prop · GY0329 · 2010-11-04 00:00:00 — () handläggs vid domstolen 22 mål som avser utlänningsärenden och i vilka regeringen har ombetts att yttra sig eller där begärt att regeringen ska inhibera verkställigheten av beslutet om utvisning/avvisning. En markant ökning av utlänningsmålen i har skett och första halvan av 2010. mänskliga rättigheterna kontrollerar hur staterna efterlever FN:s konvention om medborgerliga och politiska rättigheter . Om en stat (som är part till konventionen) även är part till det första fakultativa protokollet till konventionen kan individer framföra klagomål mot den staten till kommittén. Av de 166 stater som är anslutna till konventionen har 113 accepterat den individuella klagorätten enligt protokollet. Exempel på fri- och rättigheter som slås fast i konventionen och som kan åberopas i utlänningsärenden är rätten till liv (artikel 6), förbud mot tortyr (artikel 7) och rätten till skydd för privat- och familjeliv (artiklarna 17 och 23). Antalet anmälningar mot till mänskliga rättigheterna har varit relativt begränsat. Kommittén har avgjort sammanlagt 15 klagomål mot . Av de sju som har prövats i sak rör tre utlänningsärenden. I ett av dessa har kommittén funnit att hade kränkt konventionen, bl.a. i fråga om tortyrförbudet i artikel 7. finns ett öppet ärende mot hos kommittén som avser avvisning/utvisning. Kommittén mot tortyr Skr. Kommittén mot tortyr övervakar tillämpningen av FN- konvention mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. Denna konvention uppställer i artikel 3 ett förbud mot att återsända en person till en stat där han eller hon riskerar tortyr. En förutsättning för att kommittén ska kunna pröva klagomål från enskilda är att staten i fråga har accepterat den individuella klagorätten, vilket endast 64 av de 147 stater som är parter till konventionen har gjort (per ). Kommittén har mottagit klagomål från enskilda mot men också mot andra länder däribland , , och som accepterar den individuella klagorätten. (per ) har drygt 100 klagomål mot lämnats in till mot tortyr i utlänningsärenden (fråga om avvisning eller utvisning). Av de 100 fallen har tolv avslutats utan sakprövning eftersom kommittén ansett att anmälningarna var uppenbart ogrundade. 24 ärenden har avskrivits av olika anledningar, framför allt för att klaganden fått uppehållstillstånd, eller för att avvisnings/utvisningsbeslutet hunnit preskriberas som kommittén handlagt klagomålet. I 36 fall har kommittén, efter prövning i sak, funnit att inte har kränkt konventionen. Kommittén har i 13 fall fällt , det vill säga bedömt att ett återsändande av den klagande efter ett beslut om avvisning eller utvisning skulle innebära ett brott mot artikel 3 i tortyrkonventionen. Antalet anmälningar till mot tortyr har uppgått till knappt tio anmälningar . fanns 18 öppna ärenden mot hos kommittén i vilka regeringen ombetts att yttra sig och som avser utlänningsärenden. En tendens är att kommittén inte avgör klagomål i samma takt som de kommer in, vilket leder till en anhopning av antalet ärenden. De senast avgjorda ärendena hade en genomsnittlig handläggningstid av närmare . avgjorde kommittén inte några klagomål mot . av 2010 som skrivelsen täcker avgjorde kommittén ett ärende i sak mot (fällning) samt avskrev fem mål, bl.a. beroende på att utvisningsbesluten preskriberats under kommitténs handläggning av målen. har ingått avtal med internationella domstolar och tribunaler om överföring till av vittnen och vid behov deras nära anhöriga. Bestämmelserna i 22 kap. utlänningslagen innebär att om en internationell domstol eller tribunal begär omplacering av ett vittne eller dennes nära anhöriga ska dessa personer under vissa förutsättningar ges uppehålls- och arbetstillstånd i så länge behovet av omplacering föreligger. beviljar och utfärdar tillstånden. Ett fåtal personer har överförts till med stöd av dessa bestämmelser. Uppehållstillstånd för skyddspersoner Skr. En av polisens uppgifter är enligt polislagen (1984:387) att bedriva särskilt personsäkerhetsarbete beträffande vittnen och andra hotade personer, skyddspersoner. får ingå överenskommelse med en utländsk brottsbekämpande myndighet om samarbete gällande särskilt personsäkerhetsarbete. Överenskommelser om omlokalisering till innefattar vanligtvis ett åtagande för att bereda den utländska personen tillgång till särskilt personsäkerhetsarbete i . I propositionen Uppehållstillstånd för skyddspersoner (prop. 2009/10:190) har regeringen föreslagit bestämmelser i utlänningslagen som gör det möjligt att bevilja uppehållstillstånd för en tredjelandsmedborgare som omfattas av ett sådant åtagande. ska på ansökan av bevilja ett tidsbegränsat uppehållstillstånd om . Om personen är föremål för personsäkerhetsarbete när tillståndstiden löpt ut ska ett permanent uppehållstillstånd beviljas på ansökan av . Propositionen antogs av och bestämmelserna trädde i kraft . Flyktingpolitiska nätverket är en informell mötesplats för informations- och idéutbyte avseende migration- och asylpolitik. 23 organisationer inbjuds till möten som leds av migrationsministern. Nätverket har bland annat haft följande ämnen på dagordningen: viseringsfrågor, ordförandeskap i EU, asylmottagningsutredningens förslag, information om , Dublinförordningens tillämpning och praxis med förslag till ändringar, förslag till ändringar i asylprocedurdirektivet och skyddsgrundsdirektivet, Stockholmsprogrammet och en presentation av utvärderingsutredningens betänkande. Rådet för migrations- och asylpolitiska barnfrågor Rådet för migrations- och asylpolitiska barnfrågor inrättades efter bemyndigande från regeringen (UD2003:B), med syfte att vara ett organ för samråd och informationsutbyte mellan särskilt utsedda ledamöter och med migrationsministern som ordförande i rådet. Rådet har behandlat frågor med anknytning till barn i migrationsprocessen. hölls det sista mötet i rådet. Fortsättningsvis kommer diskussioner om frågor som rör barn i migrationsprocessen att äga rum i Flyktingpolitiska nätverket eller i det nya . Arbetskraftsinvandring, övrig invandring och Skr. 3.1Kommenterad statistik över beviljade uppehållstillstånd lämnades sammanlagt cirka 350 000 ansökningar för besök och bosättning in till utlandsmyndigheterna och . var motsvarande antal cirka 381 000. En ansökan kan röra exempelvis uppehållstillstånd för arbete, studier eller familjeåterförening, visering för släkt- samt turistbesök eller för besök med anledning av affärer. I tabellen nedan redovisas antalet personer som beviljats uppehållstillstånd för besök och bosättning. Den vanligaste grunden utgörs av uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning. uppgick det totala antalet beviljade uppehållstillstånd till cirka 99 000, inkluderande såväl besök och bosättning (cirka 88 000 se nedan tabell) som flyktingar och skyddsbehövande m.fl. (cirka 11 000 se tabell s. 8). av det totala antalet, eller cirka 34 000 personer, varav cirka 19 400 kvinnor och cirka 14 700 män, erhöll uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning . Uppehållstillstånd för anhöriga, arbetstagare m.fl. perioden 20072009 anhörig till Konventionsflykting, skyddsbehövande i övrigt, kvotflykting, anhörig till person med uppehållstillstånd enligt den tillfälliga lagen Verkställighetshinder (5 kap. 11 §) Verkställighetshinder (12 kap. 18, 19 § §) Övriga (exv. *redovisas även tidsbegränsade arbetstillstånd. har regler för arbetskraftsinvandring som innebär att det är lättare för arbetsgivare att rekrytera arbetskraft från länder utanför EU/EES och . Det är arbetsgivarens bedömning av om det finns ett behov av att rekrytera utländsk arbetskraft som ska vara utgångspunkt när ärenden om uppehålls- och arbetstillstånd handläggs. En grundläggande förutsättning för att få invandra som arbetstagare till är att det finns ett erbjudande om en anställning. Vidare ska de erbjudna anställningsvillkoren inte vara sämre än vad som gäller enligt de svenska kollektivavtalen eller vad som är praxis inom yrket eller branschen. Principen om gemenskapsföreträde ska respekteras. Arbetstillstånd får beviljas för längst , eller den som anställningen avser. Arbetstillstånd kan förlängas vid ett eller flera tillfällen. En sådan förlängningsansökan kan göras inifrån . Den sammanlagda tillståndstiden får inte överstiga . med tidsbegränsat uppehålls- och arbetstillstånd kan ett permanent uppehållstillstånd beviljas. januari t.o.m. beviljades ca 5 500 arbetstillstånd till personer från tredje land, vilket innebär en ökning med jämfört med . Cirka 1 av arbetstillstånden beviljades kvinnliga arbetstagare. Dataspecialister från utgör den dominerande yrkesgruppen. Utöver de 5 500 tillstånden har också ett stort antal arbetstillstånd beviljats för personer som vill arbeta i som bärplockare . Antalet arbetstillstånd som beviljats för bärplockning har ändå varit betydligt färre jämfört med . I samband med arbetet med de nya reglerna för arbetskraftsinvandring gavs () i uppdrag att skapa en internetbaserad webbportal med information för arbetssökande tredjelandsmedborgare samt att vara samordnande myndighet för övriga informationsinsatser. har fått i uppdrag att göra en utvärdering av det svenska systemet för arbetskraftsinvandring. I enlighet med den strategiska planen för laglig migration ska kommissionen presentera ett antal lagförslag som rör arbetskraftsinvandring. I Stockholmsprogrammet, som antogs av , konstateras att arbetskraftsinvandring kan bidra till en ökad konkurrenskraft och ekonomisk utveckling i EU, och medlemsstaterna uppmanas att fortsatt genomföra den strategiska planen för laglig migration. Kommissionen presenterade ett förslag till direktiv om en enda ansökningsprocedur, ett kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd samt en gemensam uppsättning rättigheter, det s.k. ramdirektivet (KOM(2007) 638 slutlig). Kommissionen presenterade också ett direktivförslag om villkor för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för högkvalificerad anställning (KOM(2007) 637 slutlig), vilket antogs . Kommissionen har därefter presenterat dels parlamentets och rådets direktiv om villkor för inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare inom ramen för företagsintern överföring av personal (KOM (2010) 378 slutlig, jfr faktapromemoria 2009/10:FPM123), dels parlamentets och rådets direktiv om villkor för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för säsongsanställning (KOM (2010) 379 slutlig, jfr faktapromemoria 2009/10:FPM124). 2010/11:29 Kommissionen förväntas även presentera ett direktivförslag om avlönade Under det svenska ordförandeskapet hölls en konferens i på temat arbetskraftsinvandring och dess utvecklingspotential i av rörlighet. Konferensen syftade till policyutvecklingen inom EU genom att skapa en faktabaserad och öppen dialog vad gäller EU:s behov av arbetskraftsinvandring. Vid konferensen diskuterades även begreppet cirkulär migration och dess koppling till utveckling. Särskilda rådsslutsatser antogs på konferensens teman som bl.a. ger kommissionen i uppdrag att undersöka möjligheter för att öka samarbetet mellan olika aktörer, medlemsstater och tredjeländer för att skapa bättre matchning på arbetsmarknaden. Kommissionen gavs även i uppdrag att göra en studie om cirkulär migration och dess utvecklingseffekter. antogs rådets direktiv /50/EG om villkor för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för högkvalificerad anställning, det s.k. blåkortsdirektivet.13 Blåkortsdirektivet syftar till att förbättra EU:s förmåga att attrahera och vid behov behålla arbetstagare från tredjeland som utför högkvalificerat arbete. Blåkortsdirektivet syftar också till att skapa snabba och effektiva lösningar för att kunna möta förändringar i efterfrågan på medlemsstaternas arbetsmarknader så att nuvarande och kommande kompetensunderskott hos medlemsstaterna kan avhjälpas. Vem som är att betrakta såsom högkvalificerad definieras i blåkortsdirektivet och det fastställs inresevillkor för denna kategori. Det föreskrivs också att dessa personer under vissa förutsättningar ska få rätt till rörlighet inom EU samt att tredjelandsmedborgaren ska likabehandlas med medborgarna i medlemsstaterna vad gäller ett visst antal rättigheter, såsom t.ex. arbetsvillkor, föreningsfrihet och erkännande av examensbevis. Blåkortsdirektivet ska genomföras i svensk rätt . Ramdirektivet syftar till att tillförsäkra de personer som ännu inte fått status som varaktigt bosatta inom unionen en gemensam uppsättning rättigheter. Direktivförslaget innebär att medlemsstaterna ska införa ett enda ansökningsförfarande och ett kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd, i syfte att förenkla administrationen och förbättra kontrollen av tredjelandsmedborgares vistelse på medlemsstaternas territorier. 13 EUT L 155, , s. 17 (Celex 32009L0050). Direktivet om företagsintern förflyttning av personal Direktivförslaget syftar till att underlätta företagsintern förflyttning av kompetens både till och inom EU för att därigenom stärka EU:s konkurrenskraft och ekonomi. Genom förslaget införs en rättslig ram, med bl.a. gemensamma villkor för inresa till EU, för företagsinternt förflyttade personer. Förslaget innehåller bestämmelser om rörlighet för företagsinternt förflyttad personal. En tredjelandsmedborgare, som beviljats ett tillstånd i en medlemsstat, tillåts arbeta i företag som tillhör samma koncern eller i klientföretag även i en annan medlemsstat på grundval av det tillstånd som utfärdats i den första medlemsstaten. Förslaget innehåller även bestämmelser om arbets- och anställningsvillkor, likabehandling avseende sociala och ekonomiska rättigheter samt möjlighet för familjemedlemmar att flytta med. Förhandlingar om förslaget inleddes i rådet . Direktivförslaget syftar till att skapa flexibla regler för att underlätta tillfällig migration för säsongsarbetare och täcka behovet av arbetskraft inom vissa branscher. Enligt förslaget ska ett särskilt förfarande införas för inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare som ansöker om att få vistas inom EU som säsongsanställda. Förslaget innehåller även bestämmelser om att säsongsarbetare ska garanteras vissa arbets- och anställningsvillkor samt att dessa personer ska likabehandlas med medlemsstaternas egna medborgare vad gäller sociala och ekonomiska rättigheter. Direktivförslaget innebär att medlemsstaternas behov av säsongsarbetare fortsatt ska avgöras av medlemsstaterna själva. Förhandlingar om förslaget inleddes i rådet . antogs parlamentets och rådets direktiv /52/EG om minimistandarder för sanktioner och åtgärder mot arbetsgivare för tredjelandsmedborgare som vistas olagligt.14 Direktivet ska vara genomfört i nationell lagstiftning . Syftet med direktivet är att motverka olaglig invandring till EU. Arbetsgivare som anställer tredjelandsmedborgare som saknar rätt att vistas här ska kunna åläggas sanktioner av såväl administrativ som straffrättslig art. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att föreslå hur direktivet ska genomföras i svensk rätt (dir. 2009:49). Uppdraget redovisades (SOU 2010:63). 14 EUT L 168, 30.6.2009, s. 24 (Celex 32009L0052). I syfte att öka möjligheterna att diskutera migrationsfrågor så som arbetskraftsinvandring, cirkulär migration och kopplingen mellan migration och utveckling har migrationsministern tagit initiativ till ett migrationsnätverk. ska ha samma funktion som det flyktingpolitiska nätverket, dvs. utgöra ett diskussionsforum, där frivilligorganisationer, intresseorganisationer och andra aktörer deltar. Europeiska migrationsnätverket (EMN) initierade kommissionen bildandet av ett europeiskt migrationsnätverk (EMN) för att förbättra tillgången på och utbytet av statistik och information på asyl- och migrationsområdet inom EU. Enligt ett rådsbeslut (2008/381/EG)15 inrättades nätverket på permanent basis. Alla EU:s medlemsstater deltar enligt beslutet i samarbetet förutom och samt även . Det huvudsakliga syftet med EMN är att stödja utformningen av EU:s politik på asyl- och migrationsområdet genom att tillhandahålla uppdaterad, objektiv, tillförlitlig och jämförbar information. Nätverket är sammansatt av kommissionen och nationella kontaktpunkter som utses av medlemsstaterna. är svensk kontaktpunkt och en styrelse har inrättats för att ge nätverket politisk ledning. Verksamheten finansieras av kommissionen och av medlemsstaterna med återstående . Nätverkets mervärde ligger i att informationen som samlas in och analyseras sprids, förutom till politiker och myndigheter, även till allmänheten. Inom EMN finns också ett nätverk, EMN Glossary, som arbetar med översättningar och definitioner av termer på migrationsområdet. Den nationella kontaktpunkten, som ska vara sammansatt av minst tre experter, ska förutom att delta i regelbundna möten bl.a. tillhandahålla årliga nationella policyrapporter om migrationspolitik och migrationsstatistik, översända samt besvara ad hoc-förfrågningar från andra kontaktpunkter, bedriva temastudier m.m. har nationella studier färdigställts avseende ensamkommande barn, nationella skyddsgrunder och frivilligt återvändande. En sammanfattande rapport, (2009) har utarbetats av . Därutöver har kommissionen gjort en uppföljning av genomförandet av den europeiska pakten för invandring och asyl. 15 EUT L 131, 21.5.2008, s. 7. infördes försörjningskrav som villkor för anhöriginvandring. Försörjningskravet innebär att den person som bor i , anknytningspersonen, ska kunna försörja sig och ha en bostad av tillräcklig storlek och standard för sig och den anhöriga. Försörjningskravet gäller inte om anknytningspersonen är ett barn eller medborgare i , annan EES-stat eller . Försörjningskravet gäller inte heller om anknytningspersonen har beviljats uppehållstillstånd som flykting eller som alternativt skyddsbehövande. Vidare gäller inte försörjningskravet om anknytningspersonen har permanent uppehållstillstånd i och har vistats här med uppehållstillstånd för bosättning . Försörjningskravet gäller inte heller om sökanden är ett barn och den som barnet åberopar anknytning till är barnets förälder. Undantag görs även om barnets andra förälder ansöker om uppehållstillstånd tillsammans med barnet. Undantag från försörjningskravet kan dessutom medges helt eller delvis om det finns särskilda skäl (prop. 2009/10:77). I och med att har infört försörjningskrav uppställer numera alla medlemsstater i EU någon form av försörjningskrav som villkor för anhöriginvandring (rapport från kommissionen till rådet och parlamentet av om tillämpningen av rådets direktiv /86/EG av om rätt till familjeåterförening16 KOM (2008) 610 slutlig). I syfte att motverka vissa fall av familjeseparation har bestämmelserna i utlänningslagen justerats så att det i högre grad blir möjligt för föräldrar och barn att beviljas uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning när de redan befinner sig i om det står klart att uppehållstillstånd skulle ha beviljats om prövningen hade gjorts före inresan (prop. 2009/10:137, bet. 2009/10:SfU18 och rskr. 2009/10:284). Lagändringarna trädde i kraft . beslutade i enlighet med regeringens proposition Konkurrera med kvalitet studieavgifter för utländska studenter (prop. 2009/10:65, bet. 2009/10:UbU15, rskr. 2009/10:230). Med anledning av detta har nya bestämmelser införts som innebär att svenska högskolor ska ta ut studieavgifter för utbildning på grundnivå och avancerad nivå för studenter som inte är medborgare i en stat inom EES eller i , dvs. 16 EUT L 251, 03.10.2003, s. 12 (Celex 32003L0086). kommer dock att undantas från avgifter, t.ex. som har permanent uppehållstillstånd i . Regeringen har beslutat förordningen (2010:718) om stipendier för studieavgiftsskyldiga studenter som ger särskilt kvalificerade studenter möjlighet att få stipendium som avser studieavgiften. Regeringen avser även att införa ett särskilt stipendieprogram riktat mot studenter från länder med vilka har långsiktigt utvecklingssamarbete. EU:s system för utbyte av viseringsinformation (VIS) Rådet beslutade om inrättandet av ett gemensamt europeiskt system för utbyte av viseringsinformation (VIS) (2004/512/EG).17 I rådets förordning (EG) nr 767/2008 av om informationssystemet för viseringar (VIS) och utbytet mellan medlemsstaterna av uppgifter om viseringar för kortare vistelse (VIS- förordningen)18 anges ändamålet, funktionen och ansvarsfördelningen för VIS för att underlätta prövningen av viseringsansökningar och beslutsfattande. Driftsättningen av VIS har försenats på grund av tekniska problem och är nu planerad . För att säkerställa identifieringen av den som söker visering kommer biometri (fingeravtryck och ansiktsfoto) att tas upp vid varje förstagångsansökan om visering. Biometrin lagras elektroniskt i VIS centrala databas. VIS ska användas av samtliga länder som deltar i . Genom att registrera biometrisk information säkerställs viseringshandlingens äkthet och att det är den person som handlingen ställs ut till som använder den. VIS kommer också att underlätta identifiering och återsändande av olagliga invandrare samt tillämpningen av Dublinförordningen. Vidare kommer den förbättrade prövningen av viseringsansökningar att bidra till medlemsstaternas inre säkerhet. Genom att samla alla viseringsansökningar centralt medför VIS också att den gemensamma viseringspolitiken, viseringssamarbetet och samrådet mellan medlemsstaternas viseringsmyndigheter förstärks. Arbetet med att öka harmoniseringen av viseringspolitiken fortsätter inom EU och mellan Schengenstaterna. antog rådet parlamentets och rådets förordning (EG) nr 810/2009 om införande av en gemenskapskodex om viseringar, (viseringskodex) (2009/810/EG).19 Kodexen innehåller gemensamma bestämmelser för 17EUT L 213, , s. 5 (Celex 32004D0512). 18EUT L 218, , s. 60 (Celex 32008R0767). 19EUT L 243, , s. 9 (Celex 32009D0810). viseringshantering, bland annat införs rätten att Kodexen innehåller också bestämmelser om hur biometri ska tas upp vid ansökan om visering samt hur länderna viseringshantering kan företräda varandra i tredjeländer. Kodexen började tillämpas . Överklagandebestämmelserna ska börja tillämpas . Innan viseringskodexen antogs var de gemensamma reglerna som fanns för viseringar spridda i flera olika rättsakter. En särskild utredare tillsattes för att utreda vilka förslag till författningsändringar som behöver göras med anledning av viseringskodexen. Utredaren skulle också lämna förslag till författningsändringar med anledning av rådets förordning (EG) nr 380/2008 om ändring av förordning (EG) nr 1030/2002 om en enhetlig utformning av uppehållstillstånd för medborgare i tredjeland (2008/380/EG).20 lämnade sitt delbetänkande, EU:s viseringskodex (SOU 2009:77). överlämnades utredningens slutbetänkande, Fingeravtryck i uppehållstillstånd (SOU 2009:91). I delbetänkandet föreslår utredaren bland annat att viseringsärenden ska kunna överklagas till en migrationsdomstol som första instans och därefter till Migrationsöverdomstolen. Beredning pågår nu inom beträffande ändringar i nationella författningar med anledning av kodexen. Viseringsförenklingsavtal mellan EU och tredjeländer Viseringsförenklingsavtal innebär fördelar i samband med utfärdande av Schengenviseringar. Förutom de förenklade rutinerna, vilka innebär bland annat kortare handläggningstider och lägre krav på dokumentation, är viseringsavgiften betydligt lägre eller helt borttagen för dem som omfattas av avtalet. EU har viseringsförenklingsavtal med , och , , och . Avtalen är uttryck för en politisk vilja inom EU att öka samarbetet och utbytet mellan EU och tredjeländer. är viseringsförenklingsavtalen knutna till tredjeländernas beredskap att återta sina medborgare och ingå återtagandeavtal. förväntas ett viseringsförenklingsavtal undertecknas med . Förhandlingar om ett viseringsförenklingsavtal förs också mellan och . Viseringsfrihet vid inresa i Schengenområdet