prop · GX03174 · 2010-04-09 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2009/10:174 Redogörelse för det svenska ordförandeskapet i Regeringen överlämnar denna skrivelse till . Skrivelsen innehåller en kortfattad redogörelse för det svenska ordförandeskapet i Europeiska unionens råd 2009. I skrivelsen beskrivs hur ordförandeskapet förbereddes inom , hur det genomfördes och de viktigaste resultat som uppnåddes. Dessutom lämnas en kostnadsredogörelse. En mer utförlig redogörelse för beslut och händelser i EU finns i om EU 2009 (regeringens skrivelse 2009/10:150). Tillsättning av arbetsgruppsordförande.............................. Tillsättning av en ny kommission ................... Lissabonfördraget trädde i kraft ...................... Förberedelserna för klimatmötet i ... Klimatmötet.............................................................i och 4.3Ekonomi och sysselsättning EU stärkt ur den Stödåtgärder för banksektorn .......................... Den inre marknaden ........................................ Konkurrenskraft och fler jobb......................... Fler jobb och fler i arbete ................................ 4.3.8Sysselsättning och långsiktig tillväxt under nästa årtionde EU 2020 ......................................... 4.4Rättsliga och inrikes frågor ett Stockholmsprogram som värnar trygghet och enskildas rättigheter ......................... Det svenska ordförandeskapets ambitioner..... 4.4.2Innehållet i programmet en sammanfattning 26 makroregionala strategier i EU ....................... Uppföljning i andra rådskonstellationer .......... EU, närområdet och världen............................................ Den europeiska utrikestjänsten ....................... Relationerna med närområdet ......................... Förstärkt samarbete och politisk aktörsroll i Utveckling av EU:s krishanteringsförmåga .... Utvecklingsfrågor med fokus på klimat och Arbetet inför ........................................ordförandeskapet 5.2Arbetet under ordförandeskapet och framträdanden på politisk nivå i ................ Förberedelser och genomförande .................................... Kommunikation om ordförandeskapet........................................... Information och dialog .................................................... Kultur och främjande....................................................... 8.1Principer för fördelningen av de extra medel som tillfördes Uppföljning och prognos................................................. Svenska ordförandeskapets framträdanden i officiella möten i under EU- Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........ Regeringens målsättning för EU-ordförandeskapet var att genomföra ett effektivt, öppet och resultatinriktat ordförandeskap i hela intresse och driva EU:s gemensamma sakfrågor och de svenska prioriterade frågorna framåt. Det svenska ordförandeskapet representerade också EU i dess relationer till tredjeland och bidrog därmed till att stärka EU:s roll som global aktör. Regeringen har bekräftat sin ambition att tillhöra EU:s kärna och roll i EU har stärkts. Detta är viktigt att ta tillvara i det fortsatta arbetet. Det svenska ordförandeskapet ägde rum i det europeiska samarbetet. Ordförandeskapsförberedelserna inom inleddes i större omfattning . I planerings- arbetet togs hänsyn dels till att ett nyvalt Europaparlament skulle formera sig efter valet , dels till att mandatperioden för den sittande kommissionen skulle löpa ut och en ny utses. Dessutom fanns osäkerheter kring Lissabonfördragets eventuella ikraftträdande. var också viktiga sakfrågor i ett avgörande skede under det svenska ordförandeskapet, inte minst EU:s arbete inför den inter- nationella klimatkonferensen i och upp- följningen av den ekonomiska och finansiella krisen. Ordförandeskaps- planeringen krävde således stor flexibilitet för att hantera både de institutionella frågorna och de utmaningar som den finansiella och ekonomiska krisen samt klimatfrågan innebar. ingick i en trio tillsammans med (ordförande ) och (ordförande ). Det gemensamma 18- månadersprogrammet utformades sammantaget på ett välbalanserat sätt och svenska intressen omhändertogs väl. Detta stärkte kontinuiteten i EU:s arbete och det svenska ordförandeskapet. Arbetet med det svenska 6-månadersprogrammet och prioriteringar inleddes och intensifierades . Regeringens två övergripande ambitioner var att EU skulle fortsätta att ta ansvar för klimathotet och att EU skulle gå stärkt ur den ekonomiska krisen. Andra viktiga prioriteringar var att EU skulle fortsätta att utvecklas mot ett tryggare och öppnare genom antagandet av ett ambitiöst Stockholmsprogram, att EU skulle anta en särskild strategi för samt att EU:s roll som global aktör skulle stärkas och fortsatta framsteg nås i utvidgningsprocessen. De institutionella frågorna var likaledes viktiga, och om Lissabonfördraget ratificerades av alla medlemsstater måste fördraget sjösättas i god anda och ges en smidig och fungerande praktisk tillämpning från första början. Under det svenska ordförandeskapet genomfördes ett omfattande arbete för att praktiskt förbereda ikraftträdandet av Lissabonfördraget. utnämndes till att fortsätta som ordförande för . röstade irländarna ja till fördraget. Sedan medlemsstaterna vid enats om att ge ett förtydligande angående tillämpningen av stadgan om de grundläggande rättigheterna skrev landets president under den tjeckiska ratifikationen av Vid ett extra möte med stats- och regeringscheferna nåddes politisk överenskommelse om att utse till vald ordförande i för en period och till hög representant för utrikes- och säkerhetspolitik för en period . Alla förberedelser kunde därmed fullbordas för ett ikraftträdande av Lissabonfördraget . På klimatområdet präglades det svenska ordförandeskapet, både förberedelsearbetet och genomförandet, av att skulle leda EU vid partsmötet för i . Klimatarbetet inleddes med ett informellt miljöministermöte. Därefter vidtog ett intensivt arbete i miljörådet, Ekofin och för att utveckla EU:s position. En omfattande EU-ståndpunkt antogs vid miljörådet , vilken bekräftades och förtydligades av . antog också slut- satser om klimatfinansiering och ställde sig bakom kommissionens upp- skattningar om att det totala behovet av finansiering av klimatåtgärder i utvecklingsländer beräknas uppgå till ca 2020, liksom bedömningen att bör komma från internationell offentlig finansiering. Ett extra miljörådsmöte arrangerades med syfte att förbereda miljöministrarna för förhand- lingarna i . Vid Europeiska rådets möte beslutade EU om att bidra med till s.k. snabbstartsfinansiering av insatser för anpassning till klimatförändringarnas effekter och utsläppsbegränsningar i utvecklings- länder, särskilt i de mest sårbara och minst utvecklade länderna. Klimatmötet i gav inte det resultat som EU hade hoppas på. Genom Köpenhamnöverenskommelsen lades dock en grund att arbeta vidare ifrån. Vid miljöministermötet enades ministrarna om att EU bör fortsätta att ha höga ambitioner och visa ledarskap i klimatarbetet. Ordförandeskapet upp- manade också kommissionen att ta fram en analys av utfallet och förslag till vägen framåt. Det svenska ordförandeskapet ägde rum i spåren av den värsta ekonomiska krisen . Således blev en viktig uppgift att hantera uppföljningen av krisen och lägga grunden för tillväxtarbetet för nästa årtionde. Arbetet inriktades på att utarbeta strategier för avveckling av genomförda stödåtgärder när tiden är mogen samt på att enas om åt- gärder för att förbättra stabiliteten i och tillsynen över det finansiella systemet. Den nya tillsynsstrukturen kommer att innebära en förbättrad övervakning av EU:s finansiella sektor, ökad harmonisering av tillsyns- områdena inom EU samt förbättrade förutsättningar för att upptäcka risker . Det antogs också en allmän inriktning om ändringar i kapital- täckningsdirektiven. Ändringarna innebär skärpta kapitaltäckningsregler och bindande regler för ersättningssystem, inklusive begränsning av bonusar. Det svenska ordförandeskapet tog fram ett nytt program på det rättsliga och inrikes området för perioden 20102014. Programmet, som kallas Stockholmsprogrammet, antogs av . Under det spanska ordförandeskapet ska en handlingsplan av- seende genomförandet av Stockholmsprogrammet arbetas fram. viktig utgångspunkt för det svenska ordförandeskapet var att tydligare än tidigare fokusera på den enskildes rättigheter. Det svenska ordförande- skapet ville säkerställa att när EU vidtar åt- gärder för att öka den gemensamma tryggheten bör dessa åtföljas av initiativ som stärker rättssäkerheten och skyddet för individen. Enligt regeringens uppfattning uppfyller Stockholmsprogrammet de uppsatta ambitionerna. för antogs vid . Strategin är ett resultat av ett målmedvetet arbete inför och under det svenska ordförandeskapet. Den utgår ifrån fyra utmaningar som står inför: en miljömässigt hållbar region, en region i tillväxt, en tillgänglig och attraktiv region samt en trygg och säker region. för är det första exemplet på en makroregional strategi och öppnar för nya möjligheter för ett gränsöverskridande arbetssätt grundat på ett gemensamt makro- regionalt sammanhang. Det svenska ordförandeskapets målsättning var att stärka EU som global aktör med en tydlig agenda för fred, utveckling, demokrati och mänskliga rättigheter. Strävan var att utveckla EU:s förmåga att agera vid internationella kriser, stärka samarbetet med viktiga partners och bidra till samverkande EU-insatser inom så väl utrikes- och säkerhetspolitik som handels- och utvecklingspolitik. Ordförandeskapets målsättning var också att verka för fortsatta framsteg i utvidgningsprocessen. Flera konkreta steg framåt togs i utvid- gningsprocessen. Samarbetet med EU:s närområde utvecklades, särskilt genom genomförande av det Östliga partnerskapet, och samarbetet med en rad viktiga partners i världen stärktes. Under det svenska ordförande- skapet lades grunden för kommande beslut om den europeiska utrikes- tjänsten, som skapar bättre förutsättningar för att genomföra en effektiv och samstämmig extern politik. De resultat som uppnåddes under det svenska ordförandeskapet, såväl på det utrikes- och säkerhetspolitiska området som på det utvecklingspolitiska och det handelspolitiska området, bekräftar EU:s utveckling som en allt viktigare global aktör. Under ordförandeskapet hölls toppmöten med , , , , , och . Mötena innebar att flera konkreta steg togs mot ett fördjupat samarbete mellan unionen och dessa länder. Totalt hölls ca 200 tredjelandsmöten, varav ett 50-tal på ministernivå. Under ordförandeskapet genomförde sammanlagt 111 möten och konferenser i . Det praktiska och logistiska genomförandet rönte betydande uppskattning. I kommunikationsarbetet låg fokus på media och webb som de viktigaste kanalerna att nå med- borgarna. Kommunikationen präglades av öppenhet, begriplighet och saklighet. Kostnaderna för ordförandeskapet har rymts inom anslagna budgetramar. EU-ordförandeskapet omfattade en mycket stor mängd aktiviteter. Nedanstående redogörelse utgör inte en fullständig redovisning av ordförandeskapet, utan speglar det övergripande förberedelsearbetet samt de sakfrågor som faller inom de prioriterade områdena under ordförande- skapet. För en mer utförlig redogörelse av sakfrågorna under ordförande- skapet hänvisas till årsboken om EU 2009 (regeringens skrivelse 2009/10:150). Den 1 juli31 var ordförande i . ledde rådet och fungerade som motor i EU:s lagstiftande och politiska arbete. Som ordförandeland hade den viktiga uppgiften att agera i alla medlemsländers intresse och opartiskt medla fram överens- kommelser. Det svenska ordförandeskapet hade också beredskap att hantera oförutsedda händelser. För att förankra ordförandeskapet i hade regeringen kontinuerliga kontakter med , men också med företrädare för arbetsmarknadens parter, näringslivet och enskilda organisationer inför och under ordförandeskapet. Det genomfördes också flera aktiviteter över hela landet för att stimulera EU-debatten. Regeringens målsättning för ordförandeskapet var att genomföra ett effektivt, öppet och resultatinriktat ordförandeskap i hela intresse och driva EU:s gemensamma sakfrågor och prioriterade frågor framåt. Det svenska ordförandeskapet representerade också EU i dess relationer till tredjeland och bidrog därmed till att stärka EU:s roll som global aktör. Genom ordförandeskapet har regeringen bekräftat sin ambition att tillhöra EU:s kärna och roll i EU har stärkts. Detta är viktigt att ta tillvara i det fortsatta arbetet. Ordförandeskapsförberedelserna inom inleddes i större omfattning . Utgångspunkten var att såväl förberedelsearbetet som genomförandet av ordförandeskapet i största mån skulle bedrivas inom ramen för ordinarie organisations- och arbetsformer. Det överordnade samordningsansvaret lades på Statsråds- beredningen. Statsminister var högst ansvarig för regeringens arbete inför och under ordförandeskapet. ansvarig för samordningen av förberedelsearbetet inom Regerings- På tjänstemannaplanet svarade för samordning av EU-frågor (EU-kansliet) för samordningen av förberedelsearbetet i nära samråd med EU-representationen i och Under ordförandeskapet arbetade regeringen och enligt gängse ansvarsuppdelning. Statsråden och departementen fortsatte att driva ärenden under bundet i allmän beredning. Samtliga statsråd och departement förberedde ordförandeskapet inom sina respektive ansvarsområden bl.a. genom omfattande resor och möten med kollegor i medlemsländerna och nyckelpersoner inom EU:s institutioner i framför allt . EU- representationen i spelade en viktig roll i detta arbete. För att driva på arbetet med prioriterade frågor utsågs ett antal ansvariga nyckelpersoner för sakområdena klimat, ekonomisk kris, Stockholmsprogrammet, Östersjöstrategin och utvidgning. På tjänstemannaplanet genomfördes ordförandeskapet huvudsakligen i den befintliga linjeorganisationen med undantag av framför allt mötes- och kommunikationsverksamhet. För att säkerställa att agerandet under ordförandeskapet var tydligt och samordnat upprättades ett forum i Statsrådsberedningen för samråd och informationsutbyte mellan i och EU- representationen i . Uppgiften var att överväga handlingslinjer, säkerställa att ordförandeskapet talade med en röst, besvara hastigt uppkomna frågor samt att identifiera eventuella problem. Regelbundna morgonmöten hölls under ledning av statssekreteraren för utrikes- och EU-frågor hos statsministern, biträdd av EU-ministerns statssekreterare och med deltagande av företrädare för berörda departement samt, via videolänk, EU-representationen. Härmed garanterades ordförandeskapets ledning en övergripande bevakning av förhandlingsarbetet, insikt om utvecklingen i EU:s medlemsstater och om mediernas rapportering om aktuella sakfrågor. Inför ordförandeskapet genomfördes vissa tidsbegränsade personalförstärkningar inom för att hantera den extra arbetsbelastningen. Totalt anställdes ca 200 personer som förstärkning på departementen, utlandsmyndigheterna och de särskilda ordförandeskaps- sekretariaten. EU-representationen förstärktes med ca 60 personer. Ett särskilt sekretariat för mötesverksamheten, Sekretariatet för EU- möten i (SES-09), inrättades (se avsnitt 6). Sekretariatet var ansvarigt för det logistiska och praktiska genomförandet av möten i under ledning av förvaltningschefen i och med en generalsekreterare som chef. Sekretariatets organisation bestod av drygt 60 personer. Under högnivåmötena togs dessutom ett varierande antal deltidsanställda mötesattachéer i anspråk. Ett kommunikationssekretariat (KOM-09) inrättades i Statsråds- beredningen , som en sektion inom EU-kansliet. KOM-09 fick i uppdrag att inför och under ordförandeskapet svara för de övergripande kommunikationsfrågorna i och utomlands liksom internt i . KOM-09 svarade framför allt för informationen på ordförandewebben. Totalt arbetade ca 23 personer på KOM-09 (se avsnitt 7). Det kompetensutvecklande arbetet bedrevs i ett nära samarbete mellan och Förvaltningsavdelningen genom RK Kompetens (FA RK Kompetens). Det formella ansvaret för de kompetensutvecklande insatserna låg på . FA RK Kompetens ansvarade för genomförandet av de kompetensutvecklande insatserna (se avsnitt 2.2). En grundläggande utgångspunkt var att hela skulle involveras i de utbildningsinsatser som ett EU-ordförandeskap kräver. Särskilt fokus lades på statsråd och statssekreterare, inklusive deras politiska staber, ordföranden i arbetsgrupper och kommittéer i samt enhetschefer. I gruppen ordföranden ingick även medarbetare vid EU-representationen i . koncentrerades de kompetensutvecklande insatserna på utbildningar om procedurer och de institutionella ramarna med fokus på ordförandens roll. och året ut koncentrerades insatserna på utbildningar i förhandlingskunskap och mötestekniker. fokuserades verksamheten på kompetensutvecklande insatser för statsråden, statssekreterarna och deras politiska staber. Vid sidan av de ovan nämnda utbildningarna erbjöds löpande ett antal skräddarsydda seminarier för t.ex. EU-samordnare, informatörer och administrativ personal. En annan form av kompetensutveckling erbjöds genom program för korttidstjänstgöring vid svenska utlandsmyndigheter, vid EU- representationen i och vid Europeiska kommissionen. En väsentlig uppgift för ordförandeskapet är att leda arbetet i rådets arbetsgrupper och kommittéer, där de olika sakfrågorna bereds på tjänstemannanivå. Nomineringsprocessen för tillsättningen av ordföranden inleddes med utgångspunkt i riktlinjer från Statsrådsberedningen om t.ex. språkkunskaper, EU-erfarenhet, förhandlingsteknik samt personliga egenskaper. Totalt utsågs ca 250 ordföranden till 200 aktiva arbetsgrupper samt kommittéer under rådet. Det svenska ordförandeskapet ägde rum i det europeiska samarbetet. Planeringsarbetet krävde dels hänsyn till att ett nyvalt Europaparlament skulle formera sig efter valet , dels till att den sittande kommissionens mandat skulle löpa ut och en ny utses. Dessutom fanns osäkerheter kring Lissabonfördragets eventuella ikraftträdande. var viktiga sakfrågor i ett avgörande skede, inte minst EU:s arbete inför den internationella klimatkonferensen i och uppföljningen av den ekonomiska och finansiella krisen. Ordförandeskapsplaneringen krävde således stor flexibilitet för att hantera både de institutionella frågorna och den rörliga materia som den finansiella och ekonomiska krisen och klimatfrågan innebar. Det inventeringsarbete av sakfrågorna som påbörjades i låg till grund för arbetet med 18-månadersprogrammet för de franska, tjeckiska och svenska ordförandeskapen samt det svenska 6-månadersprogrammet. Regeringen hade kontinuerliga kontakter med liksom med företrädare för arbetsmarknadens parter, näringslivet och enskilda organisationer om sakfrågorna inför och under ordförandeskapet. EU-minister genomförde också flera aktiviteter för att stimulera EU-debatten med sikte på ordförande- skapet. Bland dessa kan nämnas en turné till samtliga län, Samtal , där aktuella EU-frågor diskuterades med företrädare för den lokala och regionala nivån i länen samt öppna lunchseminarier runt om i där temat var det svenska ordförandeskapet. I syfte att effektivisera planeringen av rådets verksamhet ska s.k. 18- månadersprogram för rådets verksamhet tas fram av de tre berörda ordförandeskapen i nära samarbete med kommissionen. ingick i en trio tillsammans med (ordförande ) och (ordförande ). Innan kontakter togs med och samlades erfarenheter från den tidigare trions arbete in, parallellt med att aktuella frågor på dagordningen identifierades internt i . Fem särskilt viktiga områden för det svenska ordförandeskapet identifierades inför förhandlingarna om 18- månadersprogrammet: 1. Klimat, miljö och energi, 2. Jobb, tillväxt och konkurrenskraft, 3. Ett tryggare och öppnare , 4. Östersjöstrategin och relationerna med närområdet samt 5. EU som global aktör och fortsatt utvidgning. Dessa områden blev vägledande för regeringens arbete med 18-månadersprogrammet och för ett stort antal bilaterala kontakter med medlemsstaterna, institutionerna och tredjeland inför ordförandeskapet. vinnlade sig regeringen om att ambitiöst förbereda och förankra arbetet med hela den ärvda agenda ett Skr. 2009/10:174 ordförandeskap ansvarar för. EU-ministrarna från respektive land ledde triosamarbetet. De hade ett första möte i , ett möte som ledde till intensiva bilaterala kontakter med , och kommissionen inför att trioordförandeskapet påbörjades samt under de tre ordförandeskapen. Triosamarbetet användes också av berörda i för kontaktskapande, förhandling om arbetsfördelning och planering av de tre ordförandeskapen. och höll regeringen, företrädd av EU- minister , vid ett flertal tillfällen samtal med talman och gruppledare om ordförandeskapsplaneringen och om arbetet med 18-måndersprogrammet. 18-månadersprogrammet förhandlades på tjänstemannanivå och EU-ministrarna från de tre länderna godkände utkastet vid ett möte i . ägde en konsultation med nästkommande trio (, och ) rum om de långsiktiga frågorna på dagordningen. 18-månadersprogrammet godkändes av rådet . Det presenterades i av president varefter en gemensam presskonferens med statsministern och premiärminister hölls. Sammanfattningsvis innebar 18-månadersprogrammet ett stort mer- värde för kontinuiteten i EU:s arbete och för förberedelserna av det svenska ordförandeskapet. Arbetet med det svenska 6-månadersprogrammet inleddes Regeringens vision var ett starkt och handlingskraftigt där det gemensamma ansvaret för dagens och morgondagens utmaningar stod i centrum. Det dagliga EU-arbetet under ordförandeskapet skulle styras av ledorden öppenhet, effektivitet och Mottot för ordförandeskapet var Förutsättningarna för ordförandeskapet klarnade , även om osäkerheten kring Lissabonfördraget bestod. institutionella frågorna, var de viktigaste utmaningarna att hantera den ekonomiska krisen och att samla världen för att möta klimat- 6-månaderprogrammet innehöll två delar. Den första delen berörde regeringens två övergripande målsättningar: att EU skulle gå stärkt ur den ekonomiska krisen och att EU skulle fortsätta att ta ansvar för Andra viktiga prioriteringar var att EU skulle fortsätta att utvecklas mot ett tryggare och öppnare genom antagandet av ett ambitiöst Stockholmsprogram, att EU skulle anta en särskild strategi för samt att EU:s roll som global aktör skulle stärkas och fortsatta framsteg nås i utvidgningsprocessen. De institutionella frågorna var Om Lissabonfördraget ratificerades av alla medlems- måste fördraget sjösattas i god anda och ges en fungerande praktisk tillämpning från första början. Den andra delen av Skr. 2009/10:174 programmet behandlade de viktigaste frågorna inom respektive rådskonstellation: horisontella frågor för ett bättre EU (allmänna rådet), EU som global aktör (rådet för yttre förbindelser), vända den ekonomiska utvecklingen (), ett tryggare och öppnare (), full sysselsättning och en god hälsa (), ett konkurrens- kraftigt (konkurrenskraftsrådet), mot en eko-effektiv ekonomi (rådet för transport, telekommunikation och energi), bruka utan att förbruka (jordbruks- och fiskerådet), ett trovärdigt EU för miljön (miljörådet) samt hög kvalitet ger bättre tillväxt (rådet för utbildning, ungdom och kultur). Regeringen samrådde med om ordförandeskaps- prioriteringarna . Samråd ägde rum både i utskotten och i . Ett flertal partiledaröverläggningar hölls också. 6-månadersprogrammet presenterades i av statsministern och lades ut på ordförandeskapets webbplats . Statsministern presenterade programmet i Europa- parlamentet . Arbetet med de preliminära dagordningarna för samtliga rådsmöten genomfördes i ett nära samarbete mellan departementen, EU- representationen i , rådets generalsekretariat och kommissionens generalsekretariat. En dialog fördes också med för att koordinera ärendebehandling mellan rådet och parlamentet. De preliminära dagordningarna offentliggjordes och fastställdes av rådet respektive rådsmöte ägde rum. Ordförandelandet ansvarar för planering och genomförande av möten i