prop · GX03106 · 2010-03-16 00:00:00 — framförts förnyade önskemål om en generell sådan lagstiftning, bl.a. som en följd av ett antal uppmärksammade fall där personer har bevittnat våldsbrott utan att vidta någon åtgärd. Regeringen aviserade också i 2006 års regeringsförklaring att frågan om en lagstadgad skyldighet för var och en att efter förmåga ingripa när någon är i nöd ska utredas på nytt. gavs en särskild utredare i uppdrag att göra en genomgripande analys av behovet av att ändra lagstiftningen om skyldighet att agera vid farliga situationer eller att bistå nödställda personer (dir. 2009:82). Utredaren ska bl.a. föreslå de lagändringar som Uppdraget ska redovisas . Förverkligandet av de mänskliga rättigheterna förutsätter kunskap om och ansvar för både de egna och andras rättigheter Den utveckling som beskrivits ovan och som innebär en större medvetenhet om de mänskliga rättigheterna i är positiv. respekten ska kunna säkerställas för de mänskliga rättigheter som genom internationella överenskommelser åtagit sig att följa är det nödvändigt att enskilda har kunskap och medvetenhet om sina rättigheter och hur de kan utkrävas. Det är en utmaning att öka medvetenheten om att var och en också behöver respektera andra Det handlar inte om att villkora individens rättigheter, utan om att stärka en social sammanhållning som bygger på medvetenhet om att alla har lika rättigheter och lika ansvar. stärkt medvetenhet om detta ansvar stärker i sin tur de mänskliga En vision om det pluralistiska samhället Enligt SOM-insitutet finns det inget som tyder på att svensk opinion blir mer främlingsfientlig (Skilda världar, 2008). Genom en serie under- sökningar som genomförts av har den svenska opinionens attityd till invandrade svenskar studerats under . På grundval av dessa undersökningar konstaterar institutet att svenskarnas uppfattning om människor från andra delar av världen som kommer till på det stora hela taget blivit allt mer positiv. Allt färre instämmer i påståendet Det finns för många personer från andra länder i . sade sig av de svarande inte tycka om att en person från en annan del av världen blir ingift i familjen, vilket var den lägsta Skr. 2009/10:106 andelen sedan mätningen påbörjades . Främlingsfientlighet har dock blivit ett tydligare inslag i partipolitiken, främst på nivå. Främlingsfientliga partier använder sig ofta av en retorik som beskriver ett slags idealsamhälle med tydligt nationalistiska inslag där svenskt skiljs från utländskt. Den stora majoritet som inte stödjer sådana tankegångar har inte alltid lika starka skäl att formulera sin samhällsbild, då denna utgör en norm som ses som självklar. I takt med att främlingsfientliga samhällsideal allt oftare målas upp i den offentliga debatten ökar dock behovet av att den majoritet som stödjer invandring och mångfald också uttryckligen beskriver sin bild av samhället och sina visioner samt arbetar för att förverkliga dessa. I ett arbete för social sammanhållning är det nödvändigt att tydliggöra att samhällsgemenskapen ska omfatta alla, oavsett bakgrund, och att olikheter är en tillgång som bejakas. Den verksamhet som bedrivs framöver för social sammanhållning behöver tydligt utgå från respekt för de mänskliga rättigheterna och omfatta inslag av aktivt arbete för ett inkluderande samhälle. 5.2Inriktning för det fortsatta arbetet Regeringens arbete med värdegrundsdialog har fokuserat på dialog om demokrati och mänskliga rättigheter. Regeringens mål har varit -att förankra och levandegöra demokratin samt öka kunskapen om demokratiska processer och spelregler, och -att öka kunskapen och bredda insikten om de mänskliga rättigheterna samt deras betydelse för ett öppet och demokratiskt samhälle. Det har också varit en viktig del i arbetet att skapa förståelse för jämställdhet och icke-diskriminering som grundläggande principer om Det övergripande syftet med värdegrundsdialogen har varit att verka för social sammanhållning. Under arbetets gång har många diskussioner förts och erfarenheter samlats om dialog om demokratin och de mänskliga rättigheterna som Ovan har ett antal utmaningar och möjligheter beskrivits i syfte att belysa det sammanhang där människor interagerar och som kan antas påverka graden av social sammanhållning. bakgrund av det arbete som bedrivits och de utmaningar och möjligheter som beskrivits ovan bedömer regeringen att det övergripande syftet och målen även fortsättningsvis är lika angelägna och bör stå fast. alltså även fortsättningsvis vara att förankra och levandegöra demokratin samt att öka kunskapen och bredda insikten om de mänskliga rättigheterna med det övergripande syftet att verka för social När det gäller tillvägagångssättet i arbetet har dialog om demokrati och mänskliga rättigheter varit den centrala metoden. angeläget att uttryckligen nämna, synliggöra och levandegöra normerna om det demokratiska styrelseskicket och de mänskliga rättigheterna och att använda dialogformen. En stor del av det arbete som regeringen har bedrivit har gått ut på att skapa arenor för erfarenhetsutbyte mellan dem som redan arbetar med värdegrundsdialog, bl.a. konferenser, andra möten och genom webbplatsen Dialogvärdegrund.nu. På så sätt har regeringen velat bidra till att stärka det arbete som redan bedrivs av bl.a. organisa- tioner inom det civila samhället. Fokus i arbetet har legat på dialog som uttryckligen behandlat demokratin och de mänskliga rättigheterna. Synpunkter och erfarenheter från arbetet tyder på att tillväga- gångssättet nu skulle kunna breddas något och ta en mer praktisk eller konkret form. Arbetet för social sammanhållning bör även fortsättningsvis ta sin utgångspunkt i demokratin och de mänskliga rättigheterna, men behöver inte alltid behandla dessa frågor uttryckligen eller alltid handla om just dialog. Även insatser som i en något vidare bemärkelse syftar till att skapa möten och mötesplatser som kan samla människor från olika delar av befolkningen och bidra till social sammanhållning och ökad delaktighet med utgångspunkt i demokratin och de mänskliga rättigheterna bör kunna omfattas. Tyngdpunkten i arbetet förskjuts därmed från den nationella nivån till lokalsamhället. I det sammanhanget kan nämnas att Delegationen för hållbara städer i sin verksamhetsrapport framför att den tagit emot många synpunkter om att stöd av den typ som delegationen fördelar även borde kunna omfatta den sociala dimensionen av hållbar utveckling, och då i huvudsak integrationsaspekterna. Delegationen för hållbara städer har till uppdrag att verka för en hållbar utveckling av städer, tätorter och bostadsområden. En av delegationens slutsatser från arbetet är att det finns ett stort behov av att få en tydligare uppfattning om vad den sociala dimensionen av hållbar stadsutveckling innebär och hur den bör integreras i planeringen av bostadsområden. Paralleller kan också dras till det arbete som bedrivs i andra länder, främst , som troligen är det land som arbetar mest aktivt för social sammanhållning. Där betonas inte endast tillit mellan människor och till myndigheter som en aspekt av social sammanhållning, utan även att det ska finnas starka och positiva relationer mellan människor med olika bakgrund. I arbetet för social sammanhållning ingår bl.a. s.k. meaningful interaction som en del. Med detta avses att om gemensamma aktiviteter, möten och dialog mellan människor ska bidra till social sammanhållning så bör kontakterna vara av visst kvalitativt innehåll. För att vara meningsfulla behöver de kontakter som uppstår nå förbi en ytlig nivå till att samtal förs om t.ex. likheter och olikheter, identiteter samt gemensamma mål och intressen. För att kontakterna ska ha inverkan på graden av social sammanhållning är det även viktigt att de upprätthålls . Arbetet med värdegrundsdialog bedrivs huvudsakligen inom ramen för demokratipolitiken. Det är därför även relevant att ta hänsyn till vad som framförts i rapporten , som är en utvärdering genomförd av forskaren på uppdrag av (Rapporter från 2008/09:RFR15). I rapporten dras slutsatsen att det är centralt för demokratiutvecklings- arbete att skilja mellan insatser som görs för att maximera valdeltagandet och insatser som genomförs för att motverka politisk ojämlikhet i betydelsen ojämlika politiska resurser. Om ambitionen är att öka den politiska jämlikheten kan det vara mer angeläget att försöka stärka de politiska resurserna för vissa grupper än att endast fokusera på valdeltagandet. Politiska resurser kan t.ex. vara kunskap om demokratins funktionssätt och vilka möjligheter som finns att få sina synpunkter framförda och beaktade i olika sammanhang. Det konstateras också i utvärderingen att även när ambitionen är att öka valdeltagandet är riktade insatser att bedöma som mer effektiva än allmänna informationsinsatser. Det handlar då om att rikta insatserna mot grupper som deltar i lägre grad än den övriga befolkningen, såsom personer utan högre utbildning, unga, arbetslösa och personer med utländsk bakgrund. Vidare konstateras att sociala möten är mer effektivt att använda än masskommunikation. Dessutom finns anledning att i ökad utsträckning använda sig av okonventionella metoder i fråga om ungdomar. I en annan utvärdering dras slutsatsen att det för att överbrygga de växande avstånden till politiken krävs riktade satsningar bl.a. på det lokala föreningslivet och på lokala nätverk samt på nya arenor för politiska samtal (Från högtid till måltid, Uppföljning och utvärdering av aktiviteten Valinformation inom ramen för regeringens Demokrati- satsning 2006, 2007). I då etablerade politiska partier har problem med att utveckla och underhålla direkta personliga dialoger mellan politiker och medborgare kan det lokala föreningslivet fungera som en arena för nya mötesplatser och samtalsarenor, inte primärt för att höja valdeltagandet, utan för att sprida kunskap och intresse för svensk demokrati, konstateras det i utvärderingen. Det värdegrundsarbete som behandlas i denna skrivelse syftar till att verka för social sammanhållning, bl.a. genom att förankra och levandegöra demokratin samt öka kunskapen om demokratiska processer och spelregler. Även om de nämnda utvärderingarna främst behandlar insatser som genomförts i syfte att öka valdeltagandet är det rimligt att anta att det finns likheter mellan vilka metoder som är effektiva för att stärka demokratin i denna något snävare bemärkelse och metoder som är effektiva för att förankra och levandegöra demokratin. Regeringen bedömer mot denna bakgrund att det är angeläget att i värdegrundsarbetet framöver söka stimulera till dialog och andra former av möten som omfattar personliga kontakter och utbyten snarare än masskommunikation. En något större bredd av verksamhet än sådana som uttryckligen behandlar frågor om demokratin och de mänskliga rättigheter bör kunna användas i det framtida arbetet. Det gemensamma för dessa insatser bör vara att de -tar sin utgångspunkt i demokratin och de mänskliga rättigheterna, -har som ett övergripande syfte att verka för social sammanhållning, samt att de -konkret skapar förutsättningar för en ökad delaktighet genom att bidra till att skapa fler platser och arenor för personliga möten mellan människor som vanligtvis inte brukar mötas, eller mellan enskilda och företrädare för den offentliga sektorn. Arbetet bör, liksom tidigare, nå ut brett i samhället. En grupp som är viktig att nå är ungdomar. Såsom nämnts tidigare (avsnitt 3.3) formas många av de värderingar som en människa bär med sig livet igenom . Det är inte bara en rättighet för unga att delta i beslut som rör deras vardag, utan det är också viktigt för samhället att ta tillvara på ungas kunskaper, synpunkter och erfarenheter som en resurs. Därför är unga en viktig målgrupp för arbetet med värdegrundsfrågor och social sammanhållning. I övrigt är det svårt att definiera målgrupper i betydelsen mottagare. Arbetet med värdegrundsdialog och för social sammanhållning handlar inte om att föra över kunskaper till specifika grupper, utan att skapa möten mellan människor i olika livssituationer, och med skiftande bakgrund, erfarenheter och värderingar. Av det kan man dra slutsatsen att det är viktigt att inte endast de som vanligtvis är verksamma i arbete för demokratin och de mänskliga rättigheterna deltar i dialoger och möten, utan även de som deltar mer sällan, såsom arbetslösa, nyanlända invandrare, personer utan högre utbildning och boende i områden med lägre organisationsgrad. Möjligheter borde skapas för fler möten mellan människor med olika bakgrund, ålder, livssituation, värderingar och boende inom olika områden. Det bör även göras ansträngningar för att nå fram till människor i sammanslutningar som bedriver sin verksamhet avskärmat från omvärlden och som tar avstånd från eller motarbetar demokratin och de mänskliga rättigheterna. Med reservation för att dialoger och mötesplatser bör vara så anordnade att de inte används för lagstridiga handlingar eller för att utsätta andra för kränkningar är det angeläget att verksamheten även kan omfatta de som ifrågasätter eller avfärdar de demokratiska spelreglerna eller de mänskliga rättigheterna. Ytterligare en typ av möten som bör stimuleras är sådana som kan skapa dialog och förtroende mellan myndigheter eller förtroendevalda och enskilda, främst i lokalsamhället. Det arbete som regeringen vill stimulera till bör särskilt bedrivas på lokal och nivå, men även regionalt och nationellt arbete bör kunna komma ifråga. Det är eftersträvansvärt att verksamheten bedrivs med medverkan från flera samhällssektorer, såsom offentlig sektor, skola, näringsliv och organisationer inom det civila samhället. Att staten aktivt verkar för att stimulera till och stödja mötesplatser och dialog med syfte att verka för social sammanhållning innebär en för relativt ny inriktning på arbetet. Verksamheten befinner sig ännu i ett tidigt skede, men framöver behöver det övervägas hur verksam- heternas genomslag ska kunna bedömas. Här kan återigen en jämförelse göras med , som under bedrivit aktivt arbete för social sammanhållning med särskilt fokus på lokalsamhället. I det sammanhanget talas om att bedöma den sociala sammanhållningen utifrån fyra indikatorer, nämligen -den andel av befolkningen i lokalsamhället som anser att människor med olika bakgrund kommer väl överens -den andel av befolkningen som känner tillhörighet i lokalsamhället -den andel av befolkningen som deltar i s.k. meaningful interaction med människor med olika bakgrund -den andel av befolkningen som anser att de kan påverka beslut som Längre fram kan det även i bli aktuellt att utarbeta indikatorer och att genomföra undersökningar på grundval av t.ex. kvalitativa intervjuer eller enkätstudier för att kunna följa utvecklingen. Partnerskap för social sammanhållning Åtgärd: Regeringen avser att ge i uppdrag att sammankalla representanter från olika samhällssektorer och aktörer, såsom stat, kommun, näringsliv och organisationer inom det civila samhället, till ett partnerskap för social sammanhållning. kommer också att ges i uppdrag att , i samråd med partnerskapet för social sammanhållning, efter ansökan fördela stimulansmedel till organisationer inom det civila samhället som vill utveckla mötesplatser, dialoger eller liknande lokal verksamhet för social sammanhållning med utgångspunkt i demokratin och de mänskliga rättigheterna. I ett samhälle med individualisering, skilda värderingar, livsstilar, globalisering och segregation behöver arbete bedrivas för social samman- hållning med utgångspunkt i samhällets värdegrund, det demokratiska styrelseskicket och de mänskliga rättigheterna. Det behövs arenor där värdegrunden kan förankras och levandegöras i dialog och möten mellan människor med olika bakgrund, värderingar, erfarenheter och livssituationer, liksom mellan allmänheten och representanter för myndigheter och valda församlingar. Regeringen avser att ge i uppdrag att sammankalla representanter från olika samhällssektorer och aktörer, såsom stat, kommun, näringsliv och organisationer inom det civila samhället, till ett partnerskap för social sammanhållning. Ungdoms- styrelsen kommer också att ges i uppdrag att , i samråd med partnerskapet för social sammanhållning, efter ansökan fördela stimulansmedel till organisationer inom det civila samhället som vill bedriva verksamhet för social sammanhållning, i första hand på lokal nivå. Syftet med stödet ska vara att stimulera och stödja nya eller befintliga mötesplatser, dialoger och liknande verksamhet som bedrivs med utgångspunkt i demokratin och de mänskliga rättigheterna i avsikt att verka för social sammanhållning. Verksamheterna bör vara så utformade att de sammanför och skapar kontakter och dialog mellan människor från olika delar av befolkningen eller mellan enskilda och myndigheter eller förtroendevalda. Partnerskapet för social samman- hållning bör ha en rådgivande och stödjande funktion i arbetet med att stödja projekt och fördela stimulansmedel. Partnerskapets deltagare kan bidra med finansiering, kunskap eller på annat sätt till de projekt som ansöker om stöd. kommer även att ges i uppdrag att följa hur verksamheten i projekten bedrivs i syfte att samla erfarenheter och goda exempel. Inom ramen för uppdraget kan arbetet med webbplatsen Dialogvärdegrund.nu utvecklas till annan verksamhet som främjar utbyte och insamling av kunskaper, erfarenheter och goda exempel på arbete för social sammanhållning. 5.4Pågående och planerat arbete inom angränsande områden 5.4.1 Arbetet för de mänskliga rättigheterna Åtgärd: Mot bakgrund av bl.a. utvärderingen av den nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna avser regeringen att återkomma med en skrivelse till och redogöra för sin syn på det fortsatta arbetet för att säkerställa full respekt för de mänskliga rättigheterna i . Det är en förutsättning för social sammanhållning att de mänskliga rättigheterna respekteras och att det finns kunskap och medvetenhet om de mänskliga rättigheterna. Inom ramen för arbetet med värdegrunds- dialog är det också regeringens mål att öka kunskapen och bredda insikten om de mänskliga rättigheterna samt deras betydelse för ett öppet och demokratiskt samhälle. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att göra en utvärdering av arbetet med skrivelsen En nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna 20062009 (skr. 2005/06:95). Utredaren ska utvärdera handlingsplanens genomförande och resultat samt med utgångspunkt från utvärderingen lämna rekommendationer inför det fortsatta systematiska arbetet med mänskliga rättigheter på nationell nivå (dir. 2009:118). Utvärderingen ska även innehålla en bedömning av metod och process i samband med handlingsplanens tillkomst samt dess utformning och innehåll. Uppdraget ska redovisas . Utvärderingen av handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna 20062009 kommer att vara ett viktigt underlag för regeringens fortsatta systematiska arbete med frågor om mänskliga rättigheter. Mot bakgrund av bl.a. utvärderingen av den nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna avser regeringen att återkomma med en skrivelse till och redogöra för sin syn på det fortsatta arbetet för att säkerställa full respekt för de mänskliga rättigheterna i . Dialog med det civila samhällets organisationer om deras roll i det framtida arbetet för de mänskliga rättigheterna Åtgärd: Regeringen avser att bjuda in organisationer inom det civila samhället till en dialog om vilken roll dessa organisationer kan spela för att bidra ytterligare till att stärka respekten för samt kunskapen och medvetenheten om de mänskliga rättigheterna, samt hur fler organisationer kan involveras i sådant arbete. Dialogen bör behandla hur samverkan i detta arbete kan ske mellan stat, kommun och det civila samhället, med respekt för parternas olika roller och organisationernas självständighet. Regeringens långsiktiga mål i arbetet för de mänskliga rättigheterna på nationell nivå är att säkerställa att rättigheterna respekteras fullt ut. innebär att de mänskliga rättigheterna, såsom de uttrycks genom Skr. 2009/10:106 internationella åtaganden, inte får kränkas. ska stå i överensstämmelse med de internationella konventioner om mänskliga rättigheter som har anslutit sig till, och konven- tionerna ska följas på alla nivåer i samhället. Viktiga metoder i arbetet för att uppnå målet är att öka kunskapen och medvetenheten om de mänskliga rättigheterna, såväl inom den offentliga sektorn som bland allmänheten och andra privata aktörer. De mänskliga rättigheterna är individens rättigheter och statens skyldigheter. Ytterst är det regeringens ansvar att se till att de mänskliga rättigheterna respekteras. Det civila samhället och dess organisationer spelar dock en avgörande roll i arbetet för de mänskliga rättigheterna, bl.a. genom att påtala missförhållanden och genom att sprida kunskap och medvetenhet om de mänskliga rättigheterna. Som nämnts ovan avser regeringen att, mot bakgrund av utvärderingen av den nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna 2006 2009, återkomma till om hur arbetet för att säkerställa full respekt för de mänskliga rättigheterna i ska bedrivas framöver. I samband med att politikens inriktning ska formuleras är det angeläget att överväga vilken roll organisationer inom det civila samhället kan spela för att bidra ytterligare till att stärka respekten för samt kunskapen och medvetenheten om de mänskliga rättigheterna, samt hur fler organisationer kan involveras i sådant arbete. Det är också viktigt att överväga om och hur samverkan i detta arbete kan ske mellan stat, kommun och det civila samhället, med respekt för parternas olika roller och organisationernas självständighet. Regeringen avser att bjuda in organisationer inom det civila samhället till en dialog om dessa frågor. Till denna dialog bör inte endast sådana organisationer som arbetar med frågor om de mänskliga rättigheterna bjudas in, utan även andra organisationer inom det civila samhälle bör ges möjlighet att delta. Resultatet av dialogen kommer bl.a. att utgöra ett underlag för den skrivelse till som nämnts ovan. 5.4.2Kartläggning av arbete för social sammanhållning Åtgärd: Regeringen avser att låta genomföra en kartläggning av kunskaper och erfarenheter om arbete för social sammanhållning och samhällets värdegrund i kommuner med lokala utvecklingsavtal. Regeringen har tecknat lokala utvecklingsavtal för perioden 20082010 med 21 kommuner rörande 38 stadsdelar där utanförskapet är utbrett. Regeringen avser att utvärdera arbetet och överväga hur det framtida arbetet för urban utveckling bör bedrivas. Som ett underlag för arbetet för urban utveckling, liksom för partner- skapet för social sammanhållning, avser regeringen att låta genomföra en kartläggning av kunskaper och erfarenheter om arbete för social sammanhållning och samhällets värdegrund i kommuner med lokala utvecklingsavtal. Inom ramen för detta arbete bör framgångs- faktorer identifieras och lyftas fram. Även erfarenheter från andra länder Skr. 2009/10:106 kan belysas. Arbete inom skolan och för ungdomar Skolans värdegrund bygger på de mänskliga rättigheterna Åtgärd: I det förslag till ny skollag som regeringen planerar att lämna i en proposition till avser regeringen att förtydliga att skolans värdegrund bygger på de mänskliga rättigheterna. beslutade regeringen att överlämna lagrådsremissen Den nya skollagen för kunskap, valfrihet och trygghet (U2009/7188/S) Avsikten är att en proposition ska lämnas till och att den nya skollagen ska träda i kraft . Jämfört med nuvarande skollag tydliggörs i förslaget till ny skollag att skolans värdegrund bygger på de mänskliga rättigheterna. förtydligas att utbildningen ska förmedla och förankra grundläggande demokratiska värderingar och de mänskliga rättigheter som det svenska samhället vilar på. Bestämmelserna och principerna i de internationella överenskommelserna om mänskliga rättigheter måste genomsyra hela Var och en som verkar inom skolväsendets utbildning ska