prop · GX03144 · 2010-04-01 00:00:00 — Prövningen innebär både en lämplighetsprövning och en bedömning av att ett visst mängdkrav eller vissa förutsättningar är uppfyllda. Lagerhållaren redovisar skatt i sin månadsvisa deklaration. Skatt- skyldigheten inträder i flertalet fall vid leveransen till en köpare som inte är godkänd lagerhållare eller tas i anspråk av lagerhållaren för annat ändamål än försäljning. Eftersom skilda skattesatser gäller för driv- medelsanvändning respektive annan skattepliktig förbrukning sker i deklarationen en uppdelning mellan dessa användningsområden. Lagerhållaren kan därefter i deklarationen göra avdrag för skatt med stöd av särskilda bestämmelser i . En av dessa är möjligheten i 7 kap. 4 § LSE att göra avdrag för skatt på biogas som den skattskyldige har förbrukat eller sålt som motorbränsle eller som bränsle för uppvärmning. För bränsle som förbrukas för drift av stationära motorer och som bränsle för uppvärmning gäller en lägre beskattning vid förbrukning i 7 Rådets direktiv /96/EG av om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet (EUT L 283, 31.10.2003, s. 51, Celex 32003L0096). vissa sektorer av samhället. I den mån den skattskyldige själv förbrukat detta bränsle eller sålt det till en skattebefriad förbrukare åstadkoms den lägre beskattningen genom avdrag i deklarationen (se 7 kap. 1 § första stycket 4 och 5 LSE). I annat fall har förbrukaren, utan inblandning av den skattskyldige, rätt till återbetalning av skatten (se 9 kap. 2 § LSE). Detta gäller t.ex. för företag med bränsleförbrukning inom tillverknings- processen i industriell verksamhet. tillämpar en skattemässig fördelningsprincip utifrån verkliga förhållanden när naturgas och biogas levererats via ledning (se verkets allmänna råd RSV 2002:18). Detta innebär att beskattningen vid samdistribution av olika gaskomponenter proportioneras utifrån de bränslemängder som tillförts nätet utan hänsyn till vad som avtalats mellan leverantören och mottagaren. Regeringsrätten har i en dom i mål nr 574-08 fastställt ett förhandsbesked från . Detta innebär att skatt enligt LSE ska betalas för naturgas som ingår i en sådan blandning av naturgas och från skatteplikt undantagen biogas som rent fysiskt överförs till någon som inte är godkänd lagerhållare, oavsett om leverantören i enlighet med ingånget avtal endast ska leverera biogas. Skälen för regeringens förslag: Det bakomliggande syftet med skattefriheten för biogas är att stimulera användningen av detta bränsle framför naturgas och andra fossila bränslen. Därmed förbättras möjligheter att nå målet om andel förnybar energi till 2020. I likhet med remissinstanserna anser regeringen att en säljare av biogas, som levereras via rörledning, måste kunna ingå avtal om försäljning av biogas och kunna leverera den utan att skatt betalas. Skattereglerna i LSE bör därför ändras så att skattefriheten för biogas kan följa gasen till kunden enligt avtal. Den skattemässiga bedömningen sker således utifrån avtalet och kan alltså i sådant fall avvika från de faktiska leveransomständigheterna. Vid handel med gas som överförs genom rörledning är det svårt att spåra det fysiska flödet av gasen. Om både biogas och andra gasformiga bränslen levereras via rörledning, ska dock skatt beräknas särskilt för vart och ett av bränslena. Detta är i enligt med hittillsvarande tillämpning. Däremot anser regeringen att den skattskyldige ska ges rätt att utifrån avtal eller vid egenförbrukning fördela bränslena vart och ett för sig mellan olika användningsområden. Dessa olika användningsområden är drift av motordrivet fordon, fartyg eller luftfartyg respektive för annat än sådant ändamål. Olika skattesatser gäller för respektive användningsområde, se tabell 7.1 i avsnitt 7.1.1. Detta innebär alltså att leveransavtalet med respektive köpare läggs till grund för fördelningen av hur stor mängd biogas respektive naturgas och i förekommande fall andra gasformiga bränslen skattemässigt ska anses ha levererats till respektive kund. Tidpunkten för det faktiska uttaget från rörledningen saknar således betydelse. På motsvarande sätt får den skattskyldige fördela den gas som tas i anspråk av honom själv för egenförbrukning. Om en skattskyldig inte utnyttjar möjligheten att fördela bränslena enligt avtal, bör fördelningen ske genom proportionering. ska en skattskyldig lagerhållare i sin deklaration redovisa skatt för såväl biogas som naturgas samt de avdrag lagerhållaren är berättigad till. När det rör sig om leveranser via rörledning, ges nu alltså genom förslaget möjlighet att fördela mängden biogas respektive annan gas mellan användning som drivmedel och för annat ändamål, utifrån avtal mellan honom och mottagaren. Skattefriheten för biogasen åstadkoms genom att den skattskyldige utnyttjar möjligheten till avdrag i skattedeklarationen för skatt på sådan gas. Kunden antas därefter kunna ta del av skattefriheten genom prisbildningen på biogasen. Genom förslaget kan således skattefriheten för biogasen följa gasen till kunden enligt avtal. Härigenom underlättas en önskvärd övergång till en högre andel biogas i energisystemet. En definition av begreppet biogas i LSE föreslås i avsnitt 5 av denna proposition. Något ytterligare behov att, som och anfört, reglera kvaliteten på biogasen bedöms inte föreligga. Regeringen delar uppfattningen, som framförts av , , och Svebio, att den skattemässiga fördelningen som föreslås bör ske i samtliga svenska gasnät. Omfattningen bör inte begränsas till att gälla endast de naturgassystem som omfattas av naturgaslagen (2005:403), eftersom lokala biogasnät i många fall är beroende av naturgas för att kunna garantera leveranssäkerhet när biogasen inte räcker till. Den lagtekniska utformningen som föreslås av regeringen skiljer sig från den som föreslagits i promemorian. Detta beror främst på att biogas från och med den tidpunkt då de föreslagna reglerna bör träda i kraft, omfattas av skatteplikt och att skattefriheten för detta bränsle istället åstadkoms genom avdrag i skattedeklarationen. Statskontoret, och har uttryckt önskemål om minskat omsättningskrav för att ett företag ska kunna godkännas som lagerhållare. Den som utvinner, tillverkar eller bearbetar angivna bränslen får dock godkännas som lagerhållare enligt 4 kap. 15 § första stycket 1 LSE utan något krav på viss årlig omsättning av gasformiga bränslen. Såväl naturgas som biogas omfattas av dessa bestämmelser. Regeringen finner därför inte skäl att överväga den ändring som begärts av remissinstanserna. Enligt Svebio och är det svårt att tolka innebörden av begreppet biogas. För att klargöra begreppet föreslår regeringen i avsnitt 5 nedan en ny definition i LSE. Denna fråga har behandlats i en separat promemoria, som har remissbehandlats. De av , , , , SERO och Svebio framförda argumenten för en utvidgning av definitionen av biogas i el- certifikatsförordningen berör inte LSE och anledning saknas därför att ta upp dem i detta lagstiftningsärende. Den period för vilken en skattskyldig lagerhållare ska redovisa skatt enligt LSE är kalendermånad, se 10 kap. 14 § skattebetalningslagen (1997:483). Regeringen finner inte att vad och anfört utgör skäl att frångå detta och införa längre redovisningsperioder. En retroaktiv tillämpning av förslaget skulle vara praktiskt svår att genomföra och medföra en ökad administrativ börda för . Önskemålen från och om retroaktivitet bedöms därför inte som lämpliga. Förslaget föranleder ett införande av en ny paragraf, 2 kap. 2 a §, i LSE. Ändringen föreslås träda i kraft . Definition av begreppet biogas Regeringens förslag: En definition av begreppet biogas införs i lagen (1994:1776) om skatt på energi. Med biogas förstås en vätskeformig eller gasformig produkt som framställts av biomassa och vars energiinnehåll till övervägande del härrör från produktens innehåll av metan. Ändringarna träder i kraft . Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: , , i , , , , (), (), , , , , , (), Avfall och tillstyrker förslaget. Enligt är det positivt att lagen klargörs på detta område, eftersom skatten inte längre blir beroende av innehållet av metan. Det är också positivt att definitionen inte längre innehåller skrivningar om biologiskt nedbrytbara produkter eftersom dessa produkter även kan inkludera sådana som inte är av biologiskt eller förnybart ursprung. , och anser att det bör förtydligas att hela gasmängden ska vara biogas av förnybart ursprung. föreslår ett förtydligande om att biogas ska omfatta all sådan gas oberoende av vilken teknik som använts vid framställningen. VTI, , och () vill att även deponigas omfattas av definitionen. , och anför att deponigas inte alltid kommer upp i en halt om metan. , , och föreslår att definitionen utvidgas till att även omfatta en större variation i sammansättningen av kolväten från biomassa. Härigenom skulle också tyngre kolväten, som exempelvis propan och butan, omfattas. Avfall anför att även definitionen av biomassa bör ändras, eftersom någon allmänt vedertagen innebörd av begreppen industriavfall och kommunalt avfall inte finns. VTI anser inte att det är självklart att biogas som drivmedel i sin helhet ska skattebefrias eftersom drivmedelsbeskatt- ningen syftar till att internalisera indirekta effekter som annars inte är inkluderade i priset på drivmedlet, som miljöskador på grund av utsläpp, buller, skaderisker m.m. påpekar vikten av att enhetliga begrepp används för definitionen av biogas i såväl skattelag- stiftningen som på andra områden. SLU ifrågasätter om inte också biogas som används för elproduktion bör skattebefrias. Svenska () vill att definitionen på biogas ska kopplas till produktens kvalitet på samma sätt som gäller för flytande drivmedel genom systemet med miljöklasser. Vidare anser SPI att endast metandelen i biogas bör vara skattebefriad, eftersom motsvarande synsätt tillämpas vid skattebefrielse av andelen etanol eller FAME i bensin respektive Bakgrunden till regeringens förslag: Lagen (1994:1776) om skatt på Prop. 2009/10:144 energi, förkortad LSE, reglerar skatter på både bränslen och elektrisk Skattereglerna är anpassade till energiskattedirektivet8. Direktivet innehåller bestämmelser om vad som ska beskattas och hur detta ska ske. Grundregeln i såväl energiskattedirektivet som LSE är att bränslen och elektrisk kraft ska beskattas. Av olika skäl kan viss användning av dessa energislag undantas från beskattning, antingen genom tvingande reglering eller genom att medlemsstaterna ges en möjlighet till detta. Enligt LSE är biogas en energiprodukt och omfattas av skatteplikt. Energiprodukter definieras genom ett antal tulltaxenummer där bl. a. annat biogas inryms. Biogas består till stor del av metan men även av koldioxid och luft. I 2 kap. 11 § första stycket 1 LSE anges dock att metan som framställts av biomassa är undantagen från skatteplikt. Skatt på biogas redovisas därför inte i skattedeklarationen . Skattebefrielsen sker med stöd av artikel 16 i energiskattedirektivet och har godkänts ur statsstödssynpunkt av Europeiska kommissionen (jfr ovan under avsnitt 3). Bestämmelsen om skattebefrielse har i huvudsak i oförändrad form funnits i den svenska energiskattelagstiftningen sedan energiskatt infördes på naturgas (se prop. 1984/85:64, SFS 1984:994). Begreppen metan som framställts av biomassa och biogas har i olika förarbetsuttalanden använts synonymt (se bl.a. prop. 1991/92:150 Bilaga I:5 s. 14 samt prop. 2006/07:13 s. 60). har beslutat att dagens undantag från skatteplikt för metan som framställts av biomassa ska slopas och att skattefriheten för detta bränsle i stället ska åstadkommas genom avdrag i den skattskyldiges deklaration, se 7 kap. 4 § i dess lydelse enligt lagen (2009:1495) om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi. Regeringen utgår i denna proposition från de skatteregler som till följd av denna ändring tillämpas . Skattefrihet gäller således för metan som framställts av biomassa. En definition av begreppet biomassa finns i 1 kap. 9 § LSE. Skälen för regeringens förslag: En ökad övergång till biogas i naturgasnätet är önskvärd (jfr ovan i avsnitt 4). Regeringen har i prop. 2009/10:41 s. 147 bedömt att skattefrihet tills vidare bör gälla för biogas som förbrukas som bränsle för uppvärmning. I samma proposition har regeringen avseende fortsatta skattelättnader för biogas som drivmedel hänvisat till att detta bör bedömas när införandet av ett kvotpliktssystem för dessa bränslen övervägs samt i samband med genomförandet av de nya bränslespecifikationerna i bränslekvalitetsdirektivet (se a.a. s. 158 f.). Regeringen finner inte nu anledning att ompröva dessa ställningstaganden och lämnar därför VTI:s synpunkter om att överväga viss skatt på biogas utan avseende. åstadkoms skattefriheten genom avdrag i den skattskyldiges deklaration. Det är angeläget att skatte- 8 Rådets direktiv /96/EG av om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet (EUT L 283, 31.10.2003, s. 51, Celex 32003L0096). reglerna är klart och tydligt utformade. I syfte att tydliggöra omfatt- ningen av skattefriheten, så att biogasen i sin helhet skattebefrias, bör möjligheten att göra avdrag för energiskatt och koldioxidskatt gälla biogas i stället för metan som framställts av biomassa. Vidare bör en definition av begreppet biogas införas i LSE. Biogas består till stor del av metan som framställts av biomassa men även av koldioxid och luft. Regeringen anser att även de delar som utgörs av koldioxid och luft bör omfattas av skattefriheten. För att säkerställa en god kvalitet på biogasen bör ett krav införas om att dess energiinnehåll till övervägande del ska härröra från produktens innehåll av metan. Härmed tillgodoses önskemål från , , , , och LRF om att deponigas ska omfattas av definitionen. Sådan gas når inte alltid upp till metan beräknat efter volym, medan detta däremot är fallet vid en beräkning efter energiinnehåll. För att, som , och efterfrågar, klargöra att ingen del av gasmängden får ha fossilt ursprung för att omfattas av skattefriheten, bör särskilt anges i definitionen att hela den skattepliktiga produkten ska ha framställts av biomassa. Detta gäller alltså inte endast den del som består av metan. Den definition som föreslås uppfyller enligt regeringens uppfattning de krav som bör ställas ur skatterättslig synvinkel och skiljer sig av den anledningen mot definitionerna i viss annan lagstiftning. De risker för tolkningsproblem som framhålls av bedöms vara små och föranleder inte till annan bedömning. Regeringen finner inte anledning att beakta SPI:s synpunkt, om att en jämförelse bör göras med etanol och FAME, eftersom det i dessa fall handlar om inblandning i ett fossilt drivmedel. Det saknas anledning att, som Avfall framför, i det nu aktuella lagstiftningsärendet föreslå ändringar i definitionen av biomassa. , , och anför att definitionen av biogas bör utvidgas så att även tyngre kolväten som propan och butan inkluderas. I samband med införsel av biogas på naturgasnätet behöver biogasen anpassas till den aktuella naturgaskvalitet som transporteras. Detta görs genom uppgradering med gasol av fossilt ursprung. När termisk förgasning av biomassa kommer till stånd kan även propan framställas av biomassa och användas som tillsats i stället för gasol. Den inmatade biogasen på naturgasnätet blir då till förnybar, vilket är ett mål som producenter av biogas eftersträvar. Regeringen finner inte skäl att utvidga definitionen på det sätt som instanserna önskat, men avser att följa den framtida utvecklingen på området. SLU ifrågasätter anledningen till att skattefriheten endast gäller biogas som förbrukats eller sålts som motorbränsle eller som bränsle för uppvärmning och inte biogas för elproduktion. Bränsle som förbrukas för elproduktion anses dock vara förbrukad antingen som motorbränsle eller för uppvärmning beroende på teknikval och omfattas således av skattefrihet. Förslaget föranleder ändringar i 1 kap. 9 § LSE samt i 7 kap. 4 § lagen (2009:1495) om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi. De föreslagna ändringarna bör träda i kraft och börja tillämpas vid samma tidpunkt som dagens undantag från skatteplikt för biogas slopas och Prop. 2009/10:144 skattefriheten i stället åstadkoms genom avdrag i den skattskyldiges Detta innebär att ändringarna bör träda i kraft . Detta åstadkoms lagtekniskt genom en ändring i den redan av beslutade ändringslagen. 6Åtgärder för att begränsa utsläpp från fartyg som ligger i hamn 6.1Politiska mål, m.m. Fartyg som ligger i hamn använder ofta stora mängder elektrisk kraft för belysning, värme och drift av utrustning ombord. Denna elektriska kraft framställs vanligtvis genom att motorer som drivs med dieselolja eller tjockolja driver generatorer, s.k. hjälpmotorer, ombord på fartyget. Dessa hjälpmotorer ger upphov till buller och utsläpp till luften av bl.a. kväveoxider, svaveloxider och partiklar. Hamnar ligger ofta centralt i städerna och utsläppen påverkar därför hälsan för många omkringboende. Utsläppen bidrar till att ett par hamnstäder har svårt att nå de miljökvali- tetsnormer som anges i förordningen (2001:527) om miljökvalitets- normer för utomhusluft. Även arbetsmiljön på fartyget påverkas negativt av bränsleanvändningen ombord. En central fråga i regeringens miljö- och sjöfartspolitik är att minska utsläppen från sjöfarten. har stora problem med försurande nedfall som leder till skador på bl.a. fisket, skogen, byggnader och fornlämningar. Detta är särskilt påtagligt i sydvästra . Svavelföroreningar i bränslen bidrar även till bildandet av hälsofarliga partiklar och s.k. aerosoler. har antagit 16 nationella mål för miljökvaliteten som ska vara uppnådda till 2020. En minskning av sjöfartens utsläpp är en förutsättning för att nå två av dessa, luft och Bara naturlig försurning. I de reviderade transportpolitiska målen understryks att transportsektorn ska bidra till att miljökvalitetsmålen nås. Regeringen har i propositionen En sammanhållen svensk havspolitik (prop. 2008/09:170 s. 165 f.) framhållit att användningen av bör gynnas och att regeringen avser att undersöka möjligheterna att skattebefria sådan elektrisk kraft. Kommissionen rekommenderar medlemsstaterna att främja till fartyg i gemenskapshamnar9. I rekommendationen sägs bl.a. att medlemsstaterna bör överväga incitament för att främja och utnyttja gemenskapslagstiftningens möjligheter för detta. Även i kommissionens meddelande Strategiska mål och rekommendationer för 9 Kommissionens rekommendation 2006/339/EG av om främjande av för fartyg i gemenskapshamnar (EUT L 125, , s. 38, Celex 32006H0339). EU:s sjöfartspolitik fram till 201810 understryks vikten av att främja en Prop. 2009/10:144 ökad användning av . Inom EU pågår arbeten på olika områden för att underlätta att så sker. Ett ökat intresse för kan ses världen över. Som ett exempel kan nämnas att överväger att skattebefria , så länge fartyget inte används för privat ändamål. har lämnat in ansökan om såväl artikel 19-undantag som statsstöds- godkännande till kommissionen. Diskussioner pågår alltjämt mellan och kommissionen i dessa ärenden. 6.2Möjliga åtgärder för utsläppsminskningar För att minska påverkan av miljön i hamnens närområde kan olika åtgärder vidtas. En möjlig lösning är att förlägga nya hamnar utanför centralorterna. En annan lösning är att införa krav på minskade utsläpp från fartygen när de ligger i hamn. Det kan ske genom krav på att införa renare bränslen i hjälpmotorerna, katalysatorer eller partikelfilter. Om fartygen i stället går över till att använda kan hjälpmotorerna stängas av och utsläppen upphöra. Därutöver bidrar en sådan åtgärd till att reducera buller i hamnarna. Trots att är den metod som ger minst föroreningar är efterfrågan låg och tillgängligheten begränsad. En av orsakerna till det begränsade intresset är att det krävs relativt stora investeringar i utrustning både på fartygen och i land. Det bör också noteras att land- ström passar bäst för fartyg i linjetrafik som frekvent anlöper en viss hamn. Även den tid som fartyget tillbringar i hamn är av betydelse. Det avgörande skälet till det begränsade intresset bedöms dock vara att internationella konventioner i princip förbjuder beskattning av fartygs- bränsle. Det är därför normalt billigare att framställa elektrisk kraft via hjälpmotorer än att använda , eftersom energiskatt tas ut på den elektriska kraften efter den generella skattenivån. Den uppgår f.n. till per kWh (18,per kWh i norra delarna av landet). Trots att intresset för är begränsat bedöms det finnas en stor potential för en ökad användning om ekonomiska incitament införs. 6.3Var finns det möjlighet till ? Det finns möjlighet att använda i fem svenska hamnar. I och ansluts normalt färjor. I och sker dessutom inkoppling av skogsindustrins systemfartyg. Öresunds- färjorna i använder när de ligger i hamn . Vidare är de statliga isbrytarna i anslutna till . På en rad platser i planeras det även för en utbyggnad av . avser att bygga ut möjligheten till land- 10 Meddelande från kommissionen till , rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Strategiska mål och rekommendationer för EU:s sjöfartspolitik (KOM (2009) 8 Slutlig, Celex 52009DC0008). ström så att den ska kunna erbjudas till s.k. ro/ro-fartyg och ytterligare Prop. 2009/10:144 färjor. I de av ägda hamnarna i Värtan, , samt i Norvik förbereds för . Även i , , och pågår förberedelser för . Regeringens förslag: Energiskatten sänks till per kWh för elektrisk kraft som förbrukas i skepp som används för sjöfart och som har en bruttodräktighet om minst 400, när skeppet ligger i hamn och spänningen på den elektriska kraft () som överförs till skeppet är minst . Sänkningen gäller dock inte när skeppet används för privat ändamål, är upplagt eller på ett varaktigt sätt är taget ur trafik. Den lägre skattesatsen åstadkoms genom att leverantören av redovisar energiskatt med per kWh i sin skattedeklaration. Mottagaren av landströmmen får därigenom del av skattenedsättningen direkt när den elektriska kraften tas emot i skeppet. Ändringarna träder i kraft . Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. I förhållande till promemorian har spänningsgränsen på den elektriska kraft som överförs till skeppet justerats och ett krav på viss bruttodräktighet införts. Vidare har ikraftträdandet ändrats från till . Remissinstanserna: , , i , , i län, i , , , , , , , , , , kommun, , Skogsindustrierna, , , Svenska , , Förbundet , , , Ystads kommun, Hamn, Skärgårdsredarna och tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget om skattenedsättning. i anser dock att en differentierad skattenedsättning utifrån den överförda elektriska kraftens spänning bör införas. En del av remissinstanserna framför synpunkter om förslagets detaljutformning. och i tycker att gränsen för spänningsnivån bör höjas för att säkerställa att mindre skepp undantas från skattenedsättningen. anser att nivån på spänningen i stället bör sänkas till i syfte att uppnå konkurrensneutralitet mellan jämförbara skepp. Förbundet och vill också att nivån på spänningen sänks till , eftersom skattenedsättningen bör vara teknikneutral och inte utesluta landströmsanläggningar som nyttjar lägre spänningsnivåer. Enligt och Hamn bör kravet på viss spänning slopas och skattenedsättningen i stället komma att omfatta de Prop. 2009/10:144 skepp som använder skattebefriad olja i yrkesmässig sjöfart. anser att om detta inte är möjligt bör den överförda effekten användas som avgränsning. , och Förbundet anser att kravet på viss spänning bör kompletteras med ytterligare krav för att få del av skattenedsättningen. förordar ett krav om viss bruttodräktighet. föreslår i stället att det ska krävas att skeppet ska bedriva viss sjöfart medan Förbundet vill att landströmmen ska ersätta elektrisk kraft som produceras genom skeppets hjälpmotorer.