prop · GX03165 · 2010-03-23 00:00:00 — Detta är en förutsättning för att frågan om särskilt stöd ska kunna överprövas efter överklagande hos Skolväsendets överklagande- nämnd. Utformningen av det särskilda stödet i vissa skolformer 10 § För en elev i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan ska det särskilda stödet ges på det sätt och i den omfattning som behövs för att eleven ska ha möjlighet att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås. Bestämmelsen motsvarar för i huvudsak 5 kap. 4 § första stycket grundskoleförordningen (1994:1194) som även gäller för same- skolan enligt 3 kap. 13 § sameskolförordningen (1995:205). 2009/10:165 bestämmelse finns för specialskolan i 6 kap. 3 § specialskoleförord- ningen (1995:401). För särskolan är bestämmelsen ny. Paragrafen markerar sambandet mellan skolans ansvar för att varje elev i de obligatoriska skolformerna når de kunskapskrav som minst ska upp- nås och skyldigheten att ge särskilt stöd. Uttrycket på det sätt och i den omfattning som behövs tydliggör att det inte bara gäller stöd i en viss omfattning utan att det också måste övervägas på vilket sätt stödet bäst kan ges. Särskild undervisningsgrupp eller enskild undervisning 11 § Om det finns särskilda skäl, får ett beslut enligt 9 § för en elev i , grundsärskolan, specialskolan eller sameskolan innebära att särskilt stöd ska ges enskilt eller i en annan undervisningsgrupp (särskild undervisningsgrupp) än den som eleven normalt hör till. Av paragrafen framgår att i de angivna skolformerna får det särskilda stödet ges utanför den gemenskap eller gruppering där eleven normalt ingår endast om det finns särskilda skäl. Bestämmelsen motsvaras av bestämmelser om särskilt stöd i skolformsförordningarna, se t.ex. 5 kap. 5 § andra stycket grundskoleförordningen (1994:1194). Innan beslut om särskild undervisningsgrupp fattas ska samråd ske med eleven och elevens vårdnadshavare, med beaktande av bestämmelsen om särskild hänsyn till barnets bästa (1 kap. 10 §). Det kan innebära undervisning i en särskild undervisningsgrupp eller enskilt inom skolenheten. Stödet kan också ges i andra lokaler med annan personal, t.ex. vid ett skoldag- hem eller resurscenter. Det är dock inte fråga om byte av skolenhet i sådana fall. Beslut enligt denna paragraf om undervisning i särskild undervisningsgrupp eller enskilt kan inte ersätta beslut om placering vid en skolenhet enligt bestämmelser i respektive skolformskapitel. 12 § Om det särskilda stödet för en elev i , grundsärskolan, specialskolan eller sameskolan inte i rimlig grad kan anpassas efter elevens behov och förutsättningar, får ett beslut enligt 7 § innebära avvikelser från den timplan samt de ämnen och mål som annars gäller för utbildningen (anpassad studiegång). Rektorn ansvarar för att en elev med anpassad studiegång får en utbildning som så långt det är möjligt är likvärdig med övrig utbildning i den aktuella skolformen. Första stycket motsvaras delvis av 5 kap. 10 § grundskoleförordningen (1994:1194), 5 kap. 8 § särskoleförordningen (1995:206), 6 kap. 7 § specialskoleförordningen (1995:401) och 3 kap. 13 § sameskolförord- ningen (1995:205). Här ges emellertid en möjlighet att anpassa utbild- ningen utöver vad som följer av dessa bestämmelser genom att den möj- liggör avvikelser från de mål som gäller för utbildningen. Bestämmelsen avser situationer när andra stödåtgärder inte har gett resultat, t.ex. för skoltrötta elever eller elever som av andra skäl inte är tillgängliga för Eleven och elevens vårdnadshavare måste få information om Prop. 2009/10:165 vad ett beslut om anpassad studiegång kan innebära för elevens möjlig- heter att studera vidare. Deras synpunkter ska inhämtas och beaktas i bedömningen. För skolpliktiga elever i de högre årskurserna får utbild- ningen delvis förläggas till en arbetsplats utanför skolan. Avsikten är att sådan arbetsplatsförlagd utbildning ska regleras på förordningsnivå lik- som . I andra stycket markeras rektors ansvar för att utbildningen för en elev med anpassad studiegång så långt som möjligt blir likvärdig med utbild- ningen i allmänhet i den aktuella skolformen. Allmänna bestämmelser om betyg Skolformer där betyg ges 13 § I , grundsärskolan, specialskolan, gymnasieskolan, gymnasie- särskolan, vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna och utbildning i svenska för invandrare ska betyg sättas i den utsträckning och form som följer av denna lag eller annan författning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från första stycket för fristående skolor med särskild pedagogisk inriktning. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. I paragrafens första stycke anges i vilka skolformer betyg ska sättas. Bestämmelser om betygstillfällen, betygsbeteckningar m.m. för de olika skolformerna finns i respektive skolformskapitel. I andra stycket bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter som innebär att fristående skolor med särskild pedagogisk inriktning undantas från den skyldighet att sätta betyg som annars följer av första stycket. 14 § Rektorn ska se till att betyg sätts i enlighet med denna lag och andra författningar. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Rektorns ansvar en- ligt 2 kap. 10 § innebär bl.a. att han eller hon ska se till att betygssätt- ningen sker i enlighet med denna lag och andra författningar. I denna paragraf erinras om detta ansvar. Syftet är att särskilt markera rektorns ansvar för en likvärdig och rättvis betygssättning. Information om grunderna för betygssättningen 15 § Eleverna ska informeras om de grunder som tillämpas vid betygs- sättningen. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Den avser de grunder som gäller för samtliga elever, dvs. enligt bestämmelserna i skollagen, den aktuella läroplanen, kursplanerna eller ämnesplanerna och kunskaps- Bestämmelser om grunderna för betygssättningen finns i skol- Prop. 2009/10:165 lagen i respektive skolformskapitel. 16 § Betyg ska beslutas av den eller de lärare som ansvarar för undervisningen då betyg ska sättas. Om ett betyg är beroende av två eller flera lärares bedömning och dessa inte kan enas, ska betyget beslutas av rektorn. Paragrafen ersätter bestämmelser i 7 kap. 5 § grundskoleförordningen (1994:1194), 7 kap. 4 § andra stycket särskoleförordningen (1995:206), 8 kap. 5 § specialskoleförordningen (1995:401), 7 kap. 3 § första stycket gymnasieförordningen (1992:394), 7 kap. 3 § förordningen (1994:741) om gymnasiesärskolan, 4 kap. 5 § förordningen (2002:1012) om vuxenutbildning och 4 kap. 3 § första stycket förordningen (1992:736) om vuxenutbildning för utvecklingsstörda. Information om skälen för betyget 17 § Den som har beslutat betyget ska på begäran upplysa eleven och elevens vårdnadshavare om skälen för betyget. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Av paragrafen följer att en elev och en elevs vårdnadshavare har rätt att i efterhand få upplys- ningar om skälen för ett beslutat betyg. Bestämmelsen gäller samtliga beslut om betyg, dvs. även terminsbetyg i och motsvarande skolformer. 18 § Betyg ska utfärdas skriftligt. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Avsikten är att de föreskrifter som behövs om utformningen av betygsdokument m.m. ska meddelas i författning på lägre nivå än lag. Närmare bestämmelser om betygssättning finns i respektive skolformskapitel. Rättelse av skrivfel och liknande förbiseende 19 § Ett betyg som innehåller en uppenbar oriktighet till följd av ett skrivfel eller liknande förbiseende får rättas av rektorn. Innan rättelse görs ska rektorn ge eleven och elevens vårdnadshavare tillfälle att yttra sig, om det inte är obehövligt. Vid rättelse ska ett nytt skriftligt betyg utfärdas och den oriktiga betygs- handlingen om möjligt förstöras. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Den motsvaras när- mast av bestämmelser i skolformsförordningarna, t.ex. 7 kap. 19 § grundskoleförordningen (1994:1194), 7 kap. 18 § gymnasieförordningen (1992:394) och 4 kap. 21 § förordningen (2002:1012) om vuxenutbildning, som innehåller en hänvisning till 26 § förvaltningslagen Prop. 2009/10:165 (1986:223). Lagrådet har ifrågasatt att endast rektorn får rätta betyg i de fall som avses i denna paragraf, medan ändring av ett uppenbart oriktigt betyg enligt 19 § ska göras av den eller dem som meddelat beslutet. Enligt Lagrådet förefaller det naturligare att det direkt framgår av bestämmelsen att den som beslutat betyget får rätta skrivfel och liknande som finns i betyget. Närmare bestämmelser om skriftlig dokumentation av betyg finns och avses även i fortsättningen finnas i förordning och i myndighets- föreskrifter. Beslut om betyg dokumenteras skriftligt genom att en be- tygskatalog förs och genom att betyg utfärdas i form av t.ex. slutbetyg. Det är emellertid inte så, som Lagrådet synes ha förutsatt, att det regel- mässigt är den som har fattat beslutet som också är den som ansvarar för den skriftliga dokumentationen och undertecknar de betygshandlingar som utfärdas. I normalfallet fattar en lärare beslutet om betyg medan rektorn utfärdar den skriftliga betygshandlingen. Enligt regeringens mening bör därför rättelse av skrivfel och liknande fel i betyg i första hand vara en uppgift för rektorn. Som Lagrådet påpekar har rektorn möjlighet att delegera uppgiften att med stöd av denna paragraf t.ex. besluta om rättelse av skrivfel och liknande fel i betygskatalogen. Ändring av uppenbart oriktiga betyg 20 § Finner den eller de som har fattat ett beslut om betyg att beslutet är uppenbart oriktigt på grund av nya omständigheter eller av någon annan anledning, ska denne eller dessa ändra beslutet, om det kan ske snabbt och enkelt. En sådan ändring får inte innebära att betyget sänks. Ändring enligt första stycket ska göras av rektorn om 1.den som har fattat det ursprungliga beslutet är anställd av huvudmannen eller är förhindrad på grund av något annat liknande skäl, 2.det ursprungliga beslutet har fattats av flera personer och någon eller några av dem är anställda av huvudmannen eller är förhindrade på grund av något annat liknande skäl, eller 3.det ursprungliga beslutet har fattats av flera personer och dessa inte kan enas. Paragrafen, som är ny, har utformats med 27 § förvaltningslagen (1986:223) som förebild. I första stycket anges att den första förutsättningen för att den eller de som har beslutat om betyg ska ha en skyldighet att ändra sitt beslut är att beslutet är uppenbart oriktigt. Exempel på felaktigheter som kan medföra en sådan ändringsskyldighet är att bedömningsunderlag har förbisetts eller att frånvaro har vägts in på ett sätt som strider mot föreskrifter om bedömning av elevens kunskaper. Det ska dock vara fråga om uppenbara felaktigheter. Någon mer ingående granskning av grunderna för beslutet ska inte behöva göras om det inte finns särskild anledning till det. I be- slut om betyg ingår även ett beslut om att inte sätta betyg då bedöm- ningsunderlag saknas på grund av elevens frånvaro (streck). Ändringsskyldigheten kan uppkomma genom att en beslutsfattare själv upptäcker ett förbiseende eller en felbedömning. som en elev åberopar kan också göra att beslutet i efterhand framstår som Prop. 2009/10:165 uppenbart oriktigt. Sådana omständigheter måste dock hänföra sig till tiden före det ursprungliga beslutet. Denna paragraf ger inte möjlighet att ändra ett betygsbeslut på grund av att eleven efter att betyget har satts utför prestationer som visar att han eller hon har de kunskaper som krävs för ett högre betyg. Som en andra förutsättning för skyldigheten att ändra beslutet gäller att ändringen kan göras snabbt och enkelt. Det innebär att det normalt inte finns någon ändringsskyldighet om det krävs ytterligare utredning i ären- det. Om de angivna förutsättningarna är uppfyllda, ska ett nytt betygsbeslut fattas som ändrar det tidigare beslutet. Som regleringen är utformad kommer bara klart oriktiga beslut att omfattas av ändringsskyldigheten. Av andra stycket framgår att det under vissa närmare angivna omstän- digheter är rektorn som ska göra bedömningen och fatta ett nytt beslut. De förutsättningar för ändringsskyldigheten som anges i första stycket gäller även en prövning som görs av rektorn. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 21 § För den som vill genomgå prövning för betyg finns särskilda bestämmel- ser i denna lag. Regeringen får trots bestämmelser i denna lag om avgiftsfrihet meddela före- skrifter om skyldighet för den som vill genomgå prövning för betyg att betala en avgift som tillfaller huvudmannen. Paragrafen motsvarar delvis 15 kap. 6 § skollag. I första stycket erinras om att det finns särskilda bestämmelser om prövning för betyg i skolformskapitlen. Bestämmelserna i skolforms- kapitlen motsvarar i huvudsak gällande bestämmelser i skolformsförord- ningarna. Andra stycket innehåller ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om skyldighet för enskild som vill genomgå prövning att betala en avgift som tillfaller huvudmannen. 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om systematiskt kvalitetsarbete (28 §§), och inflytande och samråd (917 §§). I paragrafen, som saknar motsvarighet skollag, beskrivs inne- hållet i kapitlet. I 26 kap. finns bestämmelser om tillsyn, statlig kvalitetsgranskning och nationell uppföljning av skolväsendet och andra utbildningar. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. hänvisning till bestämmelserna i 26 kap. Där regleras tillsyn samt statlig kvalitetsgranskning och nationell uppföljning av skolväsendet. finns där bestämmelser om uppgiftsskyldighet. 3 § Varje huvudman inom skolväsendet ska på huvudmannanivå systematiskt och kontinuerligt planera, följa upp och utveckla utbildningen. Varje huvudman inom skolväsendet ska ha ett ansvar för att planera, följa upp och utveckla utbildningen. Detta ska ske kontinuerligt och på ett systematiskt sätt och måste naturligtvis anpassas efter den aktuella nivån på utbildningen. Huvudmannen har alltså det övergripande an- svaret för att ett kvalitetsarbete kommer till stånd. I 4 § anges att motsva- rande kvalitetsarbete också ska göras på förskole- och skolenhetsnivå. huvudman som bedriver utbildning vid endast en förskole- eller skolen- het kan givetvis arbeta med planering, uppföljning och utveckling på huvudmannanivå enligt denna paragraf och på förskole- och skolenhets- nivå enligt 4 § i ett sammanhang. Paragrafen motsvarar för kommunerna till viss del 2 kap. 8 § andra stycket skollag om uppföljning och utvärdering av skolplanen. Några särskilda bestämmelser om skolplan finns inte i denna lag. dock införts ett uttryckligt krav på att huvudmannen ska planera sin verk- Paragrafen behandlas i avsnitt 8.1.2. Sådan planering, uppföljning och utveckling av utbildningen som anges i 3 § ska genomföras även på förskole- och skolenhetsnivå. Kvalitetsarbetet på enhetsnivå ska genomföras under medverkan av lärare, förskollärare, övrig personal och elever. Barn i förskolan, deras vårdnadshavare och elevernas vårdnadshavare ska ges möjlighet att delta i arbetet. Rektorn och förskolechefen ansvarar för att kvalitetsarbete vid enheten genomförs enligt första och andra styckena. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. I paragrafens första stycke anges att motsvarande kvalitetsarbete, dvs. att systematiskt och kontinuerligt planera, följa upp och utveckla utbild- ningen, som huvudmannen ansvarar för enligt 3 § också ska genomföras på förskole- och skolenhetsnivå. Hur planeringen och kvalitetsarbetet på förskole- och skolenhetsnivå ska genomföras anges i andra stycket. Där framgår att detta ska ske under medverkan av förskollärare lärare, övrig personal och elever. i förskolan, deras vårdnadshavare och elevernas vårdnadshavare ska Prop. 2009/10:165 också ges en möjlighet att delta i arbetet. Formerna för deltagandet får Ansvaret för det kvalitetsarbete som avses i första och andra styckena åligger, enligt tredje stycket, rektorn och förskolechefen. Rektors- respektive förskolechefsfunktionen kan naturligtvis upprätthållas av samma person vid förskole- och skolenheter som omfattar både förskola och annan skolform, se vidare författningskommentaren till 2 kap. 9 §. För fritidshem som inte bedrivs vid skolenhet med förskoleklass, grund- skola eller grundsärskola avgör huvudmannen vem som ansvarar för kvalitetsarbetet på enheten. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.1.3. Inriktningen på det systematiska kvalitetsarbetet 5 § Inriktningen på det systematiska kvalitetsarbetet enligt 3 och 4 §§ ska vara att de mål som finns för utbildningen i denna lag och i andra föreskrifter (nationella mål) uppfylls. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. För att säkerställa att kvalitetsarbetet speglar arbetet i förhållande till de olika typer av natio- nella mål som finns i skollagen och andra författningar, bl.a. i läroplaner och kursplaner, anges att inriktningen på det systematiska kvalitetsarbetet ska vara att dessa mål uppfylls. Av skollagen framgår målen, dels i form av de övergripande mål m.m. för utbildningen som framgår av 1 kap., dels i form av separata mål för varje utbildning i respektive skolforms- kapitel. 6 § Det systematiska kvalitetsarbetet enligt 3 och 4 §§ ska dokumenteras. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. För att i efterhand kunna följa upp kvalitetsarbetet dels på den egna lokala nivån, dels på nationell nivå i form av tillsyn, statlig kvalitetsgranskning och nationell uppföljning måste kvalitetsarbetet dokumenteras. Paragrafen innehåller därför en bestämmelse om att arbetet med att systematiskt planera, följa upp och utveckla utbildningen på huvudmannanivå (3 §) samt på förskole- och skolenhetsnivå (4 §) ska dokumenteras. De närmare ruti- nerna för dokumentationsarbetet får utarbetas hos huvudmannen och på de enskilda förskole- och skolenheterna. Någon redovisning motsvarande den som avses i förordningen (1997:702) om kvalitetsredovisning inom skolväsendet m.m. ställs det inte längre krav på. Även om det inte krävs att huvudmannen redovisar några egna bedömningar av kvalitetsarbetet och måluppfyllelsen, så är det naturligtvis ytterst angeläget att materialet kan ligga till grund för andras bedömningar i detta avseende. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.1.1. 7 § Om det vid uppföljning, genom klagomål eller på annat sätt kommer fram att det finns brister i verksamheten, ska huvudmannen se till att nödvändiga Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Den avser att förtyd- liga huvudmannens skyldighet att vidta erforderliga åtgärder om det vid uppföljning och utvärdering, genom klagomål eller på annat sätt kommer fram att det finns brister i verksamheten. Skyldigheten att vidta åtgärder i de beskrivna situationerna följer redan av huvudmannens ansvar för utbildningen enligt 2 kap. 8 § men det finns ett behov av att här förtydliga vad ansvaret innebär. skyldighet att vidta åtgärder är även en viktig del i det systematiska Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.1. 8 § Huvudmannen ska ha skriftliga rutiner för att ta emot och utreda klagomål Information om rutinerna ska lämnas på lämpligt sätt. Paragrafen, som saknar motsvarighet skollag, ska ses mot bakgrund av bestämmelserna i 2 kap. 8 § om huvudmannens ansvar för I paragrafen regleras att huvudmannen ska ha rutiner för att ta emot och utreda klagomål mot utbildningen. Det överlämnas till varje huvud- man att bestämma hur klagomålshanteringen ska organiseras och hur informationen om klagomålsrutinerna ska lämnas. För att det inte ska råda någon tvekan om vad rutinerna innebär ska de, som Lagrådet också förordat, vara skriftliga. Rutinerna ska rikta sig såväl till huvudmannens interna organisation som till barn, elever, vårdnadshavare och andra som vill lämna klagomål. Huvudregeln bör vara att klagomål först lämnas till ansvarig rektor, förskolechef eller motsvarande ledningsfunktion vid fritidshemmet för att därefter slussas vidare till huvudmannen. rutinerna ska fungera på det sätt som är avsett är det givetvis nödvändigt att informationen om klagomålsrutinerna lämnas på sådant sätt att de blir kända för de som vill lämna klagomål. Det kan t.ex. vara via huvud- mannens hemsida eller i riktad information i samband med läsårsstarten. I 25 kap. 8 § finns bestämmelser om rutiner för att ta emot och utreda klagomål avseende sådan pedagogisk verksamhet som regleras i 25 kap. Paragrafen behandlas även i avsnitt 8.1.4. Allmänt om barnens och elevernas inflytande 9 § Barn och elever ska ges inflytande över utbildningen. stimuleras att ta aktiv del i arbetet med att vidareutveckla utbildningen och hållas informerade i frågor som rör dem. Informationen och formerna för barnens och elevernas inflytande ska anpassas efter deras ålder och mognad. Eleverna ska alltid ha möjlighet att ta initiativ till frågor som ska behandlas inom ramen för deras inflytande över utbildningen. 2009/10:165 Elevernas och deras sammanslutningars arbete med inflytandefrågor ska även i övrigt stödjas och underlättas. I 6 kap. 17 och 18 §§ arbetsmiljölagen (1977:1160) finns bestämmelser om elevskyddsombud. Paragrafen ersätter bl.a. bestämmelserna om inflytande i 4 kap. 2 §, 5 kap. 2 §, 6 kap. 2 §, 7 kap. 2 §, 8 kap. 2 §, 11 kap. 4 §, 12 kap. 2 § och 13 kap. 2 § skollag men gäller samtliga huvudmän. Paragrafen ska ses mot bakgrund av bestämmelsen om särskild hänsyn till barnets bästa, 1 kap. 10 §, där det framgår att barn och elever ska ges möjlighet att komma till tals i frågor som rör dem. Bestämmelserna i första stycket ger barn och elever en allmän rätt till inflytande över undervisningen, förskole- och skolmiljön och verksam- heten i övrigt. Här avses både det inflytande som barnen och eleverna ska ha som grupp och kollektiv och det inflytande som tillkommer varje individ. Vidare föreskrivs bl.a. att barnen och eleverna ska stimuleras att ta aktiv del i arbetet med att vidareutveckla utbildningen. Kravet innebär att det inte är tillräckligt att ge möjligheter för barnen och eleverna till detta, utan att ett mer aktivt arbete krävs från förskolans eller skolans sida. Informationen och formerna för inflytandet måste givetvis anpassas efter barnens och elevernas ålder och mognad. En bestämmelse om detta har tagits in i paragrafens andra stycke. Som framgår av bestämmelserna finns det inte, med undantag för de forum för inflytande som anges i 13 §, några närmare riktlinjer om utformningen av inflytandet vid varje skolenhet. Skälet till detta är att inflytandeformerna måste bestämmas med hänsyn till de lokala förhållandena vid varje förskole- och skolenhet efter diskussion mellan förskolechef, rektor, förskollärare, lärare, elever och vårdnadshavare. I den dagliga verksamheten är det dock särskilt viktigt att eleverna får möjlighet att ta initiativ till vilka frågor som enligt deras mening bör behandlas i olika sammanhang. I andra stycket andra meningen har därför införts en bestämmelse som innebär att eleverna alltid ska ha möjlighet att ta initiativ i frågor som ska behandlas inom ramen för deras inflytande över utbildningen. Detta innebär att eleverna alltid ska ha möjlighet att lyfta upp frågor till de forum för inflytande i vilka de deltar (se 13 §) och andra former för inflytande som har be- stämts lokalt. Av 14 § första stycket framgår att den närmare utformningen av infly- tandet ska anges i samband med planeringen av verksamheten. Den be- stämmelsen omfattar bl.a. hur elevernas initiativrätt ska utformas. Därut- över finns en allmän bestämmelse som säger att elevernas arbete med inflytandefrågor även i övrigt ska stödjas och underlättas. Det kan t.ex. avse tillhandahållande av lokaler och utrustning för elevsammanslutning- arnas arbete och visst ekonomiskt stöd. Regleringen kring elevskyddsombud i 6 kap. 17 och 18 §§ arbets- miljölagen (1977:1160) är en viktig del av elevernas inflytande över skolmiljön. Därför har i tredje stycket tagits in en hänvisning till dessa bestämmelser. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.2. Elevernas arbete med frågor av gemensamt intresse 10 § Elevföreträdare och övriga elever ska ges tillfälle att under skoltid be- handla frågor av gemensamt intresse.