prop · GY0315 · 2010-10-25 00:00:00 — Detta gäller dock inte överenskommelser om ändring av egendomens pris och andra villkor för över- låtelsen eller upplåtelsen. Om uppdraget är förenat med ensamrätt, får tiden för ensamrätten bestämmas åt gången. En överenskommelse om förlängning av ensam- rätten får träffas tidigast en månad innan ensamrätten ska upphöra att gälla. Om mäklaren har sagt upp uppdragsavtalet muntligen, ska mäklaren också skriftligen underrätta uppdragsgivaren om uppsägningen. Om uppdrags- givaren har sagt upp avtalet, ska mäklaren skriftligen bekräfta uppsäg- ningen. Paragrafen reglerar hur uppdragsavtal ska ingås. I paragrafen behandlas också giltighetstiden för ett uppdragsavtal som är förenat med ensamrätt samt förutsättningarna för förlängning av ensamrätten. Det regleras också hur mäklaren ska agera vid uppsägning av uppdragsavtalet. Första och andra styckena motsvarar 11 § fastighetsmäklarlag (se prop. 1994/95:14 s. 74 f.). Tredje stycket saknar motsvarighet i den lagen. I första stycket första meningen har förtydligats att det skriftliga upp- dragsavtalet ska skrivas under av parterna. En konsekvens av detta är att uppdragsavtalet inte kan ingås endast via e-post. I andra stycket andra meningen har förtydligats att en ny ensamrätts- period får avtalas tidigast en månad innan ensamrätten upphör att gälla. Det är inte förmedlingsuppdraget som är avgörande. Av tredje stycket framgår två ordningsregler som gäller för mäklaren i samband med uppsägning av uppdragsavtalet. För det första ska mäklaren, om han eller hon säger upp uppdragsav- talet muntligen, också skriftligen underrätta uppdragsgivaren om detta. Syftet med bestämmelsen är att det inte ska råda något missför- stånd om att mäklaren har sagt upp uppdragsavtalet. Om mäklaren säger upp avtalet skriftligen, behöver han eller hon naturligtvis inte därutöver skriftligen underrätta uppdragsgivaren om detta. För det andra är mäklaren skyldig att skriftligen bekräfta en uppsäg- ning från uppdragsgivarens sida. Detta gäller oavsett om uppdragsgiva- ren sagt upp avtalet muntligen eller skriftligen. I normalfallet bör informationen skickas med posten, om inte mäklaren och uppdragsgivaren har bestämt att de ska kommunicera med varandra på ett annat sätt, t.ex. via e-post eller telefax. Skyldigheterna gäller enbart mäklaren. För uppdragsgivaren finns inga motsvarande krav. Konsekvensen av att en mäklare bryter mot ordningsreglerna är att på- följd kan meddelas mot honom eller henne (se 29 §). Det är inte uteslutet att ett åsidosättande av kraven i vissa fall också kan medföra skade- ståndsansvar enligt 25 §. Övervägandena finns i avsnitt 8. Handpenning och deposition av mottagna tillgångar 10 § Handpenning som fastighetsmäklaren har tagit emot ska överlämnas till säljaren, om inte annat har överenskommits genom ett depositionsavtal. Pengar och andra tillgångar som mäklaren får hand om för någon annans räkning ska hållas skilda från egna tillgångar. Ett depositionsavtal ska upprättas skriftligen och skrivas under av parterna. Paragrafen reglerar frågor som rör mäklarens mottagande av pengar och andra tillgångar. Den innehåller också en ordningsregel för upprättandet av depositionsavtal. Paragrafens första och andra stycken motsvarar 12 § andra och tredje styckena fastighetsmäklarlag (se prop. 1994/95:14 s. 75 f.). Paragrafens tredje stycke saknar motsvarighet lag. Första stycket har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Enligt tredje stycket ska depositionsavtal upprättas skriftligen och skrivas under av parterna. Ett depositionsavtal är en överenskommelse om förvaring. När en mäklare tar emot egendom för förvaring, blir mäklaren redovisningsskyldig för denna. Det ska därför träffas en skrift- lig överenskommelse om det. Ett depositionsavtal om handpenning inne- håller villkor för hur och när deponerade medel ska betalas ut och ingås mellan säljaren, köparen och mäklaren. Skyldigheten gäller samtliga fall då pengar och andra tillgångar (t.ex. möbler) deponeras hos mäklaren. Konsekvensen av att ett depositionsavtal inte upprättas skriftligen är att mäklaren kan meddelas påföljd (jfr 29 §), däremot är avtalet ändå civil- rättsligt giltigt. Övervägandena finns i avsnitt 8. Förbud mot viss förmedling och handel med fastigheter 11 § En fastighetsmäklare får inte i anslutning till sitt förmedlingsuppdrag köpa en fastighet som han eller hon har eller har haft i uppdrag att förmedla. Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, innehåller ett förbud för mäklaren att själv träda in som köpare av fastigheten. I för- hållande till 13 § första stycket första meningen fastighets- mäklarlag har förbudet utsträckts till att gälla också fastigheter som mäklaren har haft i uppdrag att förmedla (se prop. 1994/95:14 s. 77). Mäklaren kan inte kringgå förbudet mot att köpa den fastighet som han eller hon har i uppdrag att förmedla genom att avträda från uppdraget. Förbudet gäller endast i anslutning till det aktuella förmedlingsuppdraget. Om fastigheten överlåtits eller förflutit sedan mäklarens uppdrag upphörde, är mäklaren normalt inte förhindrad enligt denna bestämmelse att förvärva fastigheten. Övervägandena finns i avsnitt 7. 12 § En fastighetsmäklare får inte förmedla en fastighet till eller från 1. sin make eller sambo, 2. sitt syskon eller sin släkting i rakt upp- eller nedstigande led, 3. någon som mäklaren är besvågrad med i rätt upp- eller nedstigande led eller på sådant sätt att den ene är gift med den andres syskon eller 4. någon annan sådan närstående som avses i 4 kap. 3 § konkurslagen Prop. 2010/11:15 (1987:672). Om någon som är mäklaren närstående förvärvar en fastighet som mäklaren före förvärvet har haft i uppdrag att förmedla, ska mäklaren genast anmäla för- värvet till . Paragrafen innehåller ett förbud för mäklaren att förmedla en fastighet till eller från en närstående fysisk eller juridisk person. Den innehåller också en skyldighet för mäklaren att anmäla en närståendes förvärv, om mäkla- ren före förvärvet hade i uppdrag att förmedla objektet. Förbudet i första stycket har i förhållande till 13 § första stycket andra meningen fastighetsmäklarlag utsträckts till att gälla också fastigheter som ägs av en närstående. Närståendekretsen är i sak oförändrad, men i stället för den tidigare rena hänvisningen till 4 kap. 3 § konkurslagen (1987:672) anges vissa av de praktiskt viktiga fallen uttryckligen i paragrafen. Andra stycket motsvarar 13 § andra stycket lag (se prop. 1994/95:14 s. 77 f.) Anmälningsskyldigheten för mäklares eget förvärv har dock tagits bort som en konsekvens av att en mäklare numera inte får köpa en fastighet som han eller hon har eller har haft i uppdrag att förmedla (jfr 11 §). Att förbudet i första stycket gäller också förmedling från en närstående innebär att fastighetsmäklaren måste avstå från att åta sig uppdrag från närstående. Mäklaren kan i en sådan situation inte förväntas visa den opartiskhet som lagen kräver och har därför ansetts behöva avböja sådana uppdrag. Konsekvensen av att mäklaren bryter mot förbudet är att påföljd kan meddelas mot honom eller henne (jfr 29 §). Har mäklaren i något annat fall än som sägs i denna paragraf ett personligt eller ekonomiskt intresse i ett förmedlingsuppdrag, kan mäkla- ren vara förhindrad att åta sig uppdraget p.g.a. god fastighetsmäklarsed och skyldigheten att ta till vara säljarens och köparens intresse (jfr rätts- fallet RÅ 2008 ref. 63). Övervägandena finns i avsnitt 7. 13 § En fastighetsmäklare får inte bedriva handel med fastigheter. Paragrafen innehåller ett förbud för mäklaren att handla med fastigheter. Den överensstämmer med 14 § första stycket fastighetsmäklar- lag (se prop. 1994/95:14 s. 79 f.). Förbud mot förtroenderubbande verksamhet 14 § En fastighetsmäklare får inte ägna sig åt verksamhet som är ägnad att rubba förtroendet för honom eller henne som mäklare. Enbart det förhållandet att mäklaren får ersättning för en annan verksamhet än förmedling av fastigheter ska inte anses rubba förtroendet för mäklaren, under förutsättning att ersättningen är endast obetydlig. Mäklaren ska tydligt upplysa tilltänkta säljare och köpare om verksamheten samt om den ersättning som mäklaren får för den. Upplysningen ska lämnas till uppdragsgivaren innan upp- dragsavtalet ingås och i övrigt . Paragrafen innehåller ett generellt förbud mot förtroenderubbande sido- verksamhet. I förhållande till fastighetsmäklarlag anges att detta förbud inte hindrar att mäklaren ägnar sig åt annan verksamhet under vissa förutsättningar. Paragrafens första stycke motsvarar 14 § andra stycket lag (se prop. 1994/95:14 s. 79 f.). Bestämmelserna i övrigt är nya. Enligt första stycket får en mäklare inte ägna sig åt verksamhet som är ägnad att rubba förtroendet för honom eller henne som mäklare. Motsvarande förbud mot förtroenderubbande verksamhet lag har i praxis tolkats så att mäklaren i princip inte kunnat bedriva annan verksamhet i samband med förmedlingsuppdraget, t.ex. förmedling av bostadslån eller hemförsäkringar, mot någon ersättning. Det har ansetts utgöra förtroenderubbande sidoverksamhet. Andra stycket, som har utfor- mats i enlighet med Lagrådets förslag, innebär en praktiskt betydelsefull justering. Ändringen möjliggör för mäklaren att bedriva annan verksam- het, men begränsar inte mäklaren i förhållande till vad som varit tillåtet enligt lag och den praxis som utvecklats. Avsikten är att ge mäklare något utökade möjligheter att bedriva annan verksamhet än för- medling av fastigheter. Av andra stycket första meningen framgår att enbart det förhållandet att mäklaren får ersättning för en annan verksamhet inte ska anses rubba förtroendet för mäklaren om ersättningen endast är obetydlig. Regleringen i andra stycket utgår från att bestämmelsen i första stycket även omfattar indirekta ersättningar till mäklare som betalas ut till mäklarföretaget och som på ett eller annat sätt kommer mäklaren till del. Ett exempel på detta är att ersättning från en bank visserligen betalas ut till det mäklarföretag som mäklaren äger eller är anställd i men en inte obetydlig ersättning i praktiken kommer mäklaren till godo för hans eller hennes hjälp med att förmedla kredit till köpare i ett förmedlingsuppdrag. Vad som är obetydlig ersättning bör bedömas i absoluta tal i det sär- skilda fallet. Det saknar i princip betydelse vilken proportion ersättning- en har i förhållande till mäklarens provision eller till priset på fastig- heten. Inte heller sidoverksamhetens totala omsättning är avgörande för om ersättningen är obetydlig eller inte. Det är inte möjligt att ange en exakt gräns för när ersättningen är så hög att den är mer än obetydlig. Avsikten är att mäklaren ska kunna ta emot ersättning i den utsträckning som denna inte typiskt sett ger mäkla- ren ett motiv att ta ovidkommande hänsyn i samband med uppdraget. En ersättning som överstiger några kan knappast anses obetyd- lig. Det spelar ingen roll i vilken form ersättningen lämnas. Inte bara kontant betalning utan även rabatter och andra förmånliga villkor räknas som ersättning i bestämmelsens mening. Andra exempel är marknads- föringsstöd, såsom att mäklaren får marknadsföra sina förmedlingsobjekt på en banks bekostnad, och bonusresor. Paragrafen syftar till att motverka bindningar mellan mäklare och utomstående personer och ställer därför stora krav på den enskilde mäklaren att skaffa sig kunskap om de eventuella förmåner som kommer denne till godo för uppgifter som han eller hon utför. En mäklare som utför uppgifter vid sidan av förmedlingsuppdragen ska alltså i princip inte med framgång kunna hävda att han eller hon saknade kännedom om att ersättningen för detta arbete betalades via mäklarföretaget. Även om mäklaren inte får någon ersättning i utbyte mot uppgifter som han eller hon utför eller endast får en obetydlig sådan, kan sidoverksam- heten liksom enligt lag ändå komma i konflikt med det generella förbudet mot förtroenderubbande sidoverksamhet i första stycket. Enligt andra stycket andra meningen ska mäklaren tydligt upplysa till- tänkta säljare och köpare (inklusive den som ska bli uppdragsgivare) om verksamheten samt om den ersättning som mäklaren får från den. I kravet på upplysning om verksamheten ligger att mäklaren ska infor- mera om vem som är mäklarens samarbetspartner eller uppdragsgivare. Det kan t.ex. vara en bank, ett försäkringsbolag eller ett byggföretag som mäklaren har träffat avtal med, men det kan också vara det företag som mäklaren är anställd eller delägare i. Mäklaren ska också upplysa om vilken ersättning han eller hon får. Detta omfattar inte bara fast ersättning som mäklaren får utan tar också sikte på ersättning som mäklaren kan komma att få från sidoverksam- heten i samband med ett enskilt förmedlingsuppdrag. Mäklaren ska redo- visa så mycket i förhållande till parterna att de kan bedöma mäklarens ekonomiska motiv att bedriva sidoverksamheten. Enligt andra stycket tredje meningen ska upplysningen om sidoverk- samheten lämnas till uppdragsgivaren innan uppdragsavtalet ingås och i övrigt . I praktiken innebär detta att mäklaren ska informera sälja- ren innan förmedlingsavtalet ingås och köpare normalt i samband med att mäklaren informerar om fastigheten, t.ex. när objektsbeskrivningen läggs ut på Internet. Upplysningarna till uppdragsgivaren kan tas in i uppdragsavtalet, men behöver inte tas in där. Information till köpare kan t.ex. lämnas i en sepa- rat handling eller i objektsbeskrivningen. I allmänhet framgår vissa av upplysningarna naturligt av mäklarens erbjudande och behöver då inte upprepas. Det krävs dock att mäklaren ser till att säljaren och de speku- lanter som lämnar bud haft möjlighet att ta del av upplysningarna. Upplysningarna ska alltid ges på ett tydligt sätt. I kravet på god fastighetsmäklarsed ligger att mäklaren i konsumentförhållanden alltid ska lämna upplysningarna skriftligen. Det är lämpligt att mäklaren tydliggör för säljaren och köparen i vilken utsträckning mäklarens ansvarsförsäkring täcker även sidoverksamhet. Mäklarens utförande av annan verksamhet får inte inkräkta på hans eller hennes möjlighet att fullgöra sina förpliktelser enligt fastighets- mäklarlagen, t.ex. att utföra förmedlingsuppdraget med den noggrannhet som fordras. En tveksamhet i detta avseende skulle kunna uppkomma t.ex. om mäklaren, som han eller hon visar förmedlingsobjektet och tar emot bud, förhandlar med en bank om förmånliga lånevillkor för spekulanter. Övervägandena finns i avsnitt 7. Förbud mot att uppträda som ombud 15 § En fastighetsmäklare får inte som ombud företräda säljare gentemot köpare eller köpare gentemot säljare. Mäklaren får dock åta sig begränsade uppgifter. Paragrafen innehåller ett förbud för mäklaren mot att företräda någon av parterna som ombud i förhållande till den andra parten. 15 § fastighetsmäklarlag (se prop. 1994/95:14 s. 80 f.). tidigare hänvisningen till god fastighetsmäklarsed i andra meningen har dock ansetts överflödig och har därför utmönstrats. 16 § Fastighetsmäklaren ska, i den utsträckning som god fastighetsmäklarsed kräver det, ge tilltänkta köpare och säljare de råd och upplysningar som de kan behöva om fastigheten och andra förhållanden som har samband med överlåtel- Mäklaren ska i förväg upplysa tilltänkta köpare om hur säljaren avser att Mäklaren ska verka för att säljaren före överlåtelsen lämnar de uppgifter om fastigheten som kan antas vara av betydelse för en köpare. ligen upplysa en köpare om det ansvar som denne har för att undersöka fastig- heten och ska verka för att han eller hon före köpet gör eller låter göra en sådan Om mäklaren har iakttagit eller annars känner till eller med hänsyn till omständigheterna har särskild anledning att misstänka något om fastighetens skick som kan antas ha betydelse för en köpare, ska mäklaren särskilt upplysa denne om detta. Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, innehåller bestämmelser om mäklarens allmänna rådgivnings- och upplysnings- skyldighet mot köpare och säljare. Den motsvarar 16 § fastig- hetsmäklarlag (se prop. 1983/84:16 s. 37 f., 56 f. och 66 f. samt prop. 1994/95:14 s. 81). Övervägandena finns i avsnitt 8. Av första meningen, som i sak är oförändrad i förhållande till 1995 års fastighetsmäklarlag, framgår att mäklaren är skyldig att ge både tilltänkta köpare och säljare (inklusive uppdragsgivare) råd och upplysningar. tilltänkta köpare avses, på samma sätt som i 14 § andra stycket, personer som överväger att lägga ett bud på fastigheten och alltså inte enbart den Skyldigheterna i denna paragraf gäller oavsett om spekulanten är en konsument eller inte. I andra meningen, som är ny, anges att mäklare i förväg ska upplysa om hur säljaren avser att genomföra försäljningen. Bestämmelsen medför att mäklaren måste upplysa om hur den som vill köpa fastigheten ska gå till väga. Det gäller praktiska förutsättningar såsom om budgivning planeras samt hur och när den i så fall kommer att Informationen ska vara så fullständig som möjligt. Tanken är att den som vill köpa fastigheten ska kunna planera sitt handlande utifrån informationen och inte bli överrumplad. En säljare bestämmer själv vem han eller hon vill sälja till och kan naturligtvis när som helst ändra sina Prop. 2010/11:15 instruktioner till mäklaren, t.ex. ställa in en planerad visning eller godta ett bud från en spekulant utan att andra spekulanter fått möjlighet att lämna bud. En mäklare ska då om möjligt informera köpare om att planerna för försäljningen ändrats. I andra meningen har tagits in en bestämmelse om att mäklaren är skyl- dig att skriftligen upplysa en köpare om det ansvar som denne har att undersöka fastigheten, dvs. Till skillnad mot lag kan mäklaren inte nöja sig med att lämna denna upplys- ning muntligen utan måste upplysa om det skriftligen. Skriftlighetskravet är avsett att underlätta för köparen att ta till sig upplysningen. Köparen ska få del av informationen i så god tid innan överlåtelseavtalet ingås att han eller hon har möjlighet att låta undersöka fastigheten. Inget hindrar att mäklaren lämnar informationen på ett tidigt stadium, t.ex. i objektsbeskrivningen. I skyldigheten ligger att mäklaren skriftligen måste klargöra för köpa- ren vad undersökningsplikten innebär enligt 4 kap. 19 § jordabalken eller, såvitt avser bostadsrätter, enligt 20 § köplagen (1990:931). Omfatt- ningen av undersökningsplikten beror på vilken fastighet det gäller, vilket mäklaren ska klargöra för köparen. Mäklaren måste förstås inte upplysa en köpare i detalj om vad undersökningsplikten kräver, utan en översiktlig redovisning av undersökningspliktens innebörd är tillräcklig. Tredje stycket är nytt. Till skillnad från första stycket och i likhet med andra stycket tar denna bestämmelse sikte på köparen, dvs. just den spekulant som står i begrepp att förvärva fastigheten. I tredje stycket anges att mäklaren särskilt ska upplysa köparen om för- hållanden rörande fastighetens skick som kan antas ha betydelse för denne. Skyldigheten gäller förhållanden som mäklaren iakttagit eller annars känner till eller med hänsyn till omständigheterna har särskild anledning att misstänka. Mäklaren är till att börja med skyldig att upplysa om sina iakttagelser av fastighetens skick förutsatt att de kan antas vara av betydelse för köparen. Mäklaren är skyldig att berätta om det som han eller hon upptäckt, t.ex. vid ett besök på fastigheten, avseende dess skick. När mäklaren besökt fastigheten, måste han eller hon antas ha iakttagit brister som framgår redan av en ytlig undersökning. Mäklaren har dock ingen skyldighet att mer ingående undersöka fastighetens skick. Mäklarens upplysningsskyldighet gäller även om han eller hon anlitat någon annan att besöka fastigheten. Det händer också att mäklare på annat sätt känner till något om fastig- hetens skick som kan antas vara av betydelse för en köpare, t.ex. genom att det framgår av ett besiktningsprotokoll eller för att säljaren informerat om det. Inte heller i en sådan situation får mäklaren förtiga informationen eller vänta på att en köpare eventuellt ställer frågor som rör de förhållan- dena, utan köparen måste få upplysningarna av mäklaren. Mäklaren ska dessutom upplysa köparen om mäklaren har särskild anledning att misstänka något om fastighetens skick, t.ex. genom en tidigare försäljning av liknande typhus, som kan antas ha betydelse för Tredje stycket preciserar enbart mäklarens upplysningsskyldighet mot en köpare såvitt avser fastighetens skick; regleringen utgör inte någon Liksom enligt lag är mäklaren p.g.a. god fastighetsmäklarsed skyldig att upplysa även om andra förhållanden som kan antas ha betydelse utan att det anges i lagen, t.ex. om innehållet i och planerade ändringar av de plan- och byggbestämmelser som mäklaren känner till. Plan- och byggbestämmelserna kan avse t.ex. vilka byggnationer som är tillåtna på fastigheten och på vilket sätt marken får God fastighetsmäklarsed kräver generellt att mäklaren ser till att infor- mationen verkligen kommer köparen till del, att den presenteras tydligt och på ett lättbegripligt sätt samt att den ges i så god tid innan över- låtelseavtalet ingås att denne har möjlighet att noggrant överväga den. Kontroll av förfoganderätts- och inskrivningsförhållanden 17 § Fastighetsmäklaren ska kontrollera vem som har rätt att förfoga över fastig- heten och vilka inteckningar, servitut och andra rättigheter som belastar den. Mäklaren ska också kontrollera om fastigheten har del i en eller flera gemensam- en bostadsrätt, ska mäklaren kontrollera vem som har rätt att förfoga över bostadsrätten och om den är pantsatt. Paragrafen reglerar mäklarens skyldighet att kontrollera vem som har rätt att förfoga över fastigheten och vissa andra för överlåtelsen centrala för- hållanden såsom inskrivning. Den motsvarar 17 § fastighets- mäklarlag (se prop. 1983/84:16 s. 39 och prop. 1994/95:14 s. 81). I första stycket andra meningen har införts en bestämmelse om att mäklaren är skyldig att kontrollera om fastigheten har del i en eller flera gemensamhetsanläggningar, t.ex. en småbåtshamn eller ett parkerings- Bestämmelser om gemensamhetsanläggningar finns i anlägg- ningslagen (1973:1149). Med andelar i gemensamhetsanläggningar följer normalt rättigheter och förpliktelser för fastighetsägaren. röra sig om rätt till väg och med den kan följa en skyldighet för den som förvärvar fastigheten att bistå med underhåll av vägen. I andra stycket har i klargörande syfte införts en bestämmelse om att mäklaren vid förmedling av en bostadsrätt är skyldig att kontrollera vem som har rätt att förfoga över bostadsrätten och om den är pantsatt. malt går det till så att mäklaren får uppgifterna från någon i bostads- rättsföreningens styrelse (jfr 9 kap. 9 och 10 §§ bostadsrättslagen [1991:614]). Mäklaren är alltså skyldig att kontrollera dels vem som är ägare till bostadsrätten, dels om den är pantsatt. ren enligt denna bestämmelse inte kontrollera i vad mån bostadsrättsföre- ningens fastighet är pantsatt. Övervägandena finns i avsnitt 8. Tillhandahållande av en objektsbeskrivning 18 § Fastighetsmäklaren ska tillhandahålla en tilltänkt köpare som är konsument en skriftlig beskrivning av fastigheten (objektsbeskrivning). Objektsbeskrivningen ska innehålla uppgift om fastighetens beteckning, taxe- ringsvärde, areal och driftskostnader och om vilka inteckningar, servitut och andra rättigheter som belastar den, liksom uppgift om gemensamhetsanlägg- ningar. Objektsbeskrivningen ska också innehålla uppgift om byggnadens ålder, storlek och byggnadssätt. en bostadsrätt, ska objektsbeskrivningen innehålla uppgift om bostadsrättsföreningens namn, pantsättning av bostadsrätten, andelstal och upplåten mark. Objektsbeskrivningen ska också innehålla uppgift om lägenhetens nummer, storlek, årsavgift och beslutade ändringar av denna samt drifts- kostnader. Mäklaren ska även tillhandahålla den senast tillgängliga årsredovis- ningen för bostadsrättsföreningen och föreningens registrerade stadgar.