prop · GX03115 · 2010-03-23 00:00:00 — Om ett tillstånd att sända analog kommersiell radio återkallas på begä- ran av tillståndshavaren själv eller av tillståndsmyndigheten har till- ståndshavaren inte rätt att återfå någon del av den sändningsavgift som Detsamma gäller om ett tillstånd upphör att gälla till följd av att tillståndshavaren försätts i konkurs, träder i likvidation eller avlider. Förslaget års utredning om kommersiell radio överens- stämmer i allt väsentligt med regeringens. Remissinstanserna: Länsrätten i påpekar att det av ut- redningens författningsförslag inte framgår om en tillståndshavare, vars tillstånd att sända analog kommersiell radio återkallas av annan anled- ning än på dennes egen begäran, ska ha rätt att återfå någon del av erlagd sändningsavgift. Skälen för regeringens förslag: En återkallelse av ett sändningstill- stånd innebär en inskränkning i yttrandefriheten. Utgångspunkten i den nu gällande radio- och TV-lagen är därför att den som har fått ett sänd- ningstillstånd ska få bedriva sändningsverksamhet . I 11 kap. radio- och TV-lagen anges de fall när återkallelse ska eller får ske. Enligt 1 § ska ett tillstånd att sända lokalradio återkallas om tillståndshavaren begär det. Av 5 § följer att Radio- och får återkalla ett sådant tillstånd under vissa förutsättningar. Regeringen anser att återkallelse även i fortsättningen ska få ske endast om det finns mycket starka skäl för det samt om åtgärden inte framstår som alltför ingripande för tillståndshavaren. Om en tillståndshavare själv begär att tillståndet ska återkallas bör det upphöra att gälla som begäran om återkallelse kommer in till tillståndsmyndigheten, eller den senare dag som tillståndshavaren angett i sin begäran. Det är av stor vikt att ett sändningstillstånd utnyttjas. Om tillståndet inte utnyttjas bör det återkallas och sändningsutrymmet utlysas på nytt så att någon annan får möjlighet att utnyttja det. bör därför kunna återkalla ett tillstånd om tillståndshavaren inte inlett sänd- ningsverksamheten efter det att tillståndet började löpa. Samma bör gälla om en tillståndshavare har påbörjat sändningar men dessa sker i mycket blygsam skala. Som sändning i obetydlig om- fattning bör kunna betraktas inte bara sändningar som pågår endast under en liten del av dygnet utan även t.ex. brus, fågelkvitter eller korta inspe- lade programslingor. Det är viktigt att en tillståndshavare följer radio- och tv-lagens be- stämmelser om reklam och sponsring. Allvarliga överträdelser mot dessa regler bör därför kunna få till följd att tillståndet återkallas. Ett sänd- ningstillstånd ska även kunna återkallas om domstol funnit att ett pro- gram innefattat ett yttrandefrihetsbrott som innebär ett allvarligt miss- bruk av yttrandefriheten. Staten, landsting eller kommuner ska liksom enligt den nu gällande ra- dio- och TV-lagen inte kunna inneha ett tillstånd att sända kommersiell radio. Skulle det uppmärksammas att så ändå är fallet bör tillståndet kunna återkallas. Sammantaget anser regeringen att de regler som gäller för återkal- lelse av tillstånd att sända lokalradio även fortsättningsvis bör gälla för analog kommersiell radio. Dessa regler bör även tillämpas för digital kommersiell radio. I avsnitt 12.3.4 har föreslagits att någon återbetalning av sändningsav- Prop. 2009/10:115 giften inte ska ske när ett tillstånd att sända analog kommersiell radio har Detsamma bör gälla om ett sådant tillstånd återkallas på begä- ran av tillståndshavaren själv eller av tillståndsmyndigheten. Genom att någon återbetalning inte ska ske ökar också sannolikheten för att till- ståndshavaren bedriver sändningen enligt gällande regelverk. Någon återbetalning bör inte heller ske då tillståndet upphör att gälla till följd av att tillståndshavaren försätts i konkurs, träder i likvidation eller avlider. Regeringens förslag: Nuvarande regler för lokalradio om straff, särskild avgift, förelägganden och vite ska gälla för digital och analog kommersi- ell radio. utredning om kommersiell radio har inte lämnat något för- slag i denna del. Skälen för regeringens förslag: Enligt 10 kap. 1 § radio- och TV- lagen döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet sänder program utan att inneha tillstånd till böter eller fängelse . Det- ta föreslås gälla även fortsättningsvis. Den som bryter mot radio- och TV-lagens bestämmelser om annonser och sponsring får åläggas att betala en särskild avgift (10 kap. 5 § första stycket 1). Den särskilda avgiften uppgår som lägst till och som högst till . För att gällande regler ska efterlevas bör detta gälla även fortsättningsvis. Vissa bestämmelser är vitessanktionerade för att respekten för gällande bestämmelser ska kunna upprätthållas. Vitesföreläggande fun- gerar dels som en reaktion mot en överträdelse av en bestämmelse, dels som en varning om att vitet kan dömas ut om överträdelsen upprepas. Denna sanktion bör kunna användas även fortsättningsvis. De bestäm- melser som är vitessanktionerade, nämligen bestämmelserna om sändningarnas beteckning, skyldigheten att lämna vissa uppgifter till tillståndsmyndigheten om innehav av aktier och andelar i företag samt skyldighet att lämna inspelningar, bör även vara det fortsättningsvis. Regeringen föreslår att de regler om straff, särskild avgift, föreläggan- de och vite som gäller för lokalradio ska gälla för digital och analog kommersiell radio. Regeringens förslag: Nuvarande regler för lokalradio om överklagande och prövningstillstånd ska gälla för digital och analog kommersiell radio. Förslaget års utredning om kommersiell radio överens- stämmer huvudsakligen med regeringens. Utredningen har dock beträf- fande tillstånd att sända analog kommersiell radio föreslagit att beslut genom vilket sändningsavgift och ränta fastställs ska kunna överklagas. Remissinstanserna: Kammarrätten i och Länsrätten i Prop. ifrågasätter att det skulle vara möjligt att överklaga ett beslut om sändningsavgift eller ränta när tillståndshavaren själv har an- gett sändningsavgiften i sin ansökan. Vidare påpekar i län att det genom utredningens förslag inte är möjligt att överklaga beslut där tillståndsperioden fastställts till än samt att det inte längre verkar vara möjligt att kunna överklaga beslut om avgifts- ansvar för delägare i handelsbolag. Skälen för regeringens förslag: Ett beslut om att avslå en ansökan om sändningstillstånd för lokalradio, att inte medge överlåtelse och att åter- kalla ett sådant tillstånd får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol, se 13 kap. 1 a § radio- och TV-lagen. Detta bör även gälla fortsättnings- vis. De förelägganden vid vite som får överklagas bör även få över- klagas enligt de nya bestämmelserna. Ett beslut om ansvar för delägare i handelsbolag avseende sändningsavgift bör, såsom gäller för kon- cessionsavgift för lokalradio, kunna överklagas enligt den nya lagen. Samtliga dessa regler bör även gälla för digital kommersiell radio. Efter- som ett tillstånd inte längre ska kunna förlängas (se avsnitt 12.5.1) behö- ver inte möjligheten att överklaga ett beslut om att inte medge förläng- ning få någon motsvarighet i den nya lagen. Utredningen har föreslagit att även ett beslut om sändningsavgift och ränta för analog kommersiell radio ska kunna överklagas. Den som tillde- las ett sådant tillstånd kommer dock i sin ansökan avseende tillståndet själv att ha angett den sändningsavgift hon eller han är beredd att betala. Såsom Länsrätten i och Kammarrätten i har påpekat saknas det därmed skäl att en tillståndshavare ska kunna över- klaga ett beslut genom vilket sändningsavgift och eventuellt även ränta fastställs. Enligt 13 kap. 4 § i den nuvarande radio- och TV-lagen krävs pröv- ningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Detsamma bör gälla enligt den nya lagen. Radio- och hade i uppdrag att bland annat analysera hur de icke-kommersiella tv-sändningarna påverkas av digitaliseringen och om förutsättningarna för sådana sändningar kan förbättras genom I uppdraget ingick även att överväga vad verksamheten Utredningen lade i sitt betänkande Tillgänglighet, mo- bil TV samt vissa andra radio- och TV-rättsliga frågor (SOU 2006:51) fram vissa bedömningar och förslag till lagstiftning på området. betänkande lämnade också utredningen förslag om registrerade trossam- funds möjligheter att få närradiotillstånd. har haft i upp- drag att analysera förslagen och bedömningarna samt de synpunkter som framkommit vid remissbehandlingen. I rapporten när-TV i fokus har Radio- och kart- lagt och dokumenterat situationen för lokal icke-kommersiell radio och tv (dvs. närradio och lokal kabel-tv), analyserat framtidsförutsättningarna Prop. 2009/10:115 för dessa medier och kommit med förslag till förändringar. har även behandlat frågor om reklamförbud, sändningsområ- den för lokal-tv och skyldighet att bereda utrymme för lokala kabelsän- darföretag i mikrovågssändningar. 13.2.1Riksförbudet i närradion avskaffas Regeringens förslag: Det ska vara möjligt för tillståndshavarna inom närradion att i den omfattning de önskar få sända material som inte har producerats för den egna verksamheten. Radio- och förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Kammarrätten i , Länsrätten i Stock- holms län, , , , Sve- riges förenade studentkårer, Närradions riksorganisation och Kristna Radionätet tillstyrker eller har inget att erinra mot Radio- och TV- Närradions riksorganisation anser att närradion ska ges möjlighet att samsända i större utsträckning än tidigare eftersom före- ningslivet har förändrats och det på många orter varken finns medlems- mässigt eller ekonomiskt underlag att bedriva närradioverksamhet längre. menar att det finns en uppenbar risk att förslagen leder till en snedvridning av konkurrensen på annonsmarknaden och myndig- heten vill därför att ändringarnas effekt utvärderas . och TV anser att det inte finns något uppenbart behov av att utöka möjligheten att sända annat material än det som producerats för den egna verksamheten. Nätverket närradio i Sveri- ge anser att förslaget riskerar att tränga undan det lokala utbudet i dagens Radiobranschen anser att förslaget riskerar att slå ut den ideella Skälen för regeringens förslag: Den som innehar ett tillstånd att sän- da närradio får i huvudsak bara sända program som har framställts särskilt för den egna verksamheten. Detta kallas för riksförbudet. finns vissa möjligheter att sända program som inte producerats för den egna verksamheten, men det får ske . begränsning kan i vissa fall utgöra problem för sammanslutningar som vill sända från större organisationers riksmöten eller från andra evene- mang som har ett stort lyssnarunderlag och pågår . Utökade möjligheter att sända program som inte producerats särskilt för den egna verksamheten innebär enligt regeringens mening att det skapas förutsättningar för såväl utbyte av program mellan närra- diosändande föreningar som samverkan mellan föreningar för program- produktion i större utsträckning än . Utökade möjligheter till sam- sändningar kan i längden leda till bättre kvalitet på innehållet och en förbättrad ekonomi för sammanslutningarna. möjlighet att sända både egenproducerade och centralproducerade pro- gram bör kunna öka föreningslivets intresse och engagemang för närra- När det gäller den kommersiella radion föreslås att kraven på att sända Prop. 2009/10:115 en viss mängd eget eller lokalt material slopas och att en ny modell slutet anbudsförfarande införs för fördelning av tillstånden (se avsnitt 12). Sändningsavgiften, dvs. den avgift som en tillståndshavare ska beta- la för att få bedriva sändningar, kommer på ett bättre sätt än att avspegla de kommersiella förutsättningarna för att bedriva radioverk- samhet i ett visst område. Regeringen bedömer att nya villkor för den kommersiella radion kommer att medföra ett minskat intresse från de kommersiella aktörernas sida att använda närradiofrekvenser för sina sändningar. Därigenom skapas också bättre förutsättningar att genomföra förbättringar för närradion så att det även fortsättningsvis kan vara en attraktiv möjlighet för det lokala ideella föreningslivet att sända radio. Regeringen föreslår sammanfattningsvis att det ska vara möjligt för tillståndshavarna inom närradion att i den omfattning de önskar få sända material som inte har producerats för den egna verksamheten. Regering- en anser också att det är lämpligt att regelförändringarna följs upp med en analys av effekterna för närradion. Denna uppföljning kan ske inom ramen för den avstämning som aviserats i avsnitt 12.3.3. De förändrade förutsättningarna för närradion ska även bedömas mot bakgrund av EUF-fördragets statsstödsregler. Regeringen kommer, om det bedöms nödvändigt, att i förordning ange tillståndsmyndighetens skyldigheter i detta avseende efter att vårbudgeten har fast- ställts. 13.2.2Lättare att få utvidgat sändningsområde Regeringens förslag: Det ska vara tillräckligt att det finns särskilda skäl för att sändningsområdet för närradio ska kunna vara större än en kom- mun. Radio- och förslag överensstämmer med regeringens för- Remissinstanserna: Inga remissinstanser har framfört några invänd- ningar mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt gällande regler ska sändnings- områden för närradio omfatta högst en kommun. Om det föreligger syn- nerliga skäl får dock Radio- och besluta om större sändnings- I praktiken innebär det att det ytterst sällan kan bli fråga om Radio- och har i sin rapport ansett att det bör vara lättare att få utökat sändningsområde för närradio och föreslagit att det ska vara tillräckligt med särskilda skäl för att besluta om utökning av ett sändningsområde. Möjligheten att få utvidgat sändnings- område skulle enligt myndigheten innebära en anpassning till förenings- livets organisation som präglas av regionalisering, kommuners samarbete och hur ungdomar organiserar sig. En större flexibilitet avseende sändningsområdenas storlek skulle en- ligt regeringens mening underlätta för närradion. Det handlar framför allt om kommuner på landsbygden där underlaget för närradiosändningar kan variera kraftigt, men också om större befolkningscentra där kommun- gränsen skiljer invånarnas arbetsplatser från deras bostäder. ning av ett sändningsområde kan underlätta för de närradiosändande Prop. 2009/10:115 föreningarna även i fall där det förekommer omfattande samarbeten över Regeringen föreslår därför att det ska vara tillräckligt att särskilda skäl föreligger för att Myndigheten för radio och tv ska få besluta om större sändningsområden för närradio än en kommun. 13.2.3Utökning av tillståndshavarkretsen till samtliga registre- rade trossamfund Regeringens förslag: Tillståndshavarkretsen när det gäller närradio- sändningar utökas till att omfatta alla registrerade trossamfund och regi- strerade organisatoriska delar av registrerade trossamfund som har an- knytning till ett sändningsområde. förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: och TV och Ra- dio- och tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: Tillstånd att sända närradio kan enligt nuvarande reglering bl.a. ges till ideella föreningar som har anknytning till sändningsområdet och till församlingar och samfälligheter inom . I samband med behandlingen av ett lagstiftningsärende som rörde närradio ifrågasatte Lagrådet om det fanns skäl att i lagtexten särbehandla , jämfört med andra trossamfund (prop. 2003/04:182 s. 21). Radio- och , som utredde frågan, konstaterade att det sedan tillkomsten av lagen (1998:1593) om trossam- fund är möjligt för ett registrerat trossamfund, eller en regi- strerad organisatorisk del av ett registrerat trossamfund, att ansöka om närradiotillstånd. Utredningen ansåg att det inte finns några sakliga skäl att särbehandla jämfört med andra trossamfund när det gäller rätten att sända närradio. Ingen remissinstans hade någon invänd- ning mot den bedömningen. har instämt i Radio- och förslag och anser att det bör genomföras. Regeringen föreslår därför att tillståndshavarkretsen inom närradio ut- ökas till att även omfatta samtliga registrerade trossamfund och registre- rade organisatoriska delar av registrerade trossamfund som har anknyt- ning till ett sändningsområde. 13.2.4Förändring av tillståndshavarkretsen med anledning av avskaffandet av det s.k. kårobligatoriet Regeringens förslag: Obligatoriska sammanslutningar av studerande vid universitet och högskolor ska inte längre finnas bland de subjekt som kan få tillstånd att bedriva närradiosändningar. I stället kan studentföreningar ges tillstånd att bedriva närradio i egenskap av ideella föreningar. Förslaget i promemorian Förändring av kretsen som kan få till- stånd att bedriva närradio enligt radio- och tv-lagen överensstämmer Remissinstanserna: Merparten av remissinstanserna tillstyrker försla- get. Närradions riksorganisation anser att en övergångsregel ska införas som innebär att de sju studentsammanslutningar som har tillstånd att sända närradio tills vidare ska få tillstånd som begränsas till . Övergångstiden kan bestämmas till . Radio- och anser att möjligheten för de obligatoriska föreningar som har till- stånd att sända närradio att behålla sina tillstånd bör villkoras på så sätt att sammanslutningarna endast får behålla tillstånden om de inte ändrar sina stadgar vad gäller syfte och mål i sådan omfattning att de kan anses vara samma juridiska person. Skälen för regeringens förslag: Enligt 4 kap. 4 § 3 radio- och TV- lagen kan obligatoriska sammanslutningar av studerande vid universitet och högskolor ges tillstånd att sända närradio. Med stöd av beslut med anledning av propositionen Frihet och inflytande - kårobliga- avskaffande (prop. 2008/09:154, bet. 2008/09:UbU14, rskr. 2008/09:275) har regeringen utfärdat lagar och beslutat förordningar som innebär att obligatoriska sammanslutningar av studerande vid universitet och högskolor kan förekomma. kommer det således inte att finnas några obligatoriska studentsam- manslutningar. Detta får konsekvenser för vilka subjekt som kan få till- stånd att sända närradio enligt radio- och tv-lagen. Obligatoriska sammanslutningar av studerande vid universitet och hög- skolor bör mot bakgrund av att kårobligatoriet avskaffas tas bort från uppräkningen av möjliga tillståndshavare i 4 kap. 4 § radio- och TV- lagen. Eftersom avsikten är att studentsammanslutningar även i fortsätt- ningen ska kunna ges tillstånd att sända närradio är frågan vilka student- sammanslutningar som i stället ska kunna ges tillstånd att sända närradio. Enligt 4 kap. 4 § 1 radio- och TV-lagen kan ideella föreningar som har anknytning till sändningsområdet ges sådana tillstånd. Enligt praxis ska en ideell förening för att uppfylla kraven på att vara en juridisk person ha ett namn, antagit stadgar av viss omfattning samt utsett en styrelse som kan företräda föreningen. Av stadgarna ska framgå föreningens ändamål och hur beslut fattas i föreningen. Anledningen till att obligatoriska studentsammanslutningar tagits upp i särskild punkt vid uppräkningen av de subjekt som kan ges tillstånd att sända närradio enligt den nu gällande bestämmelsen torde vara det fak- tum att medlemmarna varit tvångsanslutna genom det s.k. kårobligatoriet sammantaget med att sammanslutningarna haft särskilda uppgifter vid universiteten och högskolorna. När det nu blir frivilligt att tillhöra före- ningarna bör studentföreningar anses som ideella föreningar som kan ges tillstånd att sända närradio enligt punkten om sådana föreningar. Någon särskild punkt som behandlar student-sammanslutningar behövs därmed inte i den aktuella bestämmelsen i radio- och tv-lagen. Se avsnitt 15.2 om en övergångsbestämmelse för de studentsammanslutningar som har tillstånd att bedriva närradio enligt punkten om obligatoriska student- sammanslutningar. Regeringens förslag: Skyldigheten att tillhandahålla utrymme för lokala kabelsändarföretag ska gälla dem som äger eller på annat sätt förfogar över ett elektroniskt kommunikationsnät i stället för en anläggning för trådsändning. Förslagen i Radio- och , och Radio- och överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Boxer och kanaler i tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt 8 kap. 2 § radio- och TV-lagen är den som äger eller annars förfogar över en anläggning för trådsänd- ning skyldig att i varje kommun där han eller hon vidaresänder tv- program till allmänheten, och varifrån sändningarna når fler än 100 bo- städer, kostnadsfritt tillhandahålla ett särskilt bestämt utrymme för sänd- ningar av tv-program från ett eller flera av Radio- och utsedda företag, s.k. lokala kabelsändarföretag. anpassades bestämmelserna om vidaresändningsplikt i 8 kap. 1 § radio- och TV-lagen till artikel 31 i och rådets direktiv /22/EG av om samhällsomfattande tjänster och kommunikationstjänster (det s.k. USO-direktivet). Anpassningen innebar att vidaresändningsplikten också skulle omfatta andra trådnät än traditionella kabel-tv-nät. Det skedde genom att det i paragrafen bland annat byttes ut orden anläggning för trådsändning mot orden elektroniskt kommunikationsnät. Samma anpassning bör göras när det gäller bestäm- melsen om skyldighet att tillhandahålla utrymme för lokala kabelsändar- företag. Ändringen innebär att skyldigheten att tillhandahålla utrymme för lo- kala kabelsändarföretag kan ligga på inte bara den som förfogar över ett traditionellt kabel-tv-nät, dvs. nät som inrättats för att distribuera tv- sändningar, utan även andra kabelnät, t.ex. bredbandsnät (jfr prop. 2004/05:105 s. 37). Bestämmelsen blir med andra ord teknikneutral. En förutsättning för att nätinnehavaren ska vara skyldig att tillhanda- hålla utrymme för lokala kabelsändarföretag ska dock fortfarande vara att minst 100 anslutna hushåll använder nätet som sitt huvudsakliga medel för att ta emot tv-sändningar. Om en fastighet är knuten till såväl ett traditionellt kabel-tv-nät som ett annat nät för elektronisk kommunika- tion, exempelvis ett bredbandsnät, bör frågan om att tillhandahålla ut- rymme för sändningar från lokala kabelsändarföretag bedömas fristående för varje nät, om hushållen tar emot tv-sändningar via båda näten. An- vänder sig 100 eller fler hushåll regelbundet av båda näten för mottag- ning av tv-program bör båda nätinnehavarna vara skyldiga att tillhanda- hålla de lokala kabelsändarföretagen utrymme (jfr a. prop. s. 21). Nät med analog och digital sändningsteknik Regeringens förslag: Den som äger eller på annat sätt förfogar över ett elektroniskt kommunikationsnät och som i nätet vidaresänder tv-program till allmänheten med både analog och digital teknik ska vara skyldig att tillhandahålla såväl analogt som digitalt sändningsutrymme för de lokala kabelsändarföretagens sändningar. Radio- och : Skyldigheten att tillhandahålla sändningsutrymme ska bara gälla analog teknik. Remissinstanserna: tillstyrker utredningens förslag. i och ler i anser att skyldigheten att tillhandahålla sändningsutrymme ska gälla såväl analog som digital teknik. Förslagen i och Radio- och rapport överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: kanaler i tillstyrker förslaget. Ingen annan instans har yttrat sig särskilt i denna del. Skälen för regeringens förslag: Radio- och an- såg att det inte borde ställas något krav på att kabelsändarföretagen ska tilldelas digitalt sändningsutrymme. Anledningen till det var bland annat att syftet med skyldigheten att tillhandahålla utrymme för de lokala ka- belsändarföretagens sändningar är att de som sänder ska kunna nå ut med sitt budskap till en vid krets av tv-tittare. Enligt Radio- och är det sannolikt att distributionen i kabel- näten kommer att övergå till att vara enbart digital. Om operatörerna kan välja att fortsätta att tilldela kabelsändarfö- retagen enbart analogt sändningsutrymme och allt övrigt programutbud tillhandahålls digitalt, finns det en risk att tittarna inte på ett enkelt sätt kan ta del av sändningarna från de lokala kabelsändarföretagen. Mot denna bakgrund anser regeringen att skyldigheten att tillhandahålla sänd- ningsutrymme ska gälla såväl analog som digital teknik.