prop · GX03165 · 2010-03-23 00:00:00 — En bestämmelse ska införas för gymnasiesärskolan om att huvud- mannen ska fastställa en plan för varje specialutformat program. Om programmet är avsett för en grupp elever, ska huvudmannen även fastställa programmål. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: kommun tillstyrker förslagen. anser att det är viktigt att möjligheten att utforma specialut- formade program för en elev/elevgrupp kvarstår eftersom elevers förut- sättningar och behov kan variera i stor omfattning inom skolformen. Skälen för regeringens förslag: Bestämmelsen saknar motsvarighet i dagens reglering för gymnasiesärskolan. En motsvarande bestämmelse finns för gymnasieskolan, men kommer inte att finnas avseende utbildning som påbörjas efter (prop. 2008/09:199, bet. 2009/10:UbU3, rskr. 2009/10:8). I avvaktan på Gymnasiesärskoleutred- ningens (U 2009:04) förslag föreslår regeringen att specialutformade programmen ska finnas kvar i gymnasiesärskolan. Regeringen anser att regleringen för gymnasiesärskolans specialutformade program bör vara densamma som gällt för gymnasieskolan. 23.4Beslut om vilket program en elev ska gå Regeringens förslag: Rektor ska, efter samråd med eleven och elevens vårdnadshavare, besluta om vilket nationellt eller specialut- format program en elev ska gå på. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag Remissinstanserna: kommun anser att beslut om program bör fattas av huvudman. Handikappförbunden menar att det är svårt att förstå varför rektorn ska besluta om program då enskilda skolor inte har så många program. Skälen för regeringens förslag: I gymnasiesärskolan finns inte samma förfarande med betygsurval som i gymnasieskolan. Regeringen anser att beslutet om vilket program en elev ska gå på lämpligen fattas av rektor. Ett sådant beslut bör inte fattas på förvaltningsnivå utan nära eleven. Det är rektor som bäst kan bilda sig en uppfattning om vilket program som är lämpligast för en viss individ. Innan beslutet tas ska Prop. 2009/10:165 samråd ske med eleven och elevens vårdnadshavare. 23.5Ämnen, ämnesblock och verksamhetsområden Regeringens förslag: De ämnen och ämnesblock som ska före- komma på gymnasiesärskolans nationella och specialutformade program samt ämnen och verksamhetsområden på de individuella programmen ska framgå av skollagen. Det ska även finnas individuella val och lokalt tillägg. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: kommun tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: framgår gymnasiesärskolans ämnen och ämnesblock av gymnasiesärskoleförordningen. En utgångs- punkt för regeringens förslag är att regleringen av all offentligt finansie- rad skolverksamhet inom skolväsendet för barn och ungdomar i princip ska vara gemensam, oavsett huvudman. Elever i gymnasiesärskola med enskild huvudman ska således garanteras en utbildning som är likvärdig med den som erbjuds av skolor med kommunala huvudmän. Som en konsekvens av detta bör de ämnen och ämnesblock som ska ingå i utbildningen vara desamma för gymnasiesärskolor med offentlig och enskild huvudman. Därför föreslås att de ämnen och ämnesblock som ska ingå i de nationella och specialutformade programmen samt ämnen och verksamhetsområden på de individuella programmen framgå av skollagen, i stället för av gymnasiesärskoleförordningen. För gymna- sieskolans del framgår de gymnasiegemensamma ämnena av poäng- planen, som finns i en bilaga till skollagen. För gymnasiesärskolan finns ingen poängplan. Omfattningen av de olika ämnena, ämnesblocken och verksamhetsområdena framgår i stället av timplanen. Dessutom ska indi- viduella val och lokalt tillägg ingå i de nationella och specialutformade programmen, vilket också ska framgå av skollagen. Eftersom gymnasie- särskolan ska erbjuda en utifrån varje individs behov anpassad utbildning anges i dagens regelverk riktvärden för ämnenas och verksamhetsområ- denas omfattning. Dessa bör finnas kvar för att kunna erbjuda en flexibel utbildning. Som framgår av avsnitt 22.8 ska grundläggande bestämmelser om modersmål flyttas från förordning till den nya skollagen. Modersmål är ett självständigt ämne med en egen kursplan och betygskri- terier och ämnet bör därför nämnas bland de andra ämnen som finns i gymnasiesärskolan. 23.6Möjlighet att läsa ämnen enligt gymnasieskolans ämnesplaner Regeringens förslag: En elev på gymnasiesärskolans nationella och specialutformade program ska ha möjlighet att läsa kurser enligt gymnasieskolans ämnesplaner om rektor bedömer att eleven klarar av Eleven ska då kunna få betyg i ämnet i enlighet med bestämmel- serna för gymnasieskolan. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: och kommun till- kommun anser att förslaget ökar flexibilite- ten och främjar elevernas utvecklingsmöjligheter. anser att en viktig fråga i sammanhanget är hur mycket stöd en elev kan kräva och är berättigad till för att klara en kurs i gymnasieskolan. Myndigheten anser att det bör tydliggöras i vilken utsträckning en elev har rätt till stöd för att nå målen i kursen. Skälen för regeringens förslag: har elever på nationella eller specialutformade program i gymnasiesärskolan endast möjlighet att läsa kurser enligt gymnasieskolans kursplaner i karaktärsämnen som har en yrkesinriktad eller estetisk profil. Denna möjlighet bör vidgas till att omfatta alla ämnen i gymnasieskolan. En förutsättning för att en elev ska få läsa kurser enligt gymnasieskolans ämnesplaner är att rektor bedömer att eleven klarar av det. Det innebär också att elevens rätt att få stöd för att nå målen bör vara densamma som för elever i gymnasieskolan och inte gå därutöver. Av 18 kapitlet framgår att en elev som läser kurser enligt gymnasieskolans ämnesplaner också ska få betyg enligt gymnasie- Det är viktigt att uppmärksamma att om en elev klarar flera av gymna- sieskolans ämnen kan det vara motiverat att ifrågasätta om eleven tillhör 23.7.1Alla huvudmän ges möjlighet att anordna individuella program Regeringens förslag: Alla huvudmän ska ges möjlighet att anordna utbildning på individuella program i gymnasiesärskolan i den mån huvudmannen i övrigt får anordna utbildning i gymnasiesärskolan. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: kommun tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: Landstingen har möjlighet att anordna utbildning på nationella och specialutformade program i gymna- siesärskolan. Regeringen anser att samtliga huvudmän som i övrigt får anordna utbildning i gymnasiesärskolan ska ges möjlighet att även an- ordna individuella program. Landstingens möjlighet att anordna indivi- duella program medför ökade möjligheter för elever i gymnasiesärskolan att läsa kurser inom naturbruksprogrammet. Syftet med individuella program Regeringens förslag: Syftesparagrafen för gymnasiesärskolans indi- viduella program ska flyttas från förordning till denna lag. Syftet med ett individuellt program på gymnasiesärskolan ska vara att ge eleven yrkesträning eller verksamhetsträning eller på annat sätt möta elevens speciella utbildningsbehov. Programmet ska även kunna syfta till att stimulera eleven att senare gå över på ett nationellt program eller ett specialutformat program. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: kommun tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: Syftet med gymnasiesärskolans indi- viduella program regleras i 5 kap. 5 § förordningen (1994:741) om gymnasiesärskolan. Regeringen föreslår att syftesparagrafen för indivi- duella program som bl.a. säger att ett program kan syfta till att stimulera eleven att senare gå över på ett nationellt eller ett specialutformat program eller att ge eleven en individuell studiegång, flyttas över från förordning till lag. Det är viktigt att möjligheten finns även på gymnasie- särskolans individuella program att stimulera elever att kunna gå över till ett nationellt eller specialutformat program. I gymnasiesärskolan ska utbildningen enligt förslaget till gymnasiesär- skolans syfte vara anpassad till varje elevs förutsättningar. All utbildning i gymnasiesärskolan är därmed ägnad att ge eleven en individuell studie- gång. Ett individuellt program ska även på annat sätt kunna möta elevens speciella utbildningsbehov, genom att erbjuda eleven de ämnen och/eller verksamhetsområden som bäst möter hans eller hennes individuella för- utsättningar. 23.7.3Yrkes- och verksamhetsträning på det individuella programmet Regeringens förslag: Rektorn får besluta att en elev på gymnasiesär- skolans individuella program ska ges möjlighet att läsa en kombina- tion av ämnen och verksamhetsområden om eleven har förutsätt- ningar för det. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: kommun tillstyrker förslaget. Kommunen anser att det är bra med möjligheten att kunna kombinera ämnen och ämnesområden för att hitta en lösning som passar eleven. Skälen för regeringens förslag: läser eleverna antingen ämnen inom yrkesträningen eller verksamhetsområden inom verksamhetsträ- ningen. Regeringen anser att detta skapar en onödig gränsdragning och att det bör vara möjligt att läsa en kombination av ämnen och verksam- hetsområden och på så sätt kombinera yrkes- och verksamhetsträning. är det givetvis mycket viktigt att säkerställa alla elevers rätt till en utbildning motsvarande den garanterade undervisningstiden. regeln bör därför vara att en elev läser antingen ämnen eller verksam- hetsområden, men att rektor kan besluta att eleven i stället ska läsa en Prop. 2009/10:165 kombination av dessa när det i det enskilda fallet är motiverat utifrån För att uppnå en lösning som är individuellt anpassad är det viktigt att skolan ger elever och vårdnadshavare möjlig- het till inflytande över hur elevens utbildning ska utformas. Det är också angeläget att elevens studier dokumenteras i studieplanen. 23.8Erbjudande om utbildning på specialutformade eller individuella program Regeringens förslag: Kommunerna ska ha skyldighet att erbjuda ut- bildning även till dem som inte tagits emot på ett nationellt program eller har avbrutit utbildningen där. Skyldigheten att för dessa elever erbjuda utbildning på specialutformade eller individuella program ska införas i lag. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: kommun tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: Även om det får anses följa redan av dagens bestämmelser, finns ingen uttrycklig skyldighet för kommunerna att erbjuda utbildning på specialutformade eller individuella program för de elever som inte tagits emot på ett nationellt program eller som har avbrutit utbildningen där. För att tydliggöra denna skyldighet införs en bestämmelse i lag. Mottagande i en annan kommuns gymnasiesärskola Regeringens förslag: En elev har rätt att bli mottagen i en gymnasiesär- skola som anordnas av en annan kommun än hemkommunen om eleven med hänsyn till elevens personliga förhållanden har särskilda skäl för En kommun får även i andra fall än de ovan givna ta emot en elev från en annan kommun i sin gymnasieskola efter önskemål av elevens vård- I sådana fall har kommunen rätt till ersättning för elevens utbildning från elevens hemkommun. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: anser att elever i särskolan ska ha samma möjlighet som elever i grund- och gymnasieskolan. kommun tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: De aktuella bestämmelserna mot- svarar vad som gäller för gymnasieskolans nationella I förarbetena till den bestämmelse som gäller för gymnasie- skolan anges att det kan finnas särskilda skäl, t.ex. om personen blivit utsatt för mobbning i hemkommunens skola (prop. 1990/91:85, s. 184). En lång resväg kan också utgöra en grund för rätten att tas emot i en annan kommuns gymnasieskola enligt den praxis som utvecklats genom Som en konsekvens av för- slaget införs även regler om interkommunal ersättning som delvis mot- Prop. 2009/10:165 svarar gymnasieskolans. I 6 kap. 6 a § i dagens skollag finns en bestämmelse om rätt för en kommun att efter önskemål från elevens vårdnadshavare i sin särskola ta emot en elev från en annan kommun. Bestämmelsen infördes i samband med reformen om ökad rätt att välja grundskola i en annan kommun. har påpekat att det kan uppfattas som oklart om be- stämmelsen endast gäller den obligatoriska särskolan eller om även gymnasiesärskolan omfattas. Regeringen anser att bestämmelsen med viss språklig justering bör föras in i kapitlet om gymnasiesärskolan. Regeringens förslag: Elever som har påbörjat utbildningen i gymnasie- skolan senast under det första kalenderhalvåret det år de fyller ska få fullfölja utbildningen hos huvudmannen under fyra läsår. Det gäller även om de förhållanden som låg till grund för mottagandet ändras , men inte om eleven går i en fristående gymnasiesärskola och ett stödbehov uppkommer hos eleven som leder till betydande organisa- toriska eller ekonomiska svårigheter för hemkommunen och hem- kommunen därför beslutat att inte lämna fortsatt bidrag för det särskilda stödet till den fristående gymnasiesärskolan. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Förslaget har inte kommenterats av remissinstan- Skälen för regeringens förslag: Bestämmelserna om rätten att full- följa utbildningen anpassas till vad som gäller för gymnasieskolan. I gymnasiesärskolan är den garanterade undervisningstiden beräknad ut- ifrån en studietid på fyra läsår. Elever i gymnasiesärskolan har alltså rätt att fullfölja studier. Detta gäller även om förhållandena som låg till grund för mottagandet ändras . Rätten att fullfölja utbildningen gäller oavsett om eleven deltar i en utbildning med offentlig huvudman i hemkommunen eller i annan kommun eller i en fristående skola. Undantag görs i det fall hemkommunen beslutar att inte lämna fortsatt bidrag till en fristående gymnasiesärskola för att kostnaderna för elevens behov av särskilt stöd leder till betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter för kommunen (se avsnitt 23.13 nedan). I sådana fall måste elevens rätt att fullfölja sin utbildning kunna göras gällande hos hemkommunen. Regeringens förslag: Bestämmelser om rätt till skolskjuts för elever i gymnasiesärskolan ska införas. Elever i gymnasiesärskola med offentlig huvudman ska ha rätt till kostnadsfri skolskjuts från en plats i anslutning till elevens hem till den plats där utbildningen bedrivs och tillbaka, om sådan skjuts behövs med hänsyn till färdvägens längd, trafikförhållanden, elevens funktionsned- Prop. 2009/10:165 sättning eller någon annan särskild omständighet. Denna rätt ska dock inte gälla elever som väljer att gå i en fristående skola, en annan skolenhet än den där kommunen annars skulle ha placerat dem eller en annan kommuns gymnasiesärskola på grund av särskilda skäl eller annars efter önskemål av elevens vårdnadshavare. I de fall då det kan ske utan organisatoriska eller ekonomiska svårigheter ska kommunen även anordna skolskjuts i dessa fall. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: , och Handi- kappförbunden tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: I dagens skollag finns en be- stämmelse om skolskjuts för elever i särskolan. Som en konsekvens av att gymnasiesärskolan föreslås bli en egen skolform, införs särskilda bestämmelser om skolskjuts för elever i gymnasiesärskolan. Bestämmel- serna föreslås motsvara vad som föreslås gälla i andra skolformer med skolskjuts, se t.ex. avsnitt 14.8. För elever i fristående gymnasiesärskolor, elever som väljer att gå i en annan skolenhet än den där kommunen annars skulle ha placerat dem, och för elever som med stöd av 19 kap. 13 eller 14 § på grund av särskilda skäl eller i enlighet med vårdnadshavares önskemål tagits emot i en annan kommuns gymnasiesärskola innebär bestämmelsen att hemkommunen ska anordna skolskjuts om de allmänna förutsättningarna för skolskjuts är uppfyllda och om det kan ske utan organisatoriska eller ekonomiska svårigheter för kommunen. 23.12Mottagande i en fristående gymnasiesärskola Regeringens förslag: Som huvudregel ska varje fristående gymnasiesär- skola vara öppen för alla elever som har rätt till utbildning i en gymna- siesärskola med offentlig huvudman. Huvudmannen för den fristående gymnasiesärskolan ska inte behöva ta emot eller ge fortsatt utbildning åt en elev om elevens hemkommun har beslutat att inte lämna tilläggsbelopp för en elev i behov av särskilt stöd på grund av att betydande organisatoriska och ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen. Den kommun där den fristående gymnasiesärskolan är belägen ska ha rätt till insyn i verksamheten. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Förslaget har inte kommenterats av remissinstan- Skälen för regeringens förslag: Fristående gymnasiesärskolor ska lik- som vara öppna för alla som har rätt till utbildning i gymnasiesär- skolan. Undantag får göras endast i de fall då hemkommunen har beslutat att inte lämna bidrag för eleven på grund av ett omfattande stödbehov. Ett mer omfattande resonemang om detta finns i avsnitt 14.9. Med att skolan ska vara öppen för alla avses här bl.a. att skolan i mån Prop. 2009/10:165 av plats ska ta emot alla sökande som har rätt till utbildning i gymnasie- särskolan och att särskilda intagningskrav, t.ex. visst etniskt ursprung eller viss församlingstillhörighet, inte får finnas (se prop. 1995/96:200 s. 70). För och grundsärskolan har förslag lämnats om att en fri- stående skola bör kunna specialisera sin verksamhet för elever i behov av särskilt stöd. Regeringen avser att återkomma om fristående gymnasie- särskolors specialisering på elever i behov av särskilt stöd. Den kommun där den fristående gymnasiesärskolan är belägen ska ha rätt till insyn i verksamheten. I avsnittet om fristående grundskolor förs ett resonemang om kommuners insyn i fristående skolor (se avsnitt 14.10). 24.1Huvudprinciperna för vuxenutbildning i dagens skollag bör gälla även i den nya skollagen Regeringens bedömning: Huvudprinciperna för vuxenutbildning (komvux) i dagens skollag bör gälla även i den nya skollagen. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: Inga remissinstanser har lämnat synpunkter på bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: I detta kapitel behandlas i huvudsak sådana frågor som innebär förändringar i sak jämfört med den reglering av vuxenutbildning som gäller enligt skollag och avser utbildning som fortsättningsvis ska ingå i skolformen vuxenutbildning. Huvudprinciperna med utgångspunkt i de av beslutade målen och strategierna avseende den samlade vuxenutbildningen ska ligga fast. har beslutat om en ny lag (2009:128) om . Detta innebär att eftergymnasiala utbildningar som inte utgör högskole- utbildningar samlas under ett gemensamt regelverk (prop. 2008/09:68, bet. 2008/09:UbU6, rskr. 2008/09:178). beslutades en ändring skollag som innebär att påbyggnadsutbildningar inte längre ska anordnas inom vuxenutbildning. Regeringens bedömning: Förkortningen komvux bör inte föras in i skollagen. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens bedöm- Prop. 2009/10:165 ning. Remissinstanserna: och förenade student- kårer har inget att invända mot att förkortningen komvux utmönstras ur skollagen. är positiva till att vuxenutbildningen kvarstår som en egen skolform inom skollagens ram. in- vänder mot ordet i rubriken vuxenutbildning efter- som utbildningen också kan anordnas av fristående utförare. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen bedömer att benäm- ningen av den aktuella skolformen även fortsättningsvis ska vara vuxenutbildning. Däremot anser regeringen att förkortningen av skolformen, dvs. komvux, inte bör finnas med i lagtexten. Som en konsekvens av detta bör samma sak gälla för förkortningarna särvux och sfi som används för vuxenutbildning för utvecklingsstörda respek- tive svenskundervisning för invandrare. Det finns dock inget hinder för att de väl inarbetade förkortningarna används i andra sammanhang än i lagstiftningen. Regeringens förslag: Målet för den kommunala vuxenutbildningen ska vara att vuxna ska stödjas och stimuleras i sitt lärande. De ska ges möjlighet att utveckla sina kunskaper och sin kompetens i syfte att stärka sin ställning i arbets- och samhällslivet samt att främja sin personliga utveckling. Utgångspunkten för utbildningen ska vara den enskildes behov och förutsättningar. De som fått minst utbildning ska prioriteras. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: , förenade student- kårer (SFS), (), , samt och kommuner är i huvudsak positiva till förslaget. , dövas riksför- bund och Specialpedagogiska skolmyndigheten är också positiva men betonar att det är viktigt att lagen utformas så att personer med funk- tionsnedsättning får det stöd och den anpassning de behöver inom vuxenutbildningen. , LR samt och kommuner in- stämmer i att de som har erhållit minst utbildning ska prioriteras medan SFS poängterar allas lika möjlighet till individanpassad utbildning, obe- roende av förkunskaper och studieområde. Skälen för regeringens förslag: De föreslagna målen har formulerats i överensstämmelse med de mål för vuxenutbildningen som ställt sig bakom upprepade gånger och som helt eller delvis återfinns i flera styrdokument. beslutade propositionen Vuxnas lärande och utvecklingen av vuxenut- bildningen (prop. 2000/01:72, bet. 2000/01:UbU15, rskr. 2000/01:229) med mål och strategier för utveckling av vuxnas lärande. målen föreslås föras in i skollagen som en följd av denna proposition är Prop. 2009/10:165 ovan nämnda riksdagsskrivelse slutbehandlad. Målformuleringarna innehåller ett individmål, ett demokratimål, ett tillväxtpolitiskt och ett fördelningspolitiskt mål. Denna sammansatta målbild har alltjämt relevans för vuxenutbildningen. Ur ett tillväxtpolitiskt perspektiv är det även viktigt att beakta arbetsmarknadens behov även om utgångspunkten ska vara den enskildes behov. Målen innebär att vuxenutbildningens uppdrag är brett, inte enbart kompensatoriskt. Den vuxne ska stödjas och stimuleras i sitt lärande och ges möjlighet att utveckla sina kunskaper och sin kompetens i syfte att stärka sin ställning i arbets- och samhällslivet samt att främja sin personliga utveckling. skollag anges att vuxenutbildningen ska ge vuxna tillfälle att i enlighet med individuella önskemål komplettera sin utbildning. I förordningen (2002:1012) om vuxenutbildning anges även att kommunen genom vuxenutbildning ger stöd för vuxnas lärande. Det anges vidare att detta stöd ska utformas utifrån den enskildes behov och förutsättningar. Utgångspunkten för den kommunala vuxenutbildningen ska även fort- sättningsvis vara den enskildes behov och förutsättningar. Detta innebär att dessa kriterier ska vara vägledande för hur utbildningen genomförs. Detta kan gälla utbildningens förläggning och rum, val av metoder och hjälpmedel, men även innehåll. Det är också viktigt att den kommu- nala vuxenutbildningen erbjuds i flexibla former och på tider som passar de studerandes behov. Vid prioriteringar av de resurser som avsätts för utbildningsformen vuxenutbildning bör det även i fortsätt- ningen vara så att när resurserna till vuxenutbildning är begränsade ska den som erhållit minst utbildning prioriteras. I sammanhanget bör även erinras om att enligt artikel 13 i FN:s konvention om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter har var och en rätt till utbildning och att utbildningen ska syfta till att utveckla människans personlighet och insikten om dess värde samt stärka respek- ten för de mänskliga rättigheterna.