prop · GX03235 · 2010-06-17 00:00:00 — När det gäller tillgångar som ett företag självt har tillverkat består produktionskostnaden främst av material och löner men även indirekta kostnader. De senare kan vara kostnader för förslit- ning av maskiner som används i tillverkningen och lokalkostnader. Om företaget har lånat pengar för att finansiera tillverkningen av tillgången, får räntan på kapitalet räknas in i anskaffningsvärdet till den del räntan hänför sig till tillverkningsperioden. Ett företag som räknar in räntan i anskaffningsvärdet (aktiverar räntan) ska lämna uppgift om detta och om det räntebelopp som har aktiverats i en not (4 kap. 3 § fjärde stycket). Kravet på att uppgift ska lämnas om det aktiverade räntebeloppet saknar motsvarighet i det fjärde bolagsrättsliga direktivet och bör som utredningen föreslår tas bort (jfr artikel 35.4). Om ränta har räknats in i anskaffningsvärdet på en tillgång, ska dock upplysning även fortsätt- ningsvis lämnas om detta. Aktiebolags och ekonomisk förenings eget kapital I den associationsrättsliga lagstiftningen finns bestämmelser som knyter an till hur stort bundet respektive fritt eget kapital ett företag har. Det gäller exempelvis bestämmelser om vinstutdelning i aktiebolagslagen och lagen om ekonomiska föreningar. I årsredovisningslagen finns bestämmelser om redovisning av bundet respektive fritt eget kapital. Aktiebolag och ekonomiska föreningar ska dela upp eget kapital i bundet och fritt eget kapital (se 5 kap. 14 och 15 §§). Av bestämmelserna framgår vilka delposter som ska hänföras till det ena respektive det andra slaget av kapital. Informationen ska lämnas i en not eller direkt i balansräkningen, om det senare inte står i strid med kravet på överskådlighet. Bestämmelserna saknar i allt väsentligt motsvarighet i det fjärde bolagsrättsliga direktivet. Bestämmelser finns också i uppställningsschemat för balansräkningen (se bilaga 1 till årsredovisningslagen). Detta har sin motsvarighet i det fjärde bolagsrättsliga direktivet (se artikel 9). Av uppställningsschemat Prop. 2009/10:235 framgår ett antal huvudrubriker, betecknade med bokstäver. rubrikerna är i flera fall indelade i olika poster, vars beteckningar föregås av romerska siffror. Posterna innehåller ibland en indelning i ytterligare poster, vars beteckningar föregås av arabiska siffror. När balansräkningen upprättas, ska posterna tas upp var för sig i den angivna ordningsföljden. Som en följd av direktivets utformning kan vad som är bundet respektive fritt eget kapital, vid en strikt tillämpning, komma att anges sammanblandat med varandra. Uppgift ska dock i anslutning till huvudrubriken lämnas om vad som utgör fritt eget kapital och bundet eget kapital (prop. 1995/96:10, del 2, s. 23 och 276). Den information som behövs för att kunna tillämpa näraliggande lagar, såsom aktiebolagslagen, finns alltså tillgänglig men ska ställas upp på ett annat sätt än den svenska traditionella indelningen i fritt och bundet eget kapital. Detta kan uppfattas som mindre ändamålsenligt och utredningen föreslår därför en ändring av uppställningsschemat. Under vissa förutsättningar är det tillåtet att lägga till nya poster till det fjärde direktivets uppställningsschema (se artikel 4.1 och prop. 1995/96:10, del 2, s. 42). Utredningens förslag innebär dock inte att nya poster läggs till utan att befintliga poster tas upp i en annan ordningsföljd än den i direktivet avgivna. En sådan ändring torde inte vara tillåten enligt direktivet. I 3 kap. 4 a § årsredovisningslagen görs visserligen avsteg från den uppställningsform som direktivet annars föreskriver. Detta avsteg har emellertid kunnat göras först efter det att direktivet ändrats (se artikel 10a). Den ändring av uppställningsschemat som utredningen föreslår bör alltså inte genomföras. Som flera remissinstan- ser påpekar kan det dock finnas anledning att från svensk sida verka för en ändring av direktivet i detta avseende i samband med den inledda översynen av EU:s redovisningsdirektiv. Regeringen föreslår i avsnitt 7.1 vissa förändringar i kraven på vilka upplysningar som ska lämnas om personalen och att dessa ska gälla både i års- och koncernredovisningen. Det finns inte skäl att göra någon annan bedömning i fråga om den förändrade upplysningsskyldighet som föreslås i detta avsnitt. Det bör därför inte längre ställas krav på att en koncernredovisning i ett icke-finansiellt företag ska innehålla uppgift om fastigheters taxeringsvärde eller om beloppet av sådan ränta som har räknats in i anskaffningsvärdet på en tillgång. Regeringens förslag om att mindre företag ska kunna lämna förenklade upplysningar om anläggningstillgångarna bör på motsvarande sätt få genomslag vid upprättandet av koncernredovisningen i mindre koncer- ner. Enligt regeringens bedömning kan det sjunde bolagsrättsliga direktivet inte anses hindra detta eftersom direktivet ger medlemsstaterna möjlighet att helt undanta mindre koncerner från kravet på att upprätta koncernredovisning (se artikel 6.1 i det sjunde bolagsrättsliga direktivet). och finansiella koncerner Prop. Ovan föreslås att uppgiftsskyldigheten avseende taxeringsvärden och räntebelopp som räknats in i anskaffningskostnaden för en tillverkad till- gång tas bort för icke finansiella företag och koncerner. Krav på upplysningar om taxeringsvärden och räntebelopp är inte särskilt motiverade med hänsyn till de finansiella företagens verksamhet. Det finns därför inte någon anledning att här skilja mellan dessa företag och andra företag. Den ändring som föreslås när det gäller uppgifter om taxeringsvärden och räntebelopp bör alltså få genomslag även för finansiella företag och koncerner. När det gäller tilläggsupplysningar om anläggningstillgångar är läget däremot annorlunda. Som framgår av avsnitt 7.1 omfattas finansiella företag och koncerner generellt inte av de förenklingar för mindre företag och koncerner som gäller enligt de fjärde och sjunde bolagsrättsliga direktiven och årsredovisningslagen. De lättnader som i detta samman- hang föreslås för mindre icke finansiella företag och koncerner bör därför inte omfatta mindre finansiella företag och koncerner. 7.3 Resultaträkning i förkortad form Regeringens förslag: Mindre icke finansiella företag ges en generell rätt att upprätta resultaträkningen i förkortad form. Detsamma gäller mindre icke finansiella koncerner som upprättar koncernredovisning. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Enligt utredningens förslag ska ett företag som fått tillstånd av att utelämna uppgift om nettoomsättningen lämna upplysning om detta (se betänkandet s. 125 f.). Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invändning. Hovrätten för Nedre påpekar att den information som en fullständig resultaträkning ger kan vara av stort intresse för företagens intressenter. Utredningens förslag riskerar enligt hovrätten att leda till en försämring av redovisningsinformationen. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss: Överensstämmer med regeringens förslag (se utkastet s. 58 f.). Remissinstanserna: De remissinstanser som har fått tillfälle att yttra sig över utkastet tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invändning. anser att ett företag som fått tillstånd av att utelämna uppgift om nettoomsättning ska lämna upplysning om detta i årsredovisningen. Skälen för regeringens förslag I en årsredovisning ska det ingå en resultaträkning. Den ska i samman- drag visa företagets samtliga intäkter och kostnader under räkenskapsåret och upprättas enligt någon av de uppställningsformer som anges i bilagor till årsredovisningslagen, den ena med kostnadsslagsindelning och den andra med funktionsindelning (se 3 kap. 2 och 3 §§ samt bilagorna 2 och 3 till lagen). Normalt ska de angivna uppställningsformerna följas och utrymmet för att slå samman poster är begränsat. Uppgifterna i resultaträkningen kan vara känsliga från konkurrens- synpunkt. De kan t.ex. ge konkurrenter information om företagets prissättningspolitik och vinstmarginaler. I enskilda fall kan uppgifterna användas av en ekonomiskt starkare konkurrent för att genom under- prissättning konkurrera ut företaget från marknaden. Årsredovisningslagen medger därför att vissa poster i resultaträkningen slås samman till en post, benämnd bruttovinst eller bruttoförlust. Detta förutsätter dels att det är fråga om ett mindre företag, dels att det är motiverat av konkurrensskäl (3 kap. 11 §). Ett företag som slår samman posterna i resultaträkningen ska lämna uppgift om nettoomsättningen och i en not upplysa om skälen för sammanslagningen. Uppgift om nettoomsättningen får utelämnas om det är motiverat och medger det. Årsredovisningslagens bestämmelser om förkortad resultaträkning har huvudsakligen sin förebild i det fjärde bolagsrättsliga direktivet (artiklarna ). Kravet på att det ska föreligga konkurrensskäl för att en sammanslagning ska få ske härrör dock inte från direktivet. De krav som ställs för att en sammanslagning ska få ske har tillkommit för att uppnå en avvägning mellan olika intressen: å ena sidan intresset av att företagens verksamhet blir väl genomlyst, vilket bl.a. främjar konkurrensen mellan företag, och å andra sidan intresset av att en osund konkurrens förhindras. Ett företag som dominerar en marknad ska inte med hjälp av uppgifter från en årsredovisning kunna prissätta sina produkter så att en mindre konkurrent med sämre finansiell uthållighet tvingas lägga ner sin verksamhet. Det kan emellertid ifrågasättas om kraven inte är för högt ställda. Utredningen föreslår att kravet på att sammanslagning får ske endast om det är motiverat av konkurrensskäl ska tas bort och att skälen för sammanslagningen inte längre ska behöva anges. Förslaget innebär att bestämmelsen blir enklare att tillämpa och anpassas till det fjärde bolagsrättsliga direktivet. Som Hovrätten för Nedre påtalar finns det visserligen en risk för att en generell rätt att upprätta en förkortad resultaträkning leder till att informationen i företagens års- redovisningar försämras. Regeringen gör dock bedömningen att försäm- ringen är så begränsad att den kan godtas. Utredningens förslag bör alltså genomföras. Information om nettoomsättningen är däremot särskilt viktig från ett intressentperspektiv som den, så länge den inte presenteras tillsammans med kostnadsposterna, inte är lika känslig för företagen. Regeringen instämmer i utredningens bedömning att nettoomsättningen även bör särredovisas av de företag som upprättar en för- kortad resultaträkning. Den nuvarande möjligheten att, efter dispens- beslut från , kunna utelämna uppgift om nettoomsättning bör behållas. Att det även fortsättningsvis ska föreligga konkurrensskäl för att dispens ska ges bör framgå direkt av lagen. Utredningen föreslår vidare att ett företag som fått tillstånd av Bolags- verket att utelämna uppgift om nettoomsättningen ska lämna upplysning om detta i en not. Enligt regeringens mening saknas tillräckliga skäl för att ålägga företagen en sådan upplysningsskyldighet. Den nu föreslagna möjligheten för mindre företag att upprätta resultat- Prop. 2009/10:235 räkning i förkortad form bör gälla också i fråga om mindre koncerner, om moderföretaget väljer att upprätta en koncernredovisning (se 7 kap. 3 §). Detta kräver inte någon särskild lagändring (se 7 kap. 8 §). och koncerner omfattas generellt inte av de förenk- lingar för mindre företag och koncerner som gäller enligt de fjärde och sjunde bolagsrättsliga direktiven och årsredovisningslagen. De lättnader som föreslås när det gäller resultaträkningen bör därför inte omfatta mindre finansiella företag och koncerner. 7.4 Balansräkning i förkortad form Regeringens förslag: Mindre icke finansiella företag ges möjlighet att upprätta en balansräkning i förkortad form. Detsamma gäller mindre icke finansiella koncerner som upprättar koncernredovisning. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se betänkandet s. 130 f.). Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invändning. är tveksam till förslaget och anser att en förkortad balansräkning, som bl.a. skulle sakna informa- tion om skulder till och fordringar hos koncern- och intresseföretag, inte skulle fylla någon funktion för företagets externa intressenter. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss: Överensstämmer med reg- eringens förslag (se utkastet s. 60 f.). Remissinstanserna: De remissinstanser som har fått tillfälle att yttra sig över utkastet tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invändning. Skälen för regeringens förslag En balansräkning ska ställas upp enligt den uppställningsform som anges i bilaga 1 till årsredovisningslagen (se 3 kap. 3 §). Bilagan har sin förebild i artikel 9 i det fjärde bolagsrättsliga direktivet. schemat finns ett antal huvudrubriker, betecknade med bokstäver. är i de flesta fall indelade i olika poster, vars beteckningar föregås av Dessa poster är i sin tur ibland indelade i mindre poster, vars beteckningar föregås av arabiska siffror. Posterna ska som huvud- regel tas upp i den ordningsföljd som anges i bilagan (se 3 kap. 4 §). Medlemsstaterna får enligt direktivet tillåta att mindre bolag upprättar balansräkning i förkortad form (artikel 11). behöver endast innehålla de poster som föregås av bokstäver och Företag som upprättar balansräkning i förkortad form är emellertid skyldiga att lämna vissa kompletterande uppgifter, t.ex. om hur stor del av skulderna som förfaller till betalning . Direktivets bestämmelser om balansräkning i förkortad form har Det har tidigare ansetts att en fullständig redovisning inte medför något beaktansvärt merarbete och att en balansräkning i förkortad Prop. 2009/10:235 form ofta har ett väsentligt lägre informationsvärde än en fullständig Regeringen vars utgångspunkt är att de förenklingar som direktivet medger bör utnyttjas gör bedömningen att en möjlighet att kunna upprätta en förkortad balansräkning i enskilda fall kan leda till klara administrativa förenklingar. Detta kan visserligen leda till att balans- räkningens informationsvärde försämras. Ett företag ska dock under alla förhållanden upprätta årsredovisningen så att den ger en rättvisande bild av företagets ställning och resultat. Möjligheten att upprätta en balans- räkning i förkortad form innebär inte att denna grundläggande princip får åsidosättas. Den försämring i informationslämnandet som en förkortad balansräkning innebär bedöms därför vara så begränsad att den kan godtas. Den möjlighet direktivet ger i fråga om balansräkning i förkortad form bör alltså utnyttjas. Den föreslagna möjligheten för mindre företag att upprätta balans- räkning i förkortad form bör gälla också i fråga om mindre koncerner, om moderföretaget väljer att upprätta en koncernredovisning (se 7 kap. 3 §). Detta kräver inte någon särskild lagändring (se 7 kap. 8 §). Som framgått tidigare omfattas finansiella företag och koncerner generellt inte av de förenklingar för mindre företag och koncerner som gäller enligt de fjärde och sjunde bolagsrättsliga direktiven och års- redovisningslagen. De lättnader som föreslås när det gäller balans- räkningen bör därför inte omfatta mindre finansiella företag och koncerner. Av samma skäl bör det inte heller göras möjligt för finansiella företag att använda en egen uppställningsform för balansräkningen i juridisk person, vilket tar upp. Regeringens förslag: De uttryckliga kraven på att förvaltnings- berättelsen ska innehålla upplysningar om verksamhet inom forskning och utveckling och om verksamhetens påverkan på den yttre miljön tas bort för mindre icke finansiella företag och koncerner. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens förslag. Utredningens förslag är dock utformat på ett annat sätt genom att skyldigheten att upprätta förvaltningsberättelse i mindre företag till stora delar ersätts med ett krav på att i huvudsak motsvarande information tas in i noter till årsredovisningen. Vidare går utredningens förslag längre såvitt gäller mindre ekonomiska föreningar och stiftelser (se betänkandet s.128 f.). Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invändning. avstyrker förslaget och framhåller att detta slags information rätteligen hör hemma i årsredovis- ningens inledning och inte i notupplysningar. kritiserar förslaget för att det inte tar hänsyn till olika företags särart. Hovrätten för Nedre och påtalar att utred- ningens förslag får till följd att mindre ekonomiska föreningar och mindre stiftelser inte behöver lämna sådana upplysningar som specifikt gäller förhållandena i dessa juridiska personer. Dessa remissinstanser ifrågasätter om detta är rimligt och hovrätten framhåller att upplysnings- skyldigheten är av betydelse bl.a. för länsstyrelsernas möjligheter att utöva tillsyn över stiftelser. Hovrätten efterfrågar också ytterligare över- väganden när det gäller borttagandet av kravet på att lämna upplysningar om verksamhetens påverkan på den yttre miljön. Föreningen Stiftelser i Samverkan betonar vikten av att stiftelser, också mindre sådana, även upprättar en förvaltningsberättelse och att dagens infor- mationskrav kvarstår. Flera remissinstanser, bl.a. och vid , ifrågasätter om förslaget leder till avsedda förenklingar och anser att fråga är om sådan väsentlig information som inte bör lämnas i notform. Dessa remissinstanser förordar att kravet på förvaltningsberättelse bibehålls men att uppgifts- skyldigheten begränsas för mindre företag. anser att kravet på förvaltningsberättelse bör behållas för verksamheter som bedrivs på icke-vinstgivande grunder. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss: Överensstämmer med regeringens förslag (se utkastet s. 61 f.). I utkastet behandlas dock inte verksamhetens påverkan på den yttre miljön. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser som har fått tillfälle att yttra sig över utkastet tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invändning. anser att utredningens förslag avseende undantag från skyldigheten att upprätta förvaltningsberättelse i mindre aktiebolag bör genomföras och att ett behov av att ha kvar förvaltningsberättelsen i t.ex. stiftelser och ekonomiska föreningar bör hanteras separat. Skälen för regeringens förslag En årsredovisning ska bestå av en balansräkning, en resultaträkning, noter och en förvaltningsberättelse (2 kap. 1 § årsredovisningslagen). Förvaltningsberättelsen ska innehålla en rättvisande översikt över utvecklingen av företagets verksamhet, ställning och resultat. Därutöver ska berättelsen innehålla upplysningar om ett antal särskilda förhållan- den, däribland förhållanden som inte ska redovisas i årsredovisningens övriga delar men som är viktiga för bedömningen av företagets ställning och resultat (6 kap. 14 §§). är helt och hållet undantagna från vissa av de krav som ställs på förvaltningsberättelsens innehåll (6 kap. 1 § femte stycket). Exempelvis behöver mindre företag inte lämna upplysning om företagets förväntade framtida utveckling. I en del fall behöver upplysningar endast lämnas av vissa typer av juridiska personer (se bl.a. 6 kap. 2 §). Bestämmelserna om förvaltningsberättelse går tillbaka till det fjärde bolagsrättsliga direktivet (artikel 46.1 och 46.2). Direktivet medger att medlemsstaterna under vissa förutsättningar undantar mindre bolag från skyldigheten att upprätta förvaltningsberättelse (artikel 46.3). Utredning- en föreslår att denna möjlighet tas till vara. däremot att kravet bör behållas för samtliga företag som tillämpar årsredovisningslagen eller ifrågasätter förslagets betydelse ur ett förenklings- perspektiv. De upplysningar som ska lämnas i förvaltningsberättelsen är som regel av stor betydelse för att företagets intressenter ska kunna skaffa sig en fullständig och rättvisande bild av företagets förhållanden. Visserligen är det inte något som hindrar att förvaltningsberättelsen ersätts med ett krav på att motsvarande upplysningar lämnas i noter. Utredningen föreslår en sådan lösning. Det kan dock ifrågasättas om detta innebär någon egentlig administrativ förenkling för företagen. Därtill kommer att det skulle det bli svårare att jämföra ett företag som upprättar en förvaltningsberättelse med ett företag som i stället lämnar motsvarande information på en annan plats i årsredovisningen. Det kan vidare ifrågasättas om det är lämpligt att lämna information av aktuellt slag i notform. För företagets intressenter är det av värde att veta var i årsredovisningen upplysningarna lämnas och att kunna ta del av informationen samlat. Förvaltnings- berättelsen har också, som flera remissinstanser framhåller, en särskild roll att fylla för vissa juridiska personer. Sålunda ställs tillkommande krav på förvaltningsberättelsens innehåll för bl.a. stiftelser och ekonomiska föreningar. Vid en sammantagen bedömning är regeringen därför inte beredd att föreslå att mindre företag undantas från skyldigheten att upprätta förvaltningsberättelse. Det bör i stället övervägas om ytterligare förenklingar kan göras i reglerna om förvaltningsberättelsens innehåll när det gäller mindre företag. Förvaltningsberättelsen ska alltid innehålla uppgift om företagets verksamhet inom forskning och utveckling (6 kap. 1 § andra stycket 4). Särskilt i mindre företag torde sådan verksamhet vara av begränsad omfattning. Med hänsyn till detta bör mindre företag inte omfattas av denna skyldighet. Företag som bedriver verksamhet som är tillstånds- eller anmälnings- pliktig enligt ska alltid lämna upplysningar om verksam- hetens påverkan på den yttre miljön (se 6 kap. 1 § fjärde stycket andra meningen). Sedan tillkomsten av bestämmelsen har nya regler tillkommit i det fjärde bolagsrättsliga direktivet. Reglerna, som har genomförts i svensk rätt, innebär att upplysningar av icke-finansiell karaktär däribland upplysningar om miljöfrågor ska lämnas om de behövs för förståelsen av företagets utveckling, ställning eller resultat (se 6 kap. 1 § fjärde stycket första meningen). Denna utvidgning ska ses mot bakgrund av det arbete som bedrivs inom EU när det gäller företagens sociala ansvar (Corporate Social Responsibility). Ett mål med detta arbete är att åstadkomma ett bättre synliggörande av bl.a. miljörelaterade aspekter på företagets verksamhet (prop. 2004/05:68 s. 14). Som redan har framgått är regeringens utgångspunkt att redovisnings- reglerna för svenska företag inte utan starka skäl bör gå längre än vad som krävs enligt redovisningsdirektiven. Den bestämmelse som härrör från det fjärde bolagsrättsliga direktivet har genomförts i svensk rätt och det kan ifrågasättas om det därutöver är motiverat med ett krav på miljöredovisning som saknar motsvarighet i . Mot detta kan invändas att det svenska kravet är utformat så att det omfattar företag som bedriver verksamhet som typiskt sett har en stor miljöpåverkan. Kravet innebär också att berörda företag alltid ska lämna upplysningar om verksamhetens påverkan på den yttre miljön, även om informationen Prop. 2009/10:235 inte behövs för förståelsen av företagets utveckling, ställning eller Vid en sammantagen bedömning anser regeringen därför att bestämmelsen inte bör tas bort. Tillämpningsområdet bör dock begränsas till sådana företag som kan antas ha en särskilt stor miljöpåverkan. som är tillstånds- eller anmälningsskyldiga enligt bör alltid vara skyldiga att lämna upplysningar om verksamhetens påverkan på den yttre miljön. Däremot bör mindre företag undantas från den generella upplysningsskyldigheten. Utredningens förslag innebär att ekonomiska föreningar och stiftelser undantas från viss uppgiftsskyldighet. Det gäller bl.a. uppgift om väsent- liga förändringar i medlemsantalet i en ekonomisk förening och om hur en stiftelses ändamål har främjats (6 kap. 3 och 4 §§). Regeringen gör dock bedömningen att uppgifterna har sådan särskild betydelse för dessa juridiska personer att uppgiftsskyldigheten bör behållas.