prop · GX03164 · 2010-03-23 00:00:00 — Andra typer av skog enligt de definitioner som används av FAO, t.ex. modifierad naturlig skog, halvnaturlig skog och planterad skog bör inte betraktas som naturskog. Med tanke på vissa typer av med stor biologisk mång fald, såväl tempererade som tropiska, bland annat savan ner med stor biologisk mångfald, stäpper, områden med buskvegetation och prärier, bör biodrivmedel som fram ställs av råvaror från sådan mark inte kunna bli föremål för stimulansåtgärder enligt detta direktiv. Kommissionen bör, i enlighet med senaste vetenskapliga rön och tillämpliga internationella normer, ta fram kriterier och geografiska avgränsningar för att fastställa vilka områden som utgör sådan med stor biologisk mångfald. (70)Om landområden som innehåller stora kollager, i mark och vegetation, ställs om till odling av råvaror för biodriv medel eller flytande biobränslen kommer normalt sett en del av det bundna kolet att släppas ut i atmosfären i form av koldioxid. Den negativa effekt som detta har på växt husgaserna kan överstiga de positiva effekterna från bio drivmedel eller flytande biobränslen, i vissa fall med bred marginal. När man beräknar hur mycket växthusgasutsläp pen minskar tack vare enskilda biodrivmedel och L 140/24 Europeiska unionens officiella tidning flytande biobränslen bör man alltså utgå från den totala växthuseffekten av sådana omställningar. Detta är nödvän digt för att garantera att den beräkning som visar hur mycket växthusgasutsläppen minskar baseras på de sam mantagna växthuseffekterna av användningen av biodriv medel och flytande biobränslen. (71)Vid beräkning av hur mycket förändrad markanvändning påverkar växthusgaserna bör de ekonomiska aktörerna ha möjlighet att använda sig av faktiska värden för kollagren för referensmarkanvändningen och markanvändningen efter omställningen. De bör också kunna använda sig av standardvärden. Arbetet inom FN:s panel för klimatföränd ringar är den lämpliga utgångspunkten för sådana stan dardvärden. Detta arbete är inte tillgängligt i en form som kan användas direkt av ekonomiska aktö rer. Därför bör kommissionen utarbeta vägledning, base rad på detta arbete, som kan tjäna som grund för beräkning av kollagrens förändring i enlighet med detta direktiv, inbe gripet sådana förändringar när det gäller beskogade områ den med ett krontak på , savanner, stäpper, buskvegetation och prärier. (72)Det är lämpligt att kommissionen utarbetar en metodik i syfte att bedöma effekterna av dikning av torvmark på växthusgasutsläppen. (73)Land bör inte ställas om för produktion av biodrivmedel om minskningen av dess kollager vid omställningen inte inom rimlig tid mot bakgrund av behovet av att snabbt ta itu med klimatförändringen kan kompenseras med minskade växthusgasutsläpp på grund av produktionen av biodrivmedel och flytande biobränslen. Detta skulle förhin dra att ekonomiska aktörer tvingas utföra onödigt betung ande forskning och att man ställer om sådan mark med stora kollager som i efterhand visar sig vara olämplig för produktion av råvaror för biodrivmedel eller flytande bio bränslen. Kartläggningar av världens kollager leder till slut satsen att våtmarker och kontinuerligt beskogade områden med krontak som täcker av ytan bör ingå i denna kategori. Beskogade områden med krontak som täcker bör också ingå, om det inte kan visas att deras kollager är tillräckligt lågt för att motivera en omställning i enlighet med bestämmelserna i detta direk tiv. Vid hänvisningen till våtmarker bör definitionen i kon ventionen om våtmarker av internationell betydelse, särskilt livsmiljö för våtmarksfåglar, som antogs i Ramsar, beaktas. (74)Stimulansåtgärderna i detta direktiv kommer att upp muntra till ökad produktion av biodrivmedel och flytande biobränslen i hela världen. I de fall biodrivmedel och fly tande biobränslen framställs ur råvaror som producerats inom gemenskapen, bör de också uppfylla gemenskapens miljökrav på jordbruksområdet, inklusive de krav som gäller skydd av grundvattnets och ytvattnets kvalitet, samt sociala krav. Det finns emellertid farhågor för att produk tionen av biodrivmedel och flytande biobränslen i vissa tredjeländer inte respekterar minimikrav på miljöområdet och det sociala området. Det är därför lämpligt att försöka få till stånd multilaterala och bilaterala avtal och frivilliga internationella och nationella system vilka omfattar cen trala miljömässiga och sociala överväganden, i syfte att främja produktionen av biodrivmedel och flytande bio bränslen i hela världen på ett hållbart sätt. I avsaknad av sådana avtal eller system bör medlemsstaterna kräva att ekonomiska aktörer rapporterar om dessa frågor. (75)Kraven på att införa ett hållbarhetssystem för energimäs sig användning av andra typer av biomassa än biodrivme del och flytande biobränslen bör bedömas av kommissionen , med beaktande av behovet av att biomassaresurserna förvaltas på ett hållbart sätt. (76)Hållbarhetskriterier kommer endast att fungera, om de leder till förändringar i marknadsaktörernas beteende. Dessa förändringar kommer bara att ske, om biodrivme del och flytande biobränslen som uppfyller dessa kriterier kan säljas till ett högre pris än sådana som inte gör det. Enligt massbalansmetoden för kontroll av efterlevnad finns det en fysisk koppling mellan produktionen av biodrivme del och flytande biobränslen som uppfyller hållbarhetskri terierna och användningen av biodrivmedel och flytande biobränslen i gemenskapen, varigenom man uppnår en jämvikt mellan tillgång och efterfrågan och säkerställer en prismässig fördel som är större än i system där en sådan koppling saknas. Massbalansmetoden bör därför användas för att kontrollera efterlevnad, i syfte att säkerställa att bio drivmedel och flytande biobränslen som uppfyller hållbar hetskriterierna kan säljas till ett högre pris. Detta bör säkerställa att systemet fungerar på ett enhetligt sätt sam tidigt som man undviker att industrin belastas orimligt hårt. Andra kontrollmetoder bör dock undersökas. (77)När så är lämpligt bör kommissionen ta vederbörlig hän syn till FN:s millenniebedömning av ekosystem, som inne håller användbara uppgifter för bevarande av åtminstone de områden som i kritiska lägen erbjuder grundläggande ekosystemtjänster, bl.a. skydd av avrinningsområden och erosionsskydd. (78)Man bör övervaka effekterna av odling av biomassa, t.ex. genom förändrad markanvändning, bland annat genom förflyttning, införande av invaderande främmande arter och annan inverkan på den biologiska mångfalden samt effekter för livsmedelsproduktionen och det lokala välstån det. Kommissionen bör beakta alla relevanta informations källor, inbegripet FAO:s hungerkarta. Biodrivmedel bör gynnas på ett sätt som uppmuntrar ökad produktivitet inom jordbruket och användning av skadad mark. Europeiska unionens officiella tidning L 140/25 (79)Det ligger i gemenskapens intresse att försöka få till stånd multilaterala och bilaterala avtal samt frivilliga internatio nella eller nationella system som fastställer standarder för produktionen av hållbara biodrivmedel och flytande bio bränslen, och som garanterar att produktionen av biodriv medel och flytande biobränslen uppfyller dessa standarder. Man bör därför föreskriva att sådana avtal och system ska anses tillhandahålla tillförlitliga belägg och uppgifter, under förutsättning att de uppfyller lämpliga standarder avseende tillförlitlighet, öppenhet och oberoende granskning. (80)Det är nödvändigt att fastställa tydliga regler för hur man ska beräkna växthusgasutsläppen från biodrivmedel och flytande biobränslen liksom deras fossila motsvarigheter. (81)Vid beräkningen av växthusgasutsläpp bör samprodukter från produktion och användning av bränslen tas med. Sub stitutionsmetoden är lämplig för analys av åtgärdernas effekter, men inte i regleringssyfte avseende enskilda eko nomiska aktörer eller enskilda leveranser av transportdriv medel. I dessa fall är i stället energifördelningsmetoden den mest lämpliga, eftersom den är lätt att tillämpa och förut sägbar på samt minimerar kontraproduktiva sti mulansåtgärder och ger resultat som generellt sett är jämförbara med resultaten av substitutionsmetoden. När kommissionen i olika rapporter analyserar åtgärdernas effekter bör även resultaten enligt substitutionsmetoden anges. (82)För att undvika en orimligt stor administrativ börda bör en förteckning över normalvärden för vanliga produktions kedjor för biodrivmedel fastställas och denna förteckning bör uppdateras och utvidgas, när nya pålitliga uppgifter finns att tillgå. Ekonomiska aktörer bör alltid vara berätti gade att tillgodoräkna sig de värden avseende minskade växthusgasutsläpp för biodrivmedel och flytande biobräns len som anges i förteckningen. När normalvärdet för mins kade växthusgasutsläpp från en produktionskedja är lägre än det fastställda minimivärdet för minskade växthusgasut släpp, bör producenter som önskar visa att de uppfyller miniminivärdet ha skyldighet att visa att de faktiska utsläp pen från produktionsprocessen är lägre än de som använ des då normalvärdena räknades fram. (83)Det är lämpligt att de uppgifter som används vid beräk ningen av dessa normalvärden tas från oberoende veten skapliga expertkällor och uppdateras på lämpligt sätt efterhand som dessa källor fortsätter sitt arbete. Kommis sionen bör uppmuntra dessa källor att inom ramen för uppdateringen av sitt arbete behandla utsläpp i samband med odling, effekterna av regionala och klimatbetingade förhållanden, effekterna av odling med hållbara och eko logiska produktionsmetoder och vetenskapliga bidrag från producenter både inom gemenskapen och i tredjeländer samt från det civila samhället. (84)För att undvika att odling av råvaror för biodrivmedel och flytande biobränslen uppmuntras i områden där detta skulle medföra stora växthusgasutsläpp, bör användningen av normalvärden för odling begränsas till regioner där sådana effekter med säkerhet kan uteslutas. För att de administrativa bördorna inte ska bli för tunga, bör med lemsstaterna emellertid fastställa nationella eller regionala medelvärden för utsläpp från odling, inbegripet använd ning av gödningsmedel. (85)Efterfrågan på jordbruksråvaror i världen ökar. Denna ökande efterfrågan kommer delvis att tillgodoses genom att jordbruksarealen utökas. Att återställa allvarligt skadad eller starkt förorenad mark, som följaktligen inte kan användas för jordbruksändamål i sitt nuvarande skick, är en metod för att utöka den areal som kan användas för grödor. Eftersom efterfrågan på jordbruksråvaror kommer att öka om man främjar biodrivmedel och flytande bio bränslen, bör hållbarhetssystemet främja utnyttjandet av återställd skadad mark. Även om biodrivmedel framställs av råmaterial från mark som redan används som , kan den nettoökning av efterfrågan på grödor som upp stått till följd av att biodrivmedel främjats medföra en net toökning av odlingsarealen. Detta skulle kunna påverka mark med stora kollager, vilket skulle resultera i skadliga förluster av kollager. För att minska denna risk är det lämp ligt att införa kompletterande åtgärder i syfte att upp muntra en ökad produktivitet på mark som redan används för odling av grödor, användning av skadad mark och antagande av hållbarhetskrav, jämförbara med dem som fastställs i detta direktiv med avseende på användningen av biodrivmedel i gemenskapen, i andra jurisdiktioner där biodrivmedel används. Kommissionen bör utarbeta en konkret metodik för att minimera växthusgasutläpp som orsakas av indirekta ändringar i markanvändning. I detta syfte bör kommissionen analysera, på grundval av bästa tillgängliga vetenskapliga rön, särskilt möjligheten att inkludera en faktor för indirekta ändringar i markanvänd ningen vid beräkning av växthusgasutsläpp och behovet att ge incitament till hållbara biodrivmedel som minimerar effekterna av ändringar i markanvändningen och förbätt rar biodrivmedlens hållbarhet med avseende på ändringar i indirekt markanvändning. Vid utarbetandet av denna metodik bör kommissionen bland annat ta upp de poten tiella indirekta ändringarna i markanvändning som sker till följd av biodrivmedel som producerats av cellulosa från icke-livsmedel samt av material som innehåller både cellu losa och lignin. (86)För att uppnå en adekvat marknadsandel för biodrivmedel är det nödvändigt att se till att diesel som innehåller bland ningar med större andel biodiesel än vad som anges i stan darden EN590/2004 släpps ut på marknaden. (87)För att säkerställa att biodrivmedel från nya typer av råva ror görs kommersiellt gångbara bör dessa ges en högre viktning i vad gäller nationella biodrivmedelsskyldigheter. L 140/26 Europeiska unionens officiella tidning (88)För att säkerställa att utvecklingen på området energi från förnybara energikällor på nationell nivå och gemenskaps nivå även fortsättningsvis kommer att vara i fokus krävs det en regelbunden rapportering. Det är lämpligt att kräva att en harmoniserad mall används för de nationella hand lingsplaner för energi från förnybara energikällor som medlemsstaterna bör lämna in. Sådana planer kan inbe gripa de beräknade kostnaderna för och nyttan av de pla nerade åtgärderna, åtgärder som rör den nödvändiga utvidgningen eller förstärkningen av den befintliga nätin frastrukturen, de beräknade kostnader för och nyttan av att utveckla energi från förnybara energikällor som överskri der den nivå som krävs i det vägledande förloppet, infor mation om nationella stödsystem och information om deras användning av energi från förnybara energikällor i nya eller renoverade byggnader. (89)När medlemsstaterna utformar sina stödsystem har de möjlighet att främja användningen av sådana biodrivme del som medför extra fördelar inbegripet de diversifie ringsfördelar som är kopplade till biodrivmedel som framställs av avfall, restprodukter, cellulosa från icke- livsmedel, material som innehåller både cellulosa och lig nin samt alger, liksom växter som inte behöver bevattnas och som växer i torra områden för att stoppa ökensprid ningen genom att ta hänsyn till de skilda kostnaderna för att producera energi från å ena sidan traditionella biodriv medel och å andra sidan sådana biodrivmedel som medför extra fördelar. Medlemsstaterna har möjlighet att stimulera investeringar i forskning och utveckling avseende denna och annan teknik för energi från förnybara energikällor, som bara kan bli konkurrenskraftig på . (90)Genomförandet av detta direktiv bör om relevant åter spegla bestämmelserna i konventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor, särskilt så som de genomförs genom och rådets direktiv /4/EG av om allmänhe tens tillgång till miljöinformation (1). (91)De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut /468/EG av om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (2). (92)Kommissionen bör särskilt ges befogenhet att anpassa de metodologiska principer och värden som krävs för att bedöma huruvida hållbarhetskriterierna har uppfyllts när det gäller biodrivmedel och flytande biobränslen, att anpassa energiinnehållet för transportdrivmedel till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen, att fastställa kri terier och geografisk räckvidd för gräsområden med stor (1) EUT L 41, , s. 26. (2) EGT L 184, , s. 23. biologisk mångfald samt att fastställa detaljerade definitio ner av allvarligt skadad och kraftig förorenad mark. Efter som dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv, bland annat genom att komplettera det med nya icke väsentliga delar, måste de antas i enlighet med det föreskrivande förfaran det med kontroll i artikel 5a i beslut /468/EG. (93) De bestämmelser i direktiven /77/EG och 2003/30/EG som överlappar med bestämmelser i det här direktivet bör utgå när den för införlivan det av det här direktivet infaller. Bestämmelser som gäller mål och rapportering bör fortsätta att gälla till slutet av 2011. Det är därför nödvändigt att ändra direkti ven 2001/77/EG och 2003/30/EG i enlighet med detta. (94)Eftersom de åtgärder som föreskrivs i artiklarna även har en effekt på den inre marknadens funktion, genom att de harmoniserar hållbarhetskriterierna för bio drivmedel och flytande biobränslen för redovisningsmålen enligt det här direktivet, och därigenom underlättar, i enlig het med artikel 17.8, handel mellan medlemsstaterna med biodrivmedel och flytande biobränslen som uppfyller kra ven, är de baserade på artikel 95 i fördraget. (95)Hållbarhetssystemet bör inte hindra medlemsstaterna från att i sina nationella stödsystem ta hänsyn till de högre pro duktionskostnaderna för de biodrivmedel och flytande bio bränslen som har fördelar som överstiger minimivärdena i hållbarhetssystemet. (96)Eftersom de allmänna målen för detta direktiv, nämligen att av gemenskapens slutliga energianvändning (brutto) ska täckas av energi från förnybara energikällor och av varje medlemsstats energianvändning inom transportsektorn ska täckas av energi från förnybara ener gikällor , inte i tillräcklig utsträckning kan upp nås av medlemsstaterna och därför, på grund av den föreslagna åtgärdens omfattning, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlig het med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. (97)I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (3) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabel ler som så långt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller. (3) EUT C 321, 31.12.2003, s. 1. Europeiska unionens officiella tidning L 140/27 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Genom detta direktiv upprättas en gemensam ram för främjande av energi från förnybara energikällor. Det anger bindande natio nella mål för totala andelen energi från förnybara energikällor av den slutliga energianvändningen (brutto) och för andelen energi från förnybara energikällor inom transportsektorn. Det innehål ler bestämmelser om statistiska överföringar mellan medlemssta terna, gemensamma projekt mellan medlemsstaterna och med tredjeländer, ursprungsgarantier, administrativa förfaranden, information och utbildning samt tillträde till elnätet för energi från förnybara energikällor. I direktivet fastställs dessutom håll barhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen. I detta direktiv gäller de definitioner som anges i direktiv /54/EG. Dessutom gäller följande definitioner: a)energi från förnybara energikällor: energi från förnybara, icke- fossila energikällor, nämligen vindenergi, solenergi, aeroter misk energi (luftvärme), geotermisk energi, hydrotermisk energi (vattenvärme) och havsenergi, vattenkraft, biomassa, deponigas, gas från avloppsreningsverk samt biogas. b)aerotermisk energi: energi lagrad i form av värme i omgivnings luften (luftvärme). c)geotermisk energi: energi lagrad i form av värme under den fasta jordytan. d)hydrotermisk energi: energi lagrad i form av värme i ytvattnet. e)biomassa: den biologiskt nedbrytbara delen av produkter, avfall och restprodukter av biologiskt ursprung från jordbruk (inklusive material av vegetabiliskt och animaliskt ursprung), skogsbruk och därmed förknippad industri inklusive fiske och vattenbruk, liksom den biologiskt nedbrytbara delen av industriavfall och kommunalt avfall. f)slutlig energianvändning (brutto): energiprodukter som för ener giändamål levereras till industrin, transportsektorn, hushål len, servicesektorn, inbegripet offentliga tjänster, jordbruket, skogsbruket och fiskerinäringen, inbegripet användningen av el och värme inom energisektorn i samband med el- och vär meproduktion samt inbegripet förluster av el och värme vid distribution och transmission. g)fjärrvärme eller fjärrkyla: distribution av värmeenergi i form av ånga, hetvatten eller kylda vätskor från en central produk tionskälla, via ett nät, till ett flertal byggnader eller anlägg ningar i syfte att värma eller kyla ner utrymmen eller processer. h)flytande biobränslen: vätskeformiga bränslen för andra energi ändamål än för transportändamål, inbegripet el, uppvärm ning och kylning, som framställs av biomassa. i)biodrivmedel: vätskeformiga eller gasformiga bränslen som framställs av biomassa och som används för transportändamål. j)ursprungsgaranti: ett elektroniskt dokument som har som enda uppgift att utgöra bevis för slutkunden på att en viss andel eller mängd energi producerats från förnybara energi källor i enlighet med kraven i artikel 3.6 i direktiv /54/EG. k)stödsystem: varje instrument, system eller mekanism som en medlemsstat eller en grupp av medlemsstater tillämpar och som främjar användning av energi från förnybara energikäl lor genom att minska kostnaden för denna energi, öka för säljningspriset eller öka försäljningsvolymen av sådan köpt energi, genom införande av kvoter för energi från förnybara energikällor. Detta omfattar, men är inte begränsat till, inves teringsstöd, skattebefrielser eller skattelättnader, skatteåterbe talningar, stödsystem med kvoter för energi från förnybara energikällor, inklusive system med gröna certifikat, samt sys tem med direkt prisstöd, däribland inmatningspriser och stödutbetalningar. l)kvoter för energi från förnybara energikällor: ett nationellt stöd system där det ställs krav på att energiproducenterna låter en viss andel energi från förnybara energikällor ingå i den energi som de producerar, eller att energileverantörerna låter en viss andel energi från förnybara energikällor ingå i den energi som de levererar, eller att energikonsumenterna låter en viss andel energi från förnybara energikällor ingå i den energi som de konsumerar. Detta inbegriper system där sådana krav kan uppfyllas genom användning av gröna certifikat. m)faktiskt värde: minskningen av växthusgasutsläpp för några eller alla steg i en specifik produktionsprocess för biodrivme del beräknad enligt den metod som fastställs i del C i bilaga V. n)typiskt värde: en beräkning av den representativa minskningen av växthusgasutsläpp för en särskild produktionskedja för biodrivmedel. o)normalvärde: ett värde som härleds från ett typiskt värde med tillämpning av på förhand fastställda faktorer, vilket på de villkor som fastställs i detta direktiv får användas i stället för ett faktiskt värde. L 140/28 Europeiska unionens officiella tidning Bindande nationella övergripande mål och åtgärder för användningen av energi från förnybara energikällor 1.Medlemsstaterna ska se till att deras andel energi från för nybara energikällor av den slutliga energianvändningen (brutto) , beräknad i enlighet med artiklarna 511, minst motsvarar deras nationella övergripande mål för andelen energi från förny bara energikällor under det året, i enlighet med vad som anges i tredje kolumnen i tabellen i bilaga I del A. Dessa bindande natio nella övergripande mål stämmer överens med målet om att minst av gemenskapens slutliga energianvändning (brutto) ska komma från förnybara energikällor 2020. För att de mål som fast ställts i denna artikel lättare ska kunna uppnås ska varje medlems stat främja och uppmuntra energieffektivitet och energisparande. 2.Medlemsstaterna ska vidta effektivt utformade åtgärder som syftar till att säkerställa att andelen energi från förnybara energi källor är minst lika hög som den som anges i det vägledande för loppet i del B i bilaga I. 3.För att uppnå de mål som fastställs i punkterna 1 och 2 i denna artikel får medlemsstaterna bland annat tillämpa följande åtgärder: a)Stödsystem. b)Åtgärder för samarbete mellan olika medlemsstater och med tredjeländer i syfte att uppnå sina övergripande nationella mål i enlighet med artiklarna 511.