prop · GX03231 · 2010-06-09 00:00:00 — Begreppet har gamla anor, men omfattar enligt bestämmelserna i mönstringslagen (1983:929) en kontroll av om sjömannen har giltig sjömansbok, inte på grund av hälsotillståndet är olämplig för befattningen eller sjömansyrket, har föreskriven behörighet för befattningen samt uppfyller övriga villkor som föreskrivs enligt andra författningar, jfr 58 §§ nämnda lag. Av intresse är härvid kravet att med läkarintyg visa att något hinder mot tjänstgöringen inte föreligger på grund av sjömannens hälsotillstånd (7 §). Lagen gäller samtliga sjömän. Förutom däcks- och maskinpersonal omfattas således även t.ex. intendenturpersonal. Begreppet intendentur innefattar bl.a. köks-, serverings- butiks- och ekonomipersonal. Enligt 2 § mönstringslagen får regeringen meddela föreskrifter om undantag från lagens tillämpning för annan sjöpersonal än däcks- och maskin- personal och telegrafister, dvs. Enligt samma bestämmelse får regeringen också meddela föreskrifter om vad som ska gälla för sådan personal som undantas. Bestämmelsen infördes i syfte att införa lättnader i mönstringsförfarandet. Sjöfarts- verket hade ifrågasatt mönstringens betydelse när det gäller intendentur- personal på fartyg i inre fart och ställt frågan om det finns skäl att undanta sådan personal från mönstringsplikten (prop. 2006/07:31 s. 8). Till följd av initiativet från utarbetades en promemoria inom som remissbehandlades. I promemorian föreslogs att regeringen skulle få meddela föreskrifter om undantag från mönstringslagen för intendenturpersonal. I promemorian redovisades också förordningsändringar som avsågs meddelas med stöd av bemyn- digandet. Förslagen till förordningsändringar innebar att intendentur- personal på fartyg i inre fart skulle undantas mönstringskravet, dock att för intendenturpersonal som ingår i den s.k. säkerhetsbesättningen skulle kravet på läkarintyg kvarstå. Under remissbehandlingen ansåg de sjöfackliga organisationerna att säkerhetsskäl krävde att intendenturpersonalen fortsatt skulle vara skyldiga att komma in med läkarintyg, även om det övriga mönstrings- förfarandet avskaffades. I propositionen föreslog regeringen att det nämnda bemyndigandet i 2 § skulle införas, men uppgav också att i regeringen i förordning avsåg att meddela föreskrifter om att kravet på läkarintyg ska behållas för all Regeringen ansåg att det var viktigt att alla sjömän uppfyllde åtminstone kraven på syn- och hörselförmåga (a. prop. s. 10). 2009/10:231 De föreskrifter som regeringen sedermera meddelade innebär också att intendenturpersonal på fartyg i inre fart undantas från mönstrings- förfarandet, men att de behöver uppfylla kraven på läkarintyg, jfr 1 § mönstringsförordningen (1984:831). SWEREF Skärgårdsredarna har i skrivelse till regeringen begärt att kravet på läkarintyg för intendenturpersonal tas bort. Föreningen har anfört att kravet på läkarintyg för intendentur- personal som inte ingår i säkerhetsbesättningen är kostsamt, otidsenligt och irrelevant. Motsvarande intyg krävs inte för samma arbetsuppgifter iland. Regeringen har i mönstringslagen bemyndigats att meddela föreskrifter om undantag från lagens tillämpning för annan sjöpersonal än däcks- och maskinpersonal och telegrafister. I lagen anges inte någon begränsning av hur detta undantag får användas. I det regelförenklingsarbete som pågår inom den statliga förvaltningen och som är av stor vikt för bl.a. företagandet är det viktigt att regeringen inte är bunden mer än nödvändigt av tidigare bedömningar och är fri att agera inom ramen för de bemyndiganden som har meddelat. Frågan om behovet av läkarintyg för olika kategorier av sjömän är en av många sjösäkerhets- frågor som är, och måste vara, under ständig omvärdering. För att kunna gå vidare med regelförenklingsverksamheten när det gäller mönstrings- förfarandet finns det således inte längre något skäl att i förhand avstå från att fullt ut utnyttja den lagstadgade möjligheten att meddela föreskrifter om undantag från mönstringslagens tillämpning för intendenturpersonal, t.ex. genom att undanta intendenturpersonal från krav på läkarintyg vid mönstring. När regeringen fortsättningsvis kommer att utnyttja bemyn- digandet kommer givetvis liksom tidigare de säkerhetsmässiga aspekterna att beaktas. De förslag som lämnas i denna proposition är av mycket begränsad omfattning och påverkar i princip endast vissa berörda personer i sjöfartssektorn som får ökade uppgifter. De nya uppgifterna bedöms dock inte medföra mer än mycket marginellt ökad arbetsbelastning. Förslagen leder inte heller till några negativa konsekvenser för små före- tags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt. Några alternativ till författningsreglering finns inte eftersom direktivet kräver att uppgifterna ska utföras av de utpekade personerna. De nya bestämmelserna bedöms inte heller medföra några ökade kostnader för det allmänna. Rapporteringsskyldighet för lotsar och hamninnehavare I avsnitt 5.2.1 föreslås att lotsar ska åläggas viss rapporteringsskyldighet om de upptäcker avvikelser hos fartyg. Kravet finns dock , men regleras på annat sätt. Någon förändring i sak innebär förslaget Prop. 2009/10:231 således inte och kommer därför inte att påverka de administrativa kostnaderna i höjande riktning. Lotsning och biträde av lots till fartyg tillhandahålls av . har ca 215 lotsar anställda. I genomsnitt genomförs ca 40 000 lotsningar . Förslaget innebär vidare att även hamninnehavare får en skyldighet att rapportera sådana avvikelser. Någon stor arbetsbörda bedöms dock inte uppstå på grund av detta förslag eftersom det inte finns något krav för hamninnehavarna att aktivt leta efter avvikelser. I många fall saknar hamninnehavare dessutom den kontakt med fartygen som krävs för att över huvud kunna upptäcka avvikelser. Rapporteringsskyldigheten torde därför i praktiken inte medföra någon påtaglig ökning av de administra- tiva kostnaderna. I finns ca 50 allmänna hamnar och därutöver ett antal industrihamnar. Förbundet har 53 medlems- företag och därutöver finns 11 kommunala hamnförvaltningar. Av hamnarna är privatägda, blandat ägda och helt offentligägda. Skyldighet för redare att undersöka fartygets skrov Förslaget i avsnitt 5.2.2 innebär ett utökat krav för redarna att efter- komma tillsynsmyndighetens krav att låta undersöka sitt fartyg, dess utrustning etc. genom att det införs en skyldighet att även undersöka fartygets skrov. Det är omöjligt att förutspå i vilken omfattning tillsyns- myndigheten kan komma att utnyttja möjligheten, och därmed vilka kostnader som kan komma att uppstå för redarna. Det är dock rela- tivt ovanligt att Transportstyrelsen uppmanar en redare att göra de under- sökningar som möjlighet ges för . Undantag för utländska statsfartyg Förslaget i avsnitt 5.2.3 att utländska statsfartyg ska undantas från inspektioner innebär enbart att gällande rätt skrivs in i lagen och medför inga konsekvenser. Rapporteringskrav vid farligt isläge Förslaget i avsnitt 6.2.1 innebär att bl.a. befälhavare ska kunna åläggas en informationsskyldighet vid farligt isläge. De allra flesta fartyg som trafikerar sådana farvatten måste under alla förhållanden bedöma islägets potentiella betydelse för det egna fartyget. En skyldighet att rapportera viss information av denna art torde i praktiken inte medföra särskilt mycket merarbete. Förslaget om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Förslaget i avsnitt 6.2.2 innebär bl.a. att nya bestämmelser införs i 17 kap. offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). serna är utformade med hänsyn till att sekretessen inte ska vara mer omfattande än vad som bedöms nödvändigt för att ska kunna Prop. 2009/10:231 delta i det internationella arbetet på ett effektivt sätt. ändringarna kan komma att leda till vissa förändrade rutiner vid myndig- heternas sekretessprövning, vilket dock inte bedöms leda till kostnads- ökningar. Kravet på läkarintyg innebär att denna personal måste skickas till läkare för att få ett intyg. För detta krävs inte bara tid för den anställde, utan även rederiets personal måste engagera sig i att ordna tid hos läkare m.m. Kostnaden för läkarundersökningen ska bekostas av redaren. För timanställda kan kostnaden för läkarintyget i vissa fall t.o.m. bli högre än vad den timanställde får i ersättning. Ombord måste befälhavaren ha kontroll på att alla har läkarintyg, hålla reda på när det är dags att förnya, och vid bemanningskontroller av ska alla läkarintyg uppvisas. Läkarintygen ska vara med i original vilket medför en viss hantering och administration när personal byter arbetsplats, dvs. går mellan olika fartyg. De arbetsmoment som kravet på läkarintyg medför således såväl en relativt omfattande tidsåtgång som en viss kostnad för rederiet. Den sammanlagda kostnaden för varje läkarintyg kan bli mer än . För rederier med flera fartyg innebär det att en avsevärd tid läggs ner och inte obetydliga kostnader påförs. För det fall regeringen kommer att utnyttja det befintliga bemyndigandet i större omfattning bör det medföra en betydligt förenklad administration för berörda rederier och därmed en märkbar förändring i rederiernas vardag. 11.1Förslaget till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364) I tredje stycket har införts ett undantag från inspektion för fartyg som ägs eller brukas av en annan stat när fartyget används uteslutande för stats- ändamål. Fartyg som ägs eller brukas av en stat är således undantagna från inspektion som de används icke-kommersiellt. Skulle fartyget vid tillfället användas kommersiellt gäller inte längre undantaget. Bestämmelsen, som genomför artikel 3.4 i och rådets direktiv /16/EG av om hamnstatskontroll (hamnstatskontrolldirektivet), har utformats i enlighet med Lagrådets förslag och behandlats i avsnitt 5.2.3. I första stycket har en språklig justering gjorts. Paragrafen är ny och genomför artikel 23.1 och 2 i hamnstatskontroll- direktivet. Bestämmelsen i första stycket innebär endast en skyldighet att rapportera, inte någon skyldighet att aktivt undersöka de delar av fartyget eller dess utrustning som lotsen eller hamninnehavaren kommer i kontakt med. Definitionen av hamninnehavare i andra stycket är samma som i 1 kap. 3 § lagen (2006:1209) om hamnskydd. Vid bedömning av vem som är hamninnehavare bör de uttalanden som gjorts i förarbetena till den lagen kunna användas, jfr prop. 2005/06:212, s. 76 f. Paragrafen har behandlats i avsnitt 5.2.1. I första stycket finns bestämmelser om att redaren, på uppmaning av Transportstyrelsen eller av någon annan tillsynsmyndighet, är skyldig att vidta undersökningar av fartyget eller dess utrustning. Den uppräkning av undersökningar som redaren är skyldig att göra har kompletterats med en skyldighet att låta utföra tjockleksmätningar av fartygets skrov. Tillägget, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, genomför artikel 21.2 i hamnstatskontrolldirektivet och har behandlats i avsnitt 5.2.2. I tredje stycket har språkliga justeringar gjorts. I första punkten har språkliga justeringar gjorts. I femte punkten finns ett bemyndigande angående skyldighet att, i ett antal uppräknande situationer, anmäla och lämna uppgifter för redare, befälhavare och den som befullmäktigats att på redarens vägnar lämna information. Uppräkningen har kompletterats med skyldighet att lämna uppgifter då isläget innebär ett allvarligt hot i olika avseenden. Kompletteringen genomför artikel 18a.1 b) i och rådets direktiv /17/EG om ändring av direktiv /59/EG om Prop. 2009/10:231 inrättande av ett övervaknings- och informationssystem för sjötrafik i Paragrafen har behandlats i avsnitt 6.2.1. Hänvisningen i punkten 2 har ändrats så att den görs till det nya hamn- statskontrolldirektivet, dvs. och rådets direktiv /16/EG av om hamnstatskontroll. I övrigt har språkliga justeringar gjorts i paragrafen. I paragrafen har Europeiska gemenskapen bytts ut mot Europeiska unionen med anledning av ikraftträdandet av Lissabonfördraget. 11.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg 6 kap. 3 § Tredje stycket har ändrats så att hänvisningen görs till det nya hamnstats- kontrolldirektivet, dvs. och rådets direktiv /16/EG av om hamnstatskontroll. I övrigt har språkliga justeringar gjorts i paragrafen. 7 kap. 6 a § I paragrafen har Europeiska gemenskapen bytts ut mot Europeiska unionen med anledning av ikraftträdandet av Lissabonfördraget. Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Paragrafen är ny och genomför artiklarna 24 och 20a.3 fjärde stycket i och rådets direktiv /17/EG om ändring av direktiv /59/EG om inrättande av ett övervaknings- och informa- tionssystem för sjötrafik i gemenskapen. Enligt första stycket i den nya paragrafen gäller sekretess i myndighets verksamhet som avser internationellt samarbete avseende civil sjötrafik- övervakning och informationssystem för civil sjötrafik för uppgift som lämnats av annan stat eller mellanfolklig organisation, om det kan antas att myndighetens arbete för en säkrare civil sjöfart motverkas om upp- Som framgått av avsnitt 6.2.2 bygger det internationella sjösäkerhets- arbetet på ömsesidigt förtroende mellan de stater som deltar i samarbetet. Om uppgifter som omfattas av sekretess i utlandet blir offentliga i Sve- rige kan det finnas en risk att andra stater blir ovilliga att lämna uppgifter Om svenska myndigheter inte får tillgång till sådana upp- gifter som avses utbytas inom det internationella samarbetet försvåras det svenska arbetet för en säkrare civil sjöfart och arbetet riskerar att uppnå lägre kvalitet än det annars skulle ha gjort. Vid tillämpningen av den nya bestämmelsens skaderekvisit bör därför hänsyn bl.a. tas till vilket sekre- tesskydd uppgifterna har hos den stat som har lämnat uppgiften och vilken effekt ett offentliggörande av uppgiften skulle kunna antas ha på det framtida informationsutbytet. I syfte att tillgodose regleringen i artikel 20a.3 fjärde stycket i nämnda direktiv införs i den nya paragrafens andra stycke en bestämmelse som innebär att sekretess ska gälla för uppgifter som lämnats av en medlems- stat och som rör planer för mottagande av fartyg i behov av assistans eller genomförande av förfaranden som avses i sådana planer, om en annan medlemsstat begär det. Sådana förfaranden kan bestå i t.ex. ett beslut från en behörig myndighet att ett fartyg ska ta sig till en skyddad plats eller av sjö- eller miljöräddningsinsatser. Sekretessen ska enligt tredje stycket gälla som utrikes- sekretessen i 15 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen, nämligen i högst . Paragrafen har behandlats i avsnitt 6.2.2. Paragrafen är ny och innebär att den tystnadsplikt som följer av den före- slagna bestämmelsen i 7 § andra stycket inskränker rätten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 1 och 2 §§ yttrandefrihetsgrund- lagen att meddela och offentliggöra uppgifter. Paragrafen har behandlats i avsnitt 6.2.2. Lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364) Härigenom föreskrivs i fråga om fartygssäkerhetslagen (2003:364) dels att 5 kap. 9 § och 22 § samt 7 kap. 6 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf 5 kap. 16 a §, av följande Tillsyn av utländska fartyg sker Tillsyn av utländska fartyg sker begränsas till granskning av far- begränsas till granskning av far- tygets certifikat eller motsvarande tygets certifikat eller motsvarande handlingar enligt 7 kap. 3 §, om handlingar enligt 7 kap. 3 §, om det inte finns grundad anledning det inte finns grundad anledning att anta att fartyget, dess utrustning att anta att fartyget, dess utrustning från uppgifterna i certifikaten eller från uppgifterna i certifikaten eller gäller inte om föreskriften har gäller inte om föreskriften har meddelats med stöd av 7 kap. 6 § meddelats med stöd av 7 kap. 6 § På framställning av en myndighet i en främmande stat får Transport- styrelsen utan hinder av första stycket besluta om en annan tillsyns- förrättning än inspektion för ett fartyg som hör hemma i den främmande staten och, om det behövs, utfärda ett certifikat eller en annan handling som avses i denna lag eller i föreskrifter som har utfärdats med stöd av lagen. Inspektion ska inte ske av utländska statsfartyg. Med utländskt statsfartyg avses i detta sammanhang fartyg i den utländska statens tjänst som inte används kommersiellt. Hamninnehavare och lotsar är skyldiga att till Transportstyrelsen lämna uppgifter om fartygets namn, uppgifter om resan och beskrivning av uppenbara av- 2009/16/EG avses sådan fysisk eller juridisk person som, enligt 3 § lagen över hamnens drift. På uppmaning av Transport- På uppmaning av Transport- styrelsen eller av någon annan styrelsen eller av någon annan bestämmer är redaren skyldig att bestämmer är redaren skyldig att låta undersöka ämnen och material låta undersöka fartygets skrov, som används på fartyget eller ingår ämnen och material som används i dess last och att tillhandahålla på fartyget eller ingår i dess last prov för sådan undersökning. och att tillhandahålla prov för svarande skyldighet gäller i fråga om maskiner, redskap eller andra skyldighet gäller i fråga om tekniska anordningar på fartyget. tekniska anordningar på fartyget. I fråga om ämnen och material, vars inlastning är förestående men som ännu inte har kommit under redarens vård, har lastägaren den skyldighet som åvilar redaren enligt första stycket. En undersökning enligt denna En undersökning enligt denna paragraf skall bekostas av den som paragraf ska bekostas av den som har ålagts att föranstalta om under- har ålagts att föranstalta om under- sökningen eller att tillhandahålla sökningen eller att tillhandahålla prov för undersökningen, om inte prov för undersökningen, om inte myndigheten beslutar att kost- myndigheten beslutar att kost- naden helt eller delvis skall naden helt eller delvis ska ersättas ersättas av statsmedel. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 1. tillsynsförrättningar och tillsynsböcker, 2. undantag från den begräns- 2. undantag från den begräns- ning som anges i 5 kap. 9 § första ning som anges i 5 kap. 9 § första stycket under förutsättning att det stycket under förutsättning att det följer av rådets direktiv /21/EG rådets direktiv /16/EG av den ning av internationella normer för säkerhet på fartyg, av förorening samt boende- och fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och framförs i medlems- staternas territorialvatten (hamn- statskontroll), senast ändrat genom och rådets direktiv /84/EG, 3. granskning och godkännande av ritningar samt vilka ritningar som skall ges in, 3. granskning och godkännande av ritningar samt vilka ritningar som ska ges in, 4.avgifter till staten för tillsyn av fartyg och av rederiers och fartygs säkerhetsorganisation samt för provning och granskning av material och utrustning och för granskning av ritningar till fartyg, 5.lotsavgifter och skyldighet att anlita lots, 6. skyldighet att lämna de upp- 6. skyldighet att lämna de upp- gifter som krävs för att tillsyns- gifter som krävs för att tillsyns- myndigheten skall kunna fullgöra myndigheten ska kunna fullgöra tillsynen enligt denna lag eller tillsynen enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, samt meddelats med stöd av lagen, samt 7. skyldighet för fartygets ägare eller redare att ersätta kostnader i samband med sådant kvarhållande av fartyget som har skett med stöd av denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs i fråga om offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) att det ska införas en ny paragraf 17 kap. 6 a § av följande lydelse. Sekretess gäller i myndighets verksamhet som avser intern- ationellt samarbete avseende civil sjöövervakning och informations- system för civil sjötrafik för upp- gift som lämnats av annan stat eller mellanfolklig organisation, om det kan antas att myndighetens arbete för en säkrare civil sjöfart motverkas om uppgiften röjs. Sekretess ska gälla avseende planer för mottagande av fartyg i behov av assistans i den omfatt- ning som anges i artikel 20 a punkten 3 fjärde stycket i Europa- parlamentets och rådets direktiv /17/EG av om ändring av direktiv /59/EG om inrättande av ett övervaknings- och informations- system för sjötrafik i gemen- skapen, om en annan medlemsstat begär det. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . 1. hur ett fartyg ska vara konstruerat, byggt, utrustat och hållet i stånd för att det enligt 2 kap. 1 § ska anses vara sjö- värdigt, Lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364) Härigenom föreskrivs att 7 kap. 2 § fartygssäkerhetslagen (2003:364) ska ha följande lydelse. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1. hur ett fartyg skall vara konstruerat, byggt, utrustat och hållet i stånd för att det enligt 2 kap. 1 § skall anses vara sjö- värdigt, 2.skyldighet att registrera uppgifter om ombordvarande på passagerar- fartyg, 3.lastning, lossning, minsta tillåtna fribord, fribordsmärken och säkring av last som ännu inte har förts ombord, 4.rederiers och fartygs säkerhetsorganisation, samt 5.skyldighet för redare, befälhavare och den som befullmäktigats att på redarens vägnar lämna information att a. anmäla inträffade olycksfall eller olyckstillbud eller sjukdomsfall utöver vad som anges i sjölagen (1994:1009), b. anmäla uppkomna skador eller vidtagna åtgärder som har betydelse för ett fartygs sjövärdighet, c.lämna uppgifter inför ett fartygs ankomst till en hamn eller ankarplats, och d.lämna uppgifter i situationer där väder- eller sjöförhållandena är så ogynnsamma att de innebär allvarliga risker för människor eller miljön. c.lämna uppgifter inför ett fartygs ankomst till en hamn eller ankarplats, d.lämna uppgifter i situationer där väder- eller sjöförhållandena är så ogynnsamma att de innebär allvarliga risker för människor eller miljön, och e.lämna uppgifter i situationer då isläget innebär ett allvarligt hot för människoliv till sjöss eller för skyddet av egna eller andra staters havs- eller kustområden. Denna lag träder i kraft . Sammanfattning av SOU 2009:90 Några allmänna utgångspunkter för uppdraget För att stärka sjösäkerheten i europeiska farvatten presenterade kommissionen det s.k. tredje sjösäkerhetspaket innehållande förslag till sju olika rättsakter; flaggstatsdirektivet, klassdirektivet, över- vakningsdirektivet, hamnstatskontrolldirektivet, olycksutrednings- direktivet, förordningen om transportörens ansvar i samband med olyckor vid passagerarbefordran till sjöss och på inre vattenvägar (passa- gerarförordningen) samt direktivet om redares skadeståndsansvar och finansiella säkerheter (ansvarsdirektivet). Klassdirektivet delades under förhandlingarna upp i ett direktiv och en förordning, medan ansvarsdirektivet reducerades till ett direktiv som enbart behandlar försäkring av redareansvaret (försäkringsdirektivet). Fyra av rättsakterna innehåller ny reglering, medan tre av akterna inne- håller ändringar i gällande lagstiftning om klassificeringssällskap, hamn- statskontroll, och sjötrafikövervakning. I kommittédirektivet Genomförande av tredje sjösäkerhetspaketet (dir. 2009:42) gavs utredningen i uppdrag att föreslå hur följande direktiv bör genomföras i svensk rätt: 2009/15/EG om gemensamma regler och standarder för organisa- tioner som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg och för sjöfarts- administrationernas verksamhet i förbindelse därmed (klassdirektivet), 2009/16/EG om hamnstatskontroll (hamnstatskontrolldirektivet), 2009/17/EG om ändring av direktiv /59/EG om inrättande av ett övervaknings- och informationssystem för sjötrafik i gemenskapen (övervakningsdirektivet), 2009/18/EG om grundläggande principer för utredning av olyckor i sjötransportsektorn (olycksutredningsdirektivet). 2009/21/EG om flaggstatsförpliktelser (flaggstatsdirektivet).