prop · GY0332 · 2010-11-04 00:00:00 — I fråga om dispens från beskattning för annat bränsle än sådant som framställs av biomassa, är dock en förutsättning att omfattningen av bränslets användning ryms inom begreppet pilotprojekt (jfr artikel 15.1 a i energi- skattedirektivet). Det kan noteras att det nuvarande svenska statsstöds- beslutet inte omfattar skattelättnader till andra bränslen än biodrivmedel. Lagrådet har anfört att om avsikten är att regeringens dispensbeslut inte ska vara överklagbara, bör detta klart framgå av lagens lydelse. Regeringen har följt Lagrådets förslag och, för att det inte ska råda något tvivel om detta, kompletterat 12 kap 1 § LSE med en bestämmelse om att beslut som meddelas av regeringen inte får överklagas. Det är angeläget att de administrativa reglerna för hur skattefriheten åstadkoms är utformade så att goda förutsättningar skapas för den stats- stödskontroll som har åtagit sig att göra. Det är därför nödvän- digt för regeringen att ha tillgång till uppgifter om skattefria volymer och de skattebelopp som inte betalas till följd av dispensbesluten. Om skattebefrielsen vid låginblandning av biodrivmedel i bensin respektive dieselolja kommer att gälla upp till en viss nivå, medför även detta ett ökat behov av ändamålsenliga bestämmelser för att underlätta skattekontroll. Mot den angivna bakgrunden bör en bruttoredovisning införas av skattelättnader som ges med stöd av regeringens dispensbeslut. Regeringen anser, i motsats till vad SPI och NNR anför, att de föreslagna reglerna bör träda i kraft vid samma tidpunkt som förnyade dispensbeslut avses att börja tillämpas, dvs. Regeringen är medveten om att detta innebär kort omställningstid för berörda företag men anser att behovet av bättre kontroll av skattebefriade mängder biodrivmedel är mycket viktig. En avdragsbestämmelse för det skattebefriade bränslet bör därför införas i LSE. Härvid kan noteras att det underlag som behövs för att fullgöra denna bruttoredovisning måste finnas i de skattskyldigas bokföring för att deklaration enligt dagens regler ska kunna fullgöras. , , , SPI och SEKAB uppmärksammar vikten av låginblandning av etanol och FAME för att uppnå målet om förnybart i transportsektorn samt klimatmål. De anför vidare att en eventuell begränsning av skattefriheten för låginblandade biodrivmedel kan komma att påverka andelen förnybara drivmedel som blandas i bensin respektive diesel. Vidare efterfrågar kriterier för vilken volym biodrivmedel som ska få skattebefrielse. Sådana överväganden är inte föremål för detta lagstiftningsärende, vilket enbart avser dispensregelns lagtekniska utformning. Eftersom skattelättnaderna med stöd av dispensbestämmelsen kommer att gälla generellt för all användning av ett visst slags bränsle som motorbränsle eller som bränsle för uppvärmning, skulle det sedvanliga systemet med inköp i nästa led som skattebefriad förbrukare leda till en omfattande administrativ hantering. En förenklad avdragsbestämmelse finns för vissa uppvärmningsbränslen i 7 kap. 3 § och, , för biogas i 7 kap. 4 § LSE. Dessa bestämmelser innebär att den skattskyldige får rätt att göra avdrag i samtliga fall då han själv förbrukat bränslet som motorbränsle eller som bränsle för uppvärmning eller då han har sålt det för sådant ändamål (jfr prop. 2006/07:13 s. 60 och prop. 2009/10:41 s. 164). I det nu aktuella fallet anser dock regeringen, i likhet med , att användningsområdet för bränslet (dvs. i normalfallet som motorbränsle eller som tillsats till motorbränsle) även i fortsättningen bör framgå av regeringens dispensbeslut. Förslaget till lydelse av 7 kap. 5 a § LSE justeras därför i denna del i förhållande till promemorians förslag. Det är nödvändigt att dispensbesluten utformas så att de omfattar visst angivet drivmedel som sökanden förbrukar eller säljer som motorbränsle eller som tillsats i motorbränsle. Dispensbesluten reglerar omfattningen av skattebefrielsen. Hanteringen av biodrivmedel ska dock alltjämt ske enligt förfarandereglerna i LSE. Detta innebär, som framgått av bakgrundsredogörelsen ovan, att sökanden i normalfallet hanterar bränslet i egenskap av godkänd upplagshavare respektive lagerhållare (beroende på vilket bränsle dispensen avser). Vid mottagande av bränsle från ett annat kan också förekomma att sökanden avser att agera som registrerad varumottagare. Det finns alltså inte behov att ansöka om dispens för annan än den som är skattskyldig. efterfrågar förtydliganden om vad som gäller om den som fått en dispensbeslut inte är upplagshavare eller lagerhållare. Detta kan uppstå om godkännandet som upplagshavare eller lagerhållare återkallas. Förutsättningarna för detta regleras i 4 kap. 5 § respektive 15 § andra stycket LSE. Det rör sig i väsentligt antingen om misskötsamhet eller att upplagshavaren eller lagerhållaren själv begärt en återkallelse. påtalade situationen kan lösas genom att framtida dispens- beslut villkoras av att den som ges beslutet är godkänd som upplagshavare, lagerhållare eller, i förekommande fall, som registrerad varumottagare. En annan situation som skulle kunna uppstå är att skattskyldigheten inträder i samband med import från tredje land av någon som inte är upplagshavare eller lagerhållare. I detta fall kommer bestämmelsen om avdragsrätt i 7 kap. 5 a § LSE inte att vara tillämplig, eftersom förbrukningen eller försäljningen av det bränsle som omfattas av ett dispensbeslut inte har skett när deklarationen ska lämnas, vilket sker i samband med importen. Möjligheterna att bli godkänd som upplagshavare särskilt då någon gräns för lagringskapacitet inte krävs av den som tillverkar bränsle respektive lagerhållare får dock anses som tillfredsställande. Regeringen finner således inte att det finns skäl att överväga en kompletterande möjlighet till återbetalning av skatt i någon av de nu redovisade situationerna. I enlighet med vad som utvecklats ovan gör den skattskyldige i sin deklaration avdrag för skatten på bränsle i den omfattning som följer av dispensbeslutet. Redovisningsskyldighet uppkommer dock endast i och med att skattskyldighet inträder för bränslet. Om en upplagshavare säljer bränslet till en annan upplagshavare inträder inte skattskyldighet när bränslet förs mellan A:s och B:s skatteupplag. För att upplagshavare ska få del av skattelättnaden när han säljer bränslet till någon utanför uppskovsförfarandet, krävs därför att upplagshavare har ett dispensbeslut riktat till sig själv för det aktuella bränslet. Ett dispensbeslut som meddelats annan sökande än den som är skattskyldig för en viss mängd bränsle bör alltså inte kunna åberopas i den sistnämndas skattedeklarationen. Det kan förekomma att samma bränslevolym omfattas av fler än ett dispensbeslut. Eftersom skattelätt- naden de facto inte aktualiseras förrän skattskattskyldigheten för bränslet inträder, sker dock redovisningsmässigt ingen dubbelräkning av det stöd som skattelättnaden utgör. Av artikel 17.1 c i direktivet om förnybar energi (och rådets direktiv /28/EG av om främjande av användningen av energi från förnybara källor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven /77/EG och 2003/30/EG ) följer att biodrivmedel och flytande biobränslen måste uppfylla fastlagda hållbarhetskriterier för att få ges finansiellt stöd. Hållbarhetskriterierna ska garantera att biodrivmedel och andra flytande biobränslen framställts på ett hållbart sätt. Som ett led i anpassningen till direktivet om förnybar energi kommer skattefriheten för dessa bränslen att villkoras av att bränslena uppfyller de hållbarhetskriterier som lagts fast i direktivet, jfr prop. 2009/10:164. Regeringen anser, i likhet med , , Svebio och SEKAB, att hållbarhetskriterierna ska tillämpas vid beslut om hel eller delvis befrielse av skatten på drivmedel. Villkor om uppfyllda hållbarhetskriterier kommer därför att föras in i respektive dispensbeslut. Detta bedöms dock troligen inte vara möjligt förrän , då ett administrativt system för en sådan kontroll beräknas vara genomfört i . Förslaget föranleder ändringar i 2 kap. 12 § och rubriken närmast före Prop. 2010/11:32 detta lagrum samt införandet av en ny paragraf, 7 kap. 5 a §, i LSE. Ändringarna föreslås träda i kraft . Lagändringarna medför inte några offentligfinansiella konsekvenser. Förslaget väntas inte medföra något administrativt merarbete för små företag i förhållande till större företag i form av förändrade rutiner, ytter- ligare uppgiftslämnade eller liknande. Införandet av en avdragsbestämmelse i LSE ökar endast marginellt den administrativa bördan för det begränsade antal skattskyldiga som bedöms komma att hantera bränsle som omfattas av dispensbeslut. har anfört att regeländringarna medför kostnader för verket. Regeländringarna innebär att måste anpassa IT-stöd, ändra i deklarationsblanketter och deklarationsupplysningar samt ta fram nyhetsinformation för företagen och för internt bruk inom . ökade kostnader bedöms uppgå till av engångskaraktär. Av detta bedömer att ca åtgår till IT-utveckling och resterande till ändringar av deklarationsblanketter och deklarationsupplysningar. Förslaget bedöms inte medföra några ökade löpande kostnader för verket. ökade kostnader ska hanteras inom befintliga anslagsramar. Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi Genom ändringen görs vissa förtydliganden av bestämmelsens tillämpningsområde, jfr avsnitt 4 ovan. Med begreppet helt eller delvis medge befrielse från energiskatt och koldioxidskatt i första stycket avses att nedsättning av skatt eller fullständig befrielse av skatt får medges. En definition av begreppet biomassa finns i 1 kap. 9 § lagen (1994:1776) om skatt på energi, förkortad LSE. Definitionen motsvarar artikel 16.1 tredje stycket i energiskattedirektivet (jfr prop. 2006/07:13 s. 119). I andra stycket förtydligas att reglerna i första stycket gäller även om bränslet ingår som en beståndsdel i ett annat bränsle. Produkter enligt KN-nr 3824 90 99, som exempelvis FAME och E85, består ofta av blandningar som endast delvis innehåller produkter som framställts av biomassa. I denna nya paragraf regleras möjligheten att göra avdrag för energiskatt och koldioxidskatt på det bränsle som den skattskyldige erhållit dispensbeslut om hel eller delvis skattebefrielse för. Möjligheten att göra avdrag gäller i den omfattning som följer av det dispensbeslut som omfattar bränslet. Detta innebär dels till vilken del skattelättnad ska ges, dels vilket användningsändamål som ska vara uppfyllt. Det sistnämnda torde, utifrån hittillsvarande praxis vid dispensbeslutens utformning, vanligtvis avse att den skattskyldige har förbrukat eller sålt bränslet som motorbränsle eller som tillsats till motorbränsle. Som framgår av avsnitt 4 krävs det att den skattskyldige har ett eget dispensbeslut för att kunna använda sig av avdragsbestämmelsen. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Av 2 kap. 12 § framgår att regeringen i särskilda fall helt eller delvis får medge befrielse från energiskatt och koldioxidskatt. Genom ändringen införs ett nytt andra stycke som klargör att beslut som meddelas av regeringen inte får överklagas. Tillägget föranleds av Lagrådets synpunkter. De ändringar som föreslås i denna proposition föreslås träda i kraft . Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Detta innebär t.ex. att vid omprövning av ett skattebeslut avseende en redovisningsperiod som hänför sig till tiden före ska äldre bestämmelser, t.ex. avseende förfarandet för hur den skattskyldige tillgodogörs skattebefrielsen, tillämpas. Lagförslaget i promemorian Förfaranderegler för alternativa drivmedel Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1994:1776) om skatt på energi dels att 2 kap. 12 § samt rubriken närmast före 2 kap. 12 § ska ha dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 7 kap. 5 a §, av följande lydelse. Befrielse från skatt i vissa fall Regeringen får i särskilda fall medge nedsättning av eller be- frielse från energiskatt och kol- dioxidskatt på bränslen som för- brukas inom pilotprojekt för teknisk utveckling av mer miljö- vänliga produkter eller för bränslen från förnybara källor. Regeringen får i särskilda fall helt eller delvis medge befrielse från energiskatt och koldioxidskatt på 1.bränsle som framställs av biomassa, eller 2.annat bränsle än som avses i 1, som förbrukas inom pilotprojekt för teknisk utveckling av mer miljövänliga produkter. Första stycket gäller även om bränslet ingår som en beståndsdel iett annat bränsle. En skattskyldig får göra avdrag för skatt på bränsle som den skattskyldige själv förbrukat eller sålt som motorbränsle eller som bränsle för uppvärmning och som omfattas av dennes beslut om befrielse från skatt enligt 2 kap. 12 §. Avdrag medges i den omfattning som följer av detta beslut. Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. 1Senaste lydelse 2006:1508. 2Tidigare 7 kap. 5 a § upphävd genom 2001:518. Remissinstanser som yttrat sig Förvaltningsrätten i , , , , , , , , , , , , , , , Skogsindustrierna, Svenska , , BIL , , och Remissinstanser som avstått från att yttra sig , Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser, och Remissinstanser som inte avhörts , , Skogforsk och Världsnaturfonden Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1994:1776) om skatt på energi dels att 2 kap. 12 § samt rubriken närmast före 2 kap. 12 § ska ha dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 7 kap. 5 a §, av följande lydelse. Befrielse från skatt i vissa fall Regeringen får i särskilda fall medge nedsättning av eller be- frielse från energiskatt och kol- dioxidskatt på bränslen som för- brukas inom pilotprojekt för teknisk utveckling av mer miljö- vänliga produkter eller för bränslen från förnybara källor. Regeringen får i särskilda fall helt eller delvis medge befrielse från energiskatt och koldioxidskatt på 1.bränsle som framställs av biomassa, eller 2.annat bränsle än som avses i 1, som förbrukas inom pilotprojekt för teknisk utveckling av mer miljövänliga produkter. Första stycket gäller även om bränslet ingår som en beståndsdel iett annat bränsle. En skattskyldig får göra avdrag för skatt på bränsle som omfattas av dennes beslut om befrielse från skatt enligt 2 kap. 12 §. Avdrag medges i den omfattning som följer av detta beslut. Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. 1Senaste lydelse 2006:1508. 2Tidigare 7 kap. 5 a § upphävd genom 2001:518. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. regeringsrådet , regeringsrådet och justitierådet . Förfaranderegler för alternativa drivmedel Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av departementssekreteraren . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: I lagrådsremissen föreslås att tillämpningsområdet för bestämmelsen om befrielse från energiskatt och koldioxidskatt på bränslen från förnybara källor och bränslen som förbrukas inom pilotprojekt för teknisk utveckling av mer miljövänliga produkter förtydligas. Vidare föreslås att en skattskyldig som helt eller delvis har befriats från skatt på bränsle genom ett beslut av regeringen ska få göra avdrag för denna skatt i sin deklaration i den omfattning som följer av beslutet. En förutsättning för avdraget är att den skattskyldige har ett eget beslut som omfattar hanteringen av bränslet. 2 kap. 12 § Enligt bestämmelsen i första stycket får regeringen i särskilda fall medge befrielse från viss skatt. Av de föreslagna bestämmelserna i 7 kap. 5 a § framgår uttryckligen att det är fråga om formliga beslut som kommer att fattas. Enligt 12 kap. 1 § får beslut enligt lagen om skatt på energi överklagas hos allmän förvaltningsdomstol av den skattskyldige och sökanden. Lagrådet noterar i sammanhanget att överklagandebestämmelsens ordalydelse är sådan att samtliga beslut enligt lagen får anses överklagbara. Om avsikten är att regeringens ifrågavarande beslut inte ska vara överklagbara, bör detta klart framgå av lagens lydelse. 7 kap. 5 a § Enligt paragrafen, som är ny, ska en skattskyldig få göra avdrag för skatt på bränsle som omfattas av dennes beslut om befrielse från skatt enligt 2 kap. 12 §. Avdrag ska medges i den omfattning som följer av detta beslut. Enligt Lagrådets mening kan paragrafen utformas enklare och förslagsvis ges följande lydelse: En skattskyldig som har befriats från skatt på bränsle enligt 2 kap. 12 § får göra avdrag för denna skatt i den omfattning som följer av beslutet om skattebefrielse. Lagen föreslås träda i kraft varvid äldre bestämmelser fortfarande ska gälla för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Av lagrådsremissen framgår inte vilka slags förhållanden som avses. Vid föredragningen har framkommit att äldre bestämmelser är tillämpliga då skattskyldighet inträtt före ikraftträdandet. Det är oklart om det kan finnas andra situationer när äldre bestämmelser ska tillämpas. Enligt Lagrådets mening bör i det fortsatta lagstiftningsarbetet övervägas hur övergångsbestämmelsen kan preciseras (se lagrådsremissen om Vissa tekniska mervärdesskattefrågor). Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, statsråden , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition Förfaranderegler för alternativa drivmedel