prop · GX0395 · 2010-02-08 00:00:00 — Sådana intressegrupperingar regleras bl.a. i lagen (1994:1927) om europeiska ekonomiska intresse- grupperingar (se prop. 1994/95:68, bet. 1994/95:LU13, rskr. 1994/95:131). Med anledning av Lagrådets fråga rörande infogandet av ordet helt i första stycket, har detta skett i enlighet med förslag i delbetänkandet Rättigheter i luftfartyg (SOU 1997:122) för att det klart ska framgå att stycket inte är tillämpligt när det finns en delägare i ett luftfartyg oavsett ägarandel som inte hör till dem som räknas upp i stycket. Andra stycket är nytt och tydliggör att även luftfartyg som ägs av andra än dem som räknas upp i första stycket kan registreras i om de används av en brukare med svenskt drifttillstånd. Tredje stycket motsvarar i stort andra stycket i 2 kap. 2 § den nuvarande luftfartslagen. Med anledning av Lagrådets synpunkter har vissa smärre språkliga justeringar gjorts i första stycket. 3 § Ett luftfartyg som är registrerat i ett annat land får inte registreras i , om det inte avregistreras i det andra landet. Paragrafen motsvarar i stort 2 kap. 3 § den nuvarande luftfartslagen. Bestämmelsen har sin grund i artikel 18 i Chicagokonventionen som bl.a. föreskriver att ett luftfartyg inte kan med rättslig verkan registreras i mer än en stat. 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att luftfartyg av miljöskäl inte får registreras i . Paragrafen motsvarar ungefär 2 kap. 4 § den nuvarande luftfartslagen. Det nuvarande kravet på att ett luftfartyg måste ha ett luftvärdighets- bevis och, i förekommande fall, ett miljövärdighetsbevis för att få registreras i luftfartygsregistret finns med i bestämmelsen. Eftersom kravet på miljövärdighetsbevis slopas i detta lagförslag, bör det i stället införas en uttrycklig möjlighet för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att av miljöskäl föreskriva att vissa typer av luftfartyg inte får registreras i . Av följer att det fortfarande kan vara påkallat att av miljöskäl kunna begränsa rätten att registrera flygplan, se t.ex. rådets direktiv /629/EEG av om begränsning av buller från civila jetmotordrivna underljudsflygplan. tillsammans med ansökan som ska vara skriftlig. Paragrafen motsvarar i det närmaste 2 kap. 5 § den nuvarande luftfarts- lagen. Ett generellt straffstadgande för den som lämnar oriktiga uppgifter vid ansökan eller anmälan enligt 2 kap. finns i 13 kap. 4 § första stycket 4. 6 § Ett luftfartyg ska avregistreras om 1.ägaren skriftligen begär det, 2.kraven i 2 § inte är uppfyllda, 3.det har förolyckats eller förstörts, 4.det efter en flygning inte har hörts av , eller 5.det på grund av ombyggnad eller annan sådan ändring upphört att vara luft- fartyg eller, utan att ändring skett, inte längre anses utgöra ett luftfartyg. Ägaren är skyldig att inom en månad skriftligen anmäla om något har hänt som enligt första stycket 24 medför att ett luftfartyg ska avregistreras. Paragrafen motsvarar i det närmaste 2 kap. 8 § den nuvarande luftfarts- I punkten 5 i första stycket har följande ändring vidtagits. luftfartslag sägs att ett luftfartyg ska avregistreras om det inte haft ett giltigt luftvärdighets- eller miljövärdighetsbevis . inte längre ska ställas några krav på att ett luftfartyg ska ha luftvärdighets- och miljövärdighetsbevis för att få registreras måste I stället föreslås att det med förebild i 2 kap. 6 § första stycket sjölagen (1994:1009) införs en bestämmelse om att ett luft- fartyg ska avregistreras om det på grund av ombyggnad eller, utan att ändring skett, inte anses utgöra ett luftfartyg. fenomen att ett föremål utan ingrepp ändrar karaktär kan exemplifieras från sjöfarten när skepp ständigt ligger vid kaj och används för helt andra ändamål än sjöfart, t.ex. hotell och restaurangverksamhet. snarlik företeelse vid där en s.k. jumbojet ställts upp och byggts om till hotell, låt vara att man då också tagit bort motorerna så att det redan av den anledningen är luftvärdigt. fartyg kan också utan att ändras tas in i samlingarna i ett museum med avsikt att det inte längre ska användas för flygning. Lagrådet har framfört att punkten 5 i första stycket kan medföra fall där olika uppfattningar kan komma till uttryck huruvida en farkost fort- farande är ett luftfartyg eller inte. Detta i kombination med att det ska kunna dömas till böter för den som försummar sin anmälningsskyldighet (se 13 kap. 6 § andra stycket) leder regeringen till att föreslå att den obligatoriska anmälningsskyldigheten bara ska omfatta fall som täcks av punkterna 24 i första stycket. Det är endast i undantagsfall som fall under punkten 5 blir aktuella och då torde också frågan om giltigheten av luftfartygets luftvärdighetsbevis väckas, vilket bör ge tillräckliga indikationer för tillsynsmyndigheten att ifrågasätta registreringen. Lagrådet har också efterfrågat mera ledning för bedömningen av från vilken dag inom en månad ska räknas. Beträffande punkten 2 ska beräkningen börja den dag då ägarförhållandena ändras på sådant sätt att kraven i 2 kap. 2 § första stycket är uppfyllda. har registrerats med stöd av 2 kap. 2 § andra eller tredje stycket räknas tiden från den dag då förhållandena förändrats på sådant sätt att frågan om registrering ska prövas på nytt. Det kan exempelvis bli aktuellt när ett drifttillstånd upphör att gälla eller när ett luftfartyg inte längre används med utgångspunkt i . Beträffande punkten 3 räknas tiden från den dag då luftfartyget har förolyckats eller förstörts. För punkten 4 ska det först gå från den senaste flygningen. Därefter har ägaren på sig att göra anmälningen. 7 § Om det finns en inskrivning i ett luftfartyg enligt lagen (1955:227) om inskrivning av rätt till luftfartyg, får luftfartyget avregistreras endast om den till vars förmån inskrivningen gäller har medgett det. Detsamma gäller i fråga om anteckningar som avses i 2 a § nämnda lag. Paragrafen överensstämmer med 2 kap. 9 § den nuvarande luftfartslagen. Paragrafen fick sin lydelse med anledning av prop. 2003/04:27 Rättig- heter i luftfartyg, där det i författningskommentaren sades följande. Lagen om inskrivning av rätt till luftfartyg är endast tillämplig på luft- fartyg som är registrerade i luftfartygsregistret. Om ett luftfartyg avregistreras ur registret, skall de införingar som finns beträffande luft- fartyget avföras enligt 24 § i den lagen. I ett sådant fall skulle en inteckningshavare eller den som skrivits in som ägare till ett luftfartyg i inskrivningsregistret eller den till vars förmån en anteckning i detta register gäller kunna drabbas av en rättsförlust. Förevarande paragraf syftar till att förhindra detta och det krävs därför att de som berörs av införingarna i inskrivningsregistret samtycker till avregistreringen. Den prövning som sker enligt bestämmelsen är av formell natur. Det skall i detta sammanhang inte prövas om t.ex. en inskrivning är materiellt giltig eller om rättigheten som den avser har upphört att gälla. Om den som är inskriven som nyttjanderättshavare eller en inteckningshavare motsätter sig avregistrering, får någon sådan inte ske. Om den som begärt avregistreringen, dvs. ägaren till luftfartyget, anser att en sådan inskrivning är giltig, kan denne enligt 2 h § lagen om inskrivning av rätt till luftfartyg begära att inskrivningen avförs. I de fall förvärv, nyttjanderätt eller inteckning finns inskrivna i registret, krävs medgivande av den som inskrivningen gäller till förmån för, dvs. Samtycke krävs också, om det har gjorts en anteckning i inskrivningsregistret enligt 2 a § i nämnda lag, dvs. en anteckning om äganderättsförbehåll eller villkor som innebär att det finns inskränkningar i ägarens rätt att förfoga över luftfartyget. Samtycke skall i dessa fall ges av den som anteckningen gäller till förmån för. Med detta avses t.ex. den som innehar rätten enligt ett äganderättsförbehåll. Om samtycke till avregistrering inte lämnas, skall inskrivningsmyndigheten enligt 58 § 11 anteckna detta i inskrivningsregistret för luftfartyg. 8 § Om någon annan än ägaren brukar ett registrerat luftfartyg för en obestämd tid eller för en bestämd tid om minst en månad ska upplåtaren eller brukaren genast efter upplåtelsen skriftligen anmäla detta förhållande för anteckning i luftfartygsregistret, om nyttjanderätten inte skrivits in enligt lagen (1955:227) om inskrivning av rätt till luftfartyg. Om nyttjanderätten har skrivits in, ska anteckning göras i luftfartygsregistret om upplåtaren eller brukaren begär det. Om anteckning enligt första stycket skett, ska upplåtaren eller brukaren anmäla Prop. 2009/10:95 till luftfartygsregistret när en upplåtelse för en obestämd tid upphör eller en upplåtelse för en bestämd tid upphör . Paragrafen, som har behandlats i avsnitt 7, ersätter 2 kap. 10 § den nuvarande luftfartslagen. I första stycket införs en skyldighet att anmäla nyttjanderättsupplåtelse av registrerat luftfartyg som görs för obestämd tid eller för bestämd tid om minst en månad, såvida inte nyttjanderätten har skrivits in i inskrivningsregistret för luftfartyg enligt lagen (1955:227) om inskrivning av rätt till luftfartyg. Det anges vidare att, om en nyttjanderätt har skrivits in i inskrivningsregistret för luftfartyg, anteckning ska göras i luftfartygsregistret om upplåtaren eller brukaren begär det. I andra stycket införs en skyldighet att, om anteckning enligt första stycket skett, till luftfartygsregistret anmäla när en upplåtelse för obestämd tid upphör eller en upplåtelse för bestämd tid upphör . Det kan vara på sin plats att erinra om att enligt 3 a § lagen (1922:382) angående ansvarighet för skada i följd av luftfart är en av förutsätt- ningarna för att nyttjanderättshavaren ska vara ansvarig i stället för ägaren att anteckning om nyttjanderätten har gjorts i luftfartygsregistret. Lagrådet har uttryckt en farhåga för att en brukare som, utan att upplåtelsen av luftfartyget ännu upphört, gör en anmälan enligt andra stycket och därigenom skulle undgå sitt ansvar för skada som följer av 3 a § lag. Risken för felaktiga anmälningar får enligt rege- ringens mening dock anses som liten. Att hyra ut ett luftfartyg är normalt en affärsuppgörelse mellan professionella aktörer med ingående kunskap om det gällande regelverket. Man måste här också kunna utgå ifrån att det tecknas avtal mellan ägaren och brukaren som reglerar frågor om ansvarighet dem emellan på ett ingående sätt, och att man därvidlag också reglerar vad som ska gälla vid felaktiga anmälningar till myndig- heter och liknande. Frågan får behandlas närmare i samband med den planerade översynen av lag (se avsnitt 14). Lagrådet har noterat att gällande bestämmelse innehåller en skyldighet att låta anteckna om någon innehar ett registrerat luftfartyg på grund av kreditköp med förbe- håll om återtaganderätt, och väckt frågan om behovet av en övergångs- bestämmelse om denna skyldighet nu upphör. Enligt uppgift från Transportstyrelsen som för luftfartygsregistret finns det inga sådana anteckningar som är aktuella, varför det inte finns något behov av en särskild övergångsbestämmelse. 9 § Ett luftfartyg som finns utomlands får efter ansökan av den som förvärvat luftfartyget föras in i ett bihang till luftfartygsregistret, om förutsätt- ningarna i 2 och 3 §§ är uppfyllda, och förbud mot registrering inte har före- skrivits enligt 4 §. Paragrafen motsvarar delvis 2 kap. 11 § den nuvarande luftfartslagen. 10 § Ett luftfartyg som är infört i luftfartygsregistret har svensk nationalitet. Transportstyrelsen utfärdar bevis om registreringen (nationalitets- och Paragrafen, som har justerats redaktionellt, motsvarar 2 kap. 12 § den 11 § Ett luftfartyg som har antecknats i bihanget till luftfartygsregistret har svensk nationalitet så länge anteckningen gäller och anses vid tillämpningen av 1 kap. 6 § första stycket vara registrerat i . Transportstyrelsen utfärdar bevis om anteckningen i bihanget (interimistiskt nationalitets- och registreringsbevis). Paragrafen motsvarar huvudsakligen 2 kap. 14 § den nuvarande luft- I första stycket har tillkommit ett klargörande om vad som gäller vid tillämpningen av 1 kap. 6 § första stycket. Dessutom har vissa redak- 12 § Ett luftfartyg ska ha nationalitets- och registreringsbevis när det används Om ett luftfartyg används enligt föreskrifter eller beslut meddelade med stöd av 1 kap. 6 § andra stycket, gäller de villkor som meddelas av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Paragrafen motsvarar huvudsakligen 2 kap. 15 § den nuvarande luft- 13 § Ett luftfartyg som är infört i luftfartygsregistret eller antecknat i bihanget till registret ska vara märkt med sina nationalitets- och registreringsbeteckningar. Ett utländskt luftfartyg ska vid luftfart inom svenskt område vara märkt i enlighet med föreskrifterna i registreringsstaten. Om ett luftfartyg används enligt föreskrifter eller beslut meddelade med stöd av 1 kap. 6 § andra stycket, gäller de villkor som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Paragrafen motsvarar huvudsakligen 2 kap. 16 § den nuvarande luft- Ett straffstadgande som ansluter till paragrafen finns i 13 kap. 4 § första stycket 5. 3 kap. Luftvärdighet och miljövärdighet Luftfartygs luftvärdighet och miljövärdighet 1 § Ett luftfartyg ska vara luftvärdigt och miljövärdigt när det används vid Luftfartygets ägare eller, om luftfartyget inte används av ägaren, den som brukar det i ägarens ställe ansvarar för detta. Ägaren eller brukaren ska till den myndighet som avses i 8 § anmäla sådana förhållanden som har betydelse för luftvärdigheten eller miljövärdigheten. Ett luftfartyg anses luftvärdigt om det är konstruerat, tillverkat, utprovat, utrustat och underhållet på ett sådant sätt samt har sådana flygegenskaper att flygsäkerhetens krav är uppfyllda. Ett luftfartyg anses miljövärdigt om det är konstruerat, tillverkat, utprovat, utrustat och underhållet på ett sådant sätt att det inte orsakar skada genom buller eller luftförorening eller genom annan liknande störning. Ytterligare krav i fråga om luftfartygs miljövärdighet får inte ställas med stöd av . I denna paragraf, som motsvarar nuvarande 3 kap. 1 och 7 §§ i förening med 3 kap. 11 §, finns de grundläggande bestämmelserna om luftvärdig- het och miljövärdighet. Enligt första stycket ska ett luftfartyg vara luftvärdigt och miljövärdigt när det används vid luftfart. I detta ligger även att tillbehör och reserv- delar till ett luftfartyg och annan sådan utrustning för luftfartyget och för de ombordvarande som har betydelse för flygsäkerheten, ska uppfylla Ansvaret för att ett luftfartyg är luftvärdigt och miljö- värdigt när det används vid luftfart åvilar den som brukar luftfartyget. Det krävs inte att en nyttjanderättsupplåtelse ska ha en viss längd för att detta ansvar ska övergå från ägare till brukare. tillfälligt hyr ett luftfartyg för privat flygning får emellertid en utgångs- punkt anses vara att brukaren ska kunna förlita sig på befintliga luft- värdighets- och miljövärdighetsbevis, om det inte finns några omständig- heter som talar emot att dessa fortfarande skulle vara giltiga. I andra stycket anges de grundläggande krav som ska vara uppfyllda för att ett luftfartyg ska anses vara luftvärdigt. De krav som anges ska vara uppfyllda under hela den tid som luftfartyget används för luftfart. Det tidigare använda uttrycket hållet i stånd har ersatts med under- Avsikten är inte att detta ska innebära någon saklig ändring. Således omfattar kraven på luftfartygets skick även sådana modifieringar som är nödvändiga för att upprätthålla luftvärdigheten. uttrycket flygegenskaper ska detta tolkas vidsträckt, vilket innebär att även sådana egenskaper som luftfartygets fart och stigförmåga omfattas. I tredje stycket anges de grundläggande krav som ska vara uppfyllda för att ett luftfartyg ska anses vara miljövärdigt. En straffbestämmelse för den som använder ett luftfartyg i strid med första stycket första meningen finns i 13 kap. 4 § första stycket 6. 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om förutsättningarna för att ett luftfartyg ska anses vara luftvärdigt och miljövärdigt. Denna paragraf, som saknar motsvarighet i den nuvarande lagstiftningen, innehåller ett bemyndigande att meddela ytterligare föreskrifter rörande luftfartygs luftvärdighet och miljövärdighet. Det givna bemyndigandet är avsett att omfatta vad som i vid mening är förutsättningarna för att ett luftfartyg ska anses vara luftvärdigt och Således är det avsett att även innefatta en rätt att meddela föreskrifter om tillbehör, reservdelar och annan utrustning till luftfartyg som har betydelse för flygsäkerheten samt föreskrifter om konstruktion, tillverkning, utprovning, underhåll och modifiering som ska vara uppfyllda för att ett luftfartyg ska anses vara luftvärdigt och miljövärdigt. 2009/10:95 Bemyndigandet är även avsett att omfatta en rätt att meddela föreskrifter om luftvärdighets- och miljövärdighetsbevis. 3 § När ett luftfartyg har visats vara luftvärdigt, utfärdas luftvärdighetsbevis. När ett luftfartyg har visats vara miljövärdigt, utfärdas miljövärdighetsbevis. Bevisen får begränsas till att avse , viss luftfart eller luftfart inom visst område. Bevisen får förnyas, om luftfartyget uppfyller de krav på luftvärdighet respektive miljövärdighet som gäller när förnyelsen ska ske. I denna paragraf, som i stort motsvarar 3 kap. 3 § i förening med 3 kap. 11 § den nuvarande luftfartslagen, behandlas utfärdande av luftvärdighetsbevis och miljövärdighetsbevis. Normalt bör det ske en besiktning av ett luftfartyg innan sådana bevis utfärdas. För att undvika att en besiktning anordnas av rent formella skäl ställs det dock inte upp något absolut krav på en besiktning. 4 § Ett luftfartyg ska ha luftvärdighetsbevis och miljövärdighetsbevis när det används vid luftfart. Ett svenskt luftfartyg ska ha svenskt luftvärdighetsbevis och svenskt miljö- värdighetsbevis eller utländska sådana bevis som har godkänts i . Ett utländskt luftfartyg ska ha luftvärdighetsbevis och miljövärdighetsbevis som har utfärdats eller godkänts i luftfartygets registreringsstat och som enligt avtal med den staten ska erkännas i . För ett utländskt luftfartyg godtas även svenskt luftvärdighetsbevis och svenskt miljövärdighetsbevis. Ett motsvarande bevis som har utfärdats med stöd av EU-rättsliga bestäm- melser ska jämställas med ett svenskt bevis enligt denna paragraf. Denna paragraf motsvarar 3 kap. 4 § i förening med 3 kap. 11 § den nuvarande luftfartslagen. I första stycket som saknar direkt motsvarighet i den nuvarande lagstiftningen, anges huvudregeln att ett luftfartyg ska ha luftvärdighetsbevis och miljövärdighetsbevis när det används vid luftfart. Detta krav omfattar samtliga luftfartyg, såväl registrerade svenska och utländska som oregistrerade luftfartyg. Enligt 1 kap. 9 § finns det beträffande s.k. luftfartyg av särskild beskaffenhet möjlighet att göra undantag från bl.a. bestämmelserna i 3 kap. Med stöd av den bestämmelsen och eventuella anslutande bestämmelser i förordning finns det därför möjlighet, t.ex. i fråga om segelflygplan, att efterge kravet på miljövärdighetsbevis. I andra och tredje styckena anges vilka bevis som godtas beträffande svenska respektive utländska luftfartyg. Enligt artikel 33 i Chicago- konventionen ska de fördragsslutande staterna under vissa förutsättningar erkänna luftvärdighetsbevis från andra fördragsslutande stater. När det gäller miljövärdighetsbevis finns motsvarande bestämmelser i bilaga 16 till Chicagokonventionen. I fjärde stycket anges som ett förtydligande att ett bevis som har utfärdats med stöd av den gamla eller nya EASA-förordningen ska jämställas med ett svenskt bevis enligt denna paragraf. 5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela Prop. 2009/10:95 föreskrifter om eller i ett enskilt fall besluta att ett luftfartyg som uppfyller kraven på flygsäkerhet får användas vid luftfart inom svenskt område även om kraven i 4 § inte är uppfyllda. Ett sådant beslut får tidsbegränsas. Ett beslut enligt första stycket får återkallas om kraven på flygsäkerhet eller om miljö- eller bullerskäl ger anledning till det. I paragrafen, som delvis motsvarar 3 kap. 4 § tredje stycket den nuvarande luftfartslagen, ges en dispensmöjlighet när det gäller kraven på luftvärdighetsbevis och miljövärdighetsbevis. Av första stycket framgår att sådan dispens kan lämnas dels generellt i form av en före- skrift, dels i ett enskilt fall som ett separat medgivande. I andra stycket anges att ett positivt beslut enligt första stycket får åter- kallas om flygsäkerheten kräver det eller det visar sig att miljö- eller buller skäl ger anledning till det. Det kan exempelvis bli aktuellt när den nya erfarenheter visar att luftvärdigheten för det berörda luftfartyget kan sättas i fråga. Andra skäl kan vara att luftfartyget efter viss användning får försämrade bulleregenskaper eller att de miljöegenskaper som förut- sattes inledningsvis inte uppfylls. Om den beslutande myndigheten är osäker på egenskaperna hos ett visst nu aktuellt luftfartyg har myndig- heten möjlighet att tidsbegränsa ett beslut enligt denna paragraf, för att göra en mera ingående bedömning av luftfartygets egen- skaper. Paragrafen har anpassats med anledning av Lagrådets synpunkter. 6 § Om inte annat beslutas blir ett svenskt luftvärdighetsbevis respektive ett svenskt miljövärdighetsbevis ogiltigt om 1.luftfartyget inte underhålls på föreskrivet sätt, 2.föreskrivna ändringar inte utförs, 3.det görs ändringar i luftfartyget eller i dess utrustning som kan antas ha betydelse för luftvärdigheten eller miljövärdigheten, 4.luftfartyget inte genomgår föreskriven besiktning eller kontroll, eller 5.luftfartyget eller utrustningen har skadats på ett sätt som uppenbarligen har betydelse för luftvärdigheten eller miljövärdigheten. Om det inträffar andra omständigheter som kan antas ha betydelse för luft- värdigheten eller miljövärdigheten, får det beslutas att luftvärdighetsbeviset respektive miljövärdighetsbeviset är ogiltigt. Ett luftvärdighetsbevis eller ett miljövärdighetsbevis som är ogiltigt enligt första eller andra stycket förblir ogiltigt till dess luftfartyget förklaras luftvärdigt respektive miljövärdigt. När ett luftvärdighetsbevis eller ett miljövärdighetsbevis är ogiltigt enligt denna paragraf ska innehavaren av beviset efter anmaning genast lämna detta till den myndighet som prövar frågor om luftvärdighetsbevis och miljövärdighetsbevis. Denna paragraf, som i stort motsvarar 3 kap. 5 § i förening med 3 kap. 11 § den nuvarande luftfartslagen, innehåller bestämmelser om luft- värdighets- och miljövärdighetsbevis ogiltighet. Enligt första stycket blir ett bevis automatiskt ogiltigt under vissa förutsättningar. Om det i förväg inhämtas ett godkännande till ändringar i luftfartyget eller dess utrustning inträder inte ogiltighet. Behörig myndighet har, som framgår av inledningen till första stycket, möjlighet att besluta om undantag från de En sådan rätt att meddela undantag finns redan i dagens regler, fast något annorlunda uttryckt. Ogiltighet i andra situationer än de som anges i första stycket förut- Prop. 2009/10:95 sätter enligt andra stycket ett särskilt beslut. Oavsett om ett luftvärdighets- eller miljövärdighetsbevis har blivit automatiskt ogiltigt eller ogiltigt efter särskilt beslut, förblir det enligt tredje stycket ogiltigt till dess luftfartyget förklaras luftvärdigt respektive miljövärdigt. Innehavaren av ett bevis som blivit ogiltigt ska efter anmaning överlämna detta till den myndighet som prövar frågor om luftvärdighetsbevis och miljövärdighetsbevis. Paragrafen har justerats i tredje stycket med anledning av Lagrådets yttrande, bl.a. så att det klart framgår till vem en anmaning ska riktas. 7 § Bestämmelserna i 3 och 6 §§ gäller på motsvarande sätt i fråga om godkännande av utländska luftvärdighetsbevis och utländska miljövärdighets- bevis och om förnyelse och ogiltighet av sådana godkännanden.