prop · GX03123 · 2010-03-08 00:00:00 — I ansvar ligger även att se till att kunskapsunderlag för att fullgöra givna uppgifter tas fram och att föreskriftsarbetet inom området följs upp och utvärderas samt att svara för sådan kunskapsstyrning som är direkt kopplad till de föreskrifter, rekommendationer eller andra åtgärder som har eller planerar att vidta med stöd av smittskyddslagen. Motsvarande gäller även för sådana frågor som rör objektrelaterad smitta som vidtas med stöd av och beredskapsfrågor inom hälso- och sjukvården. bör även delta i samarbete inom EU och internationellt i frågor som de ansvarar för nationellt. Samordningsansvaret enligt smittskyddslagen har huvudsak- ligen kommit att tillämpas när det gäller beredskapsfrågor inom smitt- skyddsområdet. Enligt regeringens bedömning är det angeläget att sam- ordningsansvaret inte begränsas till att enbart omfatta beredskapsfrågor. Motsvarande behov finns även inom andra områden av smittskyddet, t.ex. när det gäller samarbete med de veterinära myndigheterna eller i frågor som hiv/aids och antibiotikaresistens. I samband med remissbehandlingen har en del instanser, bl.a. Stats- kontoret och , konstaterat att tillsyn och regelgiv- ning bör bedrivas separat och inte som tillsammans med utvecklings- frågor. Detta har också framhållits bl.a. från . I likhet med vad betonar i sitt remissvar överensstämmer detta väl med den omorganisation som genomfördes inom Socialstyrel- Ett syfte med denna omorganisation är att tydligt Prop. 2009/10:123 skilja på myndighetens ansvar för tillsyn respektive för kunskapsstyrande uppgifter inom myndighetens hela ansvarsområde. Regeringen bedömer att den organisation som nu har infört är tillräcklig för att skilja på myndighetens uppgifter inom tillsyn, regelgivning och kun- skapsstyrning inom smittskyddsområdet. Till skillnad från utredningen anser regeringen att även fortsättningsvis bör vara nationell kontaktpunkt för Internationella hälso- reglementet som antogs i (IHR 2005). Ett skäl är att denna uppgift, med tanke på att IHR 2005 är en juridiskt bindande internationell överenskommelse, ställer stora krav på juridisk kompetens. Därmed ligger uppgiften nära uppgifter enligt smitt- skyddslagen och . Vidare överensstämmer uppgiften väl med uppgifter vad avser beredskap och samordning inom sektorn. Ytterligare ett skäl är att uppgiften även avser andra potentiella hälsohot än smitta, t.ex. radioaktivitet och kemikalier, och att Social- styrelsen därmed, till skillnad från , kan utnyttja redan etablerade kontaktvägar. I avsnitt 4 har regeringen redovisat en samlad bedömning av behovet att fortsatt prioritera beredskap mot allvarliga hälsohot inom smittskydds- området. Enligt regeringens bedömning bör de uppgifter som Socialsty- relsen har inom beredskapsområdet huvudsakligen ligga kvar på myndigheten. Det innebär att myndigheten även fortsättningsvis bör ha ansvaret för samordningen av beredskapsplaneringen inom smittskydds- området samt vissa frågor om försörjningen av bl.a. vacciner och läke- medel. Regeringens överväganden när det gäller den fortsatta inrikt- ningen för den epidemiologiska övervakningen och omvärldsanalysen respektive utbrottsberedskapen gör emellertid att vissa sådana uppgifter enligt ansvarsprincipen bör föras över till . Det rör sig huvudsakligen om system för att följa utvecklingen av pandemier och deras konsekvenser i samhället respektive ansvaret för Centrala fält- epidemiologiska gruppen. och därtill anknuten verksamhet De uppgifter som har inom ramen för och till rådet anknuten verksamhet skiljer sig enligt regeringens bedömning väsentligen i karaktär från övriga uppgifter som har inom smittskyddsområdet. har inte heller valt att integrera denna verksamhet med övrig verksamhet inom smittskydds- området. En betydande del av de uppgifter som behöver fullgöras inom detta område har en stark koppling till de uppgifter som kommer att få efter ombildningen, främst uppgiften att ta fram kunskaps- och beslutsunderlag för de operativa aktörernas behov. Andra uppgifter som kommer att behövas inom detta område även framgent är nära kopplade till den fördjupade epidemiologiska övervakning och an- nan kunskapsuppbyggnad som kommer att få till uppgift att ansvara för. Sammantaget bedömer regeringen att de uppgifter som fullgörs inom detta område inom och därtill anknuten verksamhet passar bättre in på med den inriktning som den myndig- heten får efter ombildningen. Som en följd av denna förändring bör även ansvaret för det särskilda anslaget på statsbudgeten för insatser mot hiv/aids m.m. föras över till . Även ansvaret för att fördela statsbidrag till de ideella organisationerna inom området bör föras Verksamhet som bedrivs till följd av de uppgifter som i dag har med stöd av smittskyddslagen i fråga om tillsyn, regelgivning och samordning i frågor som rör hiv/aids och andra sexuellt överförbara och blodburna sjukdomar berörs inte av denna förändring. samhet bör även fortsättningsvis ligga kvar på . Som tidigare framhållits är smittskyddet komplext och ständigt föränder- Detta medför att varken kan eller bör besitta den fulla kompetens som behövs för att fullfölja sitt uppdrag. är och kommer att vara beroende av ett avsevärt kunskapsstöd för han- tering av sina uppgifter. Till skillnad från utredningen anser regeringen emellertid att myndigheten behöver ha egen kompetens inom smitt- skyddsområdet för att kunna fullgöra de uppgifter som givits myndig- heten inom området. Enligt regeringens bedömning är tillgången till egen kompetens en förutsättning för ett fungerande samarbete med andra myndigheter, inte minst med . kompetens är särskilt betydande i de frågor som rör myndighetens upp- gifter att samordna beredskapsfrågorna inom smittskyddet. En nära och smidig samverkan mellan institutet är nödvändig. ansvar för regelgivningen inne- bär bl.a. att det är som bedömer om föreskrifter behöver förändras och vilka krav som bör ställas på kunskaps- och beslutsunder- lag i detta hänseende. Enligt regeringens bedömning bör ha rätt att ställa krav på och få underlag för att kunna fullgöra sina upp- gifter från där en stor del av den samlade kom- petensen i smittskyddsfrågor kommer att finnas. behöver i sin tur vara lyhört och försöka tillgodose de krav som ställs. Naturligtvis bör vara oförhindrad att begära in komplet- terande underlag om så krävs också från annat håll. Konsekvenser för myndighetens verksamhet Sammantaget innebär regeringens bedömningar ovan att även fortsättningsvis kommer att ha kvar betydande uppgifter inom Även för att fullgöra sina övriga uppgifter behöver myndigheten kunna väga in smittskyddsaspekter. Inom beredskapsområ- Prop. 2009/10:123 det finns det även skäl att stärka långsiktigheten i verksamheten. viktigt att myndigheten får behålla kompetens i frågor som antibiotika- resistens, vårdhygien och liknande. Inriktningen på verksamheten kan dock i viss mån behöva anpassas till nya inrikt- ning. Regeringens överväganden när det gäller den övergripande gränsdrag- ningen mellan och innebär att viss verksamhet som bedrivits vid behöver gå över till . Det rör sig framför allt om den verksamhet som bedrivs inom ramen för och till rådet knuten verksamhet, de övervakningssystem som byggs upp ur beredskapshänseende samt Centrala fältepidemiologiska gruppen. 6 Ny inriktning för Regeringens förslag: tidigare ställningstaganden i fråga om den övergripande målsättningen för samt all- männa riktlinjer för arbetsuppgifter och organisation av ska inte längre gälla. Regeringens bedömning: En ombildning bör ske av . Myndigheten bör ges ett bredare uppdrag för kunskapsupp- byggnad och kunskapsspridning inom smittskyddsområdet. Namnet på myndigheten bör inte ändras. Den kunskapsuppbyggnad som sker vid myndigheten bör huvud- sakligen ske med utgångspunkt från de behov som regeringen, Social- styrelsen, de operativt ansvariga myndigheterna och andra berörda har. Det är av stor vikt med en bättre återföring av resultat till berörda inom hälso- och sjukvård, vård och omsorg samt andra be- rörda än vad som sker . Det bör ingå i myndighetens uppgifter att ta fram kunskaps- och beslutsunderlag, svara för epidemiologisk övervakning och annan kunskapsuppbyggnad och ha ett nationellt laboratorieansvar för den diagnostik som behövs inom smittskyddsområdet. Forskningen vid myndigheten bör begränsas till sådan forskning som är nödvändig för myndighetens övriga myndighetsuppdrag. Det organisatoriska samarbetet med bör upphöra. Utredningens förslag och bedömning: En ny myndighet skyddsmyndigheten ges ett samlat ansvar för smittskyddsfrågor på nationell nivå och vid deltagande inom Europeiska unionen och i annat internationellt samarbete. Myndigheten bör få till uppgift att vaka över och analysera det epidemiologiska läget nationellt och internationellt i fråga om smittsamma sjukdomar bland människor och följa, samordna och utveckla skyddet mot sådana sjukdomar. Till detta hör att ta de initia- tiv som krävs för att uppnå ett effektivt fungerande smittskydd i landet. Remissinstanserna: De instanser som yttrat sig instämmer i behovet av en ny inriktning på den verksamhet som bedrivs vid . Ett stort antal instanser, såväl landsting som myndig- heter, delar utredningens uppfattning att den inriktning som myndigheten fått har medfört att viktiga myndighetsuppgifter har fått stå tillbaka. anser exempelvis att det är bra att det blir en tydligare fokusering kring infektionsepidemiologi i en ny smittskydds- myndighet. i och betonar vikten av att folkhälsoperspektivet främjas och inte faller bort. Kriminalvården ser det som positivt att myndigheten förstärks framför allt med beteendevetare. Ett par instanser påtalar att de föreslagna förändringarna innebär be- tydande förändringar i förhållande till den inriktning som haft. och fram- håller att kostnaderna för att växla kompetens, reducera och avveckla befintlig kompetens kan bli stora och bör beaktas. Ekonomistyrnings- verket konstaterar att utredningen inte redovisar någon bedömning av de ekonomiska konsekvenserna av förslagen. fram- håller att myndigheten redan påbörjat en förändringsprocess syftande till att fokusera verksamheten på centrala smittskyddsområden samt öka bredden i myndighetens kompetens inom smittskyddsområdet. Arbets- givarverket konstaterar att om förändringen är en övergång av verksam- het enligt 6 b § lagen (1982:80) om anställningsskydd är utgångspunkten att befintlig kompetens följer med den verksamhet som går över. och en rad landsting anser att namnet är mindre lämpligt på grund av att det kan blandas samman med smittskyddsläkarna i landstingen. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Den inriktning som har är mycket framgångsrik när det gäller forskningsfrågor men myndighetsuppgifterna har fått stå tillbaka. Särskilt gäller detta för epidemiologisk övervakning och analys vilket är olyckligt eftersom det är en av myndighetens huvuduppgifter. Dessa behov kan inte sägas ha tillgodosetts i tillräcklig grad av med den starka forskningsinriktning myndigheten nu fått. I likhet med utredningen anser regeringen att det finns starka skäl att markera att behöver förändras i riktning mot en förvaltningsmyndighet med kapacitet och skyldighet att förse regeringen, och andra berörda myndigheter med kunskaps- och be- slutsunderlag av god beredningskvalitet som svarar mot deras behov. Enligt regeringens bedömning kommer behöva göra omfattande förändringar av sin verksamhet för att kunna tillgodose dessa behov. Regeringen har därför i budgetpropositionen för (prop. 2009/10:1) aviserat att en ombildning av behöver genomföras som ett led i arbetet med att förstärka förmågan att hantera smittskyddshot och upprätthålla en god beredskap inom området. Det finns flera bärande skäl till att ombilda till en myndighet med ett bredare uppdrag inom smittskyddsområdet. Ett sådant skäl är att på ett bättre sätt integrera nuvarande resurser och expertis med ett mer folkhälsoinriktat smittskyddsarbete (se vidare avsnitt 6.3). Genom att kompetenser från ett antal för smittskyddet viktiga områden samlas i en myndighet skapas förbättrade förutsättningar att ge ett brett kunskapsunderlag till övriga smittskyddsaktörer. Smitt- skyddsområdet är extremt föränderligt och genom att samla kunnande inom en rad discipliner kan man skapa den dynamik som krävs för att följa utvecklingen och bygga upp en stabil kunskapsbas för att hantera alltmer komplexa problem. Enligt regeringens uppfattning bör myndigheten ges ett bredare upp- drag för kunskapsuppbyggnad och kunskapsspridning inom smittskydds- området. Den kunskapsuppbyggnad som sker vid myndigheten bör huvudsakligen ta sin utgångspunkt i de behov som regeringen, , andra myndigheter som berörs av smittskyddet, de operativt ansvariga aktörerna i landsting och kommuner och andra berörda har. Som poängteras i utredningen är det av vikt att det sker en bättre återföring av resultat till berörda inom hälso- och sjukvård, vård och omsorg samt andra berörda än vad som sker . Epidemiologisk övervakning och analys bör vara en huvuduppgift för myndigheten även efter ombildningen. Därvid finns ingen skillnad mot dagens i formell mening. Däremot innebär uppgiften krav på en utveckling av den epidemiologiska uppgiften innebärande en breddning av kompetenserna kring analysfrågorna. Detta ställer krav på både organisatoriska och resursmässiga förändringar jämfört med dagens . Även fortsatt bör ha ett tydligt uppdrag när det gäller ett nationellt laboratorieansvar i frågor som rör smittskydd för människor. I uppdraget ingår även uppgifter som att ansvara för de säkerhetslaboratorier som finns vid myndigheten. Detta är en viktig myndighetsuppgift, inte minst av beredskapsskäl. En smidig samverkan mellan och de regionala laboratorierna behöver utvecklas. Som framhålls i avsnitt 4 har risken för en ny influensapandemi till följd av influensa A (H5N1) och pandemin av influensa A (H1N1) av den typ som upptäcktes och började spridas bland människor i , resulterat i att och fått utökade beredskapsuppgifter inom smittskydds- området. Enligt regeringens bedömning är det av stor vikt att beredskaps- frågor ges större vikt i arbetet vid myndigheterna inom smittskydds- området. Det är också av stor vikt att arbetet vid i ökad utsträckning präglas av uthållighet och långsiktighet. I likhet med utredningen anser regeringen att även efter ombildningen bör ha till uppgift att bedriva forskning inom smittskyddsområdet. Forskningens inriktning bör spegla de behov som finns och som också uttrycks av dem som verkar inom smittskyddet i landet och inom klinisk verksamhet. Den ombildade myndighetens upp- drag inom forskning bör dock begränsas till sådan forskning som är nöd- vändig för myndighetens övriga myndighetsuppdrag. Den dominerande ställning som forskningen och samverkan med har behöver brytas för att myndigheten ska kunna utvecklas i ny riktning. Den forskningssamverkan som behöver för att fullgöra sina myndighetsupp- gifter bör bedrivas i annan ordning och i former som ger en större tydlig- Av detta skäl bör det organisatoriska samarbetet mellan Smitt- Prop. 2009/10:123 skyddsinstitutet och upphöra i sin nuvarande form. Sammantaget behöver göra omfattande föränd- ringar av sin verksamhet för att kunna tillgodose de behov som uttryckts ovan. Det är i detta sammanhang viktigt att till det ombildade föra över verksamheter som har ett mer ut- talat preventivt fokus eller vars inriktning bygger på att återföra kunskap till de operativa myndigheterna, t.ex. den hivpreventiva verksamheten vid och ning och minskad antibiotikaresistens (Strama). Kompetenser och arbets- sätt vid dessa verksamheter kommer att vara ett stöd för den övriga ut- vecklingen vid bredare angreppssätt även inom andra viktiga smittskyddsområden. En förändrad inriktning på verksamhet kan dock inte enbart vara beroende av att myndigheten tillförs verksamheter från andra myndigheter. Det kom- mer att krävas omfattande förändringar i nuvarande verksamhet vid myndigheten. I samband med att inrättades tog ställning till allmänna riktlinjer för arbetsuppgifter för och organisation av (se prop. 1992/93:46 s. 25f, bet. 1992/93:SoU7, rskr. 1992/93:86). godkände även den övergripande målsättningen för verksamheten inom (se prop. 1992/93:150 s. 14, bet. 1992/93:SoU28, rskr. 1992/93:425). De bedömningar som görs i denna proposition innebär delvis avsteg från ovannämnda riksdagsbindningar i samband med att bildades. Regeringen föreslår därför att tidigare ställnings- taganden om den övergripande målsättningen för samt allmänna riktlinjer för arbetsuppgifter och organisation av inte längre ska gälla. Den förändring av verksamheten som regeringen redovisar i denna proposition är enligt regeringens bedömning inte ett tillräckligt skäl för att, som utredningen föreslog, byta namn på myndigheten till Smitt- skyddsmyndigheten. Ur förvaltningspolitisk synvinkel är det angeläget att namnen på myndigheter avspeglar att de är statliga myndigheter samt vilken huvudsaklig verksamhet de bedriver. Vid remissbehandlingen har det uttryckts oro från bl.a. och en rad lands- ting för att namnet kan blandas samman med smittskyddsläkarna i landsting som också är myndigheter och som har det operativa ansvaret inom smittskyddsområdet. Det kan även finnas en risk att namnet leder tanken till en del av de uppgifter som även fortsättningsvis kommer att svara för. Sammantaget gör regeringen bedömningen att namnet på myndigheten inte bör förändras. Regeringens bedömning: bör ha till uppgift att ta fram kunskaps- och beslutsunderlag till regeringen, , berörda myndigheter och andra berörda. I detta ingår att, vid sidan av ansvar för att följa upp och utvärdera föreskrifter och de andra styrmedel som antagits inom myndighetens ram, bedriva ett brett uppföljnings- och utvärderingsarbete. Det är av stor vikt att den kunskapsuppbyggnad som sker vid myn- digheten utgår från hälso- och sjukvårdens behov. Myndigheten bör även ta initiativ till studier inom smittskyddsområdet där behov av ny kunskap har identifierats. Det är också angeläget att det sker en åter- föring av kunskap i frågor som rör smittskyddet till bl.a. berörda inom hälso- och sjukvård, vård och omsorg. Utredningens bedömning: Överensstämmer i stora drag med rege- ringens bedömning. Remissinstanserna: De instanser som valt att yttra sig instämmer i princip i utredningens bedömning. Flera instanser, bl.a. och , instämmer i utredningens uppfattning att kun- skapsuppbyggnaden inom smittskyddsområdet i högre grad bör utgå från behov hos regeringen eller den landstingskommunala och kommunala operativa smittskyddsverksamheten. Flera instanser framhåller behovet av att ha tillgång till ett brett kun- skapsunderlag när överväganden om vilka åtgärdsstrategier som bör utnyttjas inom smittskyddsområdet görs. påpekar exempelvis att det är nödvändigt att det finns erfarenhet att ta hänsyn till alla faktorer från hälsoekonomiska till etiska aspekter förutom de rent immunologiska ställningstagandena när beslut om vaccinationsprogram fattas. konstaterar med viss förvåning att riskbedömning i föreliggande utredning saknas både som funktion och begrepp. Detta riskerar att flytta fokus från en av myndighetens över- gripande och centrala uppgifter som är att ge beslutsfattare i den opera- tiva sjukvården i landsting och kommuner liksom regeringen underlag för sin riskhantering. De instanser som yttrat sig om kunskaps- spridning till hälso- och sjukvården, bl.a. flera landsting, ser positivt på att myndigheten ges till uppgift att ge hälso- och sjukvården råd och stöd. Ett par landsting och betonar vikten av en bättre och snabbare återkoppling till berörda, t.ex. smittskyddsläkare och annan personal inom hälso- och sjukvården. och konstaterar att det bör ligga på en central myndighet att säkerställa kompetensutveckling lokalt inom landstingen. och konstaterar att ett tydligare samordningsansvar bör ligga på smittskyddsmyndigheten när utbrott rör sig över landstingsgränser. Några instanser, främst ett par landsting och kommun, framhåller behovet av en tydlig och enhetlig information när det gäller smittsamma sjukdomar. När det gäller information till allmänheten konstaterar att ansvaret ligger på men att smittskydds- myndigheten bör ta fram information för att i möjligaste mån få en sam- syn inom landet och undvika dubbelarbete. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) understryker vikten av att informationsuppdraget inbegriper det bredare samhälls- MSB betonar att det är av central betydelse för samhällets aktörer att det i en krissituation sprids korrekt och samordnad informa- tion till medborgarna. och stödjer förslaget att flytta Centrala fältepidemiologiska gruppen till den nya myndigheten. anser däremot inte att ansvaret bör flyttas. Skälen för regeringens bedömning Enligt 1 kap 7 § smittskyddslagen (2004:168) ska som expertmyndighet följa och analysera det epidemiologiska läget nationellt och internationellt och föreslå åtgärder för att landets smitt- skydd ska fungera effektivt. Som konstaterats inledningsvis har viktiga myndighetsuppgifter som denna inte tillgodosetts i tillräcklig grad av med den starka forskningsinriktning myndigheten En viktig uppgift för efter ombildningen är att utveckla sin förmåga att ta fram kunskaps- och beslutsunderlag av god En förutsättning för myndighetens arbete med att ta fram kunskaps- och beslutsunderlag är att laboratorieverksamheten knyts närmare den epidemiologiska verksamheten och att en bättre samverkan mellan dessa Behoven av samverkan finns emellertid inte enbart mellan dessa två kunskapsområden. Överlag finns det behov av att kunna komplettera traditionella smittskyddsaspekter med andra kun- skapsinriktningar, t.ex. kan socialmedicinska bedömningar och hälso- ekonomiska förhållanden behöva bli beaktade. byggande arbetet finns det till exempel behov av en stark koppling till folkhälso- och beteendevetenskap. En sådan samlad kompetensbas skulle även kunna vara en tillgång för andra områden inom smittskyddsområ- Ett annat område där det finns behov av ökad samverkan är mellan human- och veterinärmedicin inom smittskyddsområdet. Vidare finns det inom smittskyddsområdet ett behov av att använda, anpassa och utvärdera olika åtgärder riktade mot nya eller förändrade Till stor del får myndigheterna luta sig mot befintlig forskning, inte sällan baserad på erfarenheter utanför . Det är ofta svårt att bedöma vilket som är det mest effektiva sättet att genomföra åtgärder. Detta leder i sin tur till problem med att få fram vetenskapligt grundade strategier inom området. Det åligger att, inom ramen för regelgivning och tillsyn, följa upp att det formella regelverket hanteras korrekt och att det är ändamålsenligt utformat. Till detta kommer Social- styrelsen även har ett övergripande uppföljningsansvar inom hälso- och Utöver detta finns det dock ett behov av att följa upp att såväl det formella regelverket som den praxis som tillämpas på olika nivåer inom smittskyddet utgår ifrån det aktuella kunskapsläget Det finns vidare ett stort behov av att ta fram metoder för att utvärdera effekter av olika interventioner som genomförs inom smitt- Prop. 2009/10:123 skyddsområdet. Det kan röra medicinsk intervention men även metoder som syftar till förändrat beteende. är väl lämpat att utifrån ett kunskapsperspektiv svara för en sådan uppföljning. Uppgiften att ta fram kunskaps- och beslutsunderlag innebär en föränd- ring i förhållande till dagens som inte haft ett tydligt uppdrag som förvaltningsmyndighet. Vidare behöver myndigheten till- föras den kompetens som behövs för framtagande av sådana underlag, däribland hälsoekonomisk och juridisk kompetens. lagen behöver baseras på aktuella kunskaper inom smittskyddsområdet, är det angeläget att underlagen innehåller konsekvensbedömningar av Till exempel kan hälsoekonomiska bedömningar och etiska aspekter behöva vägas in. Eventuella förslag behöver också vara kost- nadseffektiva och realiserbara. Inte minst är det viktigt att underlagen är