prop · GX03115 · 2010-03-23 00:00:00 — Straff, särskild avgift och vite 17 kap. 5 § Första stycket 3 innehåller en begränsning till bestämmelser om andra annonser än reklam. Eftersom det hänvisas till bl.a. 8 kap. 9 § och 15 kap. 4 §, som omfattar all annonsering (således även reklam), bör det ytterligare tydliggöras att en särskild avgift kan åläggas endast den som bryter mot bestämmelserna såvitt avser andra annonser än reklam. Lag- rådet föreslår att tredje punkten får följande lydelse: 3. bestämmelserna, såvitt gäller andra annonser än reklam, i 5 kap. 6 §, 8 kap. 6 och 9 §§, 14 kap. 3 § och 15 kap. 3 och 4 §§, Första stycket 6 avslutas med en hänvisning till 15 kap. 811 §§. Hän- visningen ska rätteligen lyda 15 kap. 810 §§. 17 kap. 10 § Lagrådet föreslår att paragrafen omformuleras och ges följande lydelse: och tv får besluta att leverantören av medietjänster på lämpligt sätt ska offentliggöra nämndens beslut, när nämnden funnit att någon har brutit mot programrelaterade villkor som beslutats med stöd av 4 kap. 8 och 9 §§, 11 kap. 3 § eller bestämmelsen om beriktigande i 5 kap. 4 § första stycket. Ett sådant beslut får dock inte innebära att offentliggörandet måste ske i leverantörens program. Beslutet får innefatta ett föreläggande vid vite. 17 kap. 11 § Av bestämmelserna i första stycket framgår att det skulle vara möjligt att vid vite förelägga adressaten att följa vissa i paragrafen uppräknade be- Vitet skulle med andra ord fungera som en påföljd för att någon underlät att efterkomma en eller flera bestämmelser. ser brukar normalt sett sanktioneras genom straff eller straffavgifter. Regeringsrätten har i RÅ 1994 ref. 29 klargjort att vitet i ett föreläggande att efterkomma en författningsbestämmelse inte är möjligt att döma ut, eftersom det inte blir tillräckligt preciserat. Som Regeringsrätten anför, måste ett vitesföreläggande utformas så, att adressaten får klart för sig vad som fordras av honom för att han ska undgå att erlägga det fastställ- da vitesbeloppet. Att han skulle vara skyldig att följa en tillämplig för- fattningsbestämmelse gäller ju oavsett om det finns ett föreläggande härom. För att ett försuttet vite ska kunna dömas ut är det, enligt Reger- ingsrätten, nödvändigt att det utsatta vitet knutits till en klart definierad prestation eller underlåtenhet, liksom att en tidsangivelse knutits till prestationen. Regeringsrättens prejudikat har emellertid inte föranlett någon justering av lagtexten vare sig i gällande lag eller i nu föreliggande lagförslag. För att främja att vitet i ett föreläggande enligt den föreslagna paragrafen får den avsedda effekten, bör det av lagtexten uttryckligen framgå att vites- föreläggandet ska innehålla uppgifter om vilka åtgärder adressaten ska vidta eller hur han eljest ska förhålla sig för att han ska anses följa den tillämpliga bestämmelsen. En annan utväg är att vitessanktionen byts ut och ersätts med en särskild avgift eller böter (eventuellt tillika med fäng- else). 17 kap. 14 § Vad ovan anförts under 17 kap. 11 § om vitesföreläggande att följa be- stämmelser har också tillämpning här. 18 kap. 3 och 4 §§ Av 3 § andra stycket och 4 § andra stycket bör det tydligare än vad som har skett markeras att de aktuella besluten fattas av domstolen i målet om yttrandefrihetsbrott (jfr prop. 1992/93:70 s. 39). Rubriken till 19 kap. Rubriken bör justeras av den anledningen att ämnena bör anges i den ordning som de förekommer i bestämmelserna och att handläggningen kommer att ske i form av mål och inte ärende. Rubriken bör förslagsvis ha följande lydelse: Handläggningen av mål om återkallelse, särskild avgift och vite m.m. 19 kap. 1 § Ordet ärenden bör bytas mot mål i både paragrafrubriken och lagtex- ten. Vidare bör hänvisningarna till andra paragrafer justeras i fråga om 5 kap., som bör avse endast 1, 2, 4 §§. Dessutom bör orden tas upp, vilkas innebörd framstår som oklar, bytas ut mot prövas. Mot bakgrund av det anförda bör bestämmelsen i första stycket ges föl- Prop. 2009/10:115 jande lydelse: Mål om återkallelse av tillstånd på grund av överträdelse av villkor som meddelats med stöd av 4 kap. 8 §, 9 § 1012, 11 kap. 3 § första stycket eller andra stycket 912 och om överträdelse av 5 kap. 1, 2, 4 §§ eller 14 kap. 1 § ska på talan av Justitiekanslern prövas av allmän domstol. 19 kap. 2 § I likhet med vad som anförts ovan under 19 kap. 1 § bör orden tas upp i rubriken och i lagtexten bytas ut mot prövas. 20 kap. 1 § Lagrådet föreslår att paragrafen omformuleras och ges följande lydelse: Beslut enligt denna lag av Myndigheten för radio och tv får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol, om det gäller 1.tillstånd att sända tv, sökbar text-tv eller närradio, 2.fördelning av sändningstid i närradion, 3.ändring eller återkallelse av tillstånd, eller 4.beslut att inte medge överlåtelse av tillstånd att sända tv eller sökbar text-tv. Beslut som avses i första stycket gäller , om inte något annat bestäms. 20 kap. 3 § Uppräkningen i första stycket, vilken ska ange vilka beslut som är över- klagbara, innehåller i vissa punkter andra företeelser än beslut och bör därför justeras. Bestämmelsen i första stycket bör efter vissa ytterligare justeringar kunna ges följande lydelse: Följande beslut av Myndigheten för radio och tv får överklagas hos all- män förvaltningsdomstol, nämligen 1.beslut om beteckningar enligt 5 kap. 11 § och 14 kap. 7 §, 2.beslut enligt 5 kap. 12 § om tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning, 3.förordnande av lokala kabelsändarorganisationer, 4.beslut om återkallelse av ett förordnande enligt 18 kap. 6 §, och 5.beslut enligt 9 kap. 7 § om undantag från sändningsplikt och skyldighet att tillhandahålla sändningsutrymme för lokala kabelsändar- organisationer. 20 kap. 4 § Vid föredragningen framkom att hänvisningen till 17 kap. 11 § första stycket ska omfatta samtliga elva punkter. Felet i den föreslagna lagtex- ten bör i detta hänseende rättas till. I övergångsbestämmelserna har inte tagits in någon bestämmelse om fortsatt giltighet av tillstånd som lämnats enligt radio och TV-lagen (1996:844) även om det av punkten 3 indirekt kan utläsas att så ska vara fallet. Lagrådet förordar att det införs en klar över- gångsbestämmelse i detta hänseende. I punkten 5 bör orden enligt lagen (2008:418) med tillfälliga bestäm- melser bytas ut mot med stöd av lagen (2008:418) med tillfälliga bestämmelser. I punkten 6 b) bör orden den upphävda utgå. Förslaget till lag om ändring i lagen med föreskrifter på tryckfrihets- förordningens och yttrandefrihetsgrundlagens område I den inledande uppräkningen av vilka bestämmelser som får ny lydelse saknas 3 kap. 1 och 2124 §§. Förslaget till lag om ändring i marknadsföringslagen Bestämmelsen i 15 kap. 4 § radio- och tv-lagen bör tas med i uppräk- ningen i andra stycket tredje strecksatsen. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden, , , Husmark , , , , , , , , , , , , Adel- sohn , , , Regeringen beslutar proposition 2009/10:115 En ny radio- och tv-lag. inför, ändrar, upp- 16 kap. 14 § Lag om ändring i lagen (1906:729) om upphovs- rätt till litterära och