prop · GX03128 · 2010-03-23 00:00:00 — Vad som är förnybar energi och högeffektiv kraftvärme definieras i kraftvärmedirektivet och förnybartdirektivet. Eftersom all producerad el ska ingå i systemet med ursprungsgarantier kommer dock fler energi- källor och produktionssätt än de som omfattas av direktiven att behöva definieras. Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, föreslås därför få ett bemyndigande att meddela föreskrifter om sådana definitioner. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.2.1 under rubriken ursprungs- garantier för all elproduktion. Beslut som kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol är tillsyns- myndighetens beslut om rätt till tilldelning av ursprungsgarantier enligt 9 § och beslut om återkallelse enligt 17 §. Några andra beslut ska inte kunna överklagas enligt lagen. Uppräkningen är uttömmande. Mot bakgrund av vad Lagrådet har anfört i sitt yttrande görs dock ett förtydligande tillägg genom upplysningen i andra meningen. Den föreslagna lagbestämmelsen är snävare i sin utformning än den som finns i lagen om ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel och förnybar el. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.2.7 under rubriken , avgifter och överklagande m.m. 11.2 Förslaget till lag om ändringar i ellagen (1997:857) 4 kap. 12 § I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om skyldighet för en nät- koncessionshavare att lämna uppgifter om tidsplaner till den som vill ansluta en elproduktionsanläggning till en ledning eller ett ledningsnät. De nya bestämmelserna har tillkommit mot bakgrund av artikel 16.5 första stycket b och c i förnybartdirektivet. I första stycket finns en bestämmelse om en tidsplan för hand- läggningen av ansökan om anslutning av en elproduktionsanläggning. En sådan tidsplan ska lämnas i samband med att en begäran om anslutning har kommit in till nätföretaget. Av andra stycket framgår att när nätföretaget fullgör sin skyldighet enligt 11 § första stycket att lämna uppgift om avgiften för att ansluta en elproduktionsanläggning ska företaget även ange en tidsplan för anslut- ningen. Enligt 11 § andra stycket ska uppgift om avgiften lämnas inom skälig tid. I tredje stycket finns en upplysning om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om utformningen av en tidsplan. Sådana föreskrifter kan avse hur planen ska vara strukturerad och vilka uppgifter den ska innehålla. Detta bör ses mot Prop. 2009/10:128 bakgrund av förnybartdirektivets krav att en tidsplan ska vara rimlig Lagrådet har anfört att bestämningen närmare bör utgå. Regeringen konstaterar att bestämningen används i ett stort antal författningar just för att markera att det som avses är verkställighets- föreskrifter. Regeringen finner inte skäl att i detta fall avvika från eller ändra den utformning av informationsbestämmelser som har blivit den vanliga. Några särskilda rättsverkningar är inte knutna till en tidsplan enligt paragrafen. Det åligger emellertid nätmyndigheten att inom ramen för sin tillsyn säkerställa att tidsplanerna motsvarar de kvalitetskrav som följer av lagen och föreskrifter i anslutning till lagen. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.2. 4 kap. 13 § I paragrafen, som är ny, finns en bestämmelse om offentliggörande av principer för kostnadsfördelning. Bestämmelsen ska ses mot bakgrund av artikel 16.3 i förnybartdirektivet. När det gäller frågan om vilka kostnader som omfattas av bestämmel- sen kan vägledning hämtas i direktivet. Där anges som exempel kostnader för nätanslutningar och nätförstärkningar och förbättrad drift av nätet. Av artikel 16.3 andra stycket framgår att principerna för kostnads- fördelning ska baseras på objektiva, transparenta och icke- diskriminerande kriterier som tar särskild hänsyn till samtliga kostnader och fördelar förknippade med anslutningen av dessa producenter till nätet och de särskilda omständigheterna för producenter i avlägsna regioner och i regioner med låg befolkningstäthet. Att principerna för utformning av anslutningsavgifter ska svara mot direktivets krav på icke-diskriminering följer redan av den svenska ellag- stiftningen, som behandlar alla elproducenter lika. I 4 kap. 1 § andra stycket anges sålunda att nättariffer, inbegripet anslutningsavgifter, ska vara objektiva och icke-diskriminerande. Av fjärde stycket i samma paragraf framgår att vid utformandet av anslutningsavgiften ska särskilt beaktas anslutningspunktens geografiska läge och den avtalade effekten i anslutningspunkten. En grundläggande princip för utformningen av anslutningsavgifter är vidare att nätföretaget har rätt till ersättning endast för skäliga kostnader för anslutningen (jfr prop. 1993/94:162 s. 58 f.). I detta sammanhang beaktas också om utbyggnaden av nätet kommer nätföretaget eller andra elkunder till godo. Avgiften ska sålunda bestämmas på ett sådant sätt att kostnaderna för teknisk anpassning fördelas mellan nätföretaget, den kund som begärt anslutningen och andra elkunder. Vid utarbetandet av de principer som anges i paragrafen måste nätkoncessionshavaren beakta de gällande kraven på icke-diskriminering och kostnadsskälighet. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.3. 8 kap. 12 § Genom det nya fjärde stycket genomförs förnybartdirektivs artikel 15.8. Bestämmelsens utformning avser endast ursprungsgarantier för energi från förnybara energikällor. I femte stycket, som var fjärde stycket, införs en ändring som innebär att även det nya fjärde stycket omfattas av bemyndigandet till regeringen eller nätmyndigheten. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.4 11.3 Förslaget till lag om ändring i naturgaslagen (2005:403) 6 kap. 1 § Bestämmelsen i paragrafens nuvarande tredje stycke har i förslaget flyttats till 1 a § första stycket. Vidare har språkliga justeringar gjorts i första och andra styckena. 6 kap. 1 a § I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om uppgiftsskyldigheter för innehavare av naturgasledningar när det gäller avgifter och andra villkor för anslutning. Första stycket överensstämmer med nuvarande 1 § tredje stycket. Av andra stycket framgår att innehavaren av en naturgasledning ska offentliggöra de metoder som används för att utforma avgifter för anslutning. Bestämmelsen ska ses mot bakgrund av kravet i artikel 16.10 i förnybartdirektivet att medlemsstaterna ska kräva att naturgasföretagen offentliggör avgifterna för anslutning till förnybara gaskällor på grundval av transparenta och icke-diskriminerande kriterier. Att avgifterna ska baseras på transparenta och icke-diskriminerande kriterier följer av 1 § första stycket, där det föreskrivs att avgifterna ska vara skäliga, objektiva och icke-diskriminerande. I 5 § stadgas att den som bedriver överföring av naturgas inte får börja tillämpa sin avgift och övriga villkor för anslutning förrän de metoder som har använts för att utforma avgiften har godkänts av tillsynsmyndigheten. Godkännande ska lämnas, om metoderna kan antas leda till att avgiften uppfyller kraven på att den ska vara objektiv och icke-diskriminerande. I tredje stycket finns en upplysning om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om offentliggörande av metoder för beräkning av anslutningsavgift. Lagrådets förslag att bestämningen närmare ska utgå har inte följts. Skälen till det har redovisats i författningskommentaren till den motsvarande bestämmelsen i 4 kap. 12 § ellagen. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.4. och rådets direktiv /28/EG av om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor L 140/16 Europeiska unionens officiella tidning OCH RÅDETS DIREKTIV 2009/28/EG av om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven /77/EG och 2003/30/EG (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1, och artikel 95 såvitt avser artiklarna 17, 18 och 19 i detta direktiv, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), med beaktande av yttrande (2), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och av följande skäl: (1)Kontroll av energiförbrukningen i samt ökad användning av energi från förnybara energikällor är, tillsammans med energisparande och förbättrad energief fektivitet, viktiga komponenter i det åtgärdspaket som krävs för att minska växthusgasutsläppen och uppfylla Kyotoprotokollet till ramkonvention om klimatförändringar samt andra åtaganden på gemen skapsnivå eller internationell nivå om att minska växthus gasutsläppen . Dessa faktorer spelar också en viktig roll för att trygga energiförsörjningen, stimulera tek nisk utveckling och innovation och ge möjligheter till sysselsättning och regional utveckling, särskilt i lands bygdsområden och isolerade områden. (2)Fler tekniska förbättringar, fler incitament för användning och utbyggnad av allmänna transportmedel, utnyttjande av energieffektiv teknik och användning av energi från förny bara energikällor inom transportsektorn hör särskilt till de (1) EUT C 77, 31.3.2009, s. 43. (2) EUT C 325, 19.12.2008, s. 12. (3) yttrande av (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av . mest effektiva sätten för att minska gemenskapens bero ende av importerad olja inom transportsektorn, som sva rar för de mest akuta energiförsörjningsproblemen, och påverka marknaden för drivmedel. (3)Möjligheterna att skapa ekonomisk tillväxt genom innova tion och en hållbar konkurrenskraftig energipolitik har konstaterats. Produktionen av energi från förnybara ener gikällor är ofta beroende av lokala eller regionala små och medelstora företag. Investeringar i regional och lokal pro duktion av energi från förnybara energikällor skapar bety dande möjligheter till tillväxt och sysselsättning i medlemsstaterna och deras regioner. Kommissionen och medlemsstaterna bör därför stödja nationella och regionala utvecklingsåtgärder i dessa områden, uppmuntra utbyte av bästa metoder för produktion av energi från förnybara energikällor mellan lokala och regionala utvecklingsinitia tiv och främja användningen av strukturfonder på detta område. (4)Vid främjandet av utvecklingen av marknaden för förny bara energikällor är det nödvändigt att ta i betraktande dess positiva inverkan på regionala och lokala utvecklingsmöj ligheter, exportmöjligheter, social sammanhållning och sysselsättning, inte minst när det gäller små och medelstora företag och oberoende energiproducenter. (5)För att gemenskapens växthusgasutsläpp och beroende av energiimport ska minska bör utvecklingen av energi från förnybara energikällor stå i ett nära samband med en ökning av energieffektiviteten. (6)Det är lämpligt att stödja demonstrations- och kommer sialiseringsfasen för decentraliserad teknik för energi från förnybara energikällor. Utvecklingen mot en decentralise rad energiproduktion har många fördelar såsom utnyttjan det av lokala energikällor, förbättrad lokal trygg energiförsörjning, kortare transportsträckor och minskade förluster vid energitransmission. Sådan decentralisering främjar också samhällsutvecklingen och sammanhåll ningen genom att erbjuda inkomstkällor och skapa lokala arbetstillfällen. Europeiska unionens officiella tidning L 140/17 (7)och rådets direktiv /77/EG av om främjande av el producerad från förnybara energikällor på den inre marknaden för el (1) och och rådets direktiv /30/EG av om främjande av använd ningen av biodrivmedel eller andra förnybara drivmedel (2) fastställer definitioner för olika typer av energi från förny bara energikällor. och rådets direktiv /54/EG av om gemensamma regler för den inre marknaden för el (3) fastställer definitioner för elsektorn i allmänhet. För att uppnå rättslig säkerhet och tydlighet är det lämpligt att använda samma eller liknande definitioner i det här direktivet. (8)Enligt kommissionens meddelande av Färdplan för förnybar energi Förnybara energikällor : att bygga en hållbarare framtid är det ett lämpligt och realistiskt mål att andelen energi från för nybara energikällor ska motsvara av den totala ener gianvändningen och av användningen inom transportsektorn; planen visar också att rambestämmelser med bindande mål skulle ge näringslivet den långsiktiga stabilitet som krävs för att göra rationella, hållbara inves teringar inom sektorn för energi från förnybara energikäl lor, som skulle kunna minska beroendet av importerade fossila bränslen och öka användningen av ny energiteknik. Dessa mål existerar i anslutning till den målsättning om att uppnå ökning av energieffektiviteten , som fastställts i kommissionens meddelande av Handlingsplanen för ökad energieffek tivitet: Att inse möjligheterna, som fick stöd av Europe iska rådet och av i sin resolution av om den handlingsplanen. (9)Vid Europeiska rådets möte betonades på nytt gemenskapens åtagande att över hela gemenskapen utveckla energi från förnybara energikällor även efter 2010. anslöt sig till det bindande målet att av gemenskapens bruttoenergianvändning ska till godoses genom energi från förnybara energikällor samt det bindande målet att av varje medlemsstats användning av bensin och diesel inom trans portsektorn ska utgöras av biodrivmedel , vilka ska införas på ett kostnadseffektivt sätt. konstaterade att de uppställda biodrivmedelsmålen bör vara bindande, förutsatt att produktionen är hållbar, att den andra generationens biodrivmedel blir kommersiellt tillgängliga, och att och rådets direk tiv 98/70/EG av om kvaliteten på bensin och dieselbränslen (4) ändras så att ändamålsenliga upprepade vid sitt möte att det är synnerligen viktigt (1) EGT L 283, 27.10.2001, s. 33. (2) EUT L 123, , s. 42. (3) EUT L 176, , s. 37. (4) EGT L 350, 28.12.1998, s. 58. att utveckla och uppfylla effektiva hållbarhetskriterier för biodrivmedel och att sörja för att andra generationens bio drivmedel finns kommersiellt tillgängliga. hänvisade vid sitt möte återigen till hållbarhets kriterierna och utvecklingen av andra generationens bio drivmedel och betonade behovet av att bedöma eventuella konsekvenser av biodrivmedelsproduktionen för jord bruksprodukter avsedda för livsmedel och vid behov åtgärda bristerna. Det konstaterade vidare att man ytterli gare bör utreda de miljömässiga och sociala konsekven serna av produktion och användning av biodrivmedel. (10)I sin resolution av om färdplanen för energi från förnybara energikällor (5) uppmanar Euro paparlamentet kommissionen att senast lägga fram ett förslag till en rättslig ram för energi från för nybara energikällor, varvid det anser att det är viktigt att man sätter upp mål för andelen energi från förnybara ener gikällor på gemenskaps- och medlemsstatsnivå. (11)Det är nödvändigt att fastställa transparenta och entydiga regler för hur man beräknar andelen energi från förnybara energikällor och för att definiera vilka källorna är. I detta sammanhang bör den energi som finns i haven och andra vattenförekomster i form av vågor, havsströmmar, tidvat ten, temperaturgradientenergi och saltgradientenergi inkluderas. (12)Att använda jordbruksmaterial som t.ex. gödsel och flyt gödsel och annat animaliskt och organiskt avfall för att producera biogas ger betydande miljöfördelar, eftersom det har en stor potential att minska växthusgasutsläppen, både vid produktion av värme och kraft och när det används som biodrivmedel. Biogasanläggningar kan, eftersom de är decentraliserade till sin karaktär och har en regional inves teringsstruktur, ge ett avgörande bidrag till den hållbara utvecklingen på landsbygden och ge jordbrukarna nya inkomstmöjligheter. (13)Mot bakgrund av , rådets och kommis sionens ståndpunkter är det lämpligt att fastställa som bin dande nationella mål att andelen energi från förnybara energikällor ska motsvara av energianvändningen och av användningen inom transportsektorn i gemenskapen . (14)Det viktigaste syftet med bindande nationella mål är att skapa säkerhet för investerarna och främja en kontinuerlig utveckling av sådana tekniker som genererar energi från alla typer av förnybara energikällor. Beslutet om huruvida ett mål ska vara bindande bör därför inte skjutas upp i vän tan på en viss framtida händelse. (5) EUT C 219 E, 28.8.2008, s. 82. L 140/18 Europeiska unionens officiella tidning (15)Medlemsstaterna har skilda utgångslägen och olika poten tial för energi från förnybara energikällor, och energimixen varierar mellan medlemsstaterna. Gemenskapsmålet på måste därför på ett rättvist sätt översättas till indivi duella mål för varje medlemsstat med hänsyn till medlems staternas olika utgångslägen och potential, inbegripet nuvarande andel energi från förnybara energikällor och befintlig energimix. Detta bör ske för det första genom att den nödvändiga totala ökningen av andelen energi från förnybara energikällor fördelas mellan medlemsstaterna genom att alla ökar sin nuvarande andel med en viss fak tor, och att denna faktor sedan viktas i förhållande till län dernas bruttonationalprodukt och modifieras för att återspegla deras skilda utgångspunkter, och för det andra, genom att man i samband med redovisningen ta fasta på den slutliga energianvändningen (brutto), med beaktande av de ansträngningar som gjorts av medlemssta terna för att använda energi från förnybara energikällor. (16)Målet på energi från förnybara energikällor inom transportsektorn bör däremot gälla för varje enskild med lemsstat för att garantera enhetliga drivmedelsspecifikatio ner och trygga tillgången. Eftersom det finns en välfungerande handel med transportdrivmedel kommer medlemsstater med liten tillgång till de resurser som krävs att utan problem kunna säkra tillgången på biodrivmedel från annat håll. Även om det tekniskt sett vore möjligt för gemenskapen att uppnå sina mål för användningen av energi från förnybara energikällor inom transportsektorn enbart genom inhemsk produktion är det både sannolikt och önskvärt att det sker genom en kombination av inhemsk produktion och import. Kommissionen bör där för övervaka tillgången på biodrivmedel på gemenskaps marknaden och, när så är lämpligt, föreslå relevanta åtgärder för att skapa balans mellan inhemsk produktion och import, med beaktande av, bland annat, hur multila terala och bilaterala handelsförhandlingar förlöper, miljö-, kostnads- och sociala aspekter samt trygg energiförsörjning. (17)En förbättring av energieffektiviteten är ett huvudmål för gemenskapen och målet är att förbättra energieffektivite ten . Detta mål kommer till sammans med befintlig och framtida lagstiftning, bland annat och rådets direktiv /91/EG av om byggnaders energi prestanda (1), och rådets direktiv /32/EG av om upprättande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energianvändande produkter (2) och och rådets direktiv /32/EG av om effektiv slutanvänd ning av energi och om energitjänster (3), att spela en avgö rande roll när det gäller att säkerställa att klimat- och energimålen uppnås till lägsta kostnad och kan också (1) EGT L 1, , s. 65. (2) EUT L 191, 22.7.2005, s. 29. (3) EUT L 114, 27.4.2006, s. 64. innebära nya möjligheter för EU:s ekonomi. Energieffekti vitetspolitiken och energibesparingspolitiken utgör några av de mest effektiva metoderna för medlemsstaterna att öka den procentandel energi som kommer från förnybara energikällor och medlemsstaterna kommer därför lättare att uppnå de övergripande nationella mål och transport mål för förnybara energikällor som fastställs i detta direktiv. (18)Det kommer att åligga medlemsstaterna att avsevärt för bättra energieffektiviteten inom alla sektorer för att lättare uppnå sina mål för energi från förnybara energikällor, vilka uttrycks i procentandelar av den slutliga energianvänd ningen (brutto). Det är synnerligen viktigt med energieffek tivitet inom transportsektorn, eftersom ett bindande procentmål för energi från förnybara energikällor sanno likt kommer att bli allt svårare att uppnå på ett hållbart sätt, om den totala efterfrågan på energi inom transport sektorn fortsätter att öka. Därför bör det bindande målet för transportsektorn på , som alla medlemssta ter ska uppnå, definieras som den andel av den slutliga mängd energi som används inom transportsektorn som ska erhållas från förnybara energikällor, och inte bara från biodrivmedel. (19)För att säkerställa att de bindande nationella övergripande målen uppfylls, bör medlemsstaterna sträva efter att följa ett vägledande förlopp i flera steg för att uppnå sina slut liga bindande mål. De bör upprätta nationella handlings planer för energi från förnybara energikällor med information om olika sektorers mål, med beaktande av att biomassa kan användas på olika sätt och att det därför är viktigt att börja utnyttja nya biomassaresurser. Medlems staterna bör dessutom vidta åtgärder för att nå dessa mål. Varje medlemsstat bör i samband med uppskattningen av den förväntade slutliga energianvändningen (brutto) i sin nationella handlingsplan för energi från förnybara energi källor bedöma i vilken mån energieffektivitets- och ener gibesparingsåtgärder kan bidra till uppnåendet av dess nationella mål. Medlemsstaterna bör beakta den optimala kombinationen av energieffektiv teknik och energi från förnybara energikällor. (20)Det är tänkbart att användningen av energi från förnybara energikällor ökar snabbare tack vare den tek niska utvecklingen och olika stordriftsfördelar och detta bör beaktas i det vägledande förloppet. På så sätt kan man ta särskild hänsyn tas till sektorer som drabbas opropor tionerligt hårt av uteblivna tekniska framsteg och stor driftsfördelar, och som därför förblir underutvecklade, men som kan ge ett betydande bidrag till uppfyllan det av målen . (21)Det vägledande förloppet bör fastställas med 2005 som utgångspunkt, eftersom det är för vilket tillförlitliga data om de olika ländernas andel energi från förnybara energikällor är tillgängliga. Europeiska unionens officiella tidning L 140/19 (22)För att målen i detta direktiv ska kunna uppnås är det nöd vändigt att gemenskapen och medlemsstaterna anslår bety dande ekonomiska resurser till forskning och utveckling avseende teknik för energi från förnybara energikällor. för teknik och innovation bör i syn nerhet ge hög prioritet åt forskning och utveckling av tek nik för energi från förnybara energikällor. (23)Medlemsstaterna kan uppmuntra lokala och regionala myndigheter att fastställa mål som sträcker sig längre än de nationella målen och involvera lokala och regionala myn digheter i utarbetandet av nationella handlingsplaner för energi från förnybara energikällor och i åtgärder som syf tar till att öka medvetenheten om fördelarna med energi från förnybara energikällor. (24)För att utnyttja biomassans potential fullt ut bör gemenskapen och medlemsstaterna främja befintliga skogsreserver i större utsträckning samt garantera nya skogsbrukssystem. (25)Medlemsstaterna har olika potential när det gäller energi från förnybara energikällor och använder på nationell nivå olika system för att stödja sådan energi. En majoritet av medlemsstaterna tillämpar stödsystem där bidrag endast beviljas för energi från förnybara energikällor som produ ceras på deras territorium. För att de nationella stödsyste men ska fungera korrekt är det synnerligen viktigt att medlemsstaterna kan kontrollera effekten av och kostna derna för sina nationella stödsystem i förhållande till sin egen potential. Ett viktigt sätt att uppnå målet för detta direktiv är att garantera korrekt fungerande nationella stödsystem så som i enlighet med direktiv /77/EG, för att upprätthålla investerarnas förtroende och ge medlems staterna möjlighet att utforma effektiva nationella åtgärder för att uppnå målen. Syftet med detta direktiv är att under lätta gränsöverskridande stöd till energi från förnybara energikällor utan att påverka nationella stödsystem.