prop · GX03165 · 2010-03-23 00:00:00 — Regeringen kan t.ex. medge att undervisning får överlämnas på entreprenad även inom andra ämnen i gymnasieskolan än som anges i 4 §. I förarbetena till lagen om entreprenadförhållanden inom skolan nämns som exempel för gymnasieskolans del viss undervisning i ett ämne som har nära anknytning till ett yrkesämne. Regeringen får i det enskilda fallet pröva de rättsliga förutsättningarna för och lämpligheten av entreprenad (se prop. 1992/93:230 s. 32 och 35). 6 § Om en kommun, ett landsting eller en enskild huvudman överlämnar uppgiften att bedriva undervisning på entreprenad, får kommunen, eller den enskilde huvudmannen överlämna den myndighetsutövning som hör till en lärares undervisningsuppgift. Kommunen eller får när det gäller vuxenutbildning och särskild utbildning för vuxna överlämna även den myndighetsutövning som hör till rektorns uppgifter. Kommunen får också överlämna sådan myndighetsutövning när det gäller utbildning i svenska för invandrare. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om begränsningar när det gäller överlämnande av rektorsuppgifter som innefattar myndighetsutövning. Paragrafen motsvarar delvis 3 § lagen (1993:802) om entreprenadför- hållanden inom skolan samt 11 kap. 6 § andra stycket, 12 kap. 9 § andra stycket och 13 kap. 9 § andra stycket skollag, med de tillägg som föreslås i prop. 2009/10:68. För att överlämna uppgifter som inne- fattar myndighetsutövning till en enskild krävs lagstöd. Bestämmelsen i första stycket innebär att ingen annan myndighetsut- övning än den som hör till lärares undervisningsuppgifter får överlämnas vid entreprenad. Den myndighetsutövning som kan komma att över- lämnas är främst betygssättning. Det kan, som Lagrådet påpekat, dock även vara fråga om disciplinära och andra särskilda åtgärder. De lärare som är verksamma hos en entreprenör bör ha samma uppgifter som lärare anställda hos en kommun, ett landsting eller en enskild huvudman. Ut- färdande av betygsdokument är däremot en uppgift för rektorn och stannar hos denne. En sådan uppgift kan normalt inte överlämnas till en entreprenör. Andra stycket har sin motsvarighet i de ändringar i 11 kap. 6 § andra stycket, 12 kap. 9 § andra stycket och 13 kap. 9 § andra stycket skollag som föreslås i prop. 2009/10:68. Ändringarna innebär att förutom lärares uppgifter även rektors uppgifter som innefattar myndighetsutöv- ning får överlämnas till en uppdragstagare när det gäller vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna och utbildning i svenska för invandrare. Lagrådet har ifrågasatt behovet av skilda regleringar för gymnasieskolan och vuxenutbildningen när det gäller överlämnade av rektorers myndighetsutövning. Det torde enligt Lagrådet ligga närmast till hands att också den myndighetsutövning som hör till en rektors upp- gifter, i likhet med lärarnas, borde få överlämnas vid entreprenad i gymnasieskolan. Regeringen konstaterar att det saknas tillräckligt beredningsunderlag för en sådan ändring och lämnar därför inte något sådant förslag. Bestämmelsen i tredje stycket har sin motsvarighet i de nya stycken som i prop. 2009/10:68 föreslås införas i 11 kap. 6 §, 12 kap. 9 § och 13 kap. 9 § skollag. Bestämmelsen innehåller ett bemyndi- gande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att begränsa kommunernas och landstingens möjligheter att vid utbildning på entreprenad överlämna sådan myndighetsutövning som hör till rektors uppgifter. Det kan t.ex. handla om att endast vissa utbildningsanordnare får komma i fråga för överlämnande av rektorsuppgifter som innefattar myndighetsutövning. 7 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om entreprenader enligt 2 § och om sådan undervisning på entreprenad som avses i 4 och 5 §§. Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen att meddela ytter- ligare föreskrifter om entreprenader. Den motsvarar delvis 6 § lagen (1993:802) om entreprenadförhållanden inom skolan samt 11 kap. 6 § första stycket andra meningen, 12 kap. 9 § första stycket andra meningen och 13 kap. 9 § första stycket andra meningen skollag. 8 § En kommun får sluta avtal med en annan kommun om att denna ska ta över ansvaret för kommunens uppgifter inom förskolan, fritidshemmet, vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna, utbildning i svenska för invandrare eller sådan pedagogisk verksamhet som avses i 25 kap. En kommun får också sluta avtal med ett landsting om att detta ska ta över ansvaret för kommunens uppgifter inom vuxenutbildning och särskild utbildning för vuxna. Paragrafen motsvarar delvis 2 a kap. 5 § andra stycket skollag. Någon ändring i sak är inte avsedd. För vuxenutbildningen finns inte någon uttrycklig reglering kring samverkan. Den överlåtelse av uppgifter som sker är inte att betrakta som entrepre- nad eftersom uppgifterna överlämnas till en annan kommun. Det kan särskilt framhållas att huvudmannaskapet och ansvaret för verksamheten följer med vid överlåtelsen. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 9 § En kommun får som huvudman överlåta ansvaret för sådana medicinska insatser som anges i 2 kap. 2528 §§ till ett landsting, om kommunen och är överens om detta. På samma sätt får ett landsting överlåta ansvaret till en kommun. Staten eller en enskild får som huvudman överlåta ansvaret för de medicinska insatser som anges i 2 kap. 2528 §§ till en kommun eller ett landsting, om huvudmannen och kommunen eller är överens om detta. Elevhälsans medicinska insatser har samma huvudman som utbildningen, dvs. en kommun, ett landsting, staten eller en enskild. Paragrafen möjlig- gör för huvudmannen att låta någon annan ta över ansvaret för dessa uppgifter. Den överlåtelse som sker är inte att betrakta som entreprenad eftersom överlåtelsen av uppgifterna sker till en kommun eller ett landsting. Första stycket motsvarar i sak bestämmelserna avseende skolhälsovård i 1 kap. 5 § grundskoleförordningen (1994:1194), 1 kap. 14 § gymnasie- förordningen (1992:394), 1 kap. 5 § särskoleförordningen (1995:206) och 1 kap. 12 § förordningen (1994:741) om gymnasiesärskolan. Andra stycket motsvarar i huvudsak 1 kap. 12 § specialskoleförord- ningen (1995:401) och 1 kap. 6 § sameskolförordningen (1995:205). Dessutom ges en verksamhet med enskild huvudman möjlighet att över- låta ansvaret för de medicinska insatserna till en kommun eller ett landsting. 10 § Staten får som huvudman för sameskolan, efter avtal med en kommun, ta över ansvaret för kommunens uppgifter inom förskolan. Paragrafen motsvarar delvis 2 kap. 3 § sameskolförordningen (1995:205). Av 2 kap. 4 § i den föreslagna skollagen framgår att staten är huvudman för förskoleklass och fritidshem vid en skolenhet med special- skola eller sameskola. Paragrafen möjliggör med andra ord för huvudmannen för sameskolan att, efter avtal med en kommun, ta över ansvaret för kommunens upp- gifter inom angivet område. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Särskilda utbildningsformer Kapitlets innehåll 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om internationella skolor (27 §§), utbildning vid särskilda ungdomshem (8 och 9 §§), utbildning för intagna i kriminalvårdsanstalt (10 §), utbildning vid folkhögskola som motsvarar utbildning i svenska för invandrare (1115 §§), utbildning för barn och elever som vårdas på sjukhus eller annan motsvarande institution (1619 §§), utbildning i hemmet eller på annan lämplig plats (2022 §§), annat sätt att fullgöra skolplikten (2325 §§), och bemyndiganden (26 §). I paragrafen, som saknar motsvarighet skollag, beskrivs inne- Prop. 2009/10:165 hållet i kapitlet. 2 § Den som har skolplikt och som för endast är bosatt i eller har andra särskilda skäl att få utbildning i en internationell skola på grundskolenivå får fullgöra sin skolplikt i en godkänd sådan skola. Detta gäller dock inte sådana barn som avses i 7 kap. 5 och 6 §§. prövar frågor om godkännande av internationella skolor på grundskolenivå. Med internationell skola på grundskolenivå avses en skola med enskild huvudman som har en annan internationell inriktning än den som får finnas i . För godkännande krävs att skolans utbildning som helhet betraktad är likvärdig med . Utbildningen ska förmedla kunskaper och färdigheter som underlättar fortsatt skolgång utomlands. Undervisning i svenska språket och om svenska förhållanden ska ges i den omfattning som de elever som är bosatta i behöver. Regeringen får besluta att en internationell skola på grundskolenivå får ta emot andra barn än sådana som avses i första stycket för att de ska fullgöra skolplikten vid skolan. Paragrafens första stycke motsvarar 9 kap. 5 § första stycket skollag med vissa redaktionella förändringar och en anpassning till den rollfördelning som gäller inom den statliga skoladministrationen sedan inrättats. Av stycket följer att den som endast är bosatt i landet eller den som har andra särskilda skäl att få utbildning i en internationell skola med enskild huvudman får fullgöra sin skolplikt i en sådan skola om Skolinspektionen har godkänt huvudmannen för ändamålet. Detta gäller dock inte barn som hör till målgruppen för grundsärskolan eller specialskolan. Med elever som endast är bosatta i landet avses exempelvis barn till utländska forskare eller barn till andra anställda i internationella företag som vistas i . Det kan även röra sig om barn till beskickningsmedlemmar från andra länder inom EU och EES-området, vilka arbetar i . Begreppet andra skäl skollag har ersatts av begreppet andra särskilda skäl. Med elever som har andra särskilda skäl att få sin utbildning i en internationell skola avses exempelvis elever som visserligen stadigvarande är bosatta i men som kommer från familjer som planerar att inom en inte alltför avlägsen framtid lämna landet antingen för gott eller . Sådana elever kan vara barn till forskare, barn med svenska föräldrar som är anställda i olika internationella företag eller barn till svenska diplomater. Även familje- skäl kan utgöra sådana särskilda skäl som här avses. Det kan då röra sig om att en eller båda föräldrarna eller någon annan familjemedlem kommer från ett annat land och att eleven i sin hemmiljö regelbundet använder det språk som är undervisningsspråk i den internationella skolan. Det kan också vara fråga om elever som tidigare gått i skola utomlands och som vill fullfölja sin utbildning i . Paragrafens andra stycke motsvarar i huvudsak 9 kap. 5 § andra stycket skollag. Där anges vilka grundläggande krav som ställs för godkännande av en internationell skola på grundskolenivå. Paragrafens tredje stycke motsvarar 9 kap. 5 § tredje stycket skollag. Bestämmelsen innebär att regeringen får medge att en inter- nationell skola tar emot barn som varken för har sitt hem i landet eller har andra särskilda skäl att få utbildning i en internationell skola. Regeringen kan lämna såväl ett generellt medgivande som ett medgivande som är begränsat till ett visst antal eller en viss andel elever ur denna kategori. Regeringens medgivande ska alltså endast gälla så- dana elever som inte redan med stöd av bestämmelserna i första stycket får tas emot i skolan. Förarbetena till den äldre bestämmelsen finns i prop. 1995/96:200, s. 60, 61 och 71. Paragrafens första stycke har utformats i enlighet med Lagrådets för- slag. Lagrådets invändning mot uttrycket betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter bemöts i avsnitt 5.3.2. 3 § Huvudmannen för en godkänd internationell skola på grundskolenivå ska av förklaras berättigad till sådant bidrag som avses i 4 § om 1.utbildningen följer ett annat lands läroplan och kursplaner eller en internationell läroplan och internationella kursplaner med anpassning till svenska förhållanden i den utsträckning som är rimlig, 2.utbildningens allmänna mål och värdegrund inte strider mot de allmänna mål och den värdegrund som gäller för utbildning inom det svenska skolväsendet, 3.elever som har svårigheter i skolarbetet erbjuds särskilt stöd, 4.eleverna erbjuds sådan elevhälsa som avser medicinska insatser som ska erbjudas inom , 5.elevavgiften är skälig med hänsyn till rimliga kostnader för verksamheten, bidrag och omständigheterna i övrigt, 6.skolan är öppen för alla elever som avses i 4 §, med undantag för sådana elever som det skulle medföra betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter att ta emot för skolan, 7.urvalet, om det inte finns platser till alla behöriga sökande, görs på grunder som Skolinspektionen godkänner, 8.vårdnadshavare och elever ges tydlig information om den internationella skolans innehåll och inriktning mot fortsatta studier utomlands och om vad utbildning vid en internationell skola kan innebära vid fortsatt skolgång i det svenska skolväsendet, och 9.skolan följer övriga bestämmelser i denna lag och i andra föreskrifter som avser internationella skolor på grundskolenivå. Skolinspektionen ska i beslutet om rätt till bidrag ange det högsta antal elever som är folkbokförda i som omfattas av huvudmannens bidragsrätt. I paragrafen anges förutsättningarna för att en internationell skola på grundskolenivå ska förklaras berättigad till bidrag från kommunen. Be- stämmelserna motsvarar i huvudsak 9 kap. 7 a § skollag. Förarbetena till de bestämmelserna finns i prop. 2006/07:1, utg.omr. 16 s. 80 f. 4 § Elevens hemkommun ska lämna bidrag till huvudmannen för en godkänd internationell skola för en elev som enligt 2 § får fullgöra sin skolplikt där, om eleven är folkbokförd i eller kommunen får särskilt statsbidrag för Prop. 2009/10:165 eleven. Bidraget ska lämnas från och med höstterminen det år eleven fyller och bestämmas med hänsyn till skolans åtagande och elevens behov efter samma grunder som kommunen tillämpar vid fördelning av resurser till de egna grundskolorna. Har en elev ett omfattande behov av särskilt stöd, är kommunen inte skyldig att lämna bidrag för det särskilda stödet, om betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hur kommunens bidrag ska bestämmas i stället för det som anges i andra stycket, om statsbidrag lämnas till kommunen för en elev som har tagits emot i en internationell skola på grundskolenivå. Om inte kommunen och skolan har kommit överens om något annat, ska bidraget beräknas för ett bidragsår i sänder. Varje bidragsår börjar . I paragrafen regleras hur bidraget från kommunen till en internationell skola på grundskolenivå ska bestämmas. Bestämmelserna motsvarar i huvudsak 9 kap. 7 b § skollag, med den ändringen att be- greppet särskilda skäl i i första stycket 2 b) har bytts ut mot andra särskilda skäl. Förarbetena till bestämmelserna lag finns i prop. 2006/07:1, utg.omr. 16 s. 80 f. Paragrafens första och andra stycken har i huvudsak utformats i enlig- het med Lagrådets förslag. Lagrådets invändning mot uttrycket bety- dande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter bemöts i avsnitt 5.3.2. 5 § Om en internationell skola erbjuder gymnasial utbildning som har en annan internationell inriktning än den som får finnas i gymnasieskolan eller om skolan anordnar utbildning som leder fram till International Baccalaureate (internationell skola på gymnasienivå), ska förklara huvudmannen berättigad till sådant bidrag som avses i 6 § om 1.utbildningen följer ett annat lands läroplan och kursplaner eller en internationell läroplan och internationella kursplaner med anpassning till svenska förhållanden i den utsträckning som är rimlig, 2.utbildningen som helhet är likvärdig med utbildningen i gymnasieskolan, 3.utbildningens allmänna mål och värdegrund inte strider mot de allmänna mål och den värdegrund som gäller för utbildning inom det svenska skolväsendet, 4.utbildningen förmedlar kunskaper som underlättar fortsatta studier utomlands, 5.undervisning i svenska språket och om svenska förhållanden ges i den omfattning som behövs för de elever som är bosatta i , 6.elever som avses i 6 § första stycket som har svårigheter i skolarbetet erbjuds särskilt stöd, 7.elever som avses i 6 § första stycket erbjuds sådan elevhälsa som avser medicinska insatser som ska erbjudas elever i gymnasieskolan, 8.elevavgiften för elever som avses i 6 § första stycket är skälig med hänsyn till rimliga kostnader för verksamheten, bidrag och omständigheterna i övrigt, 9.skolan är öppen för alla elever som avses i 6 § första stycket, med undantag för sådana elever som det skulle medföra betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter att ta emot för skolan, 10. urvalet, om det inte finns platser till alla behöriga sökande, görs på grunder Prop. 2009/10:165 som Skolinspektionen godkänner, 11.sådana elever som avses i 6 § första stycket och deras vårdnadshavare ges tydlig information om skolans innehåll och inriktning mot fortsatta studier utomlands och om vad utbildning vid en internationell skola på gymnasienivå kan innebära vid fortsatt utbildning i , och 12.skolan följer övriga bestämmelser i denna lag och i andra föreskrifter som avser internationella skolor på gymnasienivå. Skolinspektionen ska, för annan utbildning än sådan som leder fram till International Baccalaureate, i beslutet om rätt till bidrag ange vilket nationellt program utbildningen ska jämställas med i bidragshänseende. I beslutet ska Skolinspektionen även ange det högsta antal elever som är folkbokförda i som omfattas av huvudmannens bidragsrätt. I paragrafen anges de krav som ska vara uppfyllda för att en interna- tionell skola på gymnasienivå ska vara berättigad till bidrag. Bestämmel- serna motsvarar i huvudsak 9 kap. 8 d § skollag. Förarbetena till den bestämmelserna finns i prop. 2006/07:1, utg.omr. Lagrådets invändning mot uttrycket betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter bemöts i avsnitt 5.3.2. 6 § Elevens hemkommun ska lämna bidrag till huvudmannen för den internationella skolan för en elev som genomgår sådan utbildning som avses i 5 § om 1.eleven är folkbokförd i eller kommunen får särskilt statsbidrag för eleven, 2.eleven antingen för är bosatt i eller har andra särskilda skäl att få utbildning i en internationell skola på gymnasienivå, och 3.hemkommunen var skyldig att erbjuda eleven gymnasieutbildning då utbildningen började. Bidraget enligt första stycket ska uppgå till det belopp som hemkommunen och den internationella skolan kommer överens om. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilket belopp som elevernas hemkommuner ska betala enligt första stycket om dessa och huvudmannen för den internationella skolan inte kommer överens om beloppet. För en elev som har ett omfattande behov av särskilt stöd ska kommunen, utöver vad som följer av andra stycket, lämna ett extra bidrag. Bidraget ska motsvara huvudmannens kostnader för det extra stödet under förutsättning att motsvarande kostnader skulle ha uppkommit om eleven gått i en av kommunen erbjuden gymnasieutbildning. Kommunen behöver dock inte lämna extra bidrag om betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hur kommunens bidrag ska bestämmas i stället för det som anges iandra och tredje styckena, om statsbidrag lämnas till kommunen för en elev som har tagits emot i en internationell skola på gymnasienivå. Om inte kommunen och huvudmannen har kommit överens om något annat, ska bidraget beräknas för ett bidragsår i sänder. Varje bidragsår börjar . I paragrafen regleras hur bidraget från kommunen till en internationell skola på gymnasienivå ska bestämmas. Den motsvarar i sak 9 kap. 8 e § skollag, med den ändringen att begreppet andra skäl i första stycket 2 har ersatts med andra särskilda skäl. Motsvarande ändring föreslås beträffande internationella skolor på grundskolenivå, jfr. kommentaren till 2 §. Förarbetena till bestämmelserna skollag Prop. 2009/10:165 finns i prop. 2006/07:1, utg.omr. 16 s. 80 f. Lagrådets invändning mot uttrycket betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter bemöts i avsnitt 5.3.2. 7 § Den kommun där den internationella skolan är belägen har rätt till insyn i skolans verksamhet. I paragrafen regleras kommunens rätt till insyn. Den motsvaras skollag delvis av 9 kap. 11 § andra stycket första meningen och 13 § andra stycket första meningen. Lagrådets synpunkter på paragrafen bemöts i avsnitt 14.10. Utbildning vid särskilda ungdomshem 8 § Under vistelse i ett sådant hem som avses i 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (särskilt ungdomshem) ska skolpliktiga barn, som inte lämpligen kan fullgöra sin skolplikt på annat sätt, fullgöra den genom att delta i utbildning vid hemmet. Utbildningen ska anordnas genom försorg av huvudmannen för hemmet. Den ska med nödvändiga avvikelser motsvara utbildningen i eller i förekommande fall grundsärskolan eller specialskolan. I paragrafen regleras utbildningen för skolpliktiga barn som vistas i så- dana hem som avses i 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (särskilt ungdomshem). Bestämmelserna motsvarar i huvudsak 10 kap. 2 § första stycket skollag samt 1 § första stycket förordningen (1983:28) om undervisning av barn och ungdomar som vistas vid särskilda ungdomshem. Här har förtydligats att utbild- ningen i förekommande fall ska motsvara utbildningen i grundsärskolan eller specialskolan. Utbildning för icke skolpliktiga 9 § Den som är skolpliktig och vistas i ett hem som avses i 8 § första stycket och som inte lämpligen kan fullgöra skolgång på annat sätt ska genom huvudmannens försorg ges möjlighet att delta i kompletterande utbildning på grundskolenivå eller motsvarande eller i utbildning som motsvarar sådan utbildning som erbjuds i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan. I paragrafen regleras utbildningen för icke skolpliktiga som vistas vid sådana särskilda ungdomshem som avses i 8 §. Bestämmelsen motsvarar i huvudsak 10 kap. 2 § andra stycket skollag samt 4 § förord- ningen (1983:28) om undervisning av barn och ungdomar som vistas vid särskilda ungdomshem. Här har dock den koppling till ett behov hos eleven som finns lag samt i förordningen tagits bort. Det har även förtydligats att utbildningen i förekommande fall ska motsvara den som erbjuds i gymnasiesärskolan. Bestämmelsen behandlas i avsnitt Prop. 2009/10:165 28.3. Utbildning för intagna i kriminalvårdsanstalt 10 § För intagna i kriminalvårdsanstalt får det anordnas utbildning som motsvarar vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna samt utbildning i svenska för invandrare. För sådan utbildning ansvarar Kriminalvården. Paragrafen har inte någon motsvarighet skollag. Den som är intagen i kriminalvårdsanstalt är enligt bestämmelserna i 20 kap. 11 och 20 §§ samt 21 kap. 11 och 16 §§ inte behörig att delta i en kommuns kommunala vuxenutbildning eller särskilda utbildning för vuxna. Intagna i kriminalvårdsanstalt kan i stället delta i utbildning som motsvarar vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna och utbildning i svenska för invandrare som Kriminalvården är huvudman för. Sådan utbildning regleras i förordningen (2007:152) om utbild- ning vid kriminalvård i anstalt. Paragrafen har utformats med hänsyn till Lagrådets synpunkter. Med anledning av att Lagrådet har påtalat att någon begränsning av möjlig- heten för intagna i kriminalvårdsanstalt att delta i utbildning i svenska för invandrare inte föreskrivs i 22 kap., vill regeringen framhålla att be- stämmelsen inte innebär någon sådan begränsning i fråga om en intagens rätt till reguljär utbildning i gymnasieskolan eller utbildning i svenska för invandrare i de fall han eller hon är behörig till sådan utbildning. Av 26 § framgår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om utbildning som anordnas för intagna i kriminalvårdsanstalt. Utbildning vid folkhögskola som motsvarar utbildning i svenska för invandrare