samband med larm och det med hänsyn till omständigheterna inte finns tid att lämna informationen. Förbud enligt 44 eller 45 § personuppgiftslagen får inte förenas med vite. Definition av DNA-analys, DNA-profil och fingeravtryck 3 § I denna lag avses med varje förfarande som kan användas för analys av deoxyribonukleinsyra i humant resultatet av en DNA-analys som presenteras i form av siffror eller bokstäver, och fingeravtryck eller handavtryck. 4 § är personuppgiftsansvarig för den behandling av personuppgifter som myndigheten utför och den behandling som utförs i polisens verksamhet vid . Var och en av polis- myndigheterna är personuppgiftsansvarig för den behandling av per- sonuppgifter som myndigheten utför. 5 § och var och en av polismyndigheterna ska utse ett eller flera personuppgiftsombud. Den personuppgiftsansvarige ska anmäla till tillsynsmyndigheten en- ligt personuppgiftslagen (1998:204) när ett personuppgiftsombud utses eller entledigas. 6 § Ytterligare bestämmelser om tillsyn finns i lagen (2007:980) om till- syn över viss brottsbekämpande verksamhet. 7 § Personuppgifter får behandlas om det behövs för att 1.förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, 2.utreda eller beivra brott, eller 3.fullgöra de förpliktelser som följer av internationella åtaganden. 8 § Personuppgifter som behandlas enligt 7 §, får även behandlas när det är nödvändigt för att tillhandahålla information som behövs i 1. brottsbekämpande verksamhet hos , polismyndig- heter, , , , Kustbe- vakningen och , 2. brottsbekämpande verksamhet hos utländsk myndighet eller mellan- folklig organisation, 3.sådan verksamhet hos polisen som avser handräckningsuppdrag, 4.annan verksamhet som polisen ansvarar för, om det finns särskilda skäl att tillhandahålla informationen, 5.verksamhet hos för att förebygga brott och upprätt- hålla säkerheten, eller a)om det enligt lag eller förordning åligger polisen att bistå myndig- heten med viss uppgift, eller b)om tillhandahållandet görs i syfte att samverka mot brott. Personuppgifter som behandlas enligt 7 § får även behandlas om det är nödvändigt för att tillhandahålla information till och reger- ingen samt, i den utsträckning skyldighet att lämna uppgifter följer av lag eller förordning, till andra. Regeringen meddelar föreskrifter om att personuppgifter som behand- las enligt 7 § och som avser efterlysta personer och avlägsnanden ur lan- det får behandlas för att tillhandahålla information till vissa särskilt an- givna myndigheter och att uppgifter som behandlas i en förundersökning får tillhandahållas konkursförvaltare. 9 § Personuppgifter får behandlas om 1.det är nödvändigt för diarieföring, eller 2.uppgifterna har lämnats till polisen i en anmälan eller liknande och behandlingen är nödvändig för handläggningen. Behandling av känsliga personuppgifter 10 § Uppgifter om en person får inte behandlas enbart på grund av vad som är känt om personens ras eller etniska ursprung, politiska åsikter, religiösa eller filosofiska övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa eller sexualliv. Om uppgifter om en person behandlas på annan grund får de komplet- teras med sådana uppgifter som avses i första stycket när det är absolut nödvändigt för syftet med behandlingen. Uppgifter som avses i första stycket får också behandlas med stöd av 9 §. Uppgifter som beskriver en persons utseende ska utformas på ett objektivt sätt med respekt för människovärdet. 11 § Tillgången till personuppgifter ska begränsas till vad var och en behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om tillgången till personuppgifter. 12 § Personuppgifter får inte bevaras än vad som be- hövs för något eller några av de i lagen angivna ändamålen. I följande bestämmelser anges hur länge uppgifter som behandlas automatiserat längst får bevaras: 1.13 § om uppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgängliga, 2.3 kap. 913 §§ om uppgifter i ärenden om utredning eller beivrande av brott som har gjorts gemensamt tillgängliga, 3.3 kap. 14 och 15 §§ om andra uppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga än som anges i 2, 4.4 kap. 7 § om uppgifter i register över DNA-profiler, 5.4 kap. 1416 §§ om uppgifter i fingeravtrycks- eller signalementsre- gister, 6.4 kap. 20 § om uppgifter i penningtvättsregister, och 7.4 kap. 22 § om uppgifter i det internationella registret. Regeringen meddelar föreskrifter om digital arkivering. 13 § Personuppgifter som behandlas automatiserat och som inte har gjorts gemensamt tillgängliga eller behandlas i särskilda register enligt 4 kap. ska, om de behandlas i ett ärende, gallras senast efter det att ärendet avslutades. Om de inte kan hänföras till ett ärende ska uppgif- terna gallras senast efter det att de behandlades automatiserat första gången. Första stycket gäller inte personuppgifter i ärenden om utredning eller beivrande av brott. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om att personuppgifter, med avvikelse från vad som anges i första stycket, får bevaras för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål. Utlämnande av personuppgifter och uppgiftsskyldighet 14 § Personuppgifter som är nödvändiga för att framställa rättsstatistik ska lämnas till den myndighet som ansvarar för att framställa sådan stati- stik. 15 § Om det är förenligt med svenska intressen, får personuppgifter lämnas till 1.en polismyndighet eller åklagarmyndighet i en stat som är ansluten till , eller till eller Europol, om det behövs för att myn- digheten eller organisationen ska kunna förebygga, förhindra, upptäcka, utreda eller beivra brott, eller 2.utländsk underrättelse- eller säkerhetstjänst. Uppgifter får vidare lämnas till en utländsk myndighet eller mellan- folklig organisation, om utlämnandet följer av en internationell över- enskommelse som efter godkännande har tillträtt. 16 § , polismyndigheter, , Åkla- garmyndigheten, , och har, trots sekretess enligt 21 kap. 3 § första stycket och 35 kap. 1 och 2 §§ offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), rätt att ta del av personupp- gifter som har gjorts gemensamt tillgängliga, om den mottagande myn- digheten behöver uppgifterna i sin brottsbekämpande verksamhet. Första stycket gäller inte uppgifter som behandlas i särskilda register enligt 4 kap. 17 § Polismyndigheter, , , och har, trots sekretess enligt 21 kap. 3 § första stycket och 35 kap. 1 och 2 §§ offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), rätt att ta del av uppgifter om huruvida personer förekommer i register över DNA-profiler, om den mottagande myndigheten behöver uppgifterna i sin brottsbekämpande verksamhet. Uppgifter ur sådana register ska lämnas till , om myndigheten behöver uppgifterna i sin verksamhet. 18 § Polismyndigheter, , , Kustbevak- ningen och har, trots sekretess enligt 21 kap. 3 § första stycket och 35 kap. 1 och 2 §§ offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), rätt att ta del av personuppgifter som behandlas i fingerav- trycks- eller signalementsregister enligt 4 kap. 1117 §§, om den motta- gande myndigheten behöver uppgifterna i sin brottsbekämpande verk- samhet. Detsamma gäller , om myndigheten behöver uppgifterna i sin verksamhet. 19 § Regeringen meddelar föreskrifter om att personuppgifter får lämnas ut i andra fall än som anges i 1418 §§. Bestämmelser om att uppgifter får lämnas ut finns även i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Elektroniskt utlämnande av personuppgifter 20 § Enstaka personuppgifter får lämnas ut på medium för automatiserad behandling. Regeringen meddelar föreskrifter om att uppgifter får lämnas ut på sådant medium även i andra fall. 21 § Utlämnande genom direktåtkomst är tillåtet bara i den utsträckning som följer av denna lag. Regeringen meddelar föreskrifter om att en utländsk myndighet, Euro- pol eller en mellanfolklig organisation får medges direktåtkomst till per- sonuppgifter i polisens brottsbekämpande verksamhet, om detta är nöd- vändigt för att fullgöra en internationell överenskommelse som efter godkännande har tillträtt eller om det följer av en EU- rättsakt. Ytterligare bestämmelser om direktåtkomst finns i 3 kap. 8 § samt 4 kap. 10 och 17 §§. 3 kap. Gemensamt tillgängliga uppgifter 1 § Detta kapitel innehåller särskilda bestämmelser för behandling av personuppgifter som görs eller har gjorts gemensamt tillgängliga i poli- sens brottsbekämpande verksamhet. Uppgifter som endast ett fåtal perso- ner har rätt att ta del av anses inte som gemensamt tillgängliga. Bestämmelserna i detta kapitel gäller inte när personuppgifter behand- las med stöd av 2 kap. 9 §. Personuppgifter som får göras gemensamt tillgängliga 2 § Följande personuppgifter får göras gemensamt tillgängliga: 1.Uppgifter som kan antas ha samband med misstänkt brottslig verk- samhet, om den misstänkta verksamheten a) innefattar brott för vilket är föreskrivet fängelse eller däröver, eller b) sker systematiskt. 2.Uppgifter som behövs för övervakningen av en person, om han eller a) kan antas komma att begå brott för vilket är föreskrivet fängelse eller däröver, och b) är allvarligt kriminellt belastad eller kan antas utgöra ett hot mot andras personliga säkerhet. 3.Uppgifter som förekommer i ett ärende om utredning eller beivrande av brott. 4.Uppgifter som behövs för att fullgöra vad som följer av internatio- nella åtaganden, om det krävs för att den aktuella förpliktelsen ska kunna fullgöras. 5.Uppgifter som har rapporterats till polisens kommunikationscentra- DNA-profiler får inte göras gemensamt tillgängliga. Att sådana upp- gifter får behandlas i särskilda register följer av 4 kap. Tillgången till uppgifter som görs gemensamt tillgängliga med stöd av första stycket 2 ska begränsas till särskilt angivna tjänstemän som har till uppgift att arbeta med övervakningen. Information om att en person är föremål för övervakning får dock göras tillgänglig för andra. 3 § Vid behandling enligt 1 § ska det genom en särskild upplysning eller på något annat sätt framgå för vilket närmare ändamål personuppgifterna behandlas. Har uppgifterna gjorts gemensamt tillgängliga med stöd av 2 § första stycket 2 eller 5, ska detta särskilt framgå. 4 § Om uppgifter, som behandlas enligt 1 §, direkt kan hänföras till en person som inte är misstänkt för brott eller för att ha utövat eller komma att utöva sådan brottslig verksamhet som avses i 2 § första stycket 1, ska det genom en särskild upplysning eller på något annat sätt framgå att personen inte är misstänkt. Uppgifter om en person som kan antas ha samband med misstänkt brottslig verksamhet ska förses med en upplysning om uppgiftslämnarens trovärdighet och uppgifternas riktighet i sak, om inte detta på grund av särskilda omständigheter är onödigt. Detsamma gäller uppgifter om per- soner som avses i 2 § första stycket 2. 5 § Vid sökning i personuppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga får uppgifter som avslöjar ras, etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse, medlemskap i fackförening eller som rör hälsa eller sexualliv inte användas som sökbegrepp. Det som anges i första stycket hindrar inte att brottsrubriceringar eller uppgifter som beskriver en persons utseende används som sökbegrepp. 6 § Vid sökning på namn, personnummer, samordningsnummer eller andra liknande identitetsbeteckningar i uppgifter som har gjorts gemen- samt tillgängliga får sådana uppgifter tas fram som anger att den sökta personen 1.är anmäld för brott, 2.är eller har varit misstänkt för brott, 3.är misstänkt för att ha utövat eller komma att utöva sådan brottslig verksamhet som avses i 2 § första stycket 1, 4.övervakas enligt 2 § första stycket 2, 5.har anmält ett brott, 6.är målsägande i ett ärende som rör ansvar för brott, 7.förekommer i ett ärende som vittne eller annan som lämnar eller har lämnat uppgifter eller yttrande, 8.har gett in eller tillhandahållits en handling, 9.är anmäld såsom försvunnen, 10.har bedömts kunna komma att möta ett polisingripande med grovt våld, eller Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om begränsning av tillgången till sådana uppgifter som avses i första stycket. 7 § Bestämmelsen i 6 § gäller inte vid 1.sökning i en viss handling eller i ett visst ärende, eller 2.sökning i en uppgiftssamling som har skapats för att undersöka viss brottslighet eller vissa kriminella grupperingar och som enbart de som arbetar i undersökningen har åtkomst till. Bestämmelsen i 6 § gäller inte heller vid sökning som utförs av särskilt angivna tjänstemän och som görs 1.för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet som innefattar brott för vilket är föreskrivet fängelse eller däröver eller för sådant ändamål som avses i 2 § första stycket 2, eller 2.för att utreda brott för vilket är föreskrivet fängelse eller däröver. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om under vilka förutsättningar sökning får äga rum med stöd av första och andra styckena. Regeringen meddelar föreskrifter om ytterligare undantag från be- stämmelserna i 6 §. 8 § , polismyndigheter, , Åkla- garmyndigheten, , och får med- ges direktåtkomst till personuppgifter i polisens brottsbekämpande verk- samhet. Direktåtkomsten får endast avse personuppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga. En myndighet som medgetts direktåtkomst ansvarar för att tillgången till personuppgifter begränsas till vad var och en behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om omfattningen av direktåtkomsten samt om behö- righet och säkerhet. Bevarande av personuppgifter i ärenden om utredning eller beivrande av brott