prop · GX03170d4 · 2010-03-23 00:00:00 — Regeringen får meddela föreskrifter om vilka typer av produkter och delar som ska omfattas av lagens bestämmelser. Sådana föreskrifter får bara avse produkter och delar som varit föremål för genomförandeåtgärder enligt artikel 15 i och rådets direktiv /32/EG av om upprättande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energianvändande produkter och om ändring av rådets direktiv /42/EEG och och rådets direktiv /57/EG och 2000/55/EG. Föreskrifter enligt första stycket får inte avse produkter eller delar som är avsedda att stadigvarande ingå i byggnadsverk och som omfattas av bestämmelserna i lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. och de föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet , regeringsrådet och justitierådet . En enklare plan- och bygglag Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.plan- och bygglag, 2.lag om ändring i , 3.lag om ändring i lagen (1993:269) om ägofred, 4.lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988), 5.lag om ändring i väglagen (1971:948), 6.lag om ändring i ledningsrättslagen (1973:1144), 7.lag om ändring i anläggningslagen (1973:1149), 8.lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160), 9.lag om ändring i lagen (1979:558) om handikappanpassad kollektivtrafik, 10.lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152), 11.lag om ändring i lagen (1985:620) om vissa torvfyndigheter, 12.lag om ändring i konsumenttjänstlagen (1985:716), 13.lag om ändring i lagen (1987:11) om exploateringssamverkan, 14.lag om ändring i lagen (1987:147) om regionplanering för kommunerna i , 15.lag om ändring i lagen (1988:950) om kulturminnen m.m., 16.lag om ändring i polisregleringslagen (1989:978), 17.lag om ändring i minerallagen (1991:45), 18.lag om ändring i lagen (1993:320) om byggfelsförsäkring m.m., 19.lag om ändring i lagen (1995:1649) om byggande av järnväg, 20.lag om ändring i lagen (1998:814) med särskilda bestämmelser om gaturenhållning och skyltning, 21.lag om ändring i lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster, 22.lag om ändring i lagen (2006:418) om säkerhet i vägtullar, 23.lag om ändring i lagen (2006:545) om skyddsrum, 24.lag om ändring i lagen (2008:112) om ekodesign. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av rättschefen och kanslirådet , biträdda av sakkunniga , departementssekreteraren och departementssekreteraren . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till plan- och bygglag Den nuvarande (PBL) är och syftade till att modernisera och förenkla plansystemet, att decentralisera planläggningsansvaret från stat till kommun, att förbättra medborgarinflytan- det och lägga grunden för ökade rättigheter för enskilda. Sedan PBL trädde i kraft har den ändrats bl.a. avseende bygglovsprocessen. Vidare har ett system för tillsyn och kontroll införts och därtill har genomförandet av EG-direktiv orsakat ändringar. har flera utredningar identifierat problem i tillämpningen. Samhällsutvecklingen har också i sig skapat behov av ändringar av bestämmelserna. Det har uppmärksammats att översiktsplaneringen inte bedrivs kontinuerligt i alla kommuner, vilket leder till kortsiktighet. ställs ökade krav på samspel mellan staten och kommunerna. Systemet för prövning, tillsyn och kontroll av byggnader är oklart. Planerings- och beslutsprocesserna i PBL har visat sig ta och bristande samordning mellan olika regelverk leder till onödig dubbelprövning. har några utredningar och föreslagit över 250 ändringar av PBL. Det är dessa förslag som ligger till grund för det remitterade förslaget. Det nu sagda i kombination med det omfattande behovet av att språkligt modernisera och omstrukturera lagen ligger bakom förslaget att PBL ska ersättas av en helt ny plan- och bygglag. Det mesta i den nya lagen anges motsvara innehållet i den gamla, men den nya lagen innehåller också en del nyheter. Bland nyheterna kan nämnas bestämmelser om enklare och effektivare planerings- och beslutsprocesser. Vidare ska planläggning och annan prövning enligt den nya lagen beakta miljö- och klimataspekter och hänsyn ska tas till telekommunikation och annan informationsteknik. Översiktsplanens strategiska funktion stärks liksom kravet på aktualitetsprövning av planen. Kraven på detaljplanens utformning nyanseras. Möjligheterna att med områdesbestämmelser reglera grunddragen i markens användning begränsas. En möjlighet att ansöka om ett s.k. planbesked införs. Av detta besked ska framgå om kommunen avser att påbörja ett planarbete eller inte. Bestämmelserna om fastighetsplan slopas. Beslut om bygglov ska fattas . Om en sökt byggåtgärd är av enkel beskaffenhet får kommunen besluta om byggstartbesked redan i samband med beslutet om bygglov. En byggsanktionsavgift ersätter de nuvarande tre olika avgiftsmöjligheterna. Avgiften ska tillfalla kommunen. Lagrådsremissen har utarbetats under tidspress. Den saknar nästan helt sedvanliga författningskommentarer. Den kommentarer som finns innehåller i stort sett bara en upplysning om att den föreslagna paragrafen har sin motsvarighet i vissa angivna lagrum lag, något som för övrigt framgår redan av en tabellarisk uppställning över samtliga paragrafer i det remitterade lagförslaget med uppgift om motsvarande bestämmelser lag (se avsnitt 29 i remissen). I sammanhanget vill Lagrådet anmärka att det i författningskommentaren ofta anges att paragrafen motsvarar ett visst lagrum lag med språkliga ändringar, när den föreslagna paragrafen i själva verket innebär också sakliga ändringar i förhållande till den gamla lagen. Avsaknaden av författningskommentarer har inte kompenserats genom en fylligare allmänmotivering. För Lagrådets del har denna brist försvårat granskningsarbetet. är en speciallagstiftning med en speciell terminologi och det är svårt att bara av lagtexten förstå syftet med en bestämmelse och hur den ska tillämpas. I brist på författningskommentarer har Lagrådet i anslutning till föredragningen ställt en rad frågor till föredragandena som fått återkomma med svar. sällan har föredragandenas svar innehållit förslag till justeringar i eller kompletteringar av den remitterade lagtexten. Detta har gjort att gransk- ningsarbetet har dragit ut . Trots att Lagrådet har gjort stora ansträngningar att bringa klarhet i svårbegripliga passager i lagtexten kan inte uteslutas att oklarheter kvar- Under den fortsatta beredningen, som bör omfatta bl.a. avfattande av författningskommentarer till alla paragrafer som innebär en saklig änd- ring i förhållande till gällande rätt, bör uppmärksamheten riktas mot eventuella kvarstående oklarheter som naturligtvis måste avhjälpas innan propositionen lämnas till . Enligt vad som uppgivits vid föredragningen har stor möda lagts ner på att göra lagen mera begriplig och lättläst än lag. förslaget gör också ett modernt intryck men det finns ålderdomliga och därmed stilbrytande inslag. Det är alltid angeläget att lagtext utformas på ett enkelt, rakt och tydligt sätt så att risken för missförstånd och feltolkningar minimeras. går av den allmänna motiveringen att tillämpningen av lag inte i alla delar lett till det avsedda resultatet och att ambitionen nu är att kom- ma till rätta med bristerna. Det är dock uppenbart att det i ett projekt av den storlek som det är fråga om här inte varit möjligt för Regerings- kansliet att hinna ge den nya lagen den optimala struktur som avsetts. Inte heller har det varit möjligt att i lagtext och allmänmotivering upp- rätthålla den kvalitet som uppenbarligen varit avsikten från början. Den höga ambitionen har alltså inte alltid kunnat förenas med den tids- press som tydligt förelegat i ärendet. Detta har i sin tur lett till att lag- texten på flera punkter enligt Lagrådets mening innehåller ofullkomlig- heter och otydligheter som lämpligen bör rättas till, utan att det är fråga om några sakliga ändringar av det budskap varje paragraf ska förmedla. sådana fall kommer Lagrådet i det följande att föreslå en alternativ lydel- se av paragrafer utan att närmare ange bakgrunden till förslagen. däremot är fråga om inte endast justeringar av nu nämnt slag, utan också fråga om ändringar av betydelse i sak har förslagen försetts med en moti- I många av de föreslagna paragraferna finns hänvisningar till andra be- stämmelser i samma lag eller i andra lagar. Lagrådet har vid genom- gången av remissen sökt verifiera att dessa hänvisningar är korrekta. grund av materialets omfattning har dock denna genomgång med nöd- vändighet blivit tämligen översiktlig, varför det inte kan uteslutas att det finns kvarstående brister. När Lagrådet har justerat hänvisningar har detta inte alltid särskilt kommenterats. Lagrådet noterar att hänvisningstekniken är onödigt ordrik. gäller att hänvisningar i lagtext till en hel paragraf, ett helt kapitel eller en hel lag lämpligen görs utan tillägget bestämmelserna i eller motsvaran- Det är dock vanligt att inleda en sådan hänvisning med orden bestämmelserna i för att undvika att en mening börjar med ett sifferut- tryck och detsamma gäller när en hänvisning görs till ett ord eller uttryck, t.ex. bestämmelserna i denna lag om fastighetsägaren eller fastigheten tillämpas på ; jfr 1 kap. 2 § i det remitterade förslaget. I förslaget används i hänvisningarna inte det traditionella uttrycket be- stämmelserna i utan det som sägs i. Som framgått behövs frasen i all- mänhet inte alls. Frasen har tidigare vanligen formulerats vad som sägs och det är oklart varför ordet vad nu byts mot det. det emellertid ett ålderdomligt intryck att använda ordet säga för att hän- visa till ett lagrum. Ordet säga i nu diskuterad betydelse förekommer i vissa äldre konstruktioner som exempelvis sagde revisor men knappast i övrigt i vanligt skrift- eller talspråk. Lagrådet avråder från användning- en av ordet säga i betydelsen ange eller avse. Det är ett gammalt önskemål att den som skriver lagtext ska försöka att I det remitterade lagförslaget har regering- en sökt undvika sådana konstruktioner genom att emellanåt som subjekt i meningarna använda ordet man, se t.ex. 2 kap. 4, 8 och 11 §§. kritik som riktas mot passivkonstruktioner, nämligen att det av sådana konstruktioner inte framgår vem det är som ska agera, träffar också kon- struktioner med man som subjekt. I valet mellan dessa konstruktioner är passivkonstruktioner enligt Lagrådets mening att föredra. vilket alternativ som väljs bör det användas genomgående i lagen. 1 kap. 2 § Enligt förslaget är det en angelägenhet att besluta om plan- läggning av användningen av mark och vatten enligt denna lag. föreslår att orden besluta om planläggning av byts mot planlägga så som det står i 1 kap. 2 § lag. 1 kap. 3 § Punkterna 1-15 inleds med ordet om medan punkten 16 inleds med Lagrådet föreslår att paragrafen inleds med orden Lagen innehåller bestämmelser om och att det inledande ordet om eller med stryks i punkterna 116. Lagrådet föreslår vidare att ordet med före definitioner i punkten 1 utgår. 1 kap. 4 § Paragrafen innehåller ett stort antal definitioner. Några av dem synes överflödiga, nämligen de som bara hänvisar till en paragraf. definitionerna av detaljplan, områdesbestämmelser, regionplan, region- planeorgan och översiktsplan. Dessa begrepp förekommer i lagens kapitelrubriker som återges i 1 kap. 3 §. Enligt Lagrådet behövs det då inte någon ytterligare läshänvisning i 1 kap. 4 §. enhetligt i lagen och det behövs ingen definition för att säkra att så sker också i den praktiska tillämpningen. Däremot saknas det i paragrafen en definition av planläggning. 2 kap. 2 § anförs att (p)lanläggning och annan prövning enligt denna lag ska medföra. I 2 kap. 3 § första stycket finns bestämmelser om plan- läggning och i andra stycket bestämmelser om annan prövning (än plan- Det behövs enligt Lagrådets mening en definition av planlägg- ning som klarlägger vad begreppet omfattar och hur det förhåller sig till Av definitionen på byggnad framgår att en byggnad kan vara placerad under mark eller i vatten. I 2 kap. 4, 5 och 6 §§ föreskrivs att bebyggelse och byggnadsverk ska placeras på eller lokaliseras till mark, men det sägs inget om placering i vatten eller under jord. I 8 § i samma kapitel talas om placering under markytan men placeringar under vattenytan En definition som anger att med mark förstås mark, vatten och område under jord skulle avhjälpa bristerna i nämnda para- Lagrådet återkommer i det följande till dessa paragrafer. 2 kap. 2 § I paragrafen föreslås att planläggning och annan prövning enligt nya PBL ska medföra att mark- och vattenområden används för det eller de ända- mål som områdena är mest lämpade för med hänsyn till beskaffenhet, läge och behov. Orden ska medföra är inte lämpliga i en föreskrift om hur planläggningen eller prövningen ska gå till. en effekt av en åtgärd som vid tillfället ännu inte är vidtagen. finns någon sanktion ifall effekten sedermera uteblir. att ange att planläggning ska vara avsedd att medföra 2 kap. 46 och 8 §§ Dessa paragrafer har behandlats ovan under 1 kap. 4 §. 2 kap 4 § Lagrådet har ovan gjort invändningar mot bruket av ordet man och ordet mark och föreslår därför att paragrafen ges följande lydelse: Vid planläggning får mark och vatten tas i anspråk för att bebyggas en- dast under förutsättning att platsen är lämplig för detta ändamål. ma gäller vid prövning av ärende om bygglov eller förhandsbesked. 2 kap. 5 § Av skäl som anförts ovan under 2 kap. 2 § bör orden ska medföra und- Lagrådet föreslår att paragrafen inleds på följande sätt: Vid planläggning och annan prövning enligt denna lag ska bebyggelse och byggnadsverk lokaliseras till platser som är lämpade för ändamålet 2 kap. 6 § Av skäl som anförts ovan under 2 kap. 2 § bör orden ska medföra und- Lagrådet föreslår att paragrafen inleds på följande sätt: Vid planläggning och annan prövning enligt denna lag ska bebyggelse och byggnadsverk utformas och placeras på den avsedda platsen på ett sätt som är lämpligt med hänsyn till Dessutom bör första stycket 4 ges följande lydelse: 4. behovet av hushållning med energi och vatten och av goda klimat- 2 kap. 7 § Lagrådet föreslår att paragrafen inleds med orden Vid planläggning och annan prövning enligt denna lag ska hänsyn tas till. 2 kap. 8 § Lagrådet föreslår att paragrafen får följande lydelse: Vid planläggning och annan prövning enligt denna lag ska byggnadsverk som placeras under mark- eller vattenytan i skälig omfattning utformas så att det inte försvårar användningen av marken eller vattnet ovanför. 2 kap. 9 § I paragrafen behandlas planläggning men inte någon annan prövning; jfr diskussionen ovan under 1 kap. 4 § om behovet av en definition av planläggningsbegreppet. I sammanhanget kan påpekas att det av 2 kap. 5 och 6 §§ framgår att planläggning omfattar lokalisering, placering och utformning av bebyggelse och byggnadsverk. Lagrådet föreslår att paragrafen får följande lydelse: Vid planläggning av mark och vattenområden ska byggnadsverk, skyltar och ljusanordningar lokaliseras, placeras och utformas så att de kan användas på avsett sätt utan att medföra en sådan påverkan på grundvattnet eller omgivningen i övrigt som innebär fara för människors hälsa och säkerhet eller betydande olägenhet i något annat avseende. 2 kap. 11 § Lagrådet föreslår att paragrafen får följande lydelse: Vid planläggning och annan prövning enligt denna lag av hur ett mark- eller vattenområde ska användas, ska, om den frågan har prövats eller ska prövas enligt annan lag, prövningen enligt förevarande lag samordnas med den andra prövningen, om det lämpligen kan ske. En bärande tanke i lagrådsremissen är att samma sak inte ska prövas i mer än ett ärende. I den fortsatta beredningen av lagstiftningsärendet bör prövas om paragrafens tillämpningsområde bör vidgas enligt följande: Vid planläggning och annan prövning enligt denna lag, ska, om samma eller liknande fråga har prövats eller ska prövas enligt annan lag, prövningen enligt förevarande lag samordnas med den andra prövningen, om det lämpligen kan ske. 3 kap. 2 § Lagrådet föreslår att paragrafen får följande lydelse: Översiktsplanen ska ange inriktningen för den långsiktiga utvecklingen av den fysiska miljön. Planen ska ge vägledning för beslut om hur mark- och vattenområden ska användas och hur den byggda miljön ska användas, utvecklas och bevaras. 3 kap. 4 § Lagrådet föreslår att ordet eller före 4 kap. byts mot och och att ordet man ersätts med en passivkonstruktion enligt följande: Kommunen ska i översiktsplanen redovisa sin bedömning av hur de allmänna intressen, som enligt 2 kap. ska beaktas vid beslut om användningen av mark- och vattenområden, kommer att tillgodoses. I redovisningen ska riksintressen enligt 3 och 4 kap. anges särskilt. 3 kap. 5 § I punkten 4 används ordet kommunen i två betydelser. Lagrådet föreslår att punkten ges följande lydelse: 4. hur kommunen i den fysiska planeringen avser att ta hänsyn till och samordna översiktsplanen med relevanta nationella och regionala mål, planer och program av betydelse för en hållbar utveckling inom kommunens gränser, 3 kap. 8 § Lagrådet föreslår att paragrafen ges följande lydelse: Om planförslaget kan antas medföra en sådan betydande miljöpåverkan som avses i 6 kap. 11 § , ska kommunen låta det bli föremål för samråd och granskning på ett sätt som uppfyller också kraven i 6 kap. 1118 och 22 §§ . Om en miljökonsekvensbeskrivning upprättas ska den vara en del av planförslaget. 3 kap. 9 § I tredje stycket anges att kommunen under samrådet bör redovisa motiven m.m. för planförslaget. Lagrådet menar att det vid en jämförelse med bl.a. 3 kap. 8 § framgår att ska är ett mer adekvat ord. Lagrådet föreslår att stycket ges följande lydelse: Under samrådet ska kommunen redovisa skälen för förslaget och det planeringsunderlag som har betydelse från nationell, regional, mellankommunal eller annan synpunkt eller som i övrigt behövs för att bedöma förslagets innebörd och konsekvenser. 3 kap. 11 § Lagrådet föreslår att sista meningen ges följande lydelse: Samrådsredogörelsen ska vara en del av planförslaget. 3 kap. 12 § Enligt Lagrådets förslag till 3 kap. 8 och 11 §§ ska vissa handlingar anses utgöra en del av planförslaget. Då behöver varken förevarande paragraf eller 3 kap. 14 § innehålla en erinran om detta utan det räcker att saken nämns i författningskommentaren. Lagrådet föreslår att paragrafen ges följande lydelse: Kommunen ska ställa ut planförslaget . 3 kap. 13 § Lagrådet föreslår, av skäl som redovisats ovan beträffande hänvisningstekniken i lagförslaget, att andra stycket ges följande lydelse: Kungörandet ska ske enligt lagen (1977:654) om kungörande i mål och ärenden hos myndighet m.m. 3 kap. 14 § Lagrådet hänvisar till vad som anförts ovan under 3 kap. 12 §. Av 3 kap. 9 § framgår att kommunen ska samråda med berörda kommuner etc. och då behövs inte orden som berörs i förevarande paragraf. Kungörelsen nämns i närmast föregående paragraf och paragrafhänvisningen framstår som överflödig. Lagrådet föreslår att paragrafen ges följande lydelse: Innan utställningen äger rum ska kommunen skicka planförslaget och kungörelsen till och till de kommuner och kommunala organ som avses i 9 §. 3 kap. 19 § Som paragrafen är formulerad ger den intryck av att kommunfullmäktige bara kan bifalla men inte avslå förslag om antagande av översiktsplan eller om ändring i en sådan plan. Enligt vad som har upplysts vid föredragningen är avsikten med paragrafen att klargöra om att kommunfullmäktige är det organ som beslutar i frågor om översiktsplan. Lagrådet föreslår att paragrafen ges följande lydelse: Kommunfullmäktige beslutar i frågor om antagande och ändring av 3 kap. 22 § Paragrafen innehåller en uppräkning av handlingar som ska skickas till olika myndigheter. Lagrådet föreslår att orden skicka följande handlingar placeras efter ordet transportinfrastrukturplanering. Rubriken närmast före 3 kap. 23 § Lagrådet föreslår att rubriken ändras till Ändring av översiktsplan. 3 kap. 23 § Lagrådet föreslår att paragrafen får följande lydelse: En översiktsplan kan ändras för en viss del av kommunen. Den kan också ändras genom ett tillägg för att tillgodose ett särskilt allmänt intresse. Om inte annat följer av 2426 §§ ska 122 §§ tillämpas när planen ändras. En ändring av planen för en viss del av kommunen får redovisas med en annan detaljeringsgrad än för översiktsplanen i övrigt. Om planen innebär en ändring av den gällande översiktsplanen ska sambanden med och konsekvenserna för översiktsplanen som helhet redovisas. 3 kap. 24 § Lagrådet föreslår att paragrafen får följande lydelse: Om ett förslag till ändring avser endast en viss del av kommunen, får kommunen, i stället för att ställa ut det enligt 12 §, anslå en kungörelse om förslaget på kommunens anslagstavla och föra in kungörelsen i en ortstidning. Kommunen ska hålla förslaget och i förekommande fall miljökonsekvensbeskrivningen tillgängliga för granskning. Av kungörelsen ska det framgå 1.var området som avses med ändringen ligger, 2.var förslaget finns tillgängligt för granskning, 3.att den som vill granska förslaget och lämna synpunkter får göra det inom (granskningstid) som ska vara minst , och 4.till vem synpunkter på förslaget ska lämnas. 3 kap. 25 § Under föredragningen har upplysts att avsikten är att ska få inte bara en underrättelse om innehållet i kungörelsen utan också planförslaget med tillhörande handlingar. Lagrådet föreslår att paragrafen får följande lydelse: Om kommunen kungör ett planförslag enligt 24 §, ska kommunen, i stället för att skicka handlingar enligt 14 §, 1.senast den dag då kungörandet sker skicka ett meddelande om innehållet i kungörelsen till samt till de kommuner och kommunala organ som avses i 9 §, 2.skicka förslaget till , och 3.under granskningstiden hålla förslaget tillgängligt för alla som vill granska det. 3 kap. 26 § Lagrådet föreslår att paragrafen får följande lydelse: Om kommunen kungör ett förslag enligt 24 §, ska bestämmelserna i 1517 §§ om utställningstiden i stället avse granskningstiden. slaget ändras väsentligt efter granskningstiden, får kommunen kungöra det ändrade förslaget i stället för att ställa ut det på nytt. 3 kap. 28 § Lagrådet föreslår att paragrafen får följande lydelse: ska, när kommunen begär det, dock minst en gång under mandattiden, till kommunen lämna en sammanfattande redogörelse för sådana statliga och mellankommunala intressen som kan ha betydelse för Av redogörelsen ska framgå om översikts- planen behöver aktualiseras. 4 kap. 1 § Lagrådet föreslår att paragrafen får följande lydelse: Inom kommunen får mark- och vattenområdens användning, bebyggel- se och byggnadsverk regleras med detaljplaner eller områdesbestäm- melser enligt detta kapitel. 4 kap. 2 § Lagrådet förutsätter att det i författningskommentaren klargörs vilken omfattning som krävs för att kommunen ska vara skyldig att upprätta detaljplan enligt första stycket 1. Lagrådet föreslår att paragrafen får följande lydelse: Kommunen ska med en detaljplan pröva ett mark- eller vattenområdes lämplighet för bebyggelse och byggnadsverk och reglera bebyggelsemiljöns utformning för 1.en ny sammanhållen bebyggelse, om det behövs med hänsyn till omfattningen av befintliga eller planerade bygglovspliktiga byggnadsverk i bebyggelsen, 2.en bebyggelse som ska förändras eller bevaras, om detta behöver regleras i ett sammanhang, och 3.ett nytt byggnadsverk som inte är ett vindkraftverk, om a)byggnadsverket är en byggnad eller kräver bygglov enligt 9 kap. eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 16 kap. 7 §, och b)byggnadsverkets användning får betydande inverkan på omgivningen eller området är mycket efterfrågat för byggnadsändamål. Trots första stycket 3 krävs det ingen detaljplan, om frågan om byggnadsverkets tillåtlighet kan prövas i samband med en prövning av ansökan om bygglov eller förhandsbesked och användningen av byggnadsverket inte kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. 4 kap. 3 §