prop · GX03165 · 2010-03-23 00:00:00 — Första stycket motsvarar vad som föreskrivs om komvux i 4 kap. 19 § andra stycket förordningen (2002:1012) om vuxenutbildning. Andra stycket innebär att intyg kan bli föremål för rättelse eller ändring i likhet med vad som gäller för betyg och validering. I tredje stycket finns en upplysning om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar ytterligare föreskrifter om intyg. 22 kap. Utbildning i svenska för invandrare Kapitlets innehåll 1 § I detta kapitel finns allmänna bestämmelser (217 §§), bestämmelser om betyg (1825 §§), bestämmelser om validering (26 och 27 §§), och bestämmelser om intyg (28 och 29 §§). I paragrafen, som saknar motsvarighet skollag, beskrivs inne- hållet i kapitlet. 2 § Målet för utbildning i svenska för invandrare är att vuxna invandrare ska stödjas och stimuleras i sitt lärande. De ska ges möjlighet att utveckla sina kunskaper och sin kompetens i syfte att stärka sin ställning i arbets- och samhällslivet samt att främja sin personliga utveckling. Utgångspunkten för utbildningen ska vara den enskildes behov och förutsättningar. I paragrafen, som saknar motsvarighet skollag, anges de över- gripande målen för utbildning i svenska för invandrare. allmänt formulerad och utgör en grund för tolkningen av andra, mer Prop. 2009/10:165 konkret formulerade bestämmelser. 3 § Utbildningen syftar till att ge vuxna invandrare grundläggande kunskaper i svenska språket. Utbildningen syftar också till att ge vuxna invandrare som saknar grundläggande läs- och skrivfärdigheter möjlighet att förvärva sådana färdigheter. Läs- och skrivinlärningen får ske på elevens modersmål eller något annat språk som eleven behärskar. Paragrafen motsvarar 13 kap. 1 § första och andra styckena skollag (se prop. 2005/06:148 s. 28 f. och 59). I sista meningen har det gjorts en språklig justering. 4 § Utbildningen bedrivs i form av kurser. För varje kurs ska det finnas en kursplan. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om kursplaner. Första stycket motsvarar 13 kap. 1 § tredje stycket skollag. Andra stycket har ingen motsvarighet skollag men motsvarar delvis 5 § första stycket förordningen (1994:895) om svenskundervisning för invandrare. Av tredje stycket, som delvis motsvarar 5 § andra stycket förordningen om svenskundervisning för invandrare, framgår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om kurs- planer. 5 § Utbildningen ska vara avgiftsfri, om inte något annat följer av denna lag eller av föreskrifter som har meddelats med stöd av 3 kap. 21 §. Det får dock förekomma enstaka inslag som kan medföra en obetydlig kostnad för eleverna. Eleverna ska utan kostnad ha tillgång till böcker och andra lärverktyg som behövs för en tidsenlig utbildning. Huvudmannen får dock besluta att eleverna ska hålla sig med enstaka egna lärverktyg. Paragrafen motsvarar i huvudsak 13 kap. 8 § skollag. Vad gäller begreppet lärverktyg hänvisas till kommentaren till 20 kap. 7 § och 21 kap. 6 §. 6 § Utbildningen ska i genomsnitt omfatta minst 15 timmars undervisning . Undervisningens omfattning får dock minskas om eleven begär det och huvudmannen finner att det är förenligt med utbildningens syfte. I paragrafen, som i huvudsak motsvarar 13 kap. 4 a § skollag, Prop. 2009/10:165 anges den minsta omfattning som undervisningen ska ha inom utbildning i svenska för invandrare. Begreppet undervisning har definierats i 1 kap. 3 §. Utöver undervisning förekommer normalt även andra inslag i utbild- ningen, t.ex. självstudier eller språkpraktik. Undervisningstiden får minskas under den angivna minimigränsen endast om eleven begär det. Huvudmannen måste dessutom göra den bedömningen att en sådan minskning är förenlig med syftet med utbildningen. Se även prop. 2005/06:148 s. 32 f. och 59 f. 7 § Huvudmannen ska i samarbete med Arbetsförmedlingen verka för att eleven ges möjligheter att öva det svenska språket i arbetslivet och att utbildning i svenska för invandrare kan kombineras med andra aktiviteter som Huvudmannen ska också verka för att utbildning i svenska för invandrare kan bedrivas under tid för vilken eleven får ersättning från sjukförsäkringen enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring och för att utbildningen kan kombineras med aktiviteter som erbjuds inom hälso- och sjukvården. Paragrafen motsvarar i sak 13 kap. 4 b § skollag (se prop. 2005/06:148 s. 34 f. och 60). Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 8 § Utbildningen ska kunna kombineras med förvärvsarbete. Paragrafen motsvarar 13 kap. 4 c § skollag (se prop. 2005/06:148 s. 34 f. och 60). 9 § Huvudmannen ska samråda med den berörda arbetsgivaren och den lokala arbetstagarorganisationen som arbetsgivaren är bunden till genom kollektivavtal om en arbetstagares deltagande i utbildningen och utbildningens förläggning. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga justeringar, 13 kap. 5 § skollag. 10 § För varje elev ska det finnas en individuell studieplan. Planen ska innehålla uppgifter om den enskildes utbildningsmål och planerad omfattning av studierna. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om den individuella studieplanen. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Enligt första stycket ska det finnas en individuell studieplan för varje Vidare anges att planen ska innehålla uppgifter om den enskildes utbildningsmål och den bör således spegla den enskildes behov, önske- mål och förutsättningar. Den ska dessutom innehålla uppgifter om plane- rad omfattning av studierna. Det är t.ex. lämpligt att elevens studieväg Prop. 2009/10:165 framgår. I andra stycket finns en upplysning om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om den individuella studieplanen. 11 § Hemkommunen är skyldig att se till att utbildning i svenska för invandrare erbjuds dem som enligt 13 § har rätt att delta i utbildningen. Utbildningen ska finnas tillgänglig efter det att en rätt till utbildning i svenska för invandrare inträtt. Om det inte finns särskilda skäl ska utbildningen kunna påbörjas . Paragrafen motsvarar delvis 13 kap. 3 § skollag. I första stycket regleras kommunernas skyldighet att erbjuda utbildning i svenska för invandrare till dem som har rätt till sådan utbildning. Av andra stycket följer att utbildning i svenska för invandrare ska till- handahållas efter det att rätt till utbildningen har inträtt. Endast om det finns särskilda skäl får det dröja innan utbildningen kan tillhandahållas. Vad som kan utgöra särskilda skäl har behandlats i prop. 1993/94:126 s. 21. 12 § Varje kommun ska aktivt verka för att nå dem i kommunen som har rätt till utbildningen och för att motivera dem att delta i utbildningen. Paragrafen motsvarar 13 kap. 4 § skollag. 13 § En person har rätt att delta i utbildning i svenska för invandrare det år han eller hon fyller , om han eller hon 1.är bosatt i landet, och 2.saknar sådana grundläggande kunskaper i svenska språket som utbildningen syftar till att ge. En finländsk medborgare som stadigvarande arbetar i kommunen men är bosatt iFinland nära gränsen till och saknar sådana grundläggande kunskaper i svenska språket som utbildningen syftar till att ge, har det år han eller hon fyller också rätt att delta i utbildning i svenska för invandrare. Paragrafen motsvarar 13 kap. 6 § skollag med vissa språkliga och redaktionella justeringar. I första stycket anges vissa villkor som måste vara uppfyllda för att rätt att delta i utbildning i svenska för invandrare ska föreligga. delta i utbildning gäller det år Av första punkten framgår att den sökande måste vara bosatt i landet för att ha rätt att delta i utbildning i svenska för invandrare. anses bosatt i landet framgår av 29 kap. 2 §. Av 29 kap. 5 § följer att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan före- skriva att också den som inte anses som bosatt i landet ska ha rätt att Enligt andra punkten ska personen sakna sådana kunskaper i svenska Prop. 2009/10:165 språket som utbildningen syftar till att ge. Av andra stycket framgår att villkoret i första stycket om bosättning i landet inte gäller för finländska medborgare, som stadigvarande arbetar i kommunen men är bosatta i nära gränsen till . Utformningen av paragrafen har anpassats till Lagrådets förslag. 14 § Den som har sådana kunskaper i det danska eller norska språket att grundläggande svenskundervisning inte kan anses nödvändig har inte rätt att delta i utbildningen. Paragrafen motsvarar 13 kap. 7 § skollag. 15 § Huvudmannen beslutar om en person ska tas emot till utbildningen. Paragrafen motsvarar i sak 13 kap. 12 § skollag. I denna lag anges dock inte vilket organ hos huvudmannen som beslutar om mot- tagande. Rätt att fullfölja utbildningen 16 § Den som har antagits till en kurs har rätt att fullfölja kursen. Huvudmannen får dock besluta att utbildningen på kursen ska upphöra, om eleven saknar förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen eller annars inte gör tillfredsställande framsteg. Utbildningen får avbrytas även enligt bestämmelserna i 5 kap. 1720 §§. Paragrafens första och andra stycken motsvarar 13 kap. 11 § första och andra styckena skollag med viss språklig justering. I tredje stycket finns en erinran om att en utbildning också får avbrytas enligt bestämmelser i 5 kap. om åtgärder för trygghet och studiero. Att studierna kan avbrytas genom avstängning är nytt för skolformen. 17 § Den för vilken utbildningen har upphört enligt 16 § andra stycket eller som frivilligt avbrutit utbildningen ska på nytt beredas sådan utbildning om det finns särskilda skäl för det. Paragrafen motsvarar 13 kap. 11 § andra stycket skollag. 18 § Allmänna bestämmelser om betyg och betygssättning finns i 3 kap. 13 21 §§. Som anges i bl.a. författningskommentaren till 10 kap. om har godkänt regeringens förslag om en ny betygsskala för de skolformer inom det offentliga skolväsendet där betyg sätts (prop. 2008/09:66, bet. 2008/09:UbU5, rskr. 2008/09:169). Bestämmelserna om Prop. 2009/10:165 betyg i denna lag har utformats i överensstämmelse med de riktlinjer som För en närmare beskrivning av betygsskalan, se avsnitt 7.4.2. Paragrafen, som saknar motsvarighet skollag, innehåller regler om vilka bestämmelser som ska tillämpas vid betygssättning vid utbildning i svenska för invandrare utöver de som anges i detta kapitel. 19 § Betyg ska sättas på varje avslutad kurs. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar ytterligare föreskrifter om betygssättning. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Första stycket motsvarar delvis 15 § första meningen förordningen (1994:895) om svenskundervisning för invandrare. Av andra stycket framgår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar kompletterande föreskrifter om betygs- sättning. 20 § Som betyg ska någon av beteckningarna A, B, C, D, E eller F användas. Betyg för godkända resultat betecknas med A, B, C, D eller E. Högsta betyg betecknas med A och lägsta betyg med E. Betyg för icke godkänt resultat betecknas med F. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. I paragrafen anges vilka betygsbeteckningar som ska användas vid betygssättning. Vem som beslutar om betyget framgår av 3 kap. 16 §. 21 § Betyg ska grundas på en bedömning av elevens kunskaper i förhållande till såväl uppställda kunskapsmål i kursplaner som betygskriterier. Betygskriterier ska finnas för varje kurs. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om betygskriterier. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Första stycket motsvarar vad som ska gälla för vuxenut- bildning och särskild utbildning för vuxna. I andra stycket anges att betygskriterier ska finnas för varje kurs. I tredje stycket finns en upplysning om att regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om de betygs- kriterier som läraren ska använda vid betygssättningen. 22 § Om det finns särskilda skäl får det vid betygssättningen bortses från enstaka betygskriterier eller från enstaka delar av betygskriterier. Med särskilda skäl avses funktionsnedsättning eller andra liknande personliga förhållanden som inte är av tillfällig natur och som utgör ett direkt hinder för att eleven ska kunna uppfylla kraven för ett visst kriterium. De kriterier som rör säkerhet och de som hänvisar till lagar, förordningar eller myndigheters föreskrifter ska dock alltid uppfyllas. Paragrafen motsvarar med vissa språkliga justeringar delvis 16 § andra stycket förordningen (1994:895) om svenskundervisning för invandrare. Den har vidare motsvarigheter vad gäller grundskola, specialskola, gymnasieskola och vuxenutbildning. För ytterligare motiv till paragrafen och för bemötande av Lagrådets synpunkter, se kommentaren till 10 kap. 21 §. 23 § Om det saknas underlag för bedömning av en elevs kunskaper i en kurs på grund av elevens bristande deltagande, ska betyg inte sättas på kursen. Paragrafen motsvarar till viss del vad som föreslås gälla för i 10 kap. 18 §. Till skillnad från är inte begreppet närvaro relevant på samma sätt i vuxenutbildningen, t.ex. vid distansutbildning. I bestämmelsen anges att något betyg inte ska sättas när det saknas underlag för bedömning av en elevs kunskaper på grund av elevens Avsikten är att detta ska markeras med ett hori- sontellt streck i betygskatalogen. 24 § Den som är bosatt i landet och vill ha betyg från utbildning i svenska för invandrare ska ha möjlighet att genomgå prövning. Detta gäller även den som har fått betyg på kursen. Prövning får göras endast hos en huvudman som anordnar den aktuella kursen. Med prövning avses en bedömning av kunskaper i förhållande till såväl uppställda kunskapsmål i kursplaner som betygskriterier. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar ytterligare föreskrifter om prövning. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Bestämmelsen i första stycket motsvarar 17 a § första stycket förord- ningen (1994:895) om svenskundervisning för invandrare. I andra stycket anges att prövning får göras hos en huvudman som an- ordnar den aktuella kursen. Detta är en anpassning till vad som föreslås gälla för, och gäller för, vuxenutbildning. I tredje stycket finns en definition av begreppet prövning. I fjärde stycket finns en upplysning om att regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer meddelar ytterligare föreskrifter om 25 § Prövningen ska göras av en eller flera lärare. av två eller flera lärare och dessa inte kan enas om ett betyg ska betyget sättas av Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Den innebär att lagens bestämmelser om vem som ska sätta betyg även gäller vid prövning, jfr 3 kap. 16 §. 26 § En elev i utbildning i svenska för invandrare kan få sina kunskaper och sin Med validering avses en process som innebär en strukturerad bedömning, värdering och dokumentation samt ett erkännande av Prop. 2009/10:165 kunskaper och kompetens som en person besitter oberoende av hur de förvärvats. Rektorn ska verka för att valideringen sker i enlighet med lag och andra författningar. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Första stycket innebär att huvudmännen för utbildning i svenska för invandrare kan erbjuda vuxna en möjlighet att få sina kunskaper och sin Det finns också en definition av begreppet valide- Valideringen ska genomföras inom ramen för utbildning i svenska I detta ligger att den som vill genomgå validering ska vara antagen till utbildning. Kravet på antagning innebär att personen måste vara bosatt i landet. Vem som ska anses bosatt i landet framgår av 29 kap. 2 §. Av 29 kap. 5 § följer att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan föreskriva att också den som inte anses bosatt i landet ska kunna genomgå validering. I andra stycket finns en erinran om att rektorn liksom i fråga om be- tygssättning har ett särskilt ansvar för att validering sker i enlighet med lag och andra författningar. Syftet är att särskilt markera rektorns ansvar för att valideringen genomförs på ett professionellt sätt. 27 § Den som får sina kunskaper och sin kompetens bedömda vid en validering ska ha möjlighet att få dessa dokumenterade skriftligt. Vad som sägs i 3 kap. 19 och 20 §§ om rättelse och ändring av betyg gäller även en slutförd validering. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar ytterligare föreskrifter om validering. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Första stycket innebär att resultatet av en validering alltid ska doku- menteras skriftligt om den som har genomgått validering vill det. skriftliga dokumentationen av bedömningen vid en validering ska kunna rättas eller ändras i överensstämmelse med vad som gäller för betyg. I andra stycket finns en upplysning om att regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer meddelar ytterligare föreskrifter om 28 § Den som genomgått en kurs i utbildning i svenska för invandrare och vill få sina kunskaper dokumenterade på annat sätt än genom betyg ska få ett intyg. Huvudmannen ansvarar för att eleverna informeras om möjligheten att få ett Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att intyg alltid ska utfärdas efter viss utbildning. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Första stycket innebär att den som har genomgått en kurs ska kunna få ett omdöme dokumenterat genom intyg i stället för betyg. ifrågasatt det föreslagna uttryckssättet och föreslagit att ordet även läggs till efter ordet dokumenterade. Den aktuella bestämmelsen inne- bär emellertid inte att läraren kan avstå från att sätta betyg. alltid sättas där det är möjligt, dvs. då målen uppnåtts, även om individen bara vill få ett intyg. Eleven ska dock kunna välja att få dokumentation i form av bara ett intyg eller i form av både intyg och betyg. Bestämmelsen i andra stycket förtydligar huvudmannens skyldighet att informera om möjligheten att få intyg. Information om möjligheten att få ett intyg ska naturligtvis lämnas innan eleven får det slutliga betyget. Tredje stycket innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att föreskriva att intyg alltid ska utfärdas efter viss utbildning. Den utbildning som avses är främst läs- och skrivinlärningen, som inte är en egen kurs och därför inte behöver 29 § Rektorn utfärdar intyg. Vad som sägs i 3 kap. 19 och 20 §§ om rättelse och ändring av betyg gäller även för intyg. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar ytterligare föreskrifter om intyg. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Av första stycket följer att rektor ansvarar för utfärdandet av intyg. Detta motsvarar vad som föreskrivs för vuxenutbildning i 4 kap. 19 § andra stycket förordningen (2002:1012) om Andra stycket innebär att intyg kan bli föremål för rättelse eller ändring i likhet med vad som gäller för betyg och validering. I tredje stycket finns en upplysning om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar ytterligare föreskrifter 23 kap. Entreprenad och samverkan 1 § Kommuner, landsting och enskilda huvudmän får enligt bestämmelserna i detta kapitel med bibehållet huvudmannaskap sluta avtal med en enskild fysisk eller juridisk person om att utföra uppgifter inom utbildning eller annan verksamhet enligt denna lag (entreprenad). De bestämmelser som finns för en utbildning eller en annan verksamhet enligt denna lag ska med de undantag som anges i detta kapitel gälla även vid I paragrafen, som till viss del motsvarar 1 § lagen (1993:802) om entre- prenadförhållanden inom skolan, definieras begreppet entreprenad. grundläggande betydelse är att huvudmannaskapet ligger kvar på kommunen, eller den enskilde huvudmannen. bl.a. att elevernas rättigheter och huvudmännens skyldigheter ska vara desamma som om verksamheten bedrivs av kommunen, eller den enskilde huvudmannen i egen regi. Kommunen, eller den enskilde huvudmannen ansvarar så- ledes i egenskap av huvudman för verksamhetens innehåll men låter någon annan sköta själva utförandet. De bestämmelser som finns för en utbildning i skollagen och andra författningar på skolområdet, exempel- vis läroplaner och kursplaner, gäller även vid entreprenad. bestämmelserna om vem som ska sätta betyg vid entreprenad. I 7 § finns dock vissa undantag från skollagens föreskrifter. Rektorns lednings- ansvar ligger kvar hos rektorn vid den skolenhet som entreprenaden avser. Även sådana stödfunktioner som skolskjuts och skolmåltider faller inom utbildningsbegreppet och kan alltså med stöd av bestämmelserna läggas ut på entreprenad. Entreprenadavtal kan enligt paragrafen ingås med en enskild fysisk eller juridisk person. Kretsen av tänkbara entreprenörer är således den- samma som i 1 § lagen om entreprenadförhållanden inom skolan. De bestämmelser som möjliggör utbildning på entreprenad inom vuxenutbildningen, dvs. 11 kap. 6 §, 12 kap. 9 § och 13 kap. 9 § skollag, har en annan utformning. Genom den nu aktuella defini- tionen av entreprenadbegreppet markeras tydligare vilka som får utföra uppgifter inom utbildning eller annan verksamhet på entreprenad. Av bestämmelserna följer således att entreprenadavtal inte kan ingås mellan en kommun eller ett landsting och en annan kommun eller ett annat landsting eller ett statligt organ. Sådan samverkan regleras i stället i 8 §. 2 § Inom förskolan, förskoleklassen, fritidshemmet, vuxen- utbildning, särskild utbildning för vuxna, utbildning i svenska för invandrare eller sådan pedagogisk verksamhet som avses i 25 kap. får uppgifter överlämnas på entreprenad. Paragrafen motsvarar delvis 2 a kap. 5 § andra stycket, 2 b kap. 2 § tredje stycket, 11 kap. 6 § första stycket, 12 kap. 9 § första stycket och 13 kap. 9 § första stycket skollag. Någon ändring i sak är inte avsedd. Det finns inte heller några begränsningar i fråga om möjligheten att överlämna uppgifter på entreprenad vad gäller förskoleverksamhet, skol- barnsomsorg, förskoleklass, vuxenutbildning, vuxenutbild- ning för utvecklingsstörda och svenskundervisning för invandrare utom såvitt avser överlämnande av uppgifter som innebär myndighetsutövning. 3 § Inom , grundsärskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan får uppgifter som inte är hänförliga till undervisningen överlämnas på entreprenad. Paragrafen, som saknar motsvarighet skollag, innebär att upp- gifter som inte är hänförliga till undervisningen får överlämnas på entre- prenad inom , grundsärskolan, gymnasieskolan och gymna- siesärskolan. Uppgifter som kan tänkas komma att med stöd av denna bestämmelse överlämnas på entreprenad är exempelvis skolmåltider, skolskjuts och elevhälsa. En definition av begreppet undervisning finns i 1 kap. 3 §. 4 § Inom gymnasieskolan får uppgifter som avser undervisning i karaktärsämnen som har en yrkesinriktad eller estetisk profil överlämnas på entreprenad. Inom , grundsärskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan får en enskild huvudman överlämna uppgifter som avser modersmålsundervisning på entreprenad. Första stycket motsvarar i sak 1 § lagen (1993:802) om entreprenad- förhållanden inom skolan. Här omfattas dock även enskilda huvudmän. Entreprenaden behöver inte avse ett helt ämne utan kan avse delar av ett ämne (jfr prop. 1992/93:230 s. 88). Andra stycket motsvarar 1 a kap. 5 § andra stycket och 2 kap. 7 § andra stycket förordningen (1996:1206) om fristående skolor och viss enskild verksamhet inom skolområdet vad gäller överlämnande av uppgiften att bedriva modersmålsundervisning till en annan enskild på entreprenad. 5 § Om det finns särskilda skäl får regeringen efter ansökan av en kommun, ett landsting eller en enskild huvudman i andra fall än som anges i 2 och 4 §§ medge att kommunen, eller den enskilde huvudmannen får överlämna åt någon annan att bedriva undervisning inom skolväsendet på entreprenad. Paragrafen motsvarar delvis 2 § lagen (1993:802) om entreprenadför- hållanden inom skolan. Bestämmelsen innebär att den möjlighet som regeringen har enligt den lagen att medge undantag från de aktuella reglerna bibehålls.