prop · GX03239 · 2010-01-01 00:00:00 — i anser att jakttidens start för och uppehåll för de norra delarna bör kunna övervägas i förhållande till ny kunskap om älgarnas brunstperiod. anser det inte lämpligt att den ordinarie älgjakten tillåts pågå in då det rimligen tär på djurets näringsbalans att utsättas för jakt vid upprepade tillfällen under sen- vintern vilket inte minst gäller de dräktiga hondjuren. Vidare ifrågasätts lämpligheten att fälla vuxna djur eftersom tjurarna då normalt har fällt sina horn vilket gör det svårt att i vissa lägen avgöra djurets kön. i anser att såväl älgförvalt- ningen som rennäringsintresset och jägarna har gagnats av möjligheten av ett regionalt beslutsfattande avseende jakttidens längd. anser att tidpunkt för avslutandet av jakten bör kunna beslutas av . önskar att möjligheten till septemberjakt tas bort i deras län. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens be- Remissinstanserna: Länsstyrelserna i , och , , och , delar regeringens bedömning. finner det naturligt att det ska finnas ett brunstuppehåll under jakten. När brunstuppehållet ska ligga måste dock beslutas lokalt av respektive länsstyrelse utifrån relevanta forskningsfakta. I landets nordligare delar vore ett brunstuppehåll direkt förödande då det finns risk för att snömängden och den stränga kylan efter brunst- uppehållet omöjliggör älgjakt. I praktiken kommer regeringens förslag att Prop. 2009/10:239 innebära att älgjakten vissa år bara blir lång i landets Detta kommer främst att drabba de samiska älg- jägarna som jagar i fjällmiljö. I förlängningen leder detta till att fjäll- samebyarna som förväntas jaga ovan odlingsgränsen kommer att ta upp frågan om jakt nedanför odlingsgränsen. En fråga som inte drivits av samebyarna men som kommer att tas upp till diskussion. I finns dessutom motiv för en kortare jakt än inom delar av länet förutom av klimatskäl även för att underlätta en ordnad renskötsel. Älgjakten medför problem i renskötseln om den pågår in Är älgjakten avslutad då älgarna omfördelas i markerna på grund av årstidsvandringar underlättas renskötseln och konflikter mellan renskötare och jägare undviks. Skogsindustrierna, och ser stora fördelar med en enhetlig och relativt lång jakttid vilket ger utrymme till lokala variationer runt om i landet. och Södra skogsägarna förespråkar en lång jakttid för att underlätta förvaltningen av älgen. anser det är positivt att viltförvaltningsdelegationerna pekas ut som de som skall ta beslut om jakttiden inom respektive län samt att läns- styrelsen föreslås ha kvar möjligheten att begränsa jakttiden. Skälen för regeringens bedömning: I avsnitt 4.1 redogörs för gällande tider för jakt efter älg. Bestämmelserna har sin grund i att förut- sättningarna för älgjakt skiljer sig åt i olika delar av . Skillnader finns såväl när det gäller klimatfaktorer som förekomst av konkurrerande hjortvilt och även förekomst av stora rovdjur. I de norra delarna av bedrivs rennäring. För att undvika att rennäringen drabbas av all- varlig störning avlyser emellanåt jakt inom stora områden. Det älgjaktssystem som föreslås ställer höga krav på en aktiv förvaltning med hjälp av bl.a. snabb rapportering av fälld älg och upp- följning av jakten genom den s.k. älgförvaltningsgruppen. Ett antal remissinstanser har påtalat att det av bl. a. djurskyddsskäl är tveksamt om jakten bör fortgå ända in . Genom att beslutar om förläggningen av älgjakten lämnas en möjlighet att stänga jakten av bl.a. djurskyddsskäl. Det ter sig naturligt att viltförvaltnings- delegationerna inom är delaktiga i frågor som rör hur jakt- tiden ska förläggas. 9 Skyddsjakt efter älg Regeringens bedömning: Ansökningar om skyddsjakt bör hand- läggas skyndsamt av . bör tillsammans med få i uppdrag att ta fram riktlinjer för handlägg- ningen av ansökningar om skyddsjakt. Utredningens bedömning och förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Remissutfallet är blandat. Länsstyrelserna i , och , Viltskadecenter, Svenska kyrkan, och instämmer i att det är viktigt med skyndsam hantering av skyddsjaktbeslut och att det finns klara riktlinjer för hantering av ärendena. Länsstyrelserna i , och samt menar att älgstammens numerär i huvudsak ska regleras under den ordinarie jakttiden. Med den långa jakttid som gäller bör behovet av skyddsjakt vara litet. har uppfattningen att skyddsjaktsinstrumentet är mycket trubbigt. Det kan dock även fortsätt- ningsvis finnas starka skäl att behålla instrumentet. För att skyddsjakts- instrumentet ska fungera måste beslutsprocessen förenklas betydligt. Den enda remissinstans som behövs är älgförvaltningsgruppen. Detta skulle kunna möjliggöra snabba beslut och ge instrumentet avsedd betydelse. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: , länsstyrelserna i , och , Södra skogsägarna, Skogsindustrierna och tillstyrker regeringens förslag. instämmer i att skyddsjaktsärenden måste snabbehandlas och vi vill poängtera att det är markägaren som skall ansöka, eller genom fullmakt, från den enskilde markägaren, någon i dennes ställe. anser att älgstammens numerär i huvudsak skall reg- leras via konventionell jakt. i vill att regeringen förtydligar vad uppdragen till och Naturvårds- verket innebär. Skälen för regeringens bedömning: får enligt bestäm- melser i jaktförordningen efter ansökan besluta om skyddsjakt efter älg. Detta får ske bl.a. för att förhindra allvarlig skada på gröda, skog eller annan egendom samt av hänsyn till allmän hälsa och säkerhet. Läns- styrelsen har enligt 7 § jaktlagen vidare möjlighet att utan ansökan besluta om tvångsjakt på grund av ett viltbestånds storlek om det behövs för att förebygga eller minska påtagliga risker för trafikolyckor eller för allvarliga skador av vilt. Inom älgskötselområden får därutöver skydds- jakt utan ansökan bedrivas efter älg som uppträder vid fält med oskördad gröda om det behövs för att förebygga skada. Sådan skyddsjakt är tillåten från till den särskilda älgjaktstidens början, men läns- styrelsen har möjlighet att meddela annan föreskrift. Även i ett nytt älgförvaltningssystem är det viktigt att det finns tillgång till skyddsjakt när behov uppstår. Någon ändring av nu gällande bestäm- melser bör därför inte ske. De planer för älgförvaltningen som finns på olika nivåer är en viktig utgångspunkt vid bedömningen av behovet av skyddsjakt, men en adaptiv förvaltning innebär också att man måste ha en beredskap för att kunna anpassa sig till ändrade förutsättningar. Läns- styrelsen ska därför följa älgförvaltningen i länet och ha sådan kunskap om älgförvaltningen att man kan bedöma behovet av skyddsjakt. Det är angeläget att ett eventuellt behov av skyddsjakt kan tillgodoses. Hante- ringen bör vara genomgående snabb och förutsebar. Utanför ordinarie jakttid ska även fortsättningsvis ärenden om skyddsjakt hanteras av läns- styrelsen. I allmänhet bör det vara tillräckligt att älgförvaltningsgruppen yttrar sig i frågan. När det gäller skyddsjakt för att undvika skador på skog kan det dock vara lämpligt att även inhämta yttrande från . För att få en enhetlighet i bedömningarna av behovet av skyddsjakt och Prop. 2009/10:239 ge länsstyrelserna stöd i det arbetet bör tillsammans med få i uppdrag att ta fram riktlinjer för länsstyrelsernas handläggning av ansökningar om skyddsjakt. Riktlinjer för detta kan lämpligen tas in i föreskrifter och allmänna råd. 10 Nationellt råd för älgförvaltning Regeringens bedömning: När den nya älgförvaltningen har funnit sina former bör överväga om det är lämpligt att rådet för rovdjursfrågor ska ersättas med ett nationellt råd för samtliga viltfrågor inklusive älgförvaltningen. Utredningens bedömning: Ett nationellt råd för älgförvaltning bör inrättas vid . Remissinstanserna: , , , och är över- vägande positiva till förslaget. tillstyrker utredningens förslag att inrättar ett nationellt råd för älgförvalt- ningen. Dess roll behöver dock tydliggöras. Rådet, som blir ett viktigt beslutsstöd för älgförvaltningsgrupperna, bör också ta fram normer för olika samhällsintressen när det gäller viltförvaltning, ange hur en förvaltningsplan bör se ut och vilka basinventeringar som ska genom- föras inom samtliga älgförvaltningsområden. Dessutom bör rådet stötta i arbetet med analyser av olika inventeringar. Andra uppgifter kan vara att ta fram innehåll och upplägg för utbildning av älgförvaltningsgrupperna samt att utgöra styrgrupp för den nationella älgdatabasen. Representanter för såväl som markägare och jägare bör ingå i rådet. Vilt- skadecenter anser att det nationella rådet som föreslås bör slås samman med det väl fungerande . Detta råd bör inledningsvis få i uppgift att belysa och prioritera kunskapsluckor inom viltförvaltningen för att effektivisera framtida förvaltnings- och forsk- ningsinsatser. bör involveras på ett naturligt sätt i det nationella rådet. Promemorians bedömning: Överensstämmer i stort med regeringens bedömning. Det föreslogs i promemorian ingen formaliserad utvärdering av den nya älgförvaltningsmodellen. Remissinstanserna: Länsstyrelserna i och , , , , , , Södra skogsägarna och tillstyrker förslaget om att inrätta ett nationellt råd för älgförvaltningen. anser att rådet bör stötta i arbetet med analyser av olika inventeringar. Andra uppgifter kan vara att ta fram innehåll och upplägg för utbildning av älgförvaltningsgrupper samt att utgöra styrgrupp för den nationella älgdatabasen. Skälen för regeringens bedömning: Den praktiska förvaltningen av älgen ska ske på regional och lokal nivå. Diskussionen om de större förändringar på landskapsnivå som sker inom älgens resurssystem bör dock även hållas på nationell nivå. För det ändamålet kan det, som Prop. 2009/10:239 utredningen föreslår, vara lämpligt att inrätta ett nationellt råd för Ett sådant organ kan bistå med expertkunskaper vid utarbetandet av riktlinjer för länsstyrelsernas långsiktiga program för älgförvaltningen. Ett sådant råd bör emellertid inte tillsättas , utan först när den nya älgförvaltningen funnit sina former. bör då överväga att ersätta råden för rovdjurs- och älgförvaltning med ett samlat råd för viltförvaltning inklusive älgförvaltningen. 11 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: Det nya älgförvaltningssystemet tillämpas års jakt. Nuvarande A-, B- och E-områden omregistre- ras till licensområden utan ansökan, om de medger en avskjutning av minst en älgkalv och i övrigt är av den beskaffenheten att de är lämpade för älgjakt. Utredningens förslag: Ett nytt älgförvaltningssystem bör genomföras i flera steg bör bilda älgförvaltningsområden och utse ledamöter i älgförvaltningsgrupperna . Övergången från licensjakt till jakt inom registrerade älgskötselområden bör ske under en övergångstid . Remissinstanserna: Ett antal länsstyrelser, , och Viltskadecenter anser att utredningens förslag innebär en snäv tidsram som kommer att bli svår att hålla. Promemorians förslag: Tidpunkten för ikraftträdande överensstäm- mer inte med regeringens förslag. I promemorian föreslås inte heller några övergångsbestämmelser. Remissinstanserna har lämnat förslaget utan erinran. Skälen för regeringens förslag: Förslaget innebär i den del det avser älgskötselområdena att det nuvarande kravet på att ett sådant område ska medge vård av en i huvudsak egen älgstam ersätts av ett krav på att området ska medge en avskjutning av minst tio vuxna djur . Avsikten är dock inte att de befintliga älgskötselområdena ska delas upp eller minskas på annat sätt (se avsnitt 6.2). Regeringen ges enligt för- slaget möjlighet att meddela föreskrifter om undantag för områden som är av mindre storlek än vad som krävs enligt lagen (se avsnitt 6.2). Sådana områden ska således kunna finnas kvar. Någon särskild över- gångstid för genomförandet av denna del av förslaget behövs därför inte. Som framgår av avsnitt 6.4 innebär förslaget med avseende på jakt inom licensområdena att de nuvarande A-, B- och E-områdena ersätts av en enda typ av licensområde. Enligt regeringens mening bör övergången till ett nytt älgförvaltningssystem vara kostnadseffektiv och ske enkelt och snabbt. Det bör därför såvitt det är möjligt undvikas att göra det nödvändigt för myndigheterna att behandla ansökningar om omregistre- ring av områden. Länsstyrelserna bör därför utan ansökan omregistrera de nuvarande A-, B- och E-områdena till den nya formen av licens- område, under förutsättning att områdena har den areal som krävs för avskjutning av minst en älgkalv och i övrigt är av den Prop. 2009/10:239 beskaffenheten att de är lämpade för älgjakt, t. ex. med avseende på Länsstyrelserna bör därför inför ikraftträdandet göra en genomgång av de registrerade områdena och därefter besluta om omregistrering eller avregistrering. En övergångsbestämmelse om detta bör införas i lagen. Alla nu befintliga A-områden bedöms uppfylla kraven för registrering som licensområde enligt förslaget. Vid den genomgång som ska göra kan det visa sig att några A-områden är så små att de bara kan tilldelas en älgkalv, men för huvuddelen av områdena gäller att de även i fortsättningen medger jakt efter vuxen älg. För E-områdena gäller att de ska ha en sammanhängande areal av . De minsta E-områdena kommer därför att avregistreras eftersom de inte tål en avskjutning av minst en kalv . Även för B-områden gäller att avregistreringar kommer att ske eftersom arealen ofta är för liten ens för kalvjakt eller att området inte är sammanhängande. Det nya älgförvaltningssystemet bör tillämpas års jakt. Det är lämpligt att älgjakten får ske enligt samma bestämmelser under en och samma jaktsäsong. Jakten bör därför bedrivas enligt äldre bestämmelser till och med utgången av februari månad 2012, då säsongen upphör. Regeringens bedömning: kostnader för att upprätta älgskötselområden och registrera licensområden bör finansieras via registreringsavgifter. bör få besluta om fällavgifter för samtliga fällda älgar, även kalvar. Fällavgifternas storlek när det gäller vuxna djur och kalvar bör vara tydligt åtskilda för att inte motverka jakten efter älgkalv. Fällavgifterna bör fastställas av utifrån kostnaderna för en ekosystembaserad adaptiv förvaltning av älgen. Överföringen av fällavgifter från älgvårdsfonderna till Vilt- vårdsfonden bör tas bort. Fällavgifterna bör finansiera inventeringar, arvode och viss utbildning för ledamöterna i älgförvaltningsgrupperna. Kostnaden för att utveckla ett datastöd för älgförvaltningen bör bekostas av Viltvårdsfonden. bör med medel från Viltvårdsfonden ta fram en utbildning i adaptiv förvaltning för landets älgförvaltningsgrupper. bör inom ramen för förbundets allmänna uppdrag få i uppdrag att utbilda älgskötselområdenas styrelser i älgförvaltning inbegripet inventering samt vid behov bistå vid tolkning av inventeringsunderlag samt föreslå förvaltningsstrategier. Utredningens förslag: Fällavgifter för kalv införs. bör få i uppdrag att vidta åtgärder för att fällavgiftens storlek ska fast- ställas av på ett mer enhetligt sätt och överväga om det finns skäl att höja registreringsavgiften. Den del av fällavgiften som överförs till Viltvårdsfonden bör höjas för att ge utrymme för finansie- ring av inventering m.m. även i län med en liten älgstam. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna är tveksamma till hur den kunskapsbaserade förvaltning som föreslås ska kunna finansieras. Flera länsstyrelser befarar att kostnaderna för älgförvaltningen kommer att öka trots minskande administration i form av registreringar av älgjaktsområden. () framhåller att det inte är löst hur förvaltningsmodellen ska finansieras. Förslaget till en adaptiv förvaltning inom älgförvaltningsområden med älgförvaltnings- grupper bygger på att kostnaderna för gruppens arbete och för fakta- underlaget för förvaltningen är finansierat. Det gäller bland annat skäliga arvoden för gruppens medlemmar. anser att det är mycket viktigt att systemet får en stabil och tillräcklig finansiering och att finansieringsfrågan behöver utredas närmare. Länsstyrelserna i , , , , , , och , Viltskadecenter, , och är positiva till att fällavgift på kalv återinförs. i län, och är däremot övervägande negativa till förslaget. anser att ett återinförande av en fällavgift för älgkalv skulle sänka intresset för kalvavskjutning. har inget att erinra mot utredningens förslag att den statliga fällavgiften för årskalv återinförs, men vill peka på vikten av att fällavgifterna för årskalv hålls mycket låga för att inte motverka ambitionen att en stor del av de fällda älgarna ska utgöras av årskalvar. anser att förslaget om införande av fällavgift på älgkalv inte får innebära ökat totalt uttag av fällavgift, utan att avgiften för vuxen älg justeras ned i motsvarande mån. Viltskadecenter stöder fällavgift på kalv och förespråkar en tydlig skillnad i fällavgift mellan vuxen och kalv för att motivera kalvjakt. län samt anser det oklart hur man ska kunna kontrollera att fällavgift betalas för fälld kalv på oregistrerad mark. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens be- dömning. Remissinstanserna: Skogsindustrierna och instämmer i promemorians bedömning. Länsstyrelserna i , , och är positiva till att återinföra fällavgift på älgkalv. i län ställer sig tveksam till höjd fällavgift på älgkalv. Södra skogsägarna motsätter sig en fällavgift på älgkalv. Länsstyrelserna i och frågar sig om mycket höjda älgavgifter kommer att accepteras bland jägarna. i förespråkar enhetliga fällavgifter fastställda av efter samråd men länsstyrelserna, samt en rättvis fördelning av medel mellan länen. vill även att regeringen tydligare redogör för hur skogs- näringen ska bidra till älgförvaltningen. att avgifter, vilka inte är konkurrensutsatta, förses med ett tak. vill med skärpa framhålla att utrymmet för höjda fällavgifter för vuxen älg är begränsat och kommer inte att i högre grad bidra till ökade resurser i systemet. Detsamma gäller fällavgift för årskalv som med nödvändighet måste hållas mycket låg. Länsstyrelserna i , , , och samt finner att administra- tionen troligtvis blir dyrare än beräknat. Länsstyrelserna i och län vill få nyttja mer än 10 bas- belopp ur älgvårdsfonden för administration och i vill även fortsättningsvis nyttja 20 basbelopp. Länsstyrelserna i och län framhåller att länsstyrelserna bör tillföras ytterligare resurser för det ökade arbetet. Länsstyrelserna i och ser i inledningsskedet ett behov av både kompetens- och resursförstärkning för att kunna genomföra förvaltningsmodellen i rimlig tid och med god kvalitet. För detta räcker inte de befintliga resurserna. Förslagen till finansiering i övrigt tillstyrks. i län instämmer med promemorians bedömning att det löpande systemet bör kunna bekostas av älgvårdsfonden efter betydligt höjda älgavgifter, avgiftsbelagd kalv och slopad överföring till Viltvårdsfonden. En förut- sättning är att driftskostnaden för datasystemet inte blir dyrare än angivet. föreslår att jaktområden utanför älgskötselområde ska betala en anmälningsavgift. Norra skogsägarna, i , och Skogs- brukets markägargrupp vill att allmänna medel ställs till älgförvalt- ningens förfogande. i anser att regi- streringen av älgskötselområden bör underlättas, inte avgiftsbeläggas ytterligare. Kostnader för arvoden, inventering och utbildning i län önskar ett förtydligande av om arvoden för viltförvaltningsdelegationens ledamöters arbete med älgförvaltning kan tas ur älgvårdsfonden, såsom viltvårdsnämndens arvoden tidigare kunde. i tillstyrker att viltförvaltningsdelegationer- nas och älgförvaltningsgruppernas arbete inom älgförvaltningen bör finansieras genom älgvårdsfonderna med den höjning av älgavgifterna som föreslagits. i anser att viltförvaltnings- delegationerna ska finansieras från älgvårdsfonden i likhet med tidigare viltvårdsnämnden samt att tar fram tydliga föreskrifter och allmänna råd för gruppernas arbete och finansiering om älgförval- tningsgrupperna ska arvoderas med medel från älgvårdsfonden. Skogs- styrelsen befarar att medlen inte räcker för att täcka inventerings- kostnader. anser att finansieringsförslag och ansvarsfördel- ning av såväl inventeringskostnader som arvodering och utbildnings- kostnader för älgförvaltningsgruppen är otillräckligt belysta. Norra skogsägarna och Skogsbrukets markägargrupp vill trygga finansieringen för att hämta in faktaunderlag samt utveckla metodiken för insamling av Prop. 2009/10:239 data. Utveckling av kostnadseffektiva metoder och analyser för flyg- inventering, spillningsinventering, älgobs och andra inventeringsmetoder bör ske med syfte att sänka kostnaden för dessa. Södra skogsägarna och anser att det nya systemet bör utvärderas. Skälen för regeringens bedömning Vid registrering av licensområde och älgskötselområde utgår en ansökningsavgift om . Intäkterna från den avgiften varierar mellan länen (från till ) men uppgår i de flesta län till . Fällavgifter, som tillförs en regional älgvårdsfond, ska betalas för de vuxna älgar som fälls och avgiften bestäms av . Avgiften varierar mellan de olika länen från till och av detta belopp går enligt ett regeringsbeslut till Viltvårdsfonden. För älgar som fälls utöver en licens (överskjutning) ska enligt 52 c § jaktförordningen betalas en särskild avgift. Avgiften är för en vuxen älg och för en kalv. betalas i fällavgifter (2007) inklusive avgifter för överskjutning. Från älgvårdsfonderna tillgodogör sig länsstyrelserna (2007). Häri ingår även myndighetens kostnader för viltvårds- nämnderna (). Från älgvårdsfonderna överförs till Viltvårdsfonden för varje fälld vuxen älg. Vid en avskjutning på 45 000 vuxna älgar innebär detta ett tillskott till Viltvårdsfonden på . Övriga medel används till bidrag till inventering, utbildning, skyttebanor m.m., (2007). Regeringen anser att den överföring av per fälld älg som görs till Viltvårdsfonden bör upphöra. Syftet är att skötseln av älgstammen ska kunna förvaltas lokalt med företrädesvis de intäkter som tas in vid jakten. På så sätt kan en större summa användas exempelvis för inventering av älgstammen. Den variation i fällavgift som finns speglar de kostnader som har för sin älgförvalt- ning. Sambandet mellan kostnaderna för älgadministrationen och fäll- och registreringsavgifterna bör enligt regeringens mening vara kvar eftersom målet är att älgjakten ska vara självfinansierad. I jämförelse med övriga nordiska länder får de svenska fällavgifterna anses vara låga. Det finns därmed ett utrymme för att höja fällavgifterna i syfte att skapa en mer utvecklad älgförvaltning. Om fällavgifterna i samtliga län höjs till , vilket är den högsta avgiften, ökar intäkterna i älgvårdsfonderna med totalt . Fällavgift utgår endast för vuxen älg. fällavgift för älgkalv upphörde . En orsak till att fällavgif- ten för kalv avskaffades var önskemålet att styra avskjutningen mot en större andel kalv. Enligt regeringens mening kan det dock finnas viss risk för att kalvjakten i och med att den är avgiftsfri också ses som mindre värd. De kostnader som fällavgifterna finansierar kommer vidare även dem till godo som endast skjuter kalv. Det finns därför skäl att utvidga skyldigheten att betala fällavgift till att även avse kalv. Detta kan också ge ett ökat incitament att rapportera jaktresultat, vilket är viktigt för älgförvaltningen. Förslaget om att avgift ska betalas även för fälld kalv bör innebära ett tillskott till älgvårdsfonderna på beroende på avgiftens storlek () vid en avskjutning på 35 000 kalvar. Avgiften för registrering av älgskötselområden om framstår mot bakgrund av det arbete som i många fall måste utföras vid registre- ring av områden för älgjakt som låg. Regeringens förslag till nytt förvalt- ningssystem kan initialt komma att innebära att många områden kommer att omregistreras till älgskötselområden. Registreringsavgifterna ska täcka kostnader för registrering. ska därför se över om det finns behov av att höja registreringsavgifterna.