prop · GX03141 · 2010-03-17 00:00:00 — låneavtal mellan låntagare och CSN i och med att det införs en möjlighet för myndigheten att i vissa fall säga upp lånet till omedelbar betalning, även för lån som har tagits innan bestämmelserna ändrats. JO har i sitt remissvar angett att frågan bör övervägas ytterligare innan de ingångna enbart ur ett avtalsförhållandeperspektiv kan det finnas vissa betänkligheter mot att på detta sätt ensidigt ändra in- Inledningsvis kan sägas att studielån är en förmån som tillhandahålls alla medborgare enligt ett regelverk som anges i lag och förordning, vilket i sig gör att det finns betydande skillnader mot ett Det är också viktigt att beakta Prop. 2009/10:141 att de bestämmelser som reglerar återbetalning av de olika lånen tillkom då internationaliseringen inte var lika påtaglig som . Arbetsmarknaden, liksom utbildningsmarknaden, blir allt mer global och människor väljer i större utsträckning att arbeta och studera utomlands. Det är därför viktigt att de förändringar som och görs inom studiestödssystemet beaktar internationaliseringen och dess effek- ter. Studiestöd lämnas med allmänna medel och för att kunna fortsätta tillhandahålla de studerande ett generöst studiestödssystem krävs bl.a. att de studielån som den enskilde väljer att ta också betalas tillbaka. Det finns således enligt regeringens mening anledning att, även till den del det innebär att villkoren för återbetalning av redan tagna studielån för- ändras, införa en möjlighet att säga upp studielån till omedelbar betal- ning. Det är också viktigt att framhålla att den föreslagna förändringen endast påverkar de förhållandevis få låntagare som trots påminnelser och krav missköter sin återbetalning till CSN. För den absoluta majoriteten av låntagare innebär förslaget därmed ingen förändring i sak. Vidare anser regeringen att det förhållandet att en låntagare förlorar möjligheten att missköta sin återbetalning utan att riskera att lånet sägs upp knappast kan anses som ett beaktansvärt skäl mot att genomföra förändringen. Slutligen är det, för att förändringen ska ge önskvärd effekt inom CSN:s återbetalningsverksamhet, av stor betydelse att de nya bestämmelserna om möjlighet till omedelbar uppsägning av studielån införs för alla lån- tagare, såväl befintliga som nytillkommande. Regeringen anser således sammantaget att det mot bakgrund av vad som sagts i det föregående inte behövs några ytterligare överväganden i frågan. Möjligheten att säga upp lån till omedelbar betalning ska därför omfatta även lån som tagits före det att lagändringen träder i kraft. Möjligheten ska dock endast kunna användas i fråga om årsbelopp och avgifter som förfaller till betalning efter det att lagändringen har trätt i kraft. Beslut om omedelbar uppsägning av lån kommer att kunna överklagas Enligt 6 kap. 10 § studiestödslagen (1999:1395) och 8 kap. 25 § äldre studiestödslagen (1973:349) kan beslut om återbetalning av studielån överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Ett beslut om att säga upp lån till omedelbar betalning är ett beslut om återbetalning av studielån och besluten kommer därmed att kunna överklagas till allmän förvaltnings- domstol. Följder av att ett studielån sägs upp till omedelbar betalning Utöver det som regeringen föreslår ska anges direkt i studiestödslagen, kan det finnas behov av ytterligare föreskrifter när det gäller hur ett upp- sagt lån ska betalas tillbaka. Sådana föreskrifter kan t.ex. avse hur snart efter det att lånet har sagts upp som lånet och till det hörande avgifter ska betalas in och hur inbetalningen ska göras. har också i sitt remissvar uttalat att det bör preciseras bl.a. vid vilken tidpunkt lånet ska sägas upp. Regeringen anser dock att det inte är nöd- vändigt att meddela bestämmelser om detta i lag, utan regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör meddela föreskrifter om Prop. 2009/10:141 detta. Regeringens bedömning är att CSN genom en ändring i studiestödsför- ordningen (2000:655) och dess ikraftträdande- och övergångsbestämmel- ser bör få meddela föreskrifter om hur lån som har sagts upp (studielån och annuitetslån) och till lånet hörande avgifter ska betalas tillbaka. Mot bakgrund av det som CSN och Länsrätten i har an- fört i sina remissvar finner regeringen att det är lämpligt att det i de före- slagna nya bestämmelserna förtydligas att reglerna om nedsättning av årsbelopp samt om hur en låntagare kan konvertera ett eller flera av sina lån till en annan lånetyp, dvs. sammanläggning av studielån, samordnad betalning, ändrade betalningsvillkor och överföring, inte ska tillämpas när en studieskuld har sagts upp till omedelbar betalning. Av tydlighets- skäl ska det också i fråga om samtliga lånesystem anges att bestämmel- serna om nedsättning av årsbelopp inte är tillämpliga efter det att ett lån har sagts upp till omedelbar betalning, 5.3Utökade möjligheter att meddela kompletterande bestämmelser om ändrade betalningsvillkor och sammanläggning Som angetts ovan har varje lån sina egna återbetalningsregler. Det inne- bär t.ex. att en låntagare som har lån i mer än ett lånesystem får separata inbetalningskort för varje lån. Dessutom påförs en separat expeditions- avgift för varje lån. Även inbetalningarna hanteras per lånetyp. De låntagare som har återbetalningspliktiga studiemedel (lån tagna före ) eller studielån (lån tagna den 1 januari 1989den ) kan välja att begära ändrade betalningsvillkor så att lånet i stället ska återbetalas enligt bestämmelserna för annuitetslånet, dvs. enligt vad som gäller för lån tagna efter . Den som har både ett annuitetslån och ett eller flera äldre lån kan be- gära att få lägga samman de olika lånen till ett enda lån, s.k. samman- läggning. Efter sammanläggningen återbetalas hela lånet enligt reglerna för annuitetslånet. Bestämmelserna i studiestödslagens ikraftträdande- och övergångs- bestämmelser anger när beslut om ändrade betalningsvillkor och sam- manläggning ska börja gälla. I lagen anges dock inte när en ansökan om ändrade betalningsvillkor eller sammanläggning senast ska lämnas in till CSN. 5.3.1Tydligare reglering i fråga om ansökningstid avseende ändrade betalningsvillkor och sammanläggning Regeringens förslag: Studiestödslagen ska kompletteras upplysningsbestämmelser om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om hur ansökningar om ändrade betalningsvillkor för studielån och om sammanläggning av studielån ska göras samt sådana ansökningar senast Regeringens bedömning: CSN bör få meddela föreskrifter om hur an- sökningar om ändrade betalningsvillkor för studielån och om samman- läggning av studielån ska göras samt sådana ansök- ningar senast ska göras. Promemorians förslag: Förslaget i promemorian Utökade möjligheter att meddela kompletterande bestämmelser om ändrade betalningsvillkor och sammanläggning (U2009/3764/SV) överensstämmer med regering- ens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker förslaget. CSN anser att det bör övervägas att ytterligare förtydliga bestämmelserna genom att i dem ange att den av låntagaren begärda förändringen ska träda i kraft ett visst år. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Nuvarande bestäm- melser i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till studie- stödslagen (1999:1395) anger att ändrade betalningsvillkor och sam- manläggning ska börja tillämpas från och med det kalenderårsskifte som följer närmast på det år då låntagaren ansöker om ändrade betalnings- villkor eller sammanläggning av studielån. Bestämmelserna är dock otydliga när det gäller möjligheterna att meddela kompletterande före- skrifter om ansökningar om ändrade betalningsvillkor och sammanläggning senast ska göras. Det finns flera skäl till att det bör finnas en reglering kring när en an- sökan om ändrade betalningsvillkor eller sammanläggning senast ska vara CSN tillhanda för att ändringen ska kunna börja gälla vid ett visst årsskifte. Främst handlar det om att CSN ska ha rimliga möjligheter att hantera den sökandes ansökan och hinna verkställa ändringen så att de nya villkoren kan börja gälla . Vidare har änd- rade betalningsvillkor och sammanläggning av studielån betydelse vid CSN:s s.k. årsbearbetning, som sker och som bl.a. innebär att myndigheten fastställer låntagarens skuldstorlek samt ränta och års- belopp eller årsavgift som låntagaren ska betala . Det är således viktigt att en ansökan om ändrade betalningsvillkor eller sammanläggning av lån kommer in till CSN . Sammantaget finns alltså skäl att tydliggöra vad som ska gälla för an- sökningstid i fråga om ändrade betalningsvillkor och sammanläggning. Enligt regeringens uppfattning är det inte nödvändigt att reglera detta på lagnivå, utan det är tillräckligt att i de aktuella bestämmelserna upplysa om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer med- delar närmare föreskrifter om hur en ansökan om ändrade betalnings- villkor eller sammanläggning av lån ska göras samt en sådan ansökan senast ska göras. CSN har i sitt remissvar påpekat att formuleringarna i lagtexten kan förtydligas ytterligare. Regeringens upp- fattning är dock att de förändringar som föreslås är tillräckliga för att undanröja de oklarheter som funnits på området. De föreskrifter som bedöms nödvändiga för att komplettera bestäm- melserna i studiestödslagens ikraftträdande- och övergångsbestämmelser är föreskrifter på detaljnivå. Bestämmelser om när ansökningar om vissa andra sammanföringar av olika lån ska göras finns redan i CSN:s före- skrifter. Mot denna bakgrund bedömer regeringen att CSN bör få med- dela föreskrifter även om hur ansökningar om ändrade betalningsvillkor Prop. 2009/10:141 för studielån och om sammanläggning av studielån ska göras och vid vilken tidpunkt sådana ansökningar senast ska göras. Det bör således i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till studiestöds- förordningen (2000:655) anges att CSN får meddela sådana föreskrifter. 6Möjlighet för CSN att i vissa fall hålla inne utbetalningar av studiestöd 6.1Åtgärder mot felaktiga utbetalningar inom välfärdssystemen Välfärdssystemen finansieras solidariskt med skattemedel. För att upp- rätthålla legitimiteten och förtroendet för transfereringssystemen är det viktigt att utbetalningar sker och enbart till personer som är berätti- gade till stöd. Det är också av betydelse att det i de fall som det ändå sker felaktiga utbetalningar, finns möjligheter att vidta åtgärder så att fel- aktigheterna korrigeras. Med utgångspunkt från vikten av god hushållning med de gemen- samma resurserna har frågor om missbruk av välfärdssystemen blivit alltmer uppmärksammade . De offentliga välfärdssystemen behöver utformas så att de blir stabila och trovärdiga . Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att öka kunskapen om förekomsten av och orsakerna till det som i dagligt tal kallas bidragsfusk. Åtgärder har också vidtagits för att mot- verka förekomsten av felaktiga utbetalningar i en vidare bemärkelse. Med felaktiga utbetalningar i det sammanhanget avses inte bara utbe- talningar på grund av brottsliga gärningar utan också felaktiga utbe- talningar som har andra förklaringar än att en enskild medvetet eller av oaktsamhet lämnar oriktiga uppgifter till den utbetalande myndigheten. Vikten av att värna människors tilltro till och lojalitet mot systemen har betonats. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild delega- tion med uppdrag att utgöra ett samverkansorgan för åtgärder mot fel- aktiga utbetalningar från de offentliga försäkrings- och bidragssystemen (FUT-delegationen). Delegationen lämnade sitt slutbetänkande Rätt och riktigt. Åtgärder mot felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen (SOU 2008:74) till regeringen . I sitt slutbetänkande har dele- gationen lämnat förslag som bl.a. syftar till att förbättra förutsättningarna att fastställa sökandens inkomst och bostadsadress samt för att undvika felaktiga dubbelutbetalningar eller att ersättning betalas ut med lön. Delegationen har också föreslagit att regeringen tillsätter en utred- ning om införande av administrativa sanktionsavgifter vid överträdelser mot lagstiftningen rörande välfärdssystemen. Regeringen har beslutat om direktiv till en sådan utredning (dir. 2009:66). Övriga förslag från FUT-delegationen bereds inom Regerings- trädde bidragsbrottslagen (2007:612) i kraft. Ge- nom lagen infördes en delvis ny straffrättslig reglering för gärningar som innebär att någon lämnar oriktiga uppgifter eller inte anmäler ändrade förhållanden som han eller hon är skyldig att göra enligt lag eller för- ordning. En förutsättning för straffansvar enligt lagen är att gärningen har medfört fara för att en ekonomisk förmån felaktigt betalas ut eller betalas ut med ett för högt belopp. I bidragsbrottslagen avgränsas tillämpnings- området på så sätt att lagen endast gäller sådana bidrag, ersättningar, pensioner och lån för personligt ändamål som enligt lag eller förordning betalas ut av , , , Migra- tionsverket, Arbetsförmedlingen, kommunerna och arbetslöshets- kassorna. Lagen kom till för att anpassa den straffrättsliga regleringen till de speciella förhållanden som föreligger vid utbetalningar från välfärds- systemen och för att minska antalet felaktiga utbetalningar och stärka tilltron till välfärdssystemen. Lagen (2008:206) om underrättelseskyldighet vid felaktiga utbetal- ningar från välfärdssystemen trädde i kraft . Underrättelseskyldigheten gäller när en myndighet har anledning att anta att en annan myndighet felaktigt har beslutat eller betalat ut en eko- nomisk förmån till en enskild. Sådana förmåner som beslutas av Migra- tionsverket, , , , , kommunerna och arbetslöshetskassorna omfattas av lagen. har beslutat om vissa lagändringar som möjliggör ett utökat elektroniskt informationsutbyte mellan de myndig- heter som betalar ut förmåner. Informationsutbytet ska huvudsakligen ske genom s.k. direktåtkomst. Det utökade elektroniska informations- utbytet syftar till att underlätta handläggningen av vissa ärenden för be- rörda myndigheter (prop. 2007/08:160, bet. 2008/09:KU2, rskr. 2008/09:28). Lagändringarna trädde i kraft . överlämnade återkravsutredningen sitt betänkande Åter- krav inom välfärdssystemen förslag till lagstiftning (SOU 2009:6) till regeringen. I betänkandet lämnas förslag om en generell återkravslag som ska omfatta i princip alla de förmåner som ingår i det svenska väl- färdssystemet. I huvudsak innebär den föreslagna lagen en samordning och modernisering av gällande bestämmelser. Genom den föreslagna lagen införs också en möjlighet till återkrav av vissa förmåner som inte kan återkrävas. Utredningens förslag bereds inom . Regeringen har också tillsatt en utredning med uppdrag att överväga om det är lämpligt att införa en ny konsekvens av brott enligt bidrags- brottslagen, benämnd bidragsspärr. Utredningen om bidragsspärr har i sitt betänkande Bidragsspärr (SOU 2008:100) förslagit att en sådan spärr införs som en möjlig konsekvens av allvarliga bidragsbrott. Bidrags- spärren innebär ett beslut om att en person som har gjort sig skyldig till brott enligt bidragsbrottslagen inte har rätt till den förmån som brottet avsett. Från den föreslagna lagens tillämpningsområde un- dantas vissa förmåner som syftar till att tillförsäkra den enskilde en skä- lig levnadsnivå samt arbetslöshetsförsäkringen. Utredningens förslag bereds inom . Statskontoret har på regeringens uppdrag genomfört en utvärdering av återkravshanteringen hos CSN och . rapport med anledning av uppdraget, Återkrav vid felaktiga utbetalningar Prop. och hantering av återkravsfordringar (2008:12), framgår att antalet återkravsbeslut som meddelats av CSN uppgick till mellan 40 000 och 70 000 mot- svarande återkrav på . Det sker alltså ett mycket stort antal återkrav och de sammanlagda återkrävda beloppen är betydande. I Statskontorets utvärdering konstaterades att CSN:s återkravsverksamhet visar en positiv resultatutveckling, men att den kvarvarande fordringsstocken är betydande och inte minskar. Statskontoret framför två huvudförklaringar till varför åter- kravsverksamheten inte uppvisar ett bättre resultat. Dels saknas ett strate- giskt angreppssätt hos myndigheten och regeringen, dels finns det sy- stemhinder som begränsar myndighetens handlingsutrymme. Stats- kontoret nämner interimistiska beslut som en åtgärd som skulle minska tillflödet av nya återkrav. Arbetsförmedlingen, CSN, , Inspektionen för arbets- löshetsförsäkringen, , , och () har ett regeringsuppdrag att samverka i det fortsatta arbetet avseende utveckling av metoder för och redovisning av resultat av arbetet mot felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen, vilket bl.a. innefattar systemövergripande riskanalyser, omfattnings- studier, framtagande av statistik och indikatorer, framtagande av kostnadseffektiva kontrollinsatser och informationsinsatser. Resultatet ska rapporteras i en särskild skrivelse till regeringen. ESV har i uppdrag att utveckla ett instrument för att möjliggöra att myndigheternas insatser avseende den kontrollverksamhet som är kopp- lad till utbetalningar från välfärdssystemen kan följas . Felaktiga uppgifter om inkomst är enligt vad regeringen erfarit en av de vanligaste orsakerna till felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen. Tillgång till månatliga inkomstuppgifter per individ ökar möjligheten till rätt utbetalning . Regeringen har därför tillsatt en utredning, Månads- uppgiftsutredningen, S 2009:08 (dir. 2009:91), i syfte att utreda möjlig- heterna att inhämta månatliga inkomstuppgifter för varje individ. Ett flertal reformer och åtgärder har genomförts på flera områden för att värna hållbarheten i trygghetssystemen. Regeringen avser att även i fortsättningen hålla fokus på dessa frågor i syfte att minska överutnytt- jandet av trygghetssystemen och se till att utbetalningarna från välfärds- systemen till medborgarna sker med rätt belopp till rätt person . 6.2Möjlighet att hålla inne utbetalningar Regeringens förslag: Om det finns sannolika skäl att anta att rätten till studiestöd enligt studiestödslagen har upphört eller att studiestödet kommer att minskas får CSN besluta att studiestödet ska hållas inne eller lämnas med ett lägre belopp till dess att slutligt beslut om rätt till studie- stöd har fattats i ärendet. Promemorians förslag: Förslaget i promemorian Förslag till be- stämmelse om interimistiska beslut (U2009/4442/SV) överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna har inget att invända mot promemorians förslag, t.ex. , Social- styrelsen, Statskontoret och . Kronofogde- myndigheten tillstyrker förslaget och anför att möjligheten för CSN att kunna fatta interimistiska beslut om indragning eller minskning av studiestöd, utöver att minska antalet felaktiga utbetalningar, sannolikt också kommer att innebära att en del onödig handläggning och restföring hos undviks. tillstyrker förslaget under förutsättning att de studerandes rättssäkerhet säkerställs. Bl.a. anser Skolinspektionen att det är angeläget att den studerandes rättssäkerhet säkerställs i alla led, såväl när det gäller skolornas rutiner för rapportering som när det gäller CSN: s rutiner för handläggningen samt tillämpning av beviskravet sannolika skäl. Skolinspektionen vill även framhålla betydelsen av att CSN utarbetar en praxis kring kravet på sannolika skäl så att det säkerställs att beviskravet inte anses uppfyllt i de fall det förekommer tveksamheter eller frågetecken kring skolornas rapportering. Vidare anses det särskilt angeläget att säkerställa att den föreslagna bestämmelsen inte får konsekvenser för skolornas vilja att rapportera elevernas frånvaro. () tillstyrker förslaget och ansluter sig till promemorians bedömning att flertalet uppgifter som lämnas från gymnasieskolorna om studie- avbrott och olovlig frånvaro är tillförlitliga, medan uppgifter som lämnas från den kommunala vuxenutbildningen om studieomfattning inte alltid är av samma kvalitet utan ofta ändras. ÖKS påpekar vidare att det bör göras tydligt att det ska göras en individuell prövning i varje enskilt fall innan ett interimistiskt beslut fattas. Det bör inte vara tillåtet för CSN att med automatik stoppa utbetalningar när en ändringsrapport kommer in från en skola. och ställer sig avvisande till för- slaget eftersom det inte helt går att bortse från risken att studiestöd kan komma att hållas inne felaktigt. () och Elevråds () avstyrker förslaget och menar att de studerande är en utsatt grupp och att den föreslagna bestämmelsen ytterligare skulle försämra deras situation. Dessutom skulle bestämmelsen sätta de studerandes rättssäkerhet ur spel. i (LO) ställer sig positiv till förslaget men påpekar att speciellt för de gymnasiestuderande är det viktigt att kvali- teten på de uppgifter som lämnas till CSN är hög och att CSN:s kommu- nikation med de studerande eller deras vårdnadshavare är snabb och tydlig. () är i grunden positiv till förslaget men anser att det fortfarande finns vissa oklarheter kring rättssäkerheten i förslaget och att ett införandet av föreslagen bestäm- melse inte har utretts tillräckligt, något som dessutom den studiesociala kommittén tar upp i sitt betänkande, SOU 2009:28 Stärkt stöd för studier tryggt, enkelt och flexibelt. TCO menar att det vore till fördel om så skedde innan CSN ges möjlighet att fatta interimistiska beslut. Skälen för regeringens förslag: Det finns inte någon bestämmelse som ger CSN möjlighet att hålla inne studiestöd eller lämna studiestöd med ett lägre belopp från det att rätten till studiestöd ifråga- sätts till dess att ett slutligt beslut fattas i ärendet. Det finns inte heller någon allmän regel om att en förvaltningsmyndighet har rätt att fatta preliminära eller interimistiska beslut. På vissa områden finns dock specialregler som medger sådana beslut. har t.ex. rätt att fatta preliminära beslut som innebär att myndigheten får hålla inne en betalning om det finns sannolika skäl att den är felaktig, 20 kap. 2 a § lagen (1962:381) om allmän försäkring. har även arbetslöshetskassorna fått en rätt att hålla inne arbetslöshetsersättning tills dess att beslut om avstängning eller nedsättning fattas, 70 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. Om CSN i ett ärende får uppgifter från en skola eller en högskola som innebär att rätten till studiestöd för en person ifrågasätts, ska CSN enligt den allmänna bestämmelsen i 17 § förvaltningslagen (1986:223) kom- municera uppgifterna med den studerande innan myndigheten fattar be- slut om att hålla inne studiestödet eller lämna studiestöd med ett lägre belopp. som denna kommunicering genomförs hinner ofta ytterligare minst ett månadsbelopp med studiehjälp eller minst ett fyra- veckorsbelopp med studiemedel betalas ut. Detta leder till att den stude- randes skuld fortsätter att växa , som möjligheterna till avräkning mot kommande utbetalningar av stöd minskar. Det innebär följaktligen att det belopp som i slutänden kommer att behöva återkrävas ökar. Att som Länsrätten i förordar kommunicera med den studerande inför ett eventuellt interimistiskt be- slut skulle således inte innebära att beslutet att hålla inne eller sätta ned stödet kommer att fattas så mycket tidigare än vad som redan är fallet . Ju större skulderna blir, desto svårare är det också för CSN att ge- nom återkrav återfå hela det felaktigt utbetalda beloppet. Det kan vidare framstå som omotiverat att den studerande får ytterligare studiestöd ut- betalat som han eller hon med största sannolikhet inte har rätt till. ÖKS har vidare i sitt remissvar påtalat att det även för studiestöd i form av studiehjälp kan bli fråga om betydande belopp som betalas ut under en månad om den studerande även får extra tillägg och inackorderings- tillägg, och som efter ett beslut kan komma att bli föremål för återkrav. Enligt regeringens mening är det troligt att en möjlighet att hålla inne utbetalningar, som med stor säkerhet kan antas vara felaktiga, skulle minska de felaktiga utbetalningarna av studiemedel och studiehjälp.