prop · GX03150 · 2010-03-31 00:00:00 — Det handlar bl.a. om vikten av att; främja extern och intern öppenhet och en väl fungerande inre marknad; säkra hållbara offentliga finanser för framtida investeringar och välfärd; öka arbetskraftutbudet och minska utanför- skapet; skapa en grönare ekonomi och ett innovativt företagsklimat samt främja investeringar i humankapital och forskning. Vidare hölls en högnivåkonferens som diskuterade kopplingen mellan jämställdhet och ekonomisk tillväxt i samt en högnivåkonferens om vikten av att involvera regionala och lokal aktörer i genomförandet av Skr. 2009/10:150 den framtida tillväxtstrategin. Kommissionens konsultation om EU 2020 presenterade kommissionen ett arbetsdokument Samråd om framtidsstrategin EU 2020 (KOM(2009) 647), som ligger till grund för en bred konsultation om den framtida strategin. Dokumentet indikerar kommissionens vision för de långsiktiga prioriteringarna för att ställa om till en hållbar social marknadsekonomi. Förslaget inbegriper tre prioriteringar: Tillväxt baserad på kunskap; Stärka människor i ett inkluderande samhälle samt Skapa en konkurrenskraftigare, grönare upp- kopplad ekonomi. Det ska ske genom att fullt utnyttja den inre mark- nadens potential, sätta EU 2020 i ett globalt perspektiv, stödja tillväxt genom stabilitets- och tillväxtpakten, reflektera prioriteringar i offentliga budgetar samt en tydligare styrning av strategin. Mot bakgrund av kommissionens konsultation och diskussionen i rådet antog slutsatser om den framtida strategin. Slutsatserna understryker vikten av långsiktiga ambitiösa reformer i en framtida strategi mot bakgrund av krisens ekonomiska och sociala konsekvenser samt de utmaningar EU står inför med en åldrande befolkning, ökande ojämlikhet och klimatförändringarna. I enlighet med slutsatserna bör en ny strategi bidra till hållbara offentliga finanser, främja investeringar och social välfärd, skapa effektiva arbetsmarknader för alla och en effektiv inre marknad, främja utrikeshandel och öppenhet, bidra till övergången till en grönare ekonomi, främja bättre företagsklimat och ökad kunskapsbas inbegripet forskning och innovation. handlingsprogram för tillväxt och sysselsättning I nationella handlingsprogram för tillväxt och sysselsättning 20082010 (skr. 2008/09:34) redovisade regeringen sitt program för tillväxt och sysselsättning inom ramen för . I strategin ingår att medlemsstaterna ska utarbeta nationella handlingsprogram och rapportera till kommissionen hur programmet på nationell nivå genomförts. presenterade regeringen den årliga uppföljningsrapporten för tillväxt och sysselsättning uppföljningsrapport (skr. 2009/10:34) i form av en skrivelse till . Uppföljningsrapporten är inriktad på att redovisa de huvudsakliga åtgärderna som regeringen vidtog med anledning av den ekonomiska och finansiella krisen. Skrivelsen (skr. 2009/10:34) behandlades av under slutet av året (skrivelse 2009/10:148). 5 Strategin för hållbar utveckling Hållbar utveckling betyder att nuvarande generationers behov uppfylls utan att kommande generationers förmåga att tillgodose sina behov äventyras. Slutsatserna från betonade att hållbarhetsstrategin fortsatt kommer att utgöra en långsiktig politisk ram för EU:s politik. Ett antal ohållbara trender kommer att kräva åt- gärder bl.a. klimatförändringar, förlusten av biologisk mångfald och naturresurser. EU:s gemensamma strategi för hållbar utveckling syftar till att uppnå en långsiktig hållbar utveckling där ekonomisk tillväxt, social samman- hållning och miljöskydd går hand i hand och ömsesidigt stöttar varandra. Strategin innehåller mål och åtgärder på sju prioriterade områden samt andra horisontella frågor. har den andra uppföljningen av strategin skett. Kommissionen lämnade en rapport till rådet och angående genomgång av för hållbar utveckling (se faktapromemoria 2009/10:FPM155). I årets lägesrapport redogörs för vilka framsteg, respektive brist på framsteg, som gjorts . En speciell arbetsgrupp tillsattes av det svenska ordförandeskapet för att ta fram underlag inför Europeiska rådets beslut. Det svenska ordförandeskapet tog fram en ordföranderapport (16818/09) som innehåller dels en genomgång av hur utvecklingen varit inom de prioriterade områdena samt förslag till åtgärder för att nå strategins mål. Vidare gjordes en bedömning av hur strategin bör utvecklas , bl.a. sett i ljuset av övriga EU-strategier. Frågan om hållbarhetsstrategin behandlades vid . I slutsatserna vid godkändes ordföranderapporten. Det betonades i slutsatserna att hållbarhetsstrategin kommer att fortsätta att utgöra en långsiktig politisk ram för EU:s politik. EU står inför ett antal ohållbara trender som kräver snabba åtgärder. Det krävs betydande extra insatser för att bromsa och göra anpassningar till klimatförändringarna, minska den höga energikonsumtionen i transportsektorn och vända utvecklingen när det gäller den pågående förlusten av biologisk mångfald och naturresurser. Det kommer att krävas starkare fokusering på övergången till en trygg och hållbar koldioxid- och resurssnål ekonomi. Genomförande, kontroll- och uppföljningsmekanismer bör stärkas i den framtida översynen av strategin som samordnings- vinsterna med andra EU-strategier i synnerhet den nya EU 2020, bör noga beaktas. ska fatta beslut om när en omfattande översyn av hållbarhetsstrategin ska lanseras. Översynen av EU:s budget Regeringen fäster stor vikt vid budgetöversynen eftersom det finns ett starkt behov av att modernisera EU:s budget. Den är ett viktigt tillfälle för att diskutera och ge vägledning till kommissionen vad gäller framtida prioriteringar och inriktningen på nästa budgetram. Behandlingen av budgetöversynen bör vara avslutad innan förhandlingarna om nästa budgetram inleds. I enlighet med Europeiska rådets beslut om budgetramen för perioden 20072013 samt interinstitutionella avtal om budget- disciplin mellan , rådet och kommissionen, skulle kommissionen senast före utgången av 2009 presentera en rapport om en heltäckande översyn av EU:s budget. Kommissionen fullföljde dock inte Europeiska rådets begäran eller det interinstitutionella avtalet. Stats- och regeringscheferna diskuterade tidtabellen för översynen vid . I slutsatserna från toppmötet uppmanas kommissionen att lägga fram rapporten om budgetöversynen så att riktlinjer beträffande prioriteringar kan lämnas . Regeringen prioriterar översynsfrågan. Det är viktigt att få till stånd en vägledande diskussion om prioriteringar samt inriktningen på EU:s ut- gifter och inkomster innan förhandlingarna om den budgetram som ska gälla efter 2013 inleds. Behandlingen av budgetöversynen bör vara av- slutad före dessa förhandlingar för att rent praktiskt kunna ge relevant vägledning till kommissionen. För regeringen är det mycket viktigt att alla utgifter och inkomster hanteras parallellt i budget- översynen. Regeringens övergripande ståndpunkt är att översynen utifrån en diskussion om framtida gemensamma prioriteringar bör leda till en djupgående reform av EU:s budgetram och utgiftsstruktur samt en omprioritering av utgifter. Den framtida budgeten bör grunda sig på subsidiaritet, europeiskt mervärde, proportionalitet och sund ekonomisk förvaltning. Andra centrala utgångspunkter är budgetrestriktivitet och samstämmighet mellan politikområden. områden inom vilka vissa åtgärder kan påvisa europeiskt mervärde, men inte automatiskt finansiering, är konkurrenskraft, miljö, rättsliga och inrikes frågor samt yttre förbindelser. Regeringen förordar omfattande reformer och kraftiga minskningar av utgifterna för den gemensamma jordbrukspolitiken. Även sammanhållningspolitiken måste reformeras, både i fråga om innehåll och omfattning. Utgifterna för sammanhållningspolitiken bör minskas som ett resultat av större fokus på konvergens. Utgifterna på det här området bör inriktas på ekonomisk och social sammanhållning i de delar av unionen där de behövs mest, dvs. främst de nya medlemsländerna. I övriga delar av EU bör nationella och regionala insatser vara basen för regional utveckling. Regeringen anser att inkomstsystemet bör vara rättvist och det gemen- samma budgetsystemet bör leda fram till en rättvis bördefördelning mellan medlemsländerna, vilket bara kan uppnås om utgiftssidan också reformeras. Om tillräckliga utgiftsreformer inte genomförs, krävs fort- satta korrigeringar, rabatter etc. på inkomstsidan för att upprätthålla en Skr. 2009/10:150 rättvis bördefördelning. Utvidgningen är en av EU-samarbetets största framgångar och har starkt bidragit till säkerhet, stabilitet och ekonomisk utveckling i . Den fortsatta utvidgningsprocessen är av strategisk betydelse för unionen som helhet. har fortsatt fäst vikt vid att principerna för utvidgningsprocessen upprätthålls. Det är angeläget för EU:s trovärdighet att de åtaganden och beslut som fattats på utvidgningsområdet respekteras. Takten i EU-närmandet avgörs av de enskilda ländernas reformframsteg och anpassning till . Utvidgningen var en prioriterad fråga för det svenska ordförande- skapet, och flera viktiga framsteg har nåtts under ordförandeskapet. presenterade kommissionen sitt årliga utvidgningspaket. Detta innehåller dels en övergripande utvidgningsstrategi för 20092010, dels översynsrapporter för kandidatländerna , , (fYROM) samt länderna på västra och som har ett medlemskapsperspektiv. Kommissionen noterar framsteg i samtliga berörda länder, trots de senaste årets globala ekonomiska kris. delar överlag lägesbedömningen och de slutsatser som kommissionen presenterar. Inför och EU-anslutning beslöts att kommissionen även efter unionsinträdet ska fortsätta att granska ländernas anpassnings- arbete inom området för rättsliga och inrikes frågor samt inom jordbruks- området. Granskningen sker inom ramen för den s.k. Samarbets- och verifikationsmekanismen (CVM) och som bl.a. innebär att länderna ska rapportera om sina framsteg till kommissionen var sjätte månad. Rådet slog återigen fast att CVM fortsätter till dess fastställda riktmärken uppfyllts. Med framstegen under det svenska ordförandeskapet har tagit steget in i slutskedet av medlemskapsförhandlingarna, som pågått sedan Efter det att förhandlingarna under större delen av året blockerats genom gränstvisten mellan och , kunde en förhandlingsprocess understödd av och kommissionen leda fram till en bilateral överenskommelse om att låta en skiljedomstol avgöra skrevs under av de båda ländernas Skr. 2009/10:150 regeringschefer i . Som ett resultat av överenskommelsen kunde sex förhandlingskapitel öppnas och tio stängas. Sammantaget har därmed 28 av 35 kapitel öppnats och 17 stängts. Under det svenska ordförande- skapet nåddes också en överenskommelse om ett finansiellt paket som definierar de finansiella ramarna efter anslutningen. Upprättandet av en arbetsgrupp för att författa anslutnings- fördrag kan ses som en ytterligare indikator på att förhandlingarna nu nått slutskedet. Kommissionen konstaterar i årets översynsrapport att om man lyckas bibehålla reformtakten kan förhandlingarna komma att avslutas . Betydande utmaningar kvarstår dock vad gäller bl.a. rättsväsendet och korruptionsbekämpningen, den offentliga förvaltningen och säkerställandet av grundläggande rättigheter. Problemen med samarbete med krigsförbrytartribunalen ICTY fortsätter, trots förnyade kroatiska ansträngningar , och kan påverka möjligheterna att avsluta förhandlingarna . Efter beslut av rådet inleddes anslutningsförhandlingarna med Förhandlingarna har fortsatt framåt och två ytterligare kapitel har kunnat öppnas . Det ena av dessa (miljökapitlet) öppnades under det svenska ordförandeskapet. innebär att 12 av totalt 35 kapitel har öppnats i förhandlingarna. har antagit en nationell plan för Vissa framsteg har gjorts för att bl.a. stärka det rättsliga systemet, kulturella rättigheter och att minska militärens inflytande på det civila området. Regeringen har också lanserat ett politiskt initiativ för att stärka alla medborgares grundläggande rättigheter, även för dem som tillhör minoriteterna. har avsaknaden i av inrikespolitisk enighet kring större reformer begränsat reformtakten, däribland frågan om en ny Författningsdomstolens förbud av det kurdiska partiet visar att ytterligare reformer behövs inom detta område. har bilateralt och i EU-sammanhang fortsatt understryka vikten av att konkreta reformer genomförs, särskilt inom områden som minoritetsrättigheter, yttrandefrihet, jämställdhet och rättsväsendet. har fortsatt att driva en aktiv utrikespolitik i regionen. steg har t.ex. tagits i syfte att normalisera relationerna med . En försvårande faktor för medlemskapsförhandlingarna har varit att inte uppfyllt EU:s krav på att öppna landets hamnar och flygplatser för fartyg och flyg också från Republiken . åtta förhandlingskapitel frusna som en följd av detta, i enlighet med EU:s En lösning av Cypernfrågan skulle positivt påverka EU- har givit starkt stöd till den pågående officiella förhandlingsprocess som inleddes mellan de turk- grekcypriotiska parterna för att lösa Cypernfrågan under FN:s delar FN:s bedömning att det finns skäl Skr. 2009/10:150 att se utsikterna för en lösning med försiktig optimism. 7.5Makedonien (fYROM) rekommenderade kommissionen att inleda anslutnings- förhandlingar med (före detta jugoslaviska republiken , fYROM). En viktig förutsättning för kommissionens rekommendation var att president- och lokalvalen genomfördes på ett sätt som motsvarar grundläggande internationell standard. beslöt att ta upp frågan om öppning av anslutningsförhandlingar med under det spanska ordförandeskapet . Regeringen i uppmuntrades att vidta ytterligare ansträngningar för att lösa frågan med om landets internationellt erkända namn. beslutade rådet med stöd av att ge kommissionen i upp- drag att utarbeta ett yttrande avseende förutsättningar för att inleda för- handlingar med . Landets Stabiliserings- och associerings- avtal () förväntas träda i kraft . De parlamentsval som ägde rum genomfördes, med undantag för vissa brister, i princip i enlighet med internationell standard. har gjort framsteg i sitt EU-närmande. Stabiliserings- och associeringsavtal () med EU trädde i kraft . ansökte om medlemskap i och under det svenska ordförandeskapet beslutade rådet att ge kommissionen i uppdrag att utarbeta ett yttrande om förutsättningarna för att inleda förhandlingar. De parlamentsval som ägde rum anses i princip ha genomförts i enlighet med internationell standard. Dialogen mellan politiska partier har emellertid försämrats och oppositionen har valt att inte delta i parlamentets arbete. Ansträngningarna för att uppfylla kraven för viseringsfrihet gentemot EU fortsätter. överlämnade sin medlemskapsansökan till det svenska ordförandeskapet. Kort tid därefter, genom beslut vid rådets möte , fick kommissionen i uppdrag att utarbeta ett yttrande om ansökan. När kommissionen har slutfört sin bedömning under det spanska ordförandeskapet väntas EU-länderna fatta beslut om att tilldela kandidatlandsstatus och inleda anslutningsförhandlingar. Ett viktigt steg i EU-närmandeprocess togs då det svenska ordförandeskapet kunde ta emot en medlemskapsansökan. Kort hade rådet beslutat att låta interimsavtal (IA) träda i kraft. Beslutet möjliggjordes av att samarbete med krigs- förbrytartribunalen (ICTY) förbättrats i tillräckligt hög grad och att ICTY:s chefsåklagare i sin rapport till förklarade sig vara nöjd med samarbete. har unilateralt tillämpat IA. Något beslut att inleda ratificeringsprocessen av togs dock inte. Rådet beslöt att ta ställning till frågan , baserat på en bedömning av fortsatta samarbete med ICTY. Bosnien och Stabiliserings- och associeringsavtal (SA- avtal) förväntas träda i kraft . Betydande interna motsättningar om landets politiska framtid kvarstår, något som fördröjer reformer nödvändiga för EU-närmandet. I syfte att undvika att Bosnien och hamnar efter den övriga regionen i sitt EU-närmande tog det svenska ordförandeskapet initiativ till en högnivådialog med de politiska ledarna om vad som krävs för att landet ska göra framsteg i den euro-atlantiska integrationsprocessen. Dialogen omfattar såväl mindre omfattande konstitutionella ändringar som efterlevnad av villkoren för en avveckling av internationella samfundets höge representant (). Ansträngningarna för att uppfylla kraven för viseringsfrihet gentemot EU fortsätter i landet. Den politiska situationen i Kosovo har präglats av arbetet efter . I de albanskdominerade delarna av landet har Kosovos egna institutioner tagit över, medan den kosovoserbiska minoriteten till del har skapat egna parallella strukturer. Därför återstår ännu att finna lösningar på hur den internationella närvarons olika komponenter ska kunna verka effektivt i hela Kosovo. Situationen har överlag varit stabil och genomfördes val för kommunala styrelser och borgmästare i 36 av landets 38 kommuner. Kosovos samarbete med det internationella samfundet har fungerat väl och genomförandet av den s.k. statusplanen har gjort framsteg. En stor utmaning för Kosovo är dock landets ekonomiska utveckling. Kosovo blev medlem i och . spelar även fortsättningsvis en aktiv roll genom det omfattande bilaterala utvecklingssamarbetet, det svenska bidraget till KFOR, EULEX och den internationella civila närvaron. Rådet beslutade om viseringsfrihet för medborgare från (fYROM), och vid inresa i EU/Schengenområdet. Viseringsfriheten gäller och omfattar resenärer som reser på biometriska pass för vistelse . 7.13EU:s finansiella stöd till västra och EU är den största givaren till länderna på västra och genom instrumentet för förmedlemskapsstöd, IPA. Stödet genom IPA uppgår till totalt ca för perioden 20072013 och syftar till att stödja mottagarländernas EU-närmandeprocesser. har verkat för att göra kopplingen mellan IPA och utvidg- ningen tydligare. har fortsatt aktivt verkat för att mottagar- ländernas roll ska öka när det gäller programmering och genomförande av stödet, samt att stärka givarsamordningen i fält genom tydliga konsultationsprocesser. I detta syfte arrangerade i sam- arbete med kommissionen konferensen for Enlargement. undertecknades Framework, en stor satsning där kommissionen och ett antal banker ingår. Kommissionens bidrag uppgår till och bidrar med . Det svenska ordförandeskapet och kommissionen arrangerade en konferens om västra i . Konferensen skedde i samarbete med regionens . Under konferensen diskuterades hur länderna i regionen ska kombinera nödvändiga budgetnedskärningar med regionalt samarbete på infrastrukturområdet, allt inom ramen för den fortsatta reformprocessen mot EU-medlemskap. DEL 2 EU:S FÖRBINDELSER MED 8 Utrikes- och säkerhetspolitik Målen med den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken är bl.a. att skydda unionens gemensamma värden och intressen, stärka unionens säkerhet och främja internationellt samarbete. EU:s globala aktörsroll utgår från en tydlig agenda för fred, utveckling, demokrati och mänskliga rättigheter. , och det svenska ordförandeskapet, har förberett införandet av de nya strukturerna enligt Lissabonfördraget och i en rad andra avseenden fortsatt arbetet med att stärka EU som global aktör. 8.1Nya förutsättningar för EU som global aktör , och det svenska ordförandeskapets, strävan har varit att stärka unionens förutsättningar att agera vid internationella kriser och samverka med andra för att bidra till fred och utveckling globalt. Lissabonfördraget, som trädde i kraft , ger EU helt nya förutsättningar för att kunna genomföra en samstämmig och effektiv utrikespolitik. Med en hög representant för unionens utrikespolitik, en permanent ordförande i och en gemensam utrikestjänst, garanteras unionen de instrument som behövs för att agera mer kraftfullt och med en tydligare identitet gentemot resten av världen. Arbetet med de institutionella förändringarna påbörjades under det tjeckiska ordförandeskapet. Utformningen av den nya strukturen har dock konkretiserats först under svenskt ordförandeskap. antog det svenska ordförandeskapets rapport om den nya utrikestjänsten. Rapporten kommer att utgöra grunden för det förslag till tjänstens utformning som den Höga Representanten ska lägga fram . Rapporten anger prin- ciperna för utrikestjänstens organisation, rättsliga grund och finansiering. Vidare innehåller rapporten riktlinjer för hur tjänsten ska bemannas samt vilken roll som bör ges EU-delegationerna runt om i världen. Vid uppmanades den Höga Representanten att presentera sitt förslag med sikte på ett beslut i rådet senast . Denna uppmaning upprepades i samband med Europeiska rådets möte . Den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken EU är en synlig och alltmer efterfrågad aktör på den globala arenan. har utvecklingen av EU:s förmåga att genomföra insatser till stöd för internationell fred och säkerhet fortsatt att utvecklas. genomförs drygt ett tiotal civila och militära EU-ledda insatser till stöd för internationell fred och säkerhet, ofta i nära samarbete med FN. har fortsatt att bidra till utvecklingen av denna förmåga och bidrar med personal till samtliga insatser. Det svenska ordförandeskapet drev en ambitiös agenda för fortsatt utveckling av EU:s krishanterings- förmåga. Bland annat antog ministrarna en deklaration om den framtida utvecklingen av denna förmåga, i ljuset av tidigare erfarenheter och med beaktande av Lissabonfördragets nya förutsättningar. Se nedan om andra initiativ på olika delområden. I samband med Lissabonfördragets ikraftträdande ändrades benäm- ningen på den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken (ESFP) till den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken (GSFP). När det gäller detta politikområde innebär Lissabonfördraget i stora drag att den praxis som har etablerats fördragsfästs och presenteras på ett mer överskådligt sätt. Det finns dock ett par nyheter som bör uppmärksammas. Det gäller upprättande av ett närmare samarbete på försvarsmaterielområdet i syfte att stärka EU:s och deltagande länders kapacitet att genomföra fredsfrämjande insatser (det s.k. permanenta strukturerade samarbetet) samt upprättande av en mekanism för snabb finansiering av insatser i ett inledande skede (den s.k. startfonden). De närmare bestämmelserna när det gäller det permanenta strukturerade samarbetet och startfonden kommer att beslutas av medlemsstaterna i ett senare skede. Insatser i kontinuerlig förändring EU:s militära och civila krishanteringsinsatser inom ramen för GFSP utgör ett konkret uttryck för unionens vilja och förmåga att bidra till fred och säkerhet i konfliktområden på ett globalt plan. Sammanlagt tolv insatser två militära, åtta civila och två civil-militära, bedrevs , i , och . Efter ett framgångsrikt genomfört mandat avslutades EUFOR /. Som förutsett övergick ansvaret för den internationella militära närvaron i och då till FN, dock med fortsatt europeiskt deltagande. Genom EUFOR /bidrog EU bl.a. med svenskt deltagande till stabiliteten och humanitära aktörers möjlighet att agera i landet som präglades av betydande regional osäkerhet. Mandatet för EU:s insats utanför Operation förlängdes med . Tillsammans med andra internationella aktörer bidrog insatsen, i vilken deltog, till att bekämpa sjöröveri och att skydda hjälpleveranser från Programme till . Mot bakgrund av den allt svårare situationen i inledde EU Skr. 2009/10:150 därutöver och som en del av ett bredare engagemang - planering för en möjlig utbildningsinsats av somaliska säkerhetsstyrkor, i nära samarbete med främst Afrikanska unionen. Diskussionerna fortsatte om fortsatt militär närvaro i Bosnien i ljuset av EU:s bredare engagemang i landet. EU:s polis- och rättstatsinsats i Kosovo med upp till 1 800, utsända EU:s överlägset största och mest komplexa civila insats byggde upp sin verksamhet. Den innefattar mandat att genomföra polis- och rättsfunktioner i värdnationens ställe. EU:s polisinsats i fortsatte att utveckla sin verksamhet. Under det svenska ordförandeskapet gjordes betydande ansträngningar att stärka insatsen, som en del av en höjd EU-profil i . Insatsen kom närmare målet om en fördubblad personalstyrka.