prop · GX03155 · 2010-03-23 00:00:00 — Regeringens bedömning: Miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö inne- bär att: - i såväl arbets- och inomhusmiljön som den yttre miljön ska indi- videns exponering för skadlig strålning begränsas så långt det är rimligt möjligt, - den högsta sammanlagda effektiva stråldosen som individer ur all- mänheten får utsättas för från verksamheter med strålning över- stiger inte 1 mSv per person och år, -effekter av joniserande strålning på växter och djur har bedömts i enlighet med vetenskapligt grundade metoder och har om så är nödvändigt begränsats, -allvarliga tillbud och haverier i kärntekniska anläggningar eller i annan verksamhet med joniserande strålning förebyggs och om ett tillbud eller haveri ändå skulle inträffa begränsas konsekvenserna, -de skadliga effekterna av UV-strålning förebyggs, samt -riskerna med och exponeringen för elektromagnetiska fält, EMF, kartläggs, och nödvändiga åtgärder vidtas i takt med att risker identifieras. bedömning överensstämmer i huvudsak med reger- ingens. Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrat sig ser positivt på förslag. och i län tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens bedömning: Den tidigare preciseringen av miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö framgår av propositionen Svenska miljömål delmål och åtgärdsstrategier (prop. 2000/01:130 s. 72). I enlighet med regeringens förslag om att miljökvalitetsmålet ska täcka samtliga miljöer där människor vistas bör det även av preciseringarna framgå att såväl arbets- som inomhusmiljöer omfattas. Även precise- ringen om effekter av joniserande strålning på växter och djur är i linje med förslaget till ny lydelse. har det varit oklart om andra orga- nismer än människor omfattas av miljökvalitetsmålet. Beträffande preciseringen om UV-strålning bör den ändras så att insat- serna framför allt inriktas mot att öka medvetenheten om effekterna av denna strålning. Detsamma gäller preciseringen om elektromagnetiska fält som bör ändras så att eventuella risker med EMF ska kunna begränsas. 12.3 Förutsättningarna att nå miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö Regeringens bedömning: Det är möjligt att inom en generation skapa förutsättningar för att nå miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö om ytterligare åtgärder vidtas. Det krävs framför allt insatser för att omhänderta allt radioaktivt avfall samt åtgärder för att bryta trenden med ökande fall av hudcancer. Delmålet om kontroll över riskerna med elektromagnetiska fält är uppnått. Delmålet om minskade utsläpp av radioaktiva ämnen bör kunna nås. Däremot kommer delmålet om minskad förekomst av hudcancer inte att nås. bedömning överensstämmer i huvudsak med reger- Remissinstanserna: Åtta remissinstanser har lämnat synpunkter. Alla instämmer i huvudsak i bedömningar. för miljö, areella näringar och samhällsbyggande anser att det är märk- ligt att effekter efter inte nämns. Post- och telestyrel- sen vill att det ska framgå att strålning från och trådlöst bredband inte utgör något miljö- eller hälsoproblem. Skälen för regeringens bedömning Vi bedömer att det är möjligt att inom generation från det att målet antogs, skapa förutsättningar för att nå miljökvalitetsmålet Säker strål- miljö om ytterligare åtgärder vidtas. På vissa områden finns det brister i kunskaperna om påverkan och risker, t.ex. då det gäller strålskyddet för växt- och djurlivet, och på en del områden pågår fortfarande utveck- lingsarbete, t.ex. när det gäller frågan om hur det radioaktiva avfallet ska slutförvaras. Delmål 1 om minskade utsläpp av radioaktiva ämnen Delmålet innebär att halterna i miljön av radioaktiva ämnen som släpps ut från alla verksamheter ska vara så låga att människors hälsa och den biologiska mångfalden skyddas. Det individuella dostillskottet till allmänheten ska understiga 0,01 mSv per person och år från varje enskild verksamhet. Utvecklingen är positiv och delmålet bör kunna nås. De största källor- na till konstgjorda radioaktiva ämnen i svenska livsmedel är fortfarande de atmosfäriska provsprängningarna av kärnvapen som skedde samt 1986. Åren efter olyckan uppmättes höga halter av radioaktivt cesium i bl.a. ren- och älgkött. Halterna mins- kar kontinuerligt men numera ganska långsamt. Stråldoserna till allmänheten från enskilda verksamheter bedöms vara försumbara. Även säkerhetsnivån vid kärnteknisk verksamhet som bedrivs i närhet bedöms ha ökat . En rad viktiga frågor återstår innan hanteringen av allt radioaktivt avfall kan anses vara långsiktigt löst. Två producentansvarsförordningar (2005:209, 2007:193) har beslutats vilka kommer att skapa bättre förutsättningar för att nå miljökvalitetsmålet. Fokus bör nu läggas på att utveckla metoder och system för att omhänderta alla typer av radioaktivt avfall som kommer från icke kärnteknisk verksamhet. Delmål 2 om minskad förekomst av hudcancer Delmålet innebär att antalet årliga fall av hudcancer orsakade av ultra- strålning inte är fler än . Delmålet bedöms som mycket svårt att nå då antalet hudcancerfall fort- sätter att öka. Svårigheterna ligger främst i att det tar tid att förändra atti- tyder och beteenden. , , enkätundersök- ning visar att människor har god kunskap om UV-strålning och dess sam- band med hudcancer men kunskapen leder inte automatiskt till ett för- ändrat beteende. Det tar även tid för beteendeförändringar att slå igenom i form av färre hudcancerfall då skadorna uppträder först efter mycket Prop. 2009/10:155 . har anslagen för informations-, utrednings- och forskningsinsatser på området utökats. Därmed har möjligheten att be- gränsa antalet framtida hudcancerfall förbättrats. Delmål 3 om kontroll över riskerna med elektromagnetiska fält Delmålet innebär att riskerna med elektromagnetiska fält ska kartläggas kontinuerligt och att nödvändiga åtgärder vidtas i takt med att eventuella risker identifieras. Delmålet bedöms vara uppnått. SSM kartlägger kontinuerligt riskerna med elektromagnetiska fält, EMF, framför allt genom sitt vetenskapliga råd för EMF. Rådet rapporterar om kunskapsläget. SSM vidtar nödvändiga åtgärder om nya riskområden identifieras. Rådet lämnade sin årliga rapport (SSM 2009:36) där de konstaterar att det inte finns hållbart vetenskapligt stöd för att elkänslighet orsakas av radiofrekventa fält. Rapporten visar också att publicerade studier inte tyder på en ökad cancerrisk för den som använt mobiltelefon än . SSM har rekommenderat försiktighet inom två tillämpningsområden av elektromagnetiska fält: dels användning av mobiltelefon, dels magnet- fält från kraftledningar och elektriska installationer. I dessa fall ger forskningsresultaten anledning att tillämpa försiktighetsprincipen. för arbetsliv och socialvetenskap, FAS, har uppdraget att bevaka forskning om elkänslighet. Inom ramen för detta uppdrag ska rådet , i samråd med de forskningsaktörer, myndigheter och andra som FAS anser är lämpliga, dokumentera och informera om kun- skapsläget. har som ambition att ligga i framkant när det gäller elektronisk kommunikation och eftersom nya tillämpningar för trådlös kommunika- tion utvecklas i snabb takt är det angeläget att ansvariga myndigheter fortsatt följer frågan. Nya tillämpningar kan antingen öka exponeringen för EMF genom att antalet tillämpningar ökar eller minska exponeringen genom att tekniken blir bättre. 12.4Insatser för att nå miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö Regeringens bedömning: För att nå miljökvalitetsmålet Säker strål- miljö krävs ytterligare åtgärder för att ta hand om allt radioaktivt av- fall, säkerställa att utsläppen från kärnkraftverken även fortsättnings- vis är låga samt att minska de skadliga verkningarna av UV-strålning. För att de skadliga verkningarna av UV-strålning ska minskas krävs att allmänhetens kunskaper om sambandet mellan UV-strålning och hudcancer leder till reella beteendeförändringar. bedömning överensstämmer i huvudsak med reger- redovisar huvudsakligen åtgärdsförslagen samlat i strategin för giftfria och resurssnåla kretslopp. Regeringen har valt att behandla åtgärdsförslagen och under respektive miljökvalitetsmål. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig instämmer i Prop. 2009/10:155 huvudsak i bedömningar. Skälen för regeringens bedömning För att skapa förutsättningar för att miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö ska kunna nås krävs framför allt att förslagen i den nationella avfalls- planen för allt radioaktivt avfall genomförs. De skadliga effekterna av UV-strålning bör minska även i fortsättningen. Det gäller särskilt för barn. En viktig del av insatserna för att förebygga radiologiska olyckor, och spridning av kärnvapenkunskap, sker inom EU och andra internationella fora samt inom ramen för det bilaterala grannlandssamarbetet med . Ändrad myndighetsstruktur inom strålsäkerhetsområdet , , tog över ansvar och uppgifter från , , och Statens kärnkraft- inspektion, SKI. upphörde SSI och SKI. En avsikt med den förändrade myndighetsstrukturen var att strålsäkerhetsarbetet skulle sam- ordnas bättre. Hantering av radioaktivt avfall Arbetet med att ta hand om allt radioaktivt avfall är avgörande för att nå målet. Problemet berör stora delar av samhället där vi har olösta histo- riska problem såväl som kommande utmaningar. SSM har på uppdrag av regeringen tagit fram en strategi för omhänder- tagandet av allt radioaktivt avfall i . Uppdraget redovisades och har remitterats till berörda myndigheter och organisa- tioner (dnr M2009/2566/Mk). En remissammanställning finns tillgänglig i . Strategin innehåller en systematisk genomgång av de avfallstyper som finns i och förslag på hur man bör gå vidare för att ta om hand de olika avfallstyperna. Fokus bör enligt strategin nu ligga på att utveckla metoder och system för att ta om hand alla typer av radioaktivt avfall som kommer från icke kärnteknisk verksamhet. Vi anser att arbetet med strategin bör fortsätta i enlighet med det som SSM redovisar och vi avser också att ge SSM i uppdrag att uppdatera strategin. SSM disponerar en anslagspost under anslag 1:4 för sanering och återställning av förorenade områden. Den an- vänds bl.a. för att trygga omhändertagandet av visst historiskt radioaktivt avfall från icke kärnteknisk verksamhet. SSM finansierar således redan slutförvaringen av sådant radioaktivt avfall vars innehavare saknas, eller vars innehavare har bedömts inte behöva bekosta omhändertagandet. De insamlingskampanjer som SSM föreslår i planen kräver en omfördelning Vi avser därför att återkomma om finansiering av dessa Prop. 2009/10:155 insamlingskampanjer. Då det gäller utsläpp från driften av verksamheter är utvecklingen av det riskförebyggande arbetet tillfredsställande. Regeringen beslutade och 2007 om två producentansvarsförord- ningar (2005:209, 2007:193) för bl.a. produkter som innehåller radio- aktiva ämnen. För att stärka arbetet med att förhindra att radioaktivt material kommer ut i samhället avser vi att ge SSM i uppdrag att till- sammans med berörda aktörer göra en översyn av dessa båda förord- ningar. Insatser har gjorts för att begränsa utsläppen av radioaktiva ämnen från verksamheter, t.ex. genom nya föreskrifter. En sammanställning av data från Miljöövervakningen (SSI rapport 2007:02) har gett en bättre bild av tillståndet i strålmiljön. För att minska risken för att strålsäkerhetsproblem uppstår p.g.a. okun- skap kring ett slutförvar av radioaktivt avfall, bör samhället ha informa- tion tillgänglig om det slutliga förvarets plats, utformning och innehåll. Ett långsiktigt informationsbevarande om slutförvar för radioaktivt avfall utgör ingen garanti för förvarets säkerhet under en lång tidsrymd. Det kan dock utgöra ett värdefullt bidrag till säkerheten vid förvarsplatsen och vara en viktig utgångspunkt för framtida samhälleliga överväganden om förvaret. I det förebyggande arbetet är barn och vuxna i barns närhet prioriterade målgrupper. Barns utomhusmiljöer bör utformas så att det finns skuggiga delar. Detta gäller särskilt lekplatser och skolgårdar. Kommunerna och huvudmän för fristående skolor är viktiga aktörer eftersom de är ansvariga för skolmiljön. SSM:s årliga enkätundersökning visar att människor har god kunskap om sambandet mellan UV-strålning och hudcancer. Kunskapen leder dock inte automatiskt till förändrat beteende. har anslagen för informations-, utrednings- och forskningsinsatser på områ- det därför utökats. Därmed har möjligheten att begränsa antalet framtida hudcancerfall förbättrats. SSM avser att även fortsättningsvis verka för att kunskap rörande UV- strålning inklusive risker och sätt att skydda ökar i relevanta delar av be- folkningen. Vi delar SSM:s uppfattning om behovet av detta förebyggan- de arbete. Ett särskilt problem är den UV-strålning som människor utsätts för i solarier. Eftersom exponering från solarier respektive naturlig UV- bestrålning ger samma typ av skador bör dessa behandlas i ett sam- manhang. SSM har bl.a. skrivit till kommuner och uppmanat dem att inte ha solarier i sina egna anläggningar. Detta har gett resultat och vi anser att arbetet med att minska de skadliga effekterna av UV- strålning även fortsättningsvis bör vara baserat på frivillighet och saklig information. En förutsättning för att uppnå miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö är att säkerheten vid de svenska kärnkraftverken även fortsättningsvis håller en I linje med internationella överenskommelser är det verksam- hetsutövaren som ansvarar för säkerheten. SSM ansvarar för den statliga I propositionen En sammanhållen klimat- och energipolitik Energi 2008/09:163) aviserade vi bl.a. förändringar inom energipolitiken. Ändringarna är bl.a. avsedda att bidra till insatserna för att nå miljökva- litetsmålet Begränsad klimatpåverkan. I propositionen Kärnkraften förutsättningar för generationsskifte 2009/10:172) föreslår vi att kärnkraftslagstiftningen ändras så att den ger förutsättningar för kontrollerade generationsskiften i den svenska Lagen (1997:1320) om kärnkraftens avveckling ska av- skaffas och förbudet mot att bevilja nya tillstånd i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet ska tas bort. Tillstånd ska kunna ges till att er- sätta de tio reaktorer som finns i drift . De nya reaktorerna får endast byggas på någon av de platser där dagens reaktorer i drift är lokaliserade och ett tak på maximalt tio reaktorer införs. en ökat skadeståndsansvar (prop. 2009/10:173) föreslår vi vidare att atomansvarslagstiftningen anpassas till den uppdaterade Pariskonven- tionen och dess tilläggsprotokoll. Det innebär att reaktorägarna i ökad omfattning får ta ansvar för kärnkraftens risker. obegränsade skadeståndsansvaret har utretts i samband med utredningen om en ny kärnkraftslagstiftning (SOU 2009:88). SSM är central tillsynsmyndighet och ansvarar för skyddet av allmän- heten mot skadliga effekter av elektromagnetiska fält. ansvarar för skydd av arbetstagare mot skad- liga effekter av elektromagnetiska fält. Elkänslighet är enligt SSM:s bedömning ett medicinskt samhällspro- blem men inte ett strålskyddsproblem. Det är viktigt att orsakerna till elkänslighet kartläggs och att de som drabbas får stöd och vård. ligare kunskap om orsakerna bakom elkänslighet kan vara till stor hjälp för hur frågorna ska hanteras. Det är viktigt att medel även i fortsätt- ningen avsätts för forskning kring elkänslighet och dess orsaker. Direktivet om skydd för arbetstagare som exponeras för elektromagne- tiska fält (2004/40/EG) innehåller krav på att arbetsgivare ska bedöma vilka elektromagnetiska fält som arbetstagare exponeras för i sitt arbete. Hos de arbetsgivare som omfattas av direktivet bedöms ofta kompeten- sen för att mäta och räkna på gräns- och insatsvärden vara ringa och låg Det behövs därför omfattande infor- mation och utbildning av såväl arbetsgivare som arbetstagare. trädandet av direktivet har skjutits upp till . pågår arbetet med att ta fram ett nytt direktiv om EMF eftersom man såg problem med gränsvärdena och hur de mäts/beräknas redan innan direk- tivet trädde i kraft. En första konsultation av arbetsmarknadens parter har skett och Kommissionen siktar på att ha ett färdigt direktivförslag till Prop. 2009/10:155 april 2010. EU och internationellt arbete För att nå miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö krävs ett omfattande inter- nationellt samarbete. En olycka eller incident i ett kärnkraftverk eller annan kärnteknisk verksamhet i vårt närområde skulle starkt kunna påverka möjligheterna att nå målet. EU antog ett nytt direktiv på kärnsäkerhetsområdet som sätter upp ett ramverk för grundläggande säkerhetskrav inom EU. Detta förbättrar förutsättningarna för att miljökvalitetsmålet kan nås. Ett direk- tiv med grundläggande bestämmelser på strålskyddsområdet finns och arbete pågår inom EU med att revidera detta direktiv. Ett förslag förväntas komma från Kommissionen och förväntas utöver tidigare omfattning nu även behandla radon i bostäder och arbetsmiljö samt naturligt förekommande radioaktiva ämnen. Det finns även ett direktiv om begränsningar vid import av livsmedel från tredje land till följd av . Direktivets giltighetstid förlängdes med . bedriver ett omfattande grannlandssam- arbete med på strålsäkerhetsområdet. Samarbetet omfattar områdena reaktorsäkerhet, strålskydd, avfallshantering, beredskap och icke-spridning med fokus på nordvästra . Säkerhetsnivån i Sve- riges närområde bedöms ha ökat . Det breddade miljökvalitetsmålet kommer att leda till mer fullständiga miljökonsekvensbeskrivningar och därigenom ett säkrare besluts- underlag. I kombination med insatser för att omhänderta och slutförvara historiskt radioaktivt avfall minskar risken för att radioaktivitet sprids, exempelvis på kommunala deponier. De negativa effekterna av UV- strålning är inte bara en miljöfråga utan också en hälsofråga. De insatser som görs för att minska de negativa konsekvenserna av UV-strålning bidrar alltså också till en bättre folkhälsa. Förslaget om breddat miljökvalitetsmål leder till vissa kostnadsökningar för dem som bedriver verksamhet med strålning. Insatserna bedöms dock vara kostnadseffektiva. De statsfinansiella konsekvenserna av ovan nämnda insatser ska finansie- ras inom befintliga anslagsramar på statsbudgeten. För att SSM ska kunna bedriva en effektiv och ändamålsenlig tillsyn har myndighetens förvaltningsanslag i enlighet med regeringens förslag i 2008 och 2009 års budgetpropositioner (prop. 2007/08:1 och 2008/09:1) förstärkts med riktar sig mot myndighetens tillsyn av de svenska kärnkraftverken samt mot användningen av radiologisk diagnostik inom hälso- och sjukvård. Enligt beslut innebär miljökvalitetsmålet Ingen övergödning att halterna av gödande ämnen i mark och vatten inte har någon negativ inverkan på människors hälsa, förutsättningarna för biologisk mångfald eller möjligheterna till allsidig användning av mark och vatten. Bak- grunden redovisades i kapitel 12 i propositionen Svenska miljömål delmål och åtgärdsstrategier (prop. 2000/01:130 s.79ff., bet. 2001/02: MJU3, rskr. 2001/02:36). har till miljökvalitetsmålet fastställt fyra delmål om utsläpp av kväve- och fosforföreningar till vatten samt ammoniak och kväve- oxider till luft (prop. 2004/05:150 s. 95ff., bet. 2005/06:MJU3, rskr. 2005/06:49). 13.1Precisering av miljökvalitetsmålet Ingen övergödning Regeringens bedömning: Miljökvalitetsmålet Ingen övergödning innebär att: -nedfallet av luftburna kväveföreningar inte överskrider den kritiska belastningen gällande övergödning av mark och vatten någonstans i , -grundvatten inte bidrar till ökad övergödning av ytvatten, -sjöar och vattendrag när det gäller närsaltshalter uppfyller kraven på God status enligt definitionen i EG:s ramdirektiv för vatten, -näringsförhållandena i kust och hav motsvarar i stort det tillstånd som rådde och tillförsel av näringsämnen till havet orsakar inte någon övergödning, -svenska kustvatten uppfyller när det gäller närsaltshalter kraven på God status enligt definitionen i EG:s ramdirektiv för vatten, -skogsmark har ett näringstillstånd som bidrar till att bevara den naturliga artsammansättningen och att högst av skogs- marken har en upplagring av kväveföreningar som överskrider kväve per hektar och år, och -jordbruksmark har ett balanserat näringstillstånd som bidrar till att bevara en gynnsam ekologisk status i mark, odlingslandskapets biotoper och den omgivande miljön. bedömning överensstämmer i huvudsak med reger- ingens. Remissinstanserna: är tveksamt till att ordet eko- logisk stryks i preciseringarna om näringshalter i sjöar och vattendrag och kusten då de anser att avsikten med vattendirektivet är att klassificera ekologisk status i olika vatten. () anser att det bra att preciseringen ändras till att överensstämma med ramdirek- Länsstyrelserna i och avstyrker att precise- ringen om näringsförhållandena i kust och hav ändras till att gälla tillför- sel, vilket de ser som en sänkt ambitionsnivå och ett avsteg från att målen ska spegla miljökvalitet. SLU stödjer förslaget, som de menar ger en tydlig distinktion mellan tillförsel från land och effekter i havet. i anser att förslaget till precisering om kvä- veföreningar i skogsmark är olämpligt och bör utgå eller omformuleras så att även kväveutlakningen, som de menar är ett större problem än upplagringen, tas med. SLU anser att förslaget är acceptabelt om det går att följa upp, men saknar återkoppling till delmål och åtgärder. i saknar en beskrivning av vad som me- nas med gynnsam ekologisk status i preciseringen om jordbruksmark. Skälen för regeringens bedömning: Den tidigare preciseringen av miljökvalitetsmålet Ingen övergödning framgår av propositionen Svenska miljömål delmål och åtgärdsstrategier (prop. 2000/01:130, s. 7980). Regeringen ändrade i propositionen Svenska miljömål ett gemensamt uppdrag (prop. 2004/05:150, s. 9092) några av precisering- arna. Ett par preciseringar bör ändras för att bli mer konkreta och uppfölj- ningsbara. Preciseringen om näringsämnens inverkan på hälsa och bio- logisk mångfald bör utgå då den inte bidrar till att precisera målet ytter- ligare utan ligger mycket nära miljökvalitetsmålets formulering. I preciseringarna om God status i sjöar och vattendrag samt kustvatten stryks ordet ekologisk då begreppet ekologisk status i ramdirektiv för vatten innefattar fler kvalitetsfaktorer än enbart näringsämnen. I precise- ringen om sjöar och vattendrag tas även haltgränsen för sjöar i odlings- landskapet bort. God status enligt ramdirektivet för vatten innebär att tillståndet endast i mindre omfattning kan avvika från de naturliga förhållandena. Varje sjö och vattendrag bedöms enligt ramdirektivet för vatten individuellt efter dess naturliga förhållanden. Preciseringen om näringstillståndet i jordbruksmark omformuleras. Den nuvarande preciseringen ger en bild av att det finns en naturlig art- sammansättning som eftersträvas. Jordbruksmark är en av människan skapad miljö. Preciseringen innebär att växtnäringshalten i marken ska vara sådan att den ger förutsättningar för biologisk mångfald i jordbruk- mark, odlingslandskapets biotoper och den omgivande miljön. Tillförseln av näringsämnen till jordbruksmark ska vara i nära balans med bortför- seln. Om förlusterna till omgivande mark, vatten och luft är låga minime- ras skadliga effekter på biologisk mångfald och på människors hälsa som en allsidig användning av vatten möjliggörs. En ny precisering definieras för upplagringstakten av kväveföreningar i skogsmark. Den nya preciseringen föreslås lyda att Skogsmark har ett näringstillstånd som bidrar till att bevara den naturliga artsammansätt- ningen och att högst av skogsmarken har en upplagring av kväveföreningar som överskrider kväve per hektar och år. Om upp- lagringstakten p.g.a. nedfallet, som är den huvudsakliga orsaken till upplagringen, kommer att reduceras till nära naturliga nivåer skapas förutsättningar att nå ett naturligt näringstillstånd . Den natur- liga upplagringen uppskattas enligt motsvara ca kväve per hektar och år, medan dagens upplagring motsvarar kväve per hektar och år. I övrigt kvarstår de tidigare preciseringarna av miljökvalitetsmålets Prop. 2009/10:155 innebörd.