prop · GX03165 · 2010-03-23 00:00:00 — Handikappförbundens samarbetsorgan ifrågasätter varför synnerliga skäl med hänsyn till barnets bästa ska inskränka vårdnads- havares rätt att välja skolform just när det gäller grundsärskola. Rätten och möjligheten att fullfölja skolplikten i skolformer som motsvarar bör regleras på ett enhetligt sätt. Skälen för regeringens förslag: Enligt 2 § lagen (1995:1249) om för- söksverksamhet med ökat föräldrainflytande över utvecklingsstörda barns skolgång ska barn som bedöms inte kunna nå upp till kunskapsmål därför att de är utvecklingsstörda tas emot i särskolan. Om barnets vårdnadshavare inte lämnar sitt medgivande till att barnet tas emot i särskolan, ska barnet fullgöra skolplikten enligt vad som gäller för barn i allmänhet i skollagen. Regeringen anser att det är viktigt att barnets vårdnadshavare ska kunna välja skolform för sina barn. Det kan dock förekomma att vård- nadshavares vilja uppenbart inte överensstämmer med barnets behov och förutsättningar utifrån den utredning som anges ovan. I sådana fall anser regeringen att hänsyn till barnets bästa ska vara styrande vid val av skol- form. Därför införs en ventil som innebär att barnet kan placeras i grund- särskolan utan medgivande från barnets vårdnadshavare med hänsyn till barnets bästa om det finns synnerliga skäl för detta. Att det ska krävas synnerliga skäl för en sådan placering innebär att ventilen bara ska an- vändas i undantagsfall när det är uppenbart att eleven inte har förutsätt- ningar att klara av en utbildning i och hänsyn till barnets bästa inte är förenligt med föräldrarnas val av skolform för barnet. Den ovan föreslagna utredningen bör enligt regeringen skapa en bred och saklig grund för att fatta beslut om vilken skolform som är bäst lämpad för barnet. För att vårdnadshavare i realiteten ska kunna utnyttja sin rätt att välja skolform krävs att skolan på ett tidigt stadium informerar om denna rättighet. Skolan bör föra en fortlöpande dialog med barnets vårdnads- havare för att garantera deras valfrihet och för att de ska kunna bedöma effekterna av sitt ställningstagande. Av informationen bör det därför framgå vilka krav som ställs på eleverna i de olika skolformerna, vilka krav elevens vårdnadshavare kan ställa på skolan samt vilka möjligheter Prop. 2009/10:165 skolan har att tillgodose elevens särskilda behov. Regeringens förslag: Teknik och svenska som andraspråk ska utgöra ämnen i grundsärskolan. Huvudmannen för utbildningen ska avgöra om en elev i grundsär- skolan huvudsakligen ska läsa ämnen eller ämnesområden. Rektorn ska få besluta att en elev ska läsa en kombination av ämnen och ämnesområden samt ämnen enligt kursplaner, om eleven har förutsättningar för det. Samråd med elevens vårdnadshavare ska ske innan beslut fattas. Om en elev i grundsärskolan har läst ett ämne enligt kursplaner och eleven eller elevens vårdnadshavare begär att betyg ska sättas i ämnet, ska de bestämmelser som gäller för betygssättning i tillämpas. Regeringens bedömning: För att säkerställa att eleven får sin rätt till utbildning tillgodosedd bör det finnas en studieplan eller liknande där elevens studier dokumenteras. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna: välkomnar en ökad flexi- bilitet i grundsärskolan mot bakgrund av att andelen elever i gränslandet mellan grundskola och grundsärskola ökar. Även kommun, Barn- ombudsmannen och Specialpedagogiska skolmyndigheten ser positivt på förslaget. och kommuner instämmer i att teknik bör ingå i särskolans timplan, men påpekar att det får ekonomiska konse- kvenser för kommunerna, vilket också Kommuner och Landsting poängterar. Även och Svenska Downföre- ningen instämmer i förslaget, men vill också att innehållet ska motsvara i så motto att de naturorienterande respektive samhälls- orienterande ämnena specificeras i timplanen, liksom att språkval införs. påpekar också, tillsammans med Handikapp- förbundens samarbetsorgan, att ett beslut om att en elev ska läsa ämnen eller ämnesområden bör kunna överklagas. Enligt är det viktigt att detta beslut omfattas av en reglering om dokumentation. Skolinspektionen understryker, mot bakgrund av den ökade flexibiliteten, vikten av att elevens studier dokumenteras. instämmer i behovet av att en individuell utveck- lingsplan upprättas vid mottagandet. Planen, som kontinuerligt revideras i samband med utvecklingssamtal, kan utgöra stöd för att fastställa vilka kombinationer av ämnen och ämnesområden som en elev ska läsa. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Undervisningen i grundsärskolan omfattar ämnena bild, hem- och konsument- kunskap, idrott och hälsa, musik, slöjd, svenska, engelska, matematik, naturorienterande ämnen och samhällsorienterande ämnen. Därutöver finns elevens val. I träningsskolan bedrivs undervisningen i ämnesområ- dena estetisk verksamhet, kommunikation, motorik, vardagsaktiviteter Prop. 2009/10:165 och verklighetsuppfattning. Därutöver finns elevens val. Regeringen anser att en ökad flexibilitet när det gäller utbildningens innehåll är angelägen. Elever i grundsärskolan ska kunna få läsa både ämnen, ämnesområden eller ämnen i beroende på förutsätt- ningar och behov. Det gäller också elever i träningsskolan som bedöms ha förutsättningar att studera ett eller flera ämnen. Elever som bedöms kunna uppnå målen i ett ämne i ska kunna ha möjlighet att bedömas och få betyg enligt de regler som gäller för . Eftersom elevgruppen är mycket heterogen och förutsättningarna är olika anser regeringen att träningsskolan ska finnas kvar för att tillgodose behoven hos de elever som bedöms inte kunna uppnå målen för ämnen i den reguljära grundsärskolan eller . Regeringen vill härmed betona den stora skillnaden i elevernas behov och förutsättningar och vikten av att kunna erbjuda flexibla lösningar i utbildningen. finns varken ämnet teknik eller ämnet svenska som andraspråk på grundsärskolans timplan. konstaterade i sitt slutbe- tänkande För oss tillsammans Om utbildning och utvecklingsstörning (SOU 2004:98) att teknik är ett viktigt ämne också för grundsärskolans elever. Kommittén föreslog att teknik tas upp som ett särskilt ämne på grundsärskolans timplan och får en egen kursplan. Kommittén föreslog likaså att ämnet svenska som andraspråk tas upp i grundsärskolans tim- plan. Regeringen delar uppfattning på denna punkt och föreslår därför att ämnena teknik och svenska som andraspråk ska utgöra ämnen i grundsärskolan. Regeringen gör bedömningen att det bör finnas en studieplan eller lik- nande där elevens studier dokumenteras. Detta för att säkerställa att eleven får sin rätt till utbildning tillgodosedd. 15.8Mottagande i en annan kommuns grundsärskola Regeringens förslag: Grundsärskolans regler om skolgång i en annan kommun än hemkommunen ska harmoniseras med vad som gäller för . En elev ska ha rätt att bli mottagen i en grundsärskola som anordnas av en annan kommun än den som ska svara för elevens utbildning, om eleven med hänsyn till sina personliga förhållanden har särskilda skäl att få gå i den kommunens grundsärskola. Innan kommunen fattar be- slut om att för ett visst läsår ta emot en sådan elev, ska den inhämta yttrande från elevens hemkommun. En kommun ska även i andra fall få ta emot en elev från en annan kommun i sin grundsärskola efter önskemål av elevens vårdnads- havare. En elev som tagits emot i en kommuns grundsärskola ett visst läsår ska ha rätt att gå kvar hela läsåret, även om de förhållanden som låg till grund för mottagandet ändras under läsåret. Om det för eleven återstår endast en årskurs ska eleven också ha rätt att gå kvar sista års- kursen. Bestämmelser om interkommunal ersättning för grundsärskolan som motsvarar de som gäller för ska finnas i skollagen. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Endast ett fåtal remissinstanser har yttrat sig över Det stöds av Handikappförbundens samarbetsorgan samt kommun instämmer delvis, men menar att det bör finnas en begränsning för de kostnader som elevens hemkommun kan bli skyldig att ersätta. Skälen för regeringens förslag: En kommun ska enligt nuvarande skollag i sin grundskola ta emot en elev för vars grundskoleutbildning kommunen inte är skyldig att sörja, om eleven med hänsyn till sina personliga förhållanden har särskilda skäl att få gå i den kommunens Denna bestämmelse har ingen motsvarighet när det gäller Regeringen anser att bestämmelserna bör harmoniseras så att en kommun ska vara skyldig att ta emot en elev vars grundsärs- koleutbildning kommunen inte är skyldig att svara för, om eleven med hänsyn till sina personliga förhållanden har särskilda skäl för detta. Regeringen föreslår därutöver att bestämmelser som motsvarar de som gäller för ska införas avseende skyldigheten att inhämta yttrande från elevens hemkommun, rätten för eleven att gå kvar hela läsåret respektive slutföra sista årskursen samt bestämmelser om inter- Placering vid en skolenhet med offentlig huvudman Regeringens förslag: Motsvarande regler som gäller för om placering av en elev vid en skolenhet ska införas för En elev ska placeras vid den av kommunens skolenheter där vård- nadshavare önskar att eleven ska gå. Om den önskade placeringen skulle medföra att någon annan elevs berättigade krav på skol- placering nära hemmet åsidosätts, ska dock kommunen placera eleven vid en annan skolenhet inom sin grundsärskola. Kommunen ska annars få frångå vårdnadshavares önskemål endast om den önskade placeringen skulle medföra betydande organisato- riska eller ekonomiska svårigheter för kommunen eller om det är nödvändigt med hänsyn till övriga elevers trygghet och studiero. Den som har blivit placerad vid en viss skolenhet ska ha rätt att gå kvar där med undantag för ovan nämnda situationer. gälla den som har tagits emot vid en skolenhet med förskoleklass och som ska fortsätta sin utbildning i grundsärskolan vid samma skolen- Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Handikappförbundens samarbetsorgan och är kritiska till möjligheten att kunna hänvisa till be- tydande ekonomiska eller organisatoriska konsekvenser för att frångå vårdnadshavarens önskemål om skolplacering. Skälen för regeringens förslag: Bestämmelserna om placering av en elev på en skolenhet ska vara lika för grundsärskolan och . Rätten till en skolplacering nära hemmet är ett uttryck för principerna om att alla barn och ungdomar ska ha lika tillgång till utbildning och att utbildningen ska vara likvärdig inom varje skolform och i fritidshemmet. Tillgången till en likvärdig utbildning ska inte vara beroende av var man bor. Närhetsprincipen ska inte bara gälla vid elevens ursprungliga skol- placering utan bör också innebära att eleven i princip har rätt att gå kvar i skolenheten . Vårdnadshavares val av skolenhet bör så långt som möjligt vara styrande för vilken skolplacering eleven får. Vårdnadshavares val av skola får emellertid inte ges företräde framför alla elevers rätt till en skolplacering nära hemmet. Kommunen får därför frångå önskemål från elevens vårdnadshavare om placering i det fall en annan elevs berättigade krav på placering i en grundsärskolenhet nära hemmet åsidosätts. Kommunen bör även ha möjlighet att frångå önskemål från elevens vårdnadshavare om placering i de fall placeringen skulle medföra att betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen. Dessutom har kommunen liksom möjlighet att mot vårdnadshavares vilja flytta en elev till en annan skola om detta är nöd- vändigt med hänsyn till övriga elevers rätt till trygghet och studiero. För elever i behov av särskilt stöd är den självklara utgångspunkten även i grundsärskolan att stödinsatserna ska ges i den skolenhet där eleven går. Huvudmannen är skyldig att vidta långtgående åtgärder för att tillgodose elevens stödbehov inom ramen för den ordinarie skol- placeringen. I vissa fall kan det emellertid vara nödvändigt att flytta en elev till en annan skola för att erforderligt stöd ska kunna ges. Om en elev under sin skolgång får så stort stödbehov att det skulle medföra betydande ekonomiska eller organisatoriska svårigheter för en kommun att ge stödet i den skola som eleven går, får eleven flyttas till en grund- särskola där stödet lättare kan ges. I detta sammanhang bör det betonas att svårigheterna ska vara av sådan art att de kan anses som betydande för kommunen. Att stödbehovet skulle medföra betydande ekonomiska eller organisatoriska svårigheter för en skolenhet kan därför inte i sig anses tillräckligt för att en elev ska kunna flyttas. En trygg skolmiljö och studiero är centrala förutsättningar för en ut- bildning av hög kvalitet. I avsnitt 9 redogörs för förslagen till be- stämmelser om tillfälliga åtgärder som rektor eller lärare ska få vidta för att säkerställa trygghet och studiero. Utgångspunkten måste här vara att en trygg skolmiljö och studiero för alla elever långsiktigt kan skapas utan att en elev som misskött sig flyttas från skolan. I vissa fall kan dock sannolikt situationen uppstå att en elev som misskött sig kan få sitt eventuella stödbehov tillgodosett på skolenheten, men att hänsyn till övriga elevers trygghet och studiero kräver att eleven ändå flyttas till en annan skolenhet. Regeringen anser därför att det som ska finnas en möjlighet för kommunen att i undantagsfall flytta en elev till en annan grundsärskola om det är nödvändigt med hänsyn till övriga elevers rätt till trygghet och studiero. Bestämmelsen är avsedd att tillämpas med stor försiktighet. Avgörande vid en sådan bedömning bör vara att det inte finns något annat sätt att tillförsäkra övriga elever en tillräckligt bra skolmiljö och att möjligheterna att nå det eftersträvade resultatet genom andra, för den berörde eleven mindre ingripande insatser, har prövats och Prop. 2009/10:165 bedömts som otillräckliga. Ovanstående ska även gälla den som blivit mottagen i förskoleklass, vilket bl.a. innebär att den elev som tagits in i förskoleklassen vid en skolenhet som ligger längre från hemmet än den skola där eleven placerats ifall inget aktivt val gjorts, vid starten av grundsärskolan får företräde framför elever som bor nära skolan men inte gått i förskoleklass där. 15.10Utbildningens omfattning och rätt att slutföra utbildningen Regeringens förslag: Grundsärskolan ska ha nio årskurser och samma totala undervisningstid som , dvs. En elev i grundsärskolan ska ha rätt att slutföra den högsta årskursen, även om skolplikten upphör . En elev ska ha rätt att efter skolpliktens upphörande slutföra utbild- ningen under , om eleven inte har nått upp till de kun- skapskrav som minst ska uppnås. En elev ska ha rätt till minst 800 timmars undervisning utöver den garanterade undervisningstiden. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Handikappförbundens samarbetsorgan ser posi- tivt på att grundsärskolans timplan anpassas till , något som underlättar integrering och samverkan. Även och kommuner tillstyrker förslaget. kommun föredrar dock nu- varande reglering. Skälen för regeringens förslag: Enligt nuvarande regler har elever som slutfört årskurs 9 i särskolan rätt att få fortsatt utbildning i en tionde årskurs. Timplanen för grundsärskolan omfattar därför , medan träningsskolan omfattar . För att underlätta samarbetet med bör antalet årskurser och den totala under- visningstiden i grundsärskolan anpassas till vad som gäller för grund- skolan. Regeringen föreslår därför att grundsärskolan ska ha nio årskurser och samma garanterade undervisningstid som i , dvs. Som en konsekvens av detta bör den bestämmelse som finns avseende rätten för elever i och specialskolan att slut- föra högsta årskursen även om skolplikten upphört , även gälla för elever i grundsärskolan samt elever med utvecklingsstörning i specialskolan. Regeringen föreslår vidare att elever i grundsärskolan ska ha rätt att efter skolpliktens upphörande slutföra utbildningen under högst . Anpassningen till timplan innebär att elever i grundsär- skolan som går ett eller två extra år efter skolpliktens upphörande bör ha rätt till minst under den förlängda skoltiden för att inte få ett försämrat läge jämfört med dagens situation, då den garan- terade undervisningstiden i den obligatoriska särskolan uppgår till 7 400 Prop. 2009/10:165 timmar. 16.1Huvudprinciperna för specialskolan i dagens skollag bör gälla även i den nya skollagen Regeringens bedömning: Huvudprinciperna för den statliga special- skolan i dagens skollag bör gälla även i den nya skollagen. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: Specialpedagogiska skolmyndigheten välkomnar förslaget, men poängterar att det bör framgå att dövblinda elever tillhör specialskolans målgrupp. Detta påpekas även av Föreningen . anser att skolplikten för alla elever ska vara lika lång oavsett skolform, och är följaktligen kritisk till att special- skolans elever har en tioårig skolplikt. Handikappförbundens samarbetsorgan anser att en nioårig skolplikt är tillräcklig. dövas ungdomsförbund och dövas riksför- bund är kritiska till begreppet specialskola, eftersom det kan väcka nega- tiva associationer. Skälen för regeringens bedömning: Specialskolan finns för elever som är synskadade och har ytterligare funktionsnedsättning, elever som är döva, hörselskadade eller gravt språkstörda och som därför eller av andra särskilda skäl inte kan gå i eller särskolan. Mål- gruppen utökades från (prop. 2007/08:112, bet. 2007/08:UbU16, rskr. 2007/08:212). Även elever som är dövblindfödda kan tas emot i specialskolan. Staten är huvudman för specialskolan som utgör en egen skolform inom det offentliga skolväsendet. Specialskolan har tio årskurser. Elevernas skolplikt upphör vid ut- gången av vårterminen det kalenderår då eleven fyller , dvs. än för elever i . I och med att en elev i specialskolan, liksom i , har rätt att avsluta sin skolgång innan skolplikten upphör, förutsatt att eleven uppnått kunskapskraven, kan elevens önske- mål om att gå i skolan i stället för tio anses vara tillgodosett. De kursplaner som regeringen har fastställt för eller sär- skolan ska också tillämpas i specialskolan. I den utsträckning som grund- skolans eller särskolans kursplaner inte kan användas på grund av ele- vernas funktionsnedsättning ska fastställa särskilda kur- splaner för specialskolan. I avsnitt 7 redogörs för beslut om nya läroplaner och kursplaner och föreskrifter om kunskapskrav för de obligatoriska skolformerna samt beslut om en ny betygsskala (prop. 2008/09:87 resp. 2008/09:66). Nedan behandlas förslag till avvikelser och tillägg jämfört med dagens skollag med undantag för vissa med gemensamma föränd- ringar gällande bl.a. betyg, utvecklingssamtal, modersmålsundervisning Prop. 2009/10:165 och avgifter som redogörs för i avsnitt 14. Regeringens förslag: Utbildningen i specialskolan ska ge barn och ungdomar med synskada och ytterligare funktionsnedsättning, döva eller hörselskadade barn och ungdomar eller barn och ungdomar med grav språkstörning en till varje elevs förutsättningar anpassad utbild- ning som så långt det är möjligt motsvarar den utbildning som ges i . Utbildningen ska ligga till grund för fortsatt utbildning. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: dövas ungdomsförbund anser att det bör tydliggöras ytterligare att specialskolan ska ha samma syfte och funktion som . Specialpedagogiska skolmyndigheten efterlyser en tydligare reglering när det gäller döva och hörselskadade elever med utvecklingsstörning. Skälen för regeringens förslag: Specialskolans främsta syfte är, i lik- het med eller grundsärskolan, att ge eleverna de kunskaper de behöver för att göra aktiva livsval och gå vidare till fortsatt utbildning. Specialskolan ska erbjuda en till varje elevs förutsättningar anpassad utbildning som så långt som det är möjligt motsvarar den utbildning som ges i eller grundsärskolan. För döva eller hörselskadade elever ska specialskolan erbjuda en tvåspråkig undervisning i en tecken- språkig miljö. 16.3Utredning inför mottagande i specialskolan Regeringens förslag: Beslut om mottagande i specialskolan ska föregås av en utredning som omfattar en pedagogisk, psykologisk, medicinsk och social bedömning. Samråd med barnets vårdnadshavare ska ske när ut- redningen genomförs. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Inga synpunkter har lämnats avseende förslaget. Skälen för regeringens förslag: Specialskolan har väl uppbyggda rutiner för att utreda om eleven tillhör någon av mål- grupperna för specialskolan. Regeringen anser emellertid att det på samma sätt som föreslås för grundsärskolan ska anges i lag att beslut om mottagande i specialskolan ska föregås av en utredning som omfattar en pedagogisk, psykologisk, medicinsk och social bedömning. Alla elever i specialskolan kommer dock inte alltid att behöva utredas beträffande alla dessa aspekter. Den närmare omfattningen av utredningen måste därför bestämmas i varje enskilt fall utifrån varje barns behov och förutsätt- ningar. Regeringens förslag: Specialskolan ska enbart kunna ha statlig huvudman. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Förslaget stöds av Specialpedagogiska skolmyn- digheten, Unga hörselskadade, Åre kommun, , Hörselskadade och språkstörda barn och . , , , Barnplan- torna och motsätter sig att specialskolan enbart ska ha statlig huvudman. och Barnplantorna betonar att resursfördelningen till döva och hörselskadade elevers skolgång måste vara likvärdig oavsett huvudman. Skälen för regeringens förslag: Ärenden om godkännande av fristå- ende skolor som motsvarar specialskolan prövas av styrelsen för specialskolan (9 kap. 1 § skollag). Det saknas reglering när det gäller bidrag till fristående skolor som motsvarar specialskolan och finns det heller inga fristående skolor som motsvarar specialskolan. Enligt dagens bestämmelser består specialskolan av fem skolenheter med regionala upptagningsområden (regionskolor) och tre skolenheter för elever från hela landet (riksskolor). Regionskolorna är avsedda för döva eller hörselskadade elever, som inte behöver utbildning med sär- skilda insatser vid en riksskola. Regionskolor finns i (Birgitta- skolan), (Kristinaskolan), (Manillaskolan), (Vänerskolan), och (Östervångsskolan). Riksskolorna är avsedda för döva eller hörselskadade elever, som på grund av utveck- lingsstörning inte kan få sin utbildning i en regionskola, elever med syn- skada och ytterligare funktionsnedsättning och elever med grav språk- störning. Riksskolor finns i (Åsbackaskolan), () respektive (). Från och med finns även i . I en del kommuner anordnas det hörselklasser vars verksamhet är av regional art. Kommuner som gör regionala insatser för elever med funk- tionsnedsättning eller med andra särskilda behov kan få statsbidrag till merkostnader för undervisningen och till elevvårdskostnader, om dessa är särskilt stora. Med insatser av regional art avses samordnade utbild- ningsinsatser för elever med funktionsnedsättning eller med andra sär- skilda behov, som i stor utsträckning kommer även de elever till del som kommer från en annan kommun än den där skolan är belägen. Det är Specialpedagogiska skolmyndigheten som beslutar om fördelning av bidraget enligt förordningen (1991:931) om särskilda insatser på skolom- rådet. Regeringen anser att staten ska ta ett särskilt ansvar för de elever vars behov inte kan tillgodoses av den enskilda kommunen eller fristående skolor. I statens ansvar ingår att kunna erbjuda sådan spetskompetens och sådana hjälpmedel som det inte är rimligt att begära att kommunerna eller de fristående skolorna kan erbjuda. Regeringen föreslår därför att staten även fortsättningsvis ska vara huvudman för specialskolan och att specialskola inte ska få bedrivas av enskild huvudman. 16.5Förskola, förskoleklass, fritidshem och öppen fritidsverksamhet vid specialskolor