prop · GY0355 · 2010-12-22 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2010/11:55 Redogörelse för verksamheten inom Organisationen för säkerhet och samarbete i () Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för verksamheten inom () och . Svenskt fokus och ................... Den militärpolitiska dimensionen ...................................... Den ekonomiska och miljömässiga dimensionen .............. Den mänskliga dimensionen .............................................. krishantering och de utdragna konflikterna....................... Bilaga 1: deltagande stater ........................................................ Bilaga 2: Stöd till och ............... Bilaga 3: Svensk personal ställd till förfogande 2009 och första Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .19 Regeringen redogör för verksamheten i Organisationen för säkerhet och samarbete i () och . Redogörelsen har med anledning av det svenska EU-ordförandeskapet ett särskilt fokus på de ordförandeskapsrelaterade prioriteringarna och insatserna inom . Kompletterande information om verksamheten inom och dess institutioner finns på webbplats (), i organisationens årsrapport samt i Handbook. handboken finns tillgängliga på webbplats. målsättning inför och under ordförandeskapet var att stärka EU:s samordning och röst i och verka för att EU:s politiska inflytande står i paritet med dess finansiella bidrag. ordförandeskapet 2009 innebar ett omfattande EU-samordningsansvar inom , och krävde nära samarbete med och institutioner samt berörda delar av . till stor del på den så kallade Korfuprocessen som lanserades i samband med ett informellt utrikesministermöte och hade som syfte att föra dialogen vidare om framtida säkerhet Korfuprocessen behandlade tre dimensioner av säkerhet och bidrog till ökad dialog bland deltagarstaterna om tillvägagångssätt för att förbättra effektivitet och kapacitet när det gäller bland annat konflikthantering. Korfuprocessen var även ett viktigt steg för att återskapa förtroendet mellan deltagarstaterna, inte minst mot bakgrund av kriget mellan och arbetade intensivt och framgångsrikt för att skapa en enad och aktiv roll för EU i Korfuprocessen, vilket uppskattades inom EU- kretsen och ledde till att EU fick en betydande aktörsroll inom och dialogen om europeisk säkerhet. i , uppnåddes enighet om en deklaration samt en handlingsplan för det kommande årets arbete Detta var ett viktigt steg för att befästa som forum för den europeiska säkerhetsdialogen och därigenom säkerställa att den europiska dialogen om säkerhet skulle utgå från ett brett säkerhetsperspektiv med berörda parter vid förhandlingsbordet. Deltagarstaterna enades om en regional deklaration om den utdragna konflikten i /men lyckades inte enas om specifika regionala deklarationer om Transnistrien/samt arbete med att hantera olika former av gränsöverskridande hot fick stort utrymme under ministerrådet tillsammans med den mänskliga dimensionen, där fyra beslutstexter antogs, inklusive en deklaration i samband med 25-års jubileet av antagandet av konventionen mot tortyr. dimensionen antogs ett beslut om att stärka de militärpolitiska instrumenten, inklusive en uppdatering av rustningskontrollavtalet Wiendokumentet 1999, dessutom antogs ett beslut om små och lätta vapen samt ammunition, som bland annat innebar upprättandet av en Skr. 2010/11:55 aktionsplan för lätta vapen samt en deklaration om icke-spridning av massförstörelsevapen. Beslut fattades även om att blir ordförande 2012 (efter som tar över ordförandeskapet ). blev efter ansökan antagen som partnerland. övertog ordförandeskapet, vilket var första gången ett centralasiatiskt land innehaft ordförandeskapet. Mot bakgrund av kriget mellan och , lyckades deltagarstaterna trots upprepade försök inte nå konsensus kring en förlängning av mandatet för fältnärvaro i landet. Huvudproblemet i förhandlingarna var bland annat närvaron och rörelsefriheten i hela , inklusive utbrytarregionerna och . Avsaknaden av konsensus ledde till att missionen stängdes . har inga framsteg kunnat nås kring etableringen av ny OSSE-närvaro. Överlag präglades 2009 av bristande förtroende mellan deltagarstaterna. i bidrog dock till att materialisera Korfuprocessen och dialogen om europeisk säkerhet som sedermera blåste nytt liv i organisationen liksom deltagarstaternas samarbetsvilja. Detta ledde till intensifierade och konstruktiva förhandlingar . Svenskt fokus under EU-ordförandeskapet var framförallt inriktat på att stärka mänskliga dimension, de gemensamma åtagandena inom tre dimensioner samt organisationens unika fredsfrämjande och konfliktförebyggande roll. Det skedde i nära samverkan med det grekiska OSSE-ordförandeskapet. Under sitt ordförandeskap i EU var pådrivande för att se till att dialogen om europeisk säkerhet förankrades inom genom Korfuprocessen, baserat på ett brett säkerhetsbegrepp. Det kazakiska ordförandeskapets prioriteringar var att bygga vidare på grekernas arbete med Korfuprocessen med målet att Korfuprocessen skulle resultera i ett , det första sedan 1999. och EU:s linje under förhandlingarna har varit att ett måste kunna motiveras i substans och resultat. Hanteringen av de fortsatta spänningarna i liksom försöket att rädda kvar fältnärvaro i genomsyrade 2009 och de svenska ansträngningarna. I skuggan av konflikten i aktualiserades även Minskgruppens arbete i och försöken att få till stånd bättre förutsättningar för en lösning av . tillämpningen av fördraget om konventionella styrkor i (CFE)1 Skr. 2010/11:55 och diskussionen om en uppdatering av rustningskontrollavtalen präglade den säkerhetspolitiska debatten inom . deltog aktivt i debatten. Inom den mänskliga dimensionen arrangerade , tillsammans med for Fundamental Rights (FRA), ett seminarium om yttrandefrihet på Internet i samband med det årliga mötet om den mänskliga dimensionen (Human Dimension Implementation Meeting) i . deltog även mycket aktivt i förhandlingarna inför och vid ministermötet i rörande en ministerdeklaration om tortyr samt beslut om kvinnors deltagande i det politiska och offentliga livet, om bekämpning av hatbrott, om förbättring av insatser för hållbar integration av romer, om mediefrihet och om rättsstatlighet - även om de två sistnämnda inte kunde antas. bidrog även aktivt till att, i samråd med andra deltagandestater inom EU, få till stånd en förlängning av mandaten för fältmissioner i och Kosovo. Dialogen om europeisk säkerhet inleddes inom i samband med utrikesministermötet i . Initiativet ska ses mot bakgrund av att västländer, med EU och i spetsen, därigenom besvarade appell om en dialog om europeisk säkerhet. EU har bland annat argumenterat för att understryka mjuk säkerhet, med fokus på respekten för de mänskliga rättigheterna och demokrati som centrala faktorer för att bygga säkerhet, liksom konkreta resultat avseende de reella säkerhetshoten. Det grekiska ordförandeskapet 2009 och det informella utrikesministermötet på blev startskottet för Korfuprocessen om framtida säkerhet, med betoning på såväl mjuk som hård säkerhet. Detta är ett arbete som primärt är inriktat på förtroendeskapande åtgärder inom det Euroatlantiska området för att därigenom stärka säkerheten. och hölls regelbundna möten inom ramen för Korfuprocessen. Under det svenska EU-ordförandeskapet verkade för en samordnad EU- linje i processen. EU:s prioriteringar för Korfuprocessen omfattar den mänskliga dimensionen, konflikthantering inklusive de utdragna konflikterna, gränsöverskridande hot och rustningskontroll. och lades en rad konkreta förslag fram av EU:s medlemsländer med fokus på bl.a. genomförande av deltagarstaternas åtaganden, stärkta institutioner, pressfrihet, konflikthantering och nationella minoriteter. 1Treaty on Conventional Armed Forces in Europe (CFE), fördrag med rustningsbegränsningar mellan NATO- och länder. Ett anpassningsavtal finns ratificerat av , , och , men inte av övriga länder då man först kräver ryskt fullföljande av Istanbulsåtagandena . Den första dimensionen inom kom i särskilt fokus och . Inom dialog- och beslutsforumet Säkerhetsforum (FSC) var verksamheten intensiv, tonen i debatten var delvis hård och kreativiteten hämmades emellanåt av fastlåsta positioner. Främst på dagordningen stod en uppdatering av Wiendokumentet 1999. Dialogen mellan och kännetecknades av rysk kritik mot bristande amerikansk flexibilitet medan kritiserade för selektivt genomförande. Ministerrådsbesluten i avseende de militärpolitiska frågorna i Säkerhetsforum samt små och lätta vapen och ammunitionslagring banade dock väg för arbetet . fattades beslut om procedurerna för att kunna ta steg mot en framtida uppdatering av Wiendokument med sikte på 2011. Genomförandet av Wiendokumentet 1999 (WD99), som bl.a. omfattar årligt informationsutbyte av försvarsplanering och större planerade övningar, fungerade relativt väl och med undantag för några mindre störningar. Till exempel vägrade ta emot rysk inspektion samt utvärderingsbesök. fortsatte genomföra verifikationsaktiviteter, vilket varit en trend sedan suspenderade tillämpningen av . I förhandlingarna om rådde fortsatt dödläge. Likaså var tillämpningen fortsatt suspenderad av och 2010. , efter att man kommit överens om nya START () tog dock förhandlingarna om ett nytt ramverk för konventionell rustningskontroll fart, på Natos initiativ. Fördraget om observationsflygningar (Open Skies) fungerade i huvudsak väl . fortsatte verka för ett aktivt genomförande av fördraget genom att ställa ett observationsflygplan för observationsmissioner till förfogande. Slutdokumentet från översynskonferensen av fördraget om observationsflygningar slog fast att det fanns behov av en modernisering av flygplan och sensorer samt en anpassning av fördraget och ett mer effektivt nyttjande av befintliga resurser. Tre olika beslut antogs som banade vägen för en övergång till användandet av digitala sensorer, vilket kan ses utgöra ett steg i moderniseringen av fördraget. Rustningskontrollavtalen CFE, WD99 och fördraget om observationsflygningar kan ses som komplementära i förhållande till varandra även om endast WD99 förhandlas i , medan övriga behandlas i forum nära kopplade till organisationen. Andra områden som diskuterades livligt inom Säkerhetsforum var effekterna av vapenhandel till konfliktregioner, uppförandekod om civil och demokratisk kontroll av säkerhetssektorn, samt små och lätta vapen. Beslut togs om en aktionsplan för avseende små och lätta vapen. Den svenske koordinatorn för området har haft en nyckelroll och presenterade planen under FN:s fjärde översynsmöte för lätta vapen i juni 2010.2 Ett flertal projekt som gäller destruktion och förvaring av Skr. 2010/11:55 vapen och ammunition genomfördes, huvudsakligen i . var en stor bidragsgivare bland annat till , , och Tadzjikistan3. Det årliga genomförandemötet4 och 2010 präglades av konstruktiva diskussioner om implementeringen av WD99 samt behovet av en uppdatering av avtalet. Ett antal konkreta förslag lades fram under mötet vilka kan ses utgöra en bas för en eventuell uppdateringen av WD99. beslöt Säkerhetsforum dessutom att genomföra ett seminarium om militärdoktriner samt att hålla möte om att identifiera roll i stödjandet av implementeringen av FN:s resolution . Inom ramen för diskuteras icke-militära aspekter av säkerhet, såsom anti-terrorism, gränssäkerhet, organiserad brottslighet och polisfrågor. Gränsöverskridande hot liksom gränssäkerhet var frågor som uppmärksammades särskilt och . Detta arbete ledde till att Generalsekreteraren , presenterade en rapport om hur arbetsmetoder för att tackla gränsöverskridande hot kunde effektiviseras. Projekt till stöd för gränssäkerhet mot hot från genomförs i de angränsande centralasiatiska länderna med afghanskt deltagande5. Konsensus saknades för en liknande verksamhet inne i sedan framför allt motsatte sig detta under åberopande av säkerhetsläget och att endast har observatörsstatus i . 3.2Den ekonomiska och miljömässiga dimensionen upprättades Kontoret för samordnaren av ekonomi- och miljöverksamhet (OCEEA) som utgör en del av . Samordnarkontoret har till uppgift att stärka förmågan hos Permanenta rådet och övriga institutioner att hantera ekonomiska, sociala och miljömässiga aspekter av säkerhet. Utgångspunkten är att ekonomisk utveckling är en förutsättning för säkerhet. Arbetet bedrivs till största delen genom projektverksamhet, främst i och inklusive , och rör exempelvis transportfrågor och gränsöverskridande vattenhushållning. Ekonomi- och miljötjänstemännen vid fältmissioner spelar en viktig roll i uppföljningen av projekten. Samordnaren bevakar även ekonomiska konsekvenser av människohandel, verkar mot korruption och penningtvätt samt arbetar för 2Fourth Biannual Meeting of States to Consider the Implementation of the UN PRogramme of Actin on Small Arms and Light Weapons (BMS-4), 14.18 juni 2010, . 3Projektet i avslutades med utmärkt resultat. 4Annual Implementation Assesment Meeting, AIAM. Mötet utgör kapitel XI av WD 99. 5Sverige stödjer två gränsprojekt i och Patrol Programming and Leadership syftande till att öka säkerheten vid gränsen till . främjande av god samhällsstyrning och en fungerande rättsordning inom Skr. 2010/11:55 ekonomi- och miljöområdet. I takt med att migrationsrelaterade frågor med bäring på säkerhet har uppmärksammats allt mer inom , har verksamheten på samordnarens kontor utvidgats till att omfatta projekt knutna även till detta område. anordnar ett ekonomi- och miljöforum i två delar med tillhörande föreberedelsekonferenser. Forumet handlade om migration och kopplingen till ekonomi- , social- och miljöpolitik för förbättrad säkerhet och stabilitet i . deltog aktivt med experter som särskilt uppmärksammande svensk lagstiftning som berör genderaspekter av migration. och diskuterade deltagarstaterna säkerhetsaspekter av klimatförändringar och organisationens framtida roll inom området. Med utgångspunkt i ett beslut i ministerrådet intensifierades även diskussionen om vilken roll organisationen bör spela när det gäller främjandet av energiförsörjningstrygghet. Inom miljöområdet samarbetar bl.a. med FN:s ekonomiska kommission för (UNECE), , FN:s miljöprogram () och Nato. Deltagarstaternas åtaganden inom den mänskliga dimensionen syftar till full respekt för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter, att upprätthålla rättsstaten, att bygga upp och skydda demokratiska institutioner samt att motverka intolerans och diskriminering. verksamhet på området är omfattande och sker bland annat genom valövervakning, konfliktförebyggande och postkonfliktrehabilitering, stöd till deltagarstaterna att bygga upp demokratiska institutioner, bevakning av press- och yttrandefrihet, insatser för att bekämpa människohandel, utbildning i jämställdhetsfrågor, principer om rättigheter för personer som tillhör minoritetsgrupper, människohandel samt bekämpande av alla former av intolerans och diskriminering. Kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter (ODIHR) ODIHR (Office for Democratic Institutions and Human Rights) inrättades 1992 med säte i och har cirka 130 anställda. ODHIR har i uppdrag att assistera deltagarstaterna med implementeringen av åtaganden inom ramen för den mänskliga dimensionen. I arbetet ingår bland annat att främja förutsättningarna för demokratiska val, bistå deltagande stater med att bygga upp och stärka demokratiska institutioner samt att vid behov bistå fältkontor. ODIHR agerar även kontaktpunkt för frågor rörande tolerans- och ickediskriminering. Andra områden som ingår i kontorets breda mandat är jämställdhet, bekämpande av människohandel, religionsfrihet, rörelsefrihet, MR- försvarares situation och skydd av de mänskliga rättigheterna i kampen mot terrorism. En betydelsefull uppgift består i att samordna valövervakning. ODIHR:s valövervakningsinsatser är en av de delar av verksamhet som fått störst uppmärksamhet och valfrågan har även och , stått i fokus i den politiska debatten i . Medan och EU starkt stödjer ODIHR:s verksamhet, har och stödda av ett antal ifrågasatt ODIHR:s metodologi och opartiskhet. Kritikerna menar bland annat att ODIHR agerar politiserat och är alltför snabbt med att anklaga deltagande stater för valfusk, istället för att ha en stödjande funktion och arbeta i samförstånd med värdlandet. bidrar till ODIHR:s valverksamhet både genom finansiella och personella resurser. inför valet till tog emot en valövervakningsinsats från ODIHR som hade till uppgift att övervaka ramverket inför valet. ODIHR sände en liknande insats till inför riksdagsvalet . ODIHR drog slutsatsen att det svenska valsystemet präglades av öppenhet, transparens och hög grad av förtroende för de demokratiska institutionerna även om man noterade frånvaron av reglering av parti- och kampanjbidrag. deltog aktivt vid ett högnivåmöte i , med anledning av Köpenhamndokumentets 20-årsjubileum. Köpenhamnsdokumentet utgör grundpelaren för åtaganden inom den mänskliga dimensionen avseende demokrati, demokratiska val och rättsstatlighet, och ligger därmed även till grund för viktiga valövervakningsverksamhet. visade även fortsatt engagemang för frågor som rör tolerans och icke-diskriminering vid en högnivåkonferens som anordnades av det kazakiska OSSE- ordförandeskapet i Astana, . Högkommissarien för frågor om nationella minoriteter (HCNM) Posten som högkommissarie för frågor om nationella minoriteter (High Commissioner on National Minorities) inrättades 1992 med säte i . Högkommissarien är främsta konfliktförebyggande instrument med huvuduppgift att i ett tidigt skede identifiera och motverka etniska spänningar som kan äventyra freden, stabiliteten eller relationerna mellan deltagande stater. Högkommissarien verkar genom så kallad tyst diplomati, vilket innebär att regeringar i förtroende kan be om hjälp för att hantera spända situationer som riskerar att leda till konflikt. Alla deltagande stater har accepterat högkommissariens mandat och därmed dennes rätt att avge rekommendationer i inhemska frågor. Dessa frågor handlar ofta om rätt till medborgarskap, icke-diskriminering, möjligheter att använda sitt modersmål, utbildning på minoritetsspråk samt möjligheter att delta i och aktivt kunna påverka det politiska, sociala, ekonomiska och kulturella livet i det land man är bosatt i. Högkommissarien är dock ingen ombudsman för minoritetsfrågor eller inspektör av enskilda brott mot de mänskliga rättigheterna. Högkommissarien är en institution som anses fungera föredömligt väl och har ett starkt stöd från deltagarstaterna. Sedan lanseringen av /Bozen rekommendationerna 2008, som omfattar nationella minoriteter i mellanstatliga relationer, har Högkommissariens kontor och arbetat för att öka medvetenheten om rekommendationerna genom en rad regionala seminarier. utlöste HCNM krismekanism för krisförebyggande och krishantering, mot bakgrund av den försämrade interetniska situationen i . Detta föranledde mobilisering av konflikthanteringsresurser och utökad dialog med berörda parter. Medierepresentanten (on Freedom of the Media) är en institution som inrättades 1997 och kontoret har ett tiotal tjänstemän med säte i . Medierepresentantens uppgift är att följa utvecklingen i medierna i deltagarstaterna och verka för att principer och åtaganden följs vad gäller yttrande- och mediefrihet. Medierepresentanten har också till uppgift att på ett tidigt stadium upptäcka problem på dessa områden och i samarbete med deltagarstaterna, övriga institutioner och andra relevanta organ hantera problemen. Medierepresentanten rapporterar regelbundet till Permanenta rådet, gör besök i deltagande stater och sammanställer publikationer och rekommendationer kring yttrandefriheten i OSSE- området. Medierepresentanten fäster särskild fokus på frågor som rör skydd av journalister, pressfrihet och Internet samt övergången till digitala nätverk. Det minskade utrymmet för fria medier och internetrestriktioner i lagstiftningen i flera uppmärksammades av medierepresentanten. Även våld mot journalister uppmärksammades och fördömdes kraftigt av medierepresentanten och . Förutom sitt fortlöpande övervakningsarbete anordnade medierepresentanten, med bland annat svenskt finansiellt stöd, konferenser i och södra . har rollen som EU:s lokala samordnare för pressfrihetsfrågor. har en särskild representant mot människohandel som arbetar vid Sekretariatets enhet mot människohandel i . Representantens uppgift är att assistera deltagande stater med genomförandet av åtaganden och användning av rekommendationerna i för bekämpande av människohandel. jämställdhetsarbete omfattar ökad jämställdhet inom organisationen och särskilt integration av ett jämställdhetsperspektiv i alla delar av organisationens arbete, politiskt deltagande, våld mot kvinnor samt kvinnors situation i samband med väpnade konflikter. I det senare arbetet är genomförandet av 1325 (2000) om kvinnor, fred och säkerhet centralt. har varit pådrivande för jämställdhetsarbetet inom samtliga tre dimensioner. Ramverken för jämställdhetsarbetet utgörs av jämställdhetsplanen som antogs 2004, ett ministerbeslut om kvinnor i konfliktförebyggande, krishantering och postkonflikthantering, som antogs 2005 baserat på ett svenskt initiativ, samt ministerbeslut om kvinnors deltagande i det politiska livet. Avsevärda brister finns i genomförandet av ramverken, inte minst vad gäller rekryteringen av kvinnor till chefposter i Skr. 2010/11:55 organisationen. verkade för genomförandet av 1325 i militärpolitiska dimension, men motståndet från många deltagarstater har i fortsättningen varit starkt. gav praktiskt stöd genom att även ställa en handläggare till ODIHR:s förfogande för arbete med resolution . årliga möte om den mänskliga dimensionen ODIHR organiserar ett möte om den mänskliga dimensionen (Human Dimension Implementation Meeting, HDIM). Mötet fokuserar på deltagande staters uppfyllelse av gjorda åtaganden inom den mänskliga dimensionen. Mötet är dessutom en viktig arena för enskilda organisationer som ställer regeringarna till svars i en öppen diskussion. Den stora mängden seminarier som anordnas ger också en god möjlighet till fördjupning i specifika frågor. samordnade EU:s deltagande och de 17 EU-anföranden som hölls. Därtill anordnade ett uppskattat och välbesökt seminarium om yttrandefrihet på Internet som behandlade frågor om möjligheter och utmaningar för yttrandefriheten som grundläggande mänsklig rättighet vid användningen av Internet. års ministermöte antogs fyra ministerbeslut och en deklaration inom den mänskliga dimensionen varav flera behandlade frågor med direkt relevans för de mänskliga rättigheterna. Följande beslut och deklarationer antogs: ministerdeklaration med anledning av 25- årsjubiléet av konventionen mot tortyr, beslut om kvinnors deltagande i det politiska och offentliga livet, beslut om hållbar integration av och Sinti, beslut om bekämpning av hatbrott, beslut om högnivå konferens om tolerans och icke-diskriminering 2010 i Astana, . fältverksamhet är väl etablerad och det är framför allt genom detta instrument som kan bidra med ett tydligt mervärde jämfört med andra organisationer. stödjer demokratisk utveckling, stärkandet av mänskliga rättigheter och rättsstatens principer på västra , i , inklusive och i genom sina 17 fältmissioner. Fältnärvaron omnämns generellt som missioner, oavsett om dessa i mandaten betecknas som kontor, missioner, center eller projektsamordnare. bedriver betydande fältverksamhet på västra med totalt sju fältmissioner i , och , , , , och Kosovo. upprättades i och den senaste i i samband Skr. 2010/11:55 med landets självständighet 2006. Mandaten för de olika missionerna är anpassade till situationen i varje enskilt land och huvudsakligen inriktade på demokrati- och institutionsbyggande. OSSE-missionen i Kosovo inrättades 1999 och är största fältmission. Den utgör en del av den internationella civila FN-närvaron .