prop · GX03122 · 2010-03-09 00:00:00 — 1.Om betalningsmottagaren begär en avgift eller erbjuder en nedsättning vid användning av ett visst betalningsinstrument, ska betalningsmottagaren underrätta betalaren om detta innan betalningstransaktionen initieras. 2.Om en betaltjänstleverantör eller en tredjeman begär en avgift vid användning av ett visst betalningsinstrument, ska denne underrätta betaltjänstanvändaren om detta innan betal- ningstransaktionen initieras. RÄTTIGHETER OCH SKYLDIGHETER MED AVSEENDE PÅ TILLHANDAHÅLLANDE OCH ANVÄNDNING AV BETALTJÄNSTER 1.Om betaltjänstanvändaren inte är konsument, får parterna avtala om att artiklarna 52.1 och 54.2 andra stycket samt artiklarna 59, 61, 62, 63, 66 och 75 helt eller delvis inte ska tillämpas. Parterna får även avtala om en annan tidsfrist än den som fastställs i artikel 58. 2.Medlemsstaterna får föreskriva att artikel 89 inte ska till- lämpas om betaltjänstanvändaren inte är konsument. 3.Medlemsstaterna får föreskriva att bestämmelserna i denna avdelning ska tillämpas på mikroföretag på samma sätt som på konsumenter. 1.Betaltjänstleverantören får inte ta ut någon avgift av betaltjänstanvändaren för fullgörandet av sina informations- skyldigheter eller korrigeringsåtgärder och förebyggande åtgärder enligt denna avdelning, såvida inte annat föreskrivs i artik- larna 65.1, 66.5 och 74.2. Betaltjänstanvändaren och betal- tjänstleverantören ska komma överens om dessa avgifter, som ska vara rimliga och stå i proportion till betaltjänstleverantörens faktiska kostnader. 2.Om en betalningstransaktion inte medför någon konverter- ing av valuta, ska medlemsstaterna kräva att betalningsmot- tagaren betalar de avgifter som hans betaltjänstleverantör tar ut, och att betalaren betalar de avgifter som hans betaltjänst- leverantör tar ut. 3.Betaltjänstleverantören får inte hindra betalningsmottagaren från att av betalaren begära en avgift eller att erbjuda en nedsättning vid användning av ett visst betalningsinstrument. Medlemsstaterna får dock förbjuda eller begränsa rätten att ta ut avgifter med beaktande av behovet att stimulera konkurrensen och främja en effektiv användning av betalningsinstrument. Undantag för betalningsinstrument för låga belopp och elektroniska pengar I fråga om betalningsinstrument som enligt ramavtalet endast avser individuella betalningstransaktioner på högst , eller som antingen har en utgiftströskel på eller lagrar medel som inte överstiger , får betaltjänstleverantörerna avtala med betaltjänstanvändarna att a)artiklarna 56.1 b, 57.1 c och 57.1 d, samt artikel 61.4 och 61.5, inte är tillämpliga om betalningsinstrumentet inte kan blockeras eller dess vidare användning förhindras, b)artiklarna 59, 60 och artikel 61.1 och 61.2 inte är tillämpliga om betalningsinstrumentet används anonymt eller betaltjänstleverantören av andra skäl som utgör en oskiljaktig del av betalningsinstrumentet inte kan bevisa att en betalningstransaktion var auktoriserad, c)genom undantag från artikel 65.1 det inte erfordras att betaltjänstleverantören underrättar betaltjänstanvändaren att betalningsordern avvisats, om det av sammanhanget klart framgår att den inte har genomförts, Europeiska unionens officiella tidning L 319/27 d)genom undantag från artikel 66 betalaren inte får återkalla betalningsordern efter att ha överfört betalningsordern eller gett sitt godkännande att utföra betalningstransaktionen till betalningsmottagaren, e)genom undantag från artiklarna 69 och 70, andra tider för genomförandet är tillämpliga. 2.För nationella betalningstransaktioner får medlemsstaterna eller deras behöriga myndigheter sänka eller fördubbla de belopp som avses i punkt 1. De får höja den för förbetalda betalnings- instrument . 3.Artiklarna 60 och 61 ska också tillämpas på elektroniska pengar i den mening som avses i artikel 1.3 b i direktiv /46/ EG såvida inte betalarens betaltjänstleverantör inte har möjlighet att frysa kontot eller blockera betalningsinstrumentet. Medlems- staterna får begränsa detta undantag till betalkonton eller betalningsinstrument med ett visst värde. Godkännande och återkallande av godkännande 1.Medlemsstaterna ska sörja för att en betalningstransaktion ska betraktas som auktoriserad endast om betalaren har godkänt genomförandet av betalningstransaktionen. Betalaren får aukto- risera betalningstransaktionen före eller, om betalaren och dennes betaltjänstleverantör har avtalat om detta, efter betal- ningstransaktionens genomförande. 2.Godkännande att genomföra en betalningstransaktion eller en serie betalningstransaktioner ska lämnas i den form som avtalats mellan betalaren och dennes betaltjänstleverantör. Om ett sådant godkännande saknas ska betalningstransaktionen anses vara icke auktoriserad. 3.Ett godkännande får alltid återkallas av betalaren, men inte efter den tidpunkt då det är möjligt att återkalla det enligt artikel 66. Godkännande att genomföra en serie betal- ningstransaktioner får även återkallas, med följden att varje betalningstransaktion därefter ska anses vara icke auktoriserad. 4.Förfarandet för att ge godkännande ska avtalas mellan betalaren och betaltjänstleverantören. Begränsning av betalningsinstrumentets användning När särskilda betalningsinstrument används för att ge godkännande får betalaren och dennes betaltjänstleverantör avtala om utgiftströsklar för betalningstransaktioner som genomförs genom det betalningsinstrumentet. 2.Om det överenskommits i ramavtalet får betaltjänstleveran- tören förbehålla sig rätten att blockera betalningsinstrumentet av objektivt betingade skäl, som har samband med betalnings- instrumentets säkerhet, misstanke om icke auktoriserad eller bedräglig användning av betalningsinstrumentet eller, vid betal- ningsinstrument med kreditutrymme, en väsentligt ökad risk för att betalaren eventuellt inte kan fullfölja sitt betalansvar. 3.I sådana fall ska betaltjänstleverantören på avtalat sätt informera betalaren om blockering av betalningsinstrumentet och om skälen till denna, om möjligt innan betalningsinstru- mentet blockeras och senast direkt efter blockeringen, om inte sådan information äventyrar objektivt motiverade säkerhetsskäl eller förbjuds i annan relevant gemenskapslagstiftning eller nationell lagstiftning. 4.Betaltjänstleverantören ska häva blockeringen av betalnings- instrumentet eller ersätta det med ett nytt betalningsinstrument så snart skälen till blockeringen inte längre föreligger. Betaltjänstanvändarens skyldigheter med avseende på betalningsinstrument Betaltjänstanvändare som har rätt att använda betalnings- instrumentet ska åläggas följande skyldigheter: a)Använda betalningsinstrumentet i enlighet med villkoren för utfärdande och användning av betalningsinstrumentet. b)Utan onödigt dröjsmål underrätta betaltjänstleverantören eller den enhet som denne angett, så snart de har fått vetskap om att betalningsinstrumentet förlorats, stulits, missbrukats eller använts utan auktorisation. Vid tillämpning av punkt 1 a ska betaltjänstanvändaren, så snart denne mottar ett betalningsinstrument, vidta alla skäliga åtgärder för att skydda dess personliga säkerhetsanordningar. Skyldigheter för betaltjänstleverantören med avseende på betalningsinstrument Den betaltjänstleverantör som utfärdar ett betalningsinstru- ment ska ha följande skyldigheter: a)Förvissa sig om att de personliga säkerhetsanordningarna i betalningsinstrumentet inte är tillgängliga för andra än den betaltjänstanvändare som har rätt att använda betalnings- instrumentet, utan att detta påverkar betaltjänstleverantö- rens skyldigheter i artikel 56. b)Avstå från att sända över betalningsinstrument som inte beställts utom då ett betalningsinstrument som redan innehas av betaltjänstanvändaren ska ersättas. L 319/28 Europeiska unionens officiella tidning c)Se till att betaltjänstanvändare alltid har möjlighet att på lämpligt sätt lämna underrättelser enligt artikel 56.1 b eller att begära att en blockering hävs enligt artikel 55.4; på begäran ska betaltjänstleverantören göra det möjligt för betaltjänstanvändaren att efter under- rättelsen styrka att han har lämnat en sådan underrättelse. d)Förhindra varje användning av betalningsinstrumentet så snart som den underrättelse som avses i artikel 56.1 b har lämnats. Betaltjänstleverantören ska stå för risken att skicka betal- ningsinstrumentet till betalaren eller att skicka personliga säkerhetsanordningar som hör till det. Meddelande om icke auktoriserade eller felaktigt utförda betalningstransaktioner Betaltjänstanvändaren ska få rättelse av betaltjänstleverantörens sida endast om han, när han får kännedom om icke auktoriserade eller felaktigt utförda betalningstransaktioner som ger upphov till en fordran även sådan som följer av artikel 75, underrättar sin betaltjänstleverantör utan onödigt dröjsmål och månader efter debiteringsdagen, utom, i förekom- mande fall, om betaltjänstleverantören varken har lämnat information om betalningstransaktionen eller gjort informatio- nen tillgänglig i enlighet med avdelning III. Bevis för autentisering och genomförande av betalningstransaktioner 1.Om en betaltjänstanvändare nekar till att ha auktoriserat en genomförd betalningstransaktion eller hävdar att betalnings- transaktionen inte har genomförts på korrekt sätt, ska medlemsstaterna kräva att hans betaltjänstleverantör ska kunna styrka att betalningstransaktionen autentiserats, registrerats korrekt, kontoförts och inte påverkats av ett tekniskt fel eller någon annan bristfällighet. 2.Om en betaltjänstanvändare nekar till att ha auktoriserat en genomförd betalningstransaktion, ska användningen av ett betalningsinstrument som registrerats av betaltjänstleverantören inte nödvändigtvis vara tillräckligt för att visa vare sig att betalningen hade auktoriserats av betalaren eller att betalaren handlat bedrägligt, eller avsiktligen eller av grov vårdslöshet försummat att uppfylla en eller flera av sina skyldigheter enligt artikel 56. Betaltjänstleverantörens ansvar för icke auktoriserade betalningstransaktioner Vid icke auktoriserade betalningstransaktioner ska medlems- staterna, utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 58, se till att betalarens betaltjänstleverantör betalar tillbaka beloppet för den icke auktoriserade betalningstransaktionen till betalaren och i tillämpliga fall återställa det debiterade betalkon- tots kontoställning till den som skulle ha förelegat om den icke auktoriserade betalningstransaktionen inte hade ägt rum. Ytterligare ekonomisk ersättning får fastställas i enlighet med tillämplig lag för det avtal som ingåtts mellan betalaren och hans betaltjänstleverantör. Betalarens ansvar för icke auktoriserade betalningstransaktioner 1.Med avvikelse från artikel 60 ska betalaren stå för sådana förluster vid alla icke auktoriserade betalningstransaktioner, upp till högst , som är en följd av att ett förlorat eller stulet betalningsinstrument använts eller, om betalaren har underlåtit att skydda de personliga säkerhetsanordningarna, av att ett betalningsinstrument missbrukats. 2.Betalaren ska stå för samtliga förluster till följd av icke auktoriserade betalningstransaktioner om denne åsamkats dem genom att ha handlat bedrägligt eller avsiktligen eller genom grov vårdslöshet har underlåtit att uppfylla en eller flera av sina skyldigheter enligt artikel 56. I sådana fall är det maximibelopp som avses i punkt 1 i denna artikel inte tillämpligt. 3.I sådana fall där betalaren inte har handlat bedrägligt eller avsiktligen underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 56 får medlemsstaterna minska det ansvar som avses i punkterna 1 och 2 i denna artikel, varvid hänsyn ska tas särskilt till arten av de personliga säkerhetsanordningar som hör till betalningsinstrumentet och till de omständigheter under vilka det förlorades, stals eller missbrukades. 4.Efter underrättelse enligt artikel 56.1 b ska betalaren inte belastas med några ekonomiska konsekvenser till följd av användning av ett betalningsinstrument som förlorats, stulits eller missbrukat, såvida inte betalaren har handlat bedrägligt. 5.Om betaltjänstleverantören inte erbjuder ett lämpligt sätt att lämna anmälan när ett betalningsinstrument förlorats, stulits eller missbrukats, vilket krävs i artikel 57.1 c, ska betalaren inte vara ansvarig för de ekonomiska konsekvenserna av att betalningsinstrumentet använts, såvida han inte har handlat bedrägligt. Återbetalning av betalningstransaktioner som initierats av eller via en betalningsmottagare Medlemsstaterna ska se till att en betalare har rätt till återbetalning från sin betaltjänstleverantör av en redan genom- förd auktoriserad betalningstransaktion, initierad av eller via en betalningsmottagare, om följande villkor är uppfyllda: a)Auktorisationen angav inte betalningstransaktionens exakta belopp när auktorisationen gjordes. Europeiska unionens officiella tidning L 319/29 b)Betalningstransaktionens belopp överstiger det belopp som betalaren rimligen kunde ha förväntat sig med hänsyn till sitt tidigare utgiftsmönster, villkoren i ramavtalet och relevanta omständigheter. På begäran av betaltjänstleverantören ska betalaren redovisa de faktiska förhållandena rörande sådana villkor. Återbetalningen ska uppgå till hela beloppet av den genomförda betalningstransaktionen. För autogireringar får betalaren och hans betaltjänstleverantör i ett ramavtal avtala att betalaren ska ha rätt till återbetalning från betaltjänstleverantören även om villkoren för återbetalning enligt första stycket inte är uppfyllda. 2.Vid tillämpning av punkt 1 b första stycket får betalaren dock inte åberopa valutaväxlingskursen som skäl om den referensväxelkurs som avtalats med hans betaltjänstleverantör i enlighet med artiklarna 37.1 d och 42.3 b har tillämpats. 3.I ramavtalet mellan betalaren och betaltjänstleverantören får avtalas att betalaren inte har rätt till återbetalning när han har givit sitt godkännande att genomföra betalningstransaktionen direkt till sin betaltjänstleverantör och, i förekommande fall, information om den framtida betalningstransaktionen på över- enskommet sätt lämnades till eller gjordes tillgänglig för betalaren minst före sista betalningsdagen av betaltjänstleverantören eller betalningsmottagaren. Av s n i t t 1 B e t a l n i n g s o r d e r o c h b e l o p p s o m s k a öve r f ö r a s 1.Medlemsstaterna ska se till att tidpunkten för mottagande är den tidpunkt då den betalningsorder som överförts direkt av betalaren eller indirekt av eller via en betalningsmottagare tas emot av betalarens betaltjänstleverantör. Om tidpunkten för mottagande inte är en bankdag för betalarens betaltjänst- leverantör ska betalningsordern anses ha mottagits under följande bankdag. Betaltjänstleverantören får fastställa en bryt- tidpunkt nära bankdagens slut efter vilken alla betalningsorder som tas emot ska anses ha mottagits under följande bankdag. 2.Om den betaltjänstanvändare som initierar en betalnings- order och hans betaltjänstleverantör avtalar om att genom- förandet av betalningsordern ska inledas en viss dag eller vid slutet av eller den dag då betalaren har ställt medel till sin betaltjänstleverantörs förfogande, ska tidpunkten för mottagande vad avser artikel 69 anses vara den avtalade dagen. Om den avtalade dagen inte är en bankdag för betalarens betaltjänstleverantör ska betalningsordern anses ha mottagits under följande bankdag. Vägran att genomföra betalningsorder Begäran om återbetalning för betalningstransaktioner initierade av eller via en betalningsmottagare 1.Medlemsstaterna ska se till att betalaren kan begära återbetalning enligt artikel 62 av en auktoriserad betalnings- transaktion initierad av eller via en betalningsmottagare från den dag då medlen debiterades. 2.Inom tio bankdagar från mottagandet av begäran om återbetalning ska betaltjänstleverantören antingen återbetala hela betalningstransaktionens belopp eller ange sina skäl för att vägra återbetalning med uppgift om till vilka organ betalaren kan hänskjuta ärendet i enlighet med artiklarna 8083, om han inte godtar de angivna skälen. Den rättighet som betaltjänstleverantören har enligt första stycket att vägra återbetalning ska inte tillämpas i det fall som avses i artikel 62.1 fjärde stycket. Om betaltjänstleverantören vägrar att utföra en betalnings- order, ska vägran och om möjligt skälen till denna samt förfarandet för att korrigera eventuella sakfel som lett till vägran meddelas till betaltjänstanvändaren, såvida inte detta inte är förbjudet enligt annan relevant gemenskapslagstiftning eller nationell lagstiftning. Betaltjänstleverantören ska lämna underrättelsen eller göra den tillgänglig på avtalat sätt möjligt och under alla förhållanden inom de tidsfrister som anges i artikel 69. får innehålla villkoret att betaltjänstleverantören får ta ut en avgift för denna underrättelse om vägran är objektivt betingad. Om alla villkor som anges i betalarens ramavtal är uppfyllda, får betalarens betaltjänstleverantör inte vägra att utföra en auktoriserad betalningsorder, oberoende av om betalningsordern initieras av en betalare eller av eller via en betalningsmottagare, såvida inte detta är förbjudet enligt annan relevant gemenskaps- lagstiftning eller nationell lagstiftning. L 319/30 Europeiska unionens officiella tidning Vid tillämpning av artiklarna 69 och 75 ska en betalnings- order för vilken genomförande har nekats anses inte ha tagits emot. 1.Medlemsstaterna ska se till att betaltjänstanvändaren inte får återkalla en betalningsorder efter det att den har den mottagits av betalarens betaltjänstleverantör, såvida inte någonting annat anges i denna artikel. 2.När en betalningstransaktion initieras av eller genom betalningsmottagaren får betalaren inte återkalla betalnings- ordern efter att ha överfört betalningsordern eller givit sitt godkännande att genomföra betalningstransaktionen till betal- ningsmottagaren. 3.Vid en autogirering och utan att det påverkar tillämpningen av rätten till återbetalning, får betalaren emellertid återkalla betalningsordern senast i slutet av den bankdag som föregår den dag som avtalats för debitering av medlen. 4.I det fall som avses i artikel 64.2 får betaltjänstanvändaren återkalla en betalningsorder senast i slutet av den bankdag som föregår den avtalade dagen. 5.Vid utgången av de tidsfrister som anges i punkterna 14 får betalningsordern återkallas endast om detta har avtalats mellan betaltjänstanvändaren och hans betaltjänstleverantör. I de fall som avses i punkterna 2 och 3 krävs även betalningsmottagarens godkännande. Om så har avtalats i ramavtalet får betaltjänst- leverantören ta ut en avgift för återkallande. Överförda belopp och mottagna belopp 1.Medlemsstaterna ska kräva att betalarens betaltjänstleveran- tör, betalningsmottagarens betaltjänstleverantör och betaltjänst- leverantörernas eventuella mellanhänder överför hela betalningstransaktionens belopp och avstår från att dra av avgifter från det överförda beloppet. 2.Betalningsmottagaren får dock med sin betaltjänstleverantör avtala om att betaltjänstleverantören får dra av sina egna avgifter från det överförda beloppet innan det krediteras betalningsmot- tagaren. Hela betalningstransaktionens belopp och avgifterna ska i så fall redovisas separat in den information som lämnas till betalningsmottagaren. 3.Om andra avgifter än dem som avses i punkt 2 dras av från det överförda beloppet, ska betalarens betaltjänstleverantör se till att betalningsmottagaren erhåller hela beloppet av den betal- ningstransaktion som initierades av betalaren. Om betalnings- transaktionen initieras av eller genom betalningsmottagaren, ska dennes betaltjänstleverantör se till att hela beloppet av betal- ningstransaktionen mottas av betalningsmottagaren. Av s n i t t 2 G e n o m f ö r a n d e t i d o c h v a l u t e r i n g s d a g Detta avsnitt ska tillämpas på a)betalningstransaktioner i euro, b)nationella betalningstransaktioner i valutan i den berörda medlemsstaten utanför euroområdet, och c)betalningstransaktioner som inbegriper endast en valuta- konvertering mellan euro och valutan i en medlemsstat utanför euro-området, förutsatt att den nödvändiga va- lutakonverteringen utförs i den berörda medlemsstaten utanför euro-området och i fråga om gränsöverskridande betalningstransaktioner att den gränsöverskridande trans- aktionen sker i euro. Detta avsnitt ska tillämpas på andra betalningstransaktioner, såvida inte annat avtalats mellan betaltjänstanvändaren och hans betaltjänstleverantör, med undantag av artikel 73 som parterna inte disponerar över. När betaltjänstanvändaren och hans betaltjänstleverantör enas om än den som fastställs i artikel 69 ska emellertid en sådan period när det gäller betalningstransaktioner inom gemenskapen inte överstiga efter tidpunkten för mottagande enligt artikel 64. Betalningstransaktioner till ett betalkonto 1.Medlemsstaterna ska kräva att betalarens betaltjänstleveran- tör ser till att betalningstransaktionens belopp, efter tidpunkten för mottagande enligt artikel 64, krediteras betalningsmottaga- rens betaltjänstleverantörs konto senast vid slutet av nästföljande bankdag. Fram till får en betalare och hans betaltjänstleverantör dock avtala om om högst . Dessa tider får dock förlängas med ytterligare en bankdag när det gäller betalningstransaktioner som initierats på papper. 2.Medlemsstaterna ska kräva att betalningsmottagarens betal- tjänstleverantör valuterar och gör tillgänglig betalningstransak- tionens belopp på betalningsmottagarens betalkonto efter det att betaltjänstleverantören har mottagit medlen i enlighet med artikel 73. 3.Medlemsstaterna ska kräva att betalningsmottagarens betal- tjänstleverantör överför en betalningsorder som initierats av eller via betalningsmottagaren till betalarens betaltjänstleverantör inom de tidsfrister som avtalats mellan betalningsmottagaren och hans betaltjänstleverantör, när det gäller autogiro, som gör avveckling möjlig på den överenskomna förfallodagen. Europeiska unionens officiella tidning L 319/31 Om betalningsmottagaren saknar betalkonto hos betaltjänstleverantören Om betalningsmottagaren inte har något betalkonto hos betal- tjänstleverantören, ska den betaltjänstleverantör som tar emot medlen göra dem tillgängliga för betalningsmottagaren inom den tid som anges i artikel 69. ansvarig enligt artikel 75 för att betalningstransaktionen inte genomförts eller för brister i genomförandet av den. Betalarens betaltjänstleverantör ska dock vidta skäliga åtgärder för att återvinna de medel som betalningstransaktionen avsåg. Om så har avtalats i ramavtalet får betaltjänstleverantören ta ut en avgift av betaltjänstanvändaren för återvinningen. Kontantinsättningar på ett betalkonto Om en konsument sätter in kontanter på ett betalkonto hos betaltjänstleverantören i detta betalkontos valuta, ska betaltjänst- leverantören sörja för att beloppet görs tillgängligt och valuteras efter den tidpunkt medlen mottogs. Om betaltjänst- användaren inte är en konsument, ska beloppet göras tillgängligt och valuteras senast den bankdag som följer för mottagandet av medlen. För nationella betalningstransaktioner får medlemsstaterna före- skriva kortare maximitider för genomförandet än de tider som anges i detta avsnitt. Valuteringsdag och tillgängliga medel Medlemsstaterna ska säkerställa att valuteringsdagen för kreditering av betalningsmottagarens konto är senast den bankdag då betalningstransaktionens belopp krediteras betal- ningsmottagarens betaltjänstleverantörs konto. Betalningsmottagarens betaltjänstleverantör ska säkerställa att betalningstransaktionens belopp ställs till betalningsmottagarens förfogande efter det att detta belopp krediteras betalningsmottagarens betaltjänstleverantörs konto. Medlemsstaterna ska säkerställa att valuteringsdagen för debitering av betalarens betalkonto infaller tidigast när betal- ningstransaktionens belopp debiteras detta betalkonto. Av s n i t t 3 A n s v a r