prop · GX03229 · 2010-01-01 00:00:00 — De visar att de flesta äktenskap som ingås mot en parts vilja, som gäller medborgare i dessa länder, ingås i utlandet. I kartläggningen ingick ideella organisationer och de kommunala särskilda boendena som ger stöd och skydd till unga som blivit utsatta för hedersrelaterat våld och förtryck. Bland dem finns både de som riskerar att bli gifta mot sin vilja och de som har blivit gifta mot sin vilja. De som drabbas är svenska medborgare som blivit hotade med äktenskap mot sin vilja eller som blivit gifta mot sin vilja antingen i eller i utlandet samt utländska medborgare som blivit gifta mot sin vilja och därefter kommer till . De ideella organisationerna och de kommunala särskilda boendena hade haft kontakt med ca 800 unga som sökte stöd för att de var utsatta för hedersrelaterat våld och förtryck. Av dem var det ca 250 unga som riskerade att bli eller hade blivit gifta mot sin vilja. De ideella organisationerna och de särskilda boendena som ingick i kartläggningen möter framförallt flickor och kvinnor som blivit utsatta. Men bland de utsatta finns även pojkar och unga homosexuella, bisexuella samt personer med könsöverskridande identitet och uttryck. -I 122 fall var det ett äktenskap där minst en av parterna var utländsk medborgare som den unge antingen hade blivit utsatt för olika påtryckningar att ingå eller blivit tvingad att ingå. Av dessa planerades 92 äktenskap att ingås eller hade ingåtts i utlandet och 17 planerades att ingås eller hade ingåtts i , -i 10 av äktenskapen hade unga blivit gifta mot sin vilja genom fullmaktsäktenskap, det vill säga vigsel genom ombud, och -i sammanlagt 80 fall gällde äktenskapen planerad eller genomförd vigsel med en nära släkting. De myndigheter som tillfrågades om statistik var , och . Eftersom statistik inte fördes över dessa ärenden fick de tillfrågade myndigheterna uppskatta antalet ärenden som rörde unga som hade blivit gifta mot sin vilja. hade i sin ärendehantering mött 20 unga som riskerade att bli eller som hade blivit gifta mot sin vilja . Myndigheten hade också 2008 haft 81 ärenden som rörde fullmaktsäktenskap där någon av parterna var . folkbokföringsenheter uppskattade att de hade haft ett ärende som rörde en person som blivit gift mot sin vilja. hade godkänt fyra äktenskap där den ena parten var en flicka bl.a. för att äktenskapen var godkända av myndigheterna i flickornas hemländer. Även enheter som har hand om ansökningar om skyddade personuppgifter svarade på frågor om hur många ansökningar som rör unga som riskerade att eller hade blivit gifta mot sin vilja. Enligt förekommer denna problematik i 2165 ärenden . i uppskattar dock att de fattade ca 120 beslut som hade sin grund i hedersproblematik. Av dessa rörde 1520 beslut yngre personer som utsatts för hot från familjemedlemmar i samband med att de motsatt sig ett äktenskap och 5080 beslut rörde personer som brutit upp från ett äktenskap som de hade ingått mot sin vilja och som ville ha skydd från make eller familj. svarade att de har ca 10 ärenden som handlar om att utlandsmyndigheter i samverkan med polis och socialtjänst på den unges hemort bistår unga svenska medborgare som löper risk att bli gifta mot sin vilja eller som har blivit gifta mot sin vilja i utlandet. konstaterar i sin utvärdering Mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer en första uppföljning av regeringens handlingsplan (Brå- rapport 2010:4) att kartläggning av antalet fall endast kunde visa att det förekommer att unga blir gifta mot sin vilja i . , och kände till 50100 fall och ideella och kommunala verksamheter kände till ca 250. påpekar dock att kartläggningen av antal fall är en minimisiffra eftersom det bara fångar in de unga som har sökt hjälp. Unga män söker t.ex. hjälp i liten utsträckning. kända fall och speglar inte hur många unga som har blivit gifta mot sin vilja . Barn som söker hjälp Det finns indikationer på att det är först när barn och unga själva upplever sin livssituation som ohållbar som de söker hjälp hos någon myndighet. Rapporten mot sin vilja innehåller en granskning av samtliga länsrättsdomar som rörde ansökningar om vård på grund av fysisk eller psykisk misshandel, otillbörligt utnyttjande, brister i omsorgen eller något annat förhållande i hemmet enligt 2 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). Av 174 domar som rörde barn, gällde 109 domar flickor och 65 domar pojkar. Av dessa 174 domar kategoriserade 32 domar som sådana som rörde barn vars fria vilja i förhållande till äktenskap och val av partner var tydligt begränsade av vårdnadshavare utifrån normer i familjen kring oskuld, sexualitet, skam eller heder. Samtliga av de 32 domarna rörde flickor som var när omhändertagandet skedde och alla flickor hade utsatts för kontroll och hot om våld. Majoriteten hade blivit utsatta för fysiskt våld av föräldrar, syskon och andra nära släktingar, i flera fall . Hälften av de 32 flickorna angav att de hade blivit hotade till döden. Majoriteten av dem hade sedan de var små blivit begränsade , i skolan och i hemmet. Här följer några exempel på vad de 32 flickorna angav att de inte fick göra för sin familj: -gå utanför hemmet utan sällskap av familjen, -välja vem de ska umgås med, -välja hur de ska klä sig, -ha egna pengar, -ha mobiltelefon, -ägna sig åt sportaktiviteter eller gå på gym, -gå i gymnasiet, -vara med på skolgymnastik, -göra praktik, -prata med pojkar i klassen mer än för skolarbete, eller -följa med på skolaktiviteter som inkluderade övernattning. Av de 32 flickorna hade 29 själva sökt hjälp från samhället och inte tidigare varit aktuella för insatser. Endast tre av flickorna hade anmälts till socialnämnden på initiativ av någon annan myndighet. granskning av länsrätternas domar visar att de flickor som hade erbjudits frivilliga insatser inom , inte fick tillgång till dessa på grund av att föräldrarna motsatte sig detta. I tre fall hade länsrätterna vägt in risken för att flickan kunde bli gift mot sin vilja i sin bedömning av hennes behov av vård enligt LVU. Av de 32 flickorna hade 29 syskon, men det var endast i en av domarna som det framkom att flickans syskon och familj skulle erbjudas någon form av insats från . I flera fall hade syskon och båda föräldrarna varit inblandade i kontrollen och misshandeln av flickan. Av domarna framgick även att minderåriga bröder av föräldrarna förväntades begränsa, kontrollera, kränka och i vissa fall misshandla sina systrar. Ungas förtroende för rättsväsendet Att unga tar kontakt med en myndighet först när deras situation blir akut kan ses i ljuset av ungas förtroende för myndigheter. inte alltid övergrepp som de har blivit utsatta för. De allra flesta unga har högt förtroende för rättsväsendet, men förtroendet är lägre bland dem som har utsatts för brott. Det visar studien att anmäla brott och deras förtroende för rättsväsendet (2009:20) som baseras på Brottsförebyggande rådets skolundersökning om brott (SUB) och den nationella trygghetsundersökningen (NTU). framkommer att det är vanligt att unga utsätts för lindrigt våld. våldsbrott som drabbar flickor och pojkar i årskurs 9 i och unga mellan polisanmäls dock inte. kan vara flera. Enligt rapporten tycks unga ha en benägenhet att förringa allvaret av det de har varit utsatta för. Det är också vanligt att de känner I rapporten framkommer att det särskilt är flickor som inte vågar polisanmäla att de har utsatts för våld av någon person de Det framkommer också att unga med utländsk bakgrund oftare anmäler misshandel till polisen. Förklaringen som ges är att de oftast utsätts för grövre våld än genomsnittet. Fler än hälften av de unga med utländsk bakgrund som hade utsatts för grovt våld men som inte anmält detta, uppgav att de ansåg det meningslöst eftersom de trodde att polisen inte kunde göra något eller att de hade valt att reda ut händelsen själva. rapporten dras slutsatsen att de förtroendesatsningar som riktas till ungdomar även fortsättningsvis bör vara riktade till grupper där förtroendet för polisen visar sig vara lågt. 2.5 Myndigheters hantering av ungas utsatthet De unga som riskerar att bli och de som blir gifta mot sin vilja är på många sätt en osynlig grupp i samhället. Deras utsatthet uppmärksammas oftast inte förrän de tar kontakt med en myndighet och uttrycker att de vill ha hjälp. Deras ärende kan också falla mellan olika myndigheters ansvarsområden därför att det råder en oklarhet om ansvarsfördelningen. I vissa fall saknar också myndigheterna reella möjligheter att vidta några åtgärder. Här är några av de brister som lyfts fram, bl.a. av . -Det saknas offentlig information till unga som ska resa till utlandet tillsammans med sina föräldrar och som är oroliga för att bli gifta mot sin vilja, bl.a. om hur de ska kunna komma i kontakt med svenska myndigheter utomlands. -Myndigheter saknar information om hur personal som arbetar med unga kan hjälpa de unga som uttrycker oro för att bli gifta mot sin vilja. -Myndigheter har svårt att identifiera dessa ungas behov av stöd och hjälp. -har enligt författning ingen uttalad skyldighet att utreda den fria viljan i ett i utlandet och enligt utländsk lag ingånget - När frågan uppkommer om ett fullmaktsäktenskap ska erkännas i Skr. 2009/10:229 är det svårt för myndigheter att utreda om dessa äktenskap har ingåtts med båda parters samtycke och fria vilja. -Kammarkollegiet har begränsat mandat att utöva tillsyn över de samfund som har fått tillstånd att förrätta vigsel. -I och med att det finns möjlighet att få tillstånd till äktenskap är barnäktenskap inte förbjudet. -Kommuner brister i rutiner och riktlinjer kring skolplikts-bevakning och frånvarorapportering av elever som är långvarigt och ogiltigt frånvarande från . -Kommuner brister i att hålla sig informerade om livssituationen för unga mellan som varken arbetar eller studerar. -får inte alltid kännedom om ungas utsatthet förrän det är akut. Insatsen handlar då oftast om akut omhändertagande enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). -uppmärksammar inte sambandet mellan barns utsatthet för hot och våld och att de riskerar att bli eller har blivit gifta mot sin vilja. -Rättsväsendet brister i att uppmärksamma sambandet mellan att unga bl.a. utsätts för olaga tvång eller olaga hot och att de kan bli gifta mot sin vilja. 2.6Barn och unga har rätt till stöd och skydd Enligt 6 kap. 1 § har barn rätt till omvårdnad, trygghet och en god fostran. Barn ska behandlas med aktning för sin person och egenart och får inte utsättas för kroppslig bestraffning eller annan kränkande behandling. Enligt 2 kap. 2 § socialtjänstlagen (2001:453) har varje kommun det yttersta ansvaret för att alla som vistas i kommunen får den hjälp och det stöd de behöver. ska verka för att barn och unga kan växa upp under trygga och goda förhållanden samt särskilt följa utvecklingen hos de barn och unga som visar tecken på en ogynnsam utveckling (5 kap. 1 § socialtjänstlagen). Nämnden har enligt lagen ansvaret för att i nära samarbete med hemmen sörja för att dessa barn och unga får hjälp och stöd. Om det kan motiveras med hänsyn till barnets eller den unga personens bästa har nämnden ansvaret för att ordna vård och fostran utanför det egna hemmet. ska utan dröjsmål inleda en utredning om den fått kännedom om något som kan föranleda någon åtgärd av nämnden, t.ex. att ett barn far illa (11 kap. 1 § socialtjänstlagen). Om placering i annat hem bedöms som nödvändig kan nämnden ansöka om omhändertagande med stöd av lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser för vård av unga (LVU), om förutsättningar för detta finns. Det pågår ett arbete med att utveckla den sociala barnavården. har t.ex. utvecklat ett system för utredning, planering, dokumentation och uppföljning kallat Barns behov i centrum (BBIC). Huvudsyftena med BBIC är att stärka barnets ställning, att förbättra och systematisera utredningarna samt att förbättra samarbetet runt barnen mellan föräldrar, nätverk, vårdgivare och socialtjänst. För att socialnämnden ska kunna leva upp till sina skyldigheter måste andra myndigheter följa bestämmelserna om anmälningsskyldigheten i 14 kap. 1 § socialtjänstlagen. Paragrafen innehåller en uppmaning till allmänheten att anmäla till socialnämnden om man har kännedom om något som kan innebära att nämnden behöver ingripa till ett barns skydd. Myndigheter och övriga aktörer som har verksamheter som berör barn och unga är skyldiga att genast anmäla till socialnämnden om de i sin verksamhet får kännedom om att ett barn far illa. I den lagstiftning som reglerar verksamheten för ett flertal av de yrkesgrupper som kommer i kontakt med barn och unga, t.ex. för polisen, personal inom hälso- och sjukvården och skolan, finns en tydlig hänvisning till socialtjänstlagen och bestämmelsen om anmälningsskyldigheten. tydliggjordes socialnämndens ansvar för att beakta brottsoffers behov av stöd och hjälp (5 kap. 11 § socialtjänstlagen). ska särskilt beakta att kvinnor som är eller har varit utsatta för våld eller andra övergrepp av närstående kan vara i behov av hjälp och stöd för att förändra sin situation. Vidare ska socialnämnden särskilt beakta att barn som bevittnat våld eller andra övergrepp av eller mot närstående vuxna är offer för brott och kan vara i behov av stöd och hjälp. Det kan t.ex. handla om barn och unga som drabbas av hedersrelaterat våld och förtryck och de som riskerar att bli eller har blivit gifta mot sin vilja. genomförde länsstyrelserna tillsammans med en granskning av 80 kommuners arbete med våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnar våld (Våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld alla kommuners ansvar slutrapport från en nationell tillsyn 20082009, 2009). Granskningen visar att akuta insatser ofta fungerar bra men inte det långsiktiga arbetet. Det finns brister när det gäller kommunernas arbete med att kartlägga, dokumentera och följa upp det långsiktiga arbetet. Vissa gruppers behov tillgodoses inte heller alltid på ett bra sätt och socialnämndens kunskap och medvetenhet om dessa grupper behöver förbättras. En del kommuner brister t.ex. i att uppmärksamma och utreda barn som har bevittnat våld. För att ge vägledning åt kommunerna i tillämpningen av socialtjänstlagen har tagit fram allmänna råd om socialnämndens arbete med våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld (SOFS 2009:22). har /2010 ansvar för tillsynen av . Barnrättsperspektivet ska tillgodoses i den nya tillsyns- organisationen bl.a. genom att barn och unga ska få mer information om sina rättigheter och vart de kan vända sig om de har kritik som rör den vård som de får. lämnade sitt betänkande Lag om stöd och skydd av barn och unga (SOU 2009:68). Betänkandet har remissbehandlats och det bereds i . Utredningen föreslår bl.a. att det ska bli möjligt för barn att kunna ansöka om att få insatser från utan vårdnads- Skr. 2009/10:229 havarnas medgivande. 3Svensk rätt och internationella överenskommelser regler tydliggör att äktenskap ska bygga på fri vilja. Detta kommer till uttryck främst genom det formella kravet att de som ingår äktenskap måste vara närvarande och att de var för sig förklarar att de samtycker till äktenskapet för att vigseln ska vara giltig. Vigselförrättaren är skyldig att försäkra sig om att äktenskapet ingås frivilligt. En annan viktig princip är att ett äktenskap alltid kan upplösas genom skilsmässa om någon av makarna vill det. Om det är sannolikt att en person har tvingats att ingå ett äktenskap har personen rätt till äktenskapsskillnad utan föregående betänketid (5 kap. 5 § äktenskaps- balken). Innan ett äktenskap ingås ska en prövning göras om det finns några hinder mot äktenskapet. I vissa fall är ett äktenskap nämligen inte önskvärt från samhällets synpunkt, av sociala eller medicinska skäl (2 kap. ). En sådan hindersprövning görs av . Den som är anses inte ha den mognad som behövs för att han eller hon ska kunna självständigt ta ställning till de konsekvenser av personlig och ekonomisk natur som uppkommer i en stadigvarande samlevnad. I princip gäller därför att endast den som har fyllt får ingå äktenskap. Den som är kan få tillstånd att gifta sig, om det finns särskilda skäl. Inte heller får äktenskap ingås mellan dem som är släkt med varandra i rätt upp- och nedstigande led eller är helsyskon. Halvsyskon kan under vissa omständigheter få tillstånd att gifta sig. Slutligen får äktenskap inte ingås av den som redan är gift eller registrerad partner. De som har tänkt ingå äktenskap ska själva ansöka om hindersprövning och vigselförrättaren är skyldig att innan vigseln genomförs förvissa sig om att en hindersprövning har gjorts. En vigsel får endast genomföras av en behörig vigselförrättare. Behöriga att vara vigselförrättare är präster eller andra befattningshavare i trossamfund som har förordnande av Kammarkollegiet att vara vigselförrättare och personer som har förordnat som vigselförrättare. Om en vigselförrättare viger ett par trots att det finns hinder mot äktenskapet enligt 2 kap. , kan ansvar för tjänstefel aktualiseras. Tillstånd att ingå äktenskap Den som är får inte ingå äktenskap. Ett äktenskap kräver att den person det rör ska kunna ta ett ekonomiskt och personligt ansvar för sitt eget liv. Tidiga äktenskap kan leda till negativa konsekvenser för ett barn, som att de inte fullföljer utbildningen i grund- eller Detta gäller särskilt om de dessutom blir föräldrar. Barn , även utländska medborgare, som vill gifta sig i måste ansöka om tillstånd hos . Endast om det finns särskilda skäl får meddela tillstånd att ingå äktenskap före Varje enskilt tillståndsärende måste avgöras efter en sammanvägning av samtliga omständigheter i just det fallet. sättning för tillstånd är att den underårige har en sådan särskild personlig mognad att han eller hon har möjlighet att inse konsekvenserna av att ska bereda barnets vårdnadshavare tillfälle att yttra sig om ansökan, om det kan ske. Yttrande samt de upplysningar som kan vara av betydelse för bedömningen ska inhämtas från socialnämnden i den kommun där barnet är folkbokfört eller, om barnet inte är folkbokfört här i landet, i den kommun där han eller hon vistas. Vårdnadshavare har rätt att överklaga ett beslut av att tillåta en underårig att ingå äktenskap. ska göra en utredning av om barnet har en sådan personlig mognad att hon eller han kan inse konsekvenserna av att ingå Det är endast om det finns särskilda skäl som överväger risken för negativa konsekvenser för barnet av att ingå äktenskap, som kan bevilja tillstånd. I propositionen Åtgärder mot barnäktenskap och tvångsäktenskap 2003/04:48) betonas att det av utredning klart ska framgå att det är barnets egen önskan att ingå äktenskap. klargöras om ansökan är föranledd av påtryckningar från andra. ska bedömas individuellt och inte relateras till om den unge har sin bakgrund i en särskild tradition eller kultur. också 18-årsgränsens betydelse. Om länsstyrelserna ger tillstånd av skälet att barn snart fyller , kan det leda till att åldersgränsen förlorar Erkännande av äktenskap ingångna i utlandet För äktenskap som ingås i utlandet är utgångspunkten i svensk rätt att ett sådant erkänns i om det är giltigt till formen enligt lagen i den stat där det ingicks eller i den eller de stater där mannen och kvinnan var medborgare eller hade hemvist vid äktenskapets ingående. som har ingåtts enligt utländsk lag erkänns inte i om det när äktenskapet ingicks skulle ha funnits hinder mot det enligt svensk lag och minst en av parterna var svensk medborgare eller hade hemvist i , om det är sannolikt det har ingåtts under tvång (1 kap. lagen [1904:26 s.1] rörande äktenskap och förmynderskap, i fortsättningen lag). Enligt propositionen Åtgärder mot barnäktenskap och tvångsäktenskap 2003/04:48) bör riktlinjen lämpligen vara att tvånget ska ha varit av sådan karaktär att de skulle ha utgjort en straffbar handling enligt svensk lag. Det kan dock enligt propositionen inte helt uteslutas att det även kan förekomma andra situationer i vilka olika påtryckningar kan framstå som så allvarliga att äktenskapet inte bör erkännas. har bl.a. ansvar för folkbokföring, att genomföra hindersprövning på ansökan från dem som ska gifta sig och att utfärda äktenskapscertifikat för svenska medborgare som vill gifta sig i utlandet. får också anledning att i samband med att uppgift om en persons civilstånd ska införas i folkbokföringsregistret, ta ställning till om ett i utlandet ingånget äktenskap ska erkännas. För registrering är det vanligtvis tillräckligt att genom ett skriftligt bevis kan konstatera att äktenskapet har registrerats i vigsellandet. är inte skyldigt att kontrollera om den anmälda vigseln har föregåtts av hindersprövning utan kan utgå ifrån att den utländska myndighet som har gjort registreringen av äktenskapet har kontrollerat att de nödvändiga villkoren för en vigsel har uppfyllts enligt det landets lagstiftning. Om en registrering av äktenskapet inte har skett i vigsellandet har att göra en mer självständig bedömning av om äktenskapet ska erkännas i . ska därvid ta ställning till om ett erkännande av äktenskapet skulle strida mot svensk ordre public, dvs. vara uppenbart oförenligt med grunderna för den svenska rättsordningen, eller mot vad som gäller enligt 1 kap. 8 a § lag. Frågor kring äktenskap ingångna i utlandet kan också komma upp till bedömning när någon ansöker om uppehållstillstånd här. Om en utlänning som skäl för uppehållstillstånd åberopar att han eller hon har anknytning till en person i genom äktenskap, ankommer det på att ta ställning till äktenskapets karaktär. bedömning av äktenskapet är inte bindande för och att äktenskapet har erkänts i medför inte att uppehållstillstånd per automatik beviljas på grund av anknytning. Vid prövningen av om uppehållstillstånd ska beviljas på grund av anknytning genom äktenskap ska bl.a. utreda om det rör sig om ett skenäktenskap, om någon av makarna är , om det är fråga om månggifte eller om oriktiga uppgifter har lämnats vid ansökan. Sådana omständigheter kan utgöra grund för att avslå ansökan. Äktenskap som ingåtts under tvång erkänns inte i enligt gällande regelverk och kan inte läggas till grund för ett uppehållstillstånd. , då EU-direktivet om rätt till familjeåterförening (se Rådets direktiv /86/EG om rätt till familjeåterförening) genomfördes i svensk rätt, görs inte längre någon seriositetsprövning av äktenskap vid ansökan om uppehållstillstånd i om det inte finns någon indikation på att äktenskapet är ett skenäktenskap. Direktivet föreskriver en rätt till uppehållstillstånd för maka eller make och omyndiga ogifta barn till referenspersonen eller dennes make eller maka om inte någon av de i direktivet särskilt angivna avslagsgrunderna föreligger. I likställs registrerad partner och sambo med gifta. Rätten till uppehållstillstånd finns oavsett om anknytningen är ny eller innebär en återförening av en familj. I vissa delar av världen förekommer det att äktenskap ingås genom ombud, s.k. fullmaktsäktenskap. Det innebär att åtminstone en av de två som ska ingå äktenskap inte personligen är närvarande vid vigseln utan företräds av någon annan. Det är inte tillåtet att ingå äktenskap genom ombud i eftersom den svenska rättsordningen kräver att båda parter är närvarande för att vigseln ska bli giltig. Ett äktenskap som ingåtts utomlands genom ombud kan erkännas i om det är giltigt till formen enligt lagen i det land där det ingås eller i den eller de länder där makarna var medborgare eller hade Ett fullmaktsäktenskap ska dock inte erkännas om det ingåtts utan partens frivilliga samtycke eller om en av parterna har anknytning till och det vid vigseltillfället skulle ha funnits hinder mot äktenskapet enligt svensk lag. I ett antal konventioner har förbundit sig att juridiskt verka för rätten att de äktenskap som ingås ska ingås med båda makarnas samtycke. Konventioner är juridiskt bindande för de stater som skrivit under och ratificerat dem.