prop · GX03241 · 2010-06-28 00:00:00 — Regeringen anser inte heller att det finns skäl att, som föreslår, införa en fixerad gräns för hur gamla uppgifter som får inhäm- tas. Dels måste en sådan ordning förses med flera undantag för att fun- gera i praktiken, dels finns hälsouppgifter på många håll och en gammal journaluppgift kan mycket väl föras in i ett annat sammanhang och där- med bli en ny uppgift (t.ex. hos eller hos ett annat försäkringsbolag). Därmed skulle lite vara vunnet ur integritetssynpunkt. Försäkringsbolaget ska vara skyldigt att i samband med begäran om samtycke lämna information om innebörden av att samtycke ges Närmare information om vad samtycket verkligen innebär dvs. vilka möjligheter som försäkringsbolaget får genom samtycket lämnas inte alltid av försäkringsbolagen. Detta ökar naturligtvis risken för att sam- tycket inte bygger på en klar insikt om konsekvenserna. Försäkrings- bolagen har enligt både nationell lagstiftning och tämligen långtgående informationsförpliktelser. I samband med en integritets- reform av det slag som föreslås finns det skäl att ålägga försäkrings- bolagen att informera även om samtycket. Regeringen föreslår att försäk- ringsbolagen ska vara skyldiga att i samband med en begäran om sam- tycke lämna information om innebörden av att samtycke ges. Vid en skadereglering torde situationen vara sådan att antingen måste hälsouppgifter inhämtas för att alls kunna reglera försäkringsfallet eller också är det fråga om en så enkel skada att den går att reglera enbart genom den skadelidandes egna uppgifter. Vid en ansökan om individuell personförsäkring kan situationen däremot var mer komplicerad. Det kan antas att i en del sådana ärenden kan försäkringsbolaget visserligen med- dela en personförsäkring på underlag endast av hälsodeklarationen men anser sig behöva inhämta hälsouppgifter för att kunna bestämma premien eller för att inte undanta vissa sjukdomar eller skador från försäkrings- skyddet. I andra fall kan situationen vara den att försäkringsbolaget inte anser sig alls kunna meddela en personförsäkring utan ytterligare hälso- uppgifter. För försäkringstagaren är det förstås av väsentlig betydelse vad som ligger bakom en begäran om samtycke. Den enskilde har först då möjlighet att ta ställning till om det är värt att tillåta en granskning av hälsouppgifterna för att få teckna en försäkring alternativt för att få en billigare eller mer heltäckande försäkring. De anförda omständigheterna talar för att försäkringsbolaget efter en ansökan om personförsäkring inte bara bör informera om samtyckets innebörd utan också ge tydlig information om sin ståndpunkt, dvs. vilken betydelse ett samtycke skulle få för prövningen. Försäkringsbolaget bör t.ex. kunna ange att med nuvarande upplysningar är bolaget inte berett att meddela någon försäkring eller att en försäkring visserligen kan med- delas men till förhöjd premie eller med inskränkande villkor. Informa- tionen bör beskriva vilken betydelse ett samtycke kan få för dessa för- hållanden. Det är tänkbart att den sökande i ett sådant fall väljer att sam- tycka till att hälsouppgifter inhämtas. Andra kanske hellre väljer att acceptera att betala den förhöjda premien för försäkringen eller att vända sig till ett annat bolag i hopp om att detta gör en annan riskbedömning. Samma sak torde gälla vid ett försäkringsbolags prövning av om en personförsäkring ska förnyas. Regeringen föreslår av dessa skäl att försäkringsbolagen vid en be- gäran om samtycke efter en ansökan om individuell personförsäkring eller förnyelse av en sådan försäkring ska åläggas att informera om betydelsen för prövningen av att samtycke ges. Därmed får den sökande bättre förutsättningar att fatta ett välgrundat beslut om samtycke ska lämnas eller inte. Informationskravet bör även öka förutsättningarna att bedöma om det finns skäl att få frågan prövad i domstol. I rättslig mening innebär ett samtycke att den enskilde häver sekretessen för vissa uppgifter, vilket det finns regler om i främst offentlighets- och sekretesslagen. Regeringen anser, till skillnad från Datainspektionen, inte att lagstiftningsåtgärder på försäkringsområdet bör reglera giltigheten av sådana samtycken i och för sig. Ett samtycke som utformas i strid mot de förslagna kraven bör alltså inte bli ogiltigt i offentligrättslig mening. En myndighet kommer därför knappast att kunna vägra att lämna ut en all- män handling som omfattas av samtycket även om det är behäftat med vissa brister i försäkringsrättslig mening. Regeringens förslag innebär i stället att det ställs krav på försäkringsbolagen att utforma samtyckena på visst sätt och med vissa begränsningar. Förslaget innebär att de uppställda kraven ska gälla samtliga sam- tycken att inhämta hälsouppgifter, vare sig de ska användas vid en ansö- kan om försäkring eller vid en skadereglering och vid såväl individuell som kollektiv försäkring. Försäkringsavtalslagens systematik förutsätter att särskilda bestämmelser tas in i de kapitel som reglerar respektive för- säkringstyp, vilket återspeglas i lagförslaget. Det är inte lagtekniskt möj- ligt att samla bestämmelserna i en och samma paragraf. Försäkringsavtalslagen är tillämplig på skadereglering som sker enligt en försäkring. En konsekvens av detta är att en skadereglering som sker inom ramen för eller Patientförsäkrings- föreningens verksamhet inte omfattas av lagens bestämmelser. Dessa föreningar reglerar skador som uppkommer där den ansvarige trafikanten respektive vårdgivaren saknar försäkring. Enligt särskilda bestämmelser i trafikskadelagen (1975:1410) och patientskadelagen (1996:799) ska rege- Prop. 2009/10:241 ringen godkänna föreningarnas stadgar. Regeringen avser att initiera en dialog med dessa föreningar i syfte att säkerställa att samtycken vid dessa typer av skaderegleringar utformas på ett sätt som överensstämmer med de föreslagna reglerna i försäkringsavtalslagen. Detta kan ske bl.a. genom ändringar i föreningarnas stadgar. Att avvika från regler av den typ som föreslås i propositionen kan leda till såväl civilrättsliga som marknadsrättsliga påföljder. Som exempel på en civilrättslig påföljd kan nämnas att ett försäkringsbolag som på grund av brister vid utformningen av ett samtycke försenar utbetalningen av försäkringsersättning kan bli skyldigt att betala ränta på ersättningen. Situationen kan bli aktuell t.ex. om en ersättningsberättigad vägrar skriva under ett felaktigt utformat samtycke eller om försäkringsbolaget inte alls utformar något samtycke. En annan konsekvens torde bli att ett försäk- ringsbolag inte kan neka en person att teckna en personförsäkring på den grunden att denne har vägrat att lämna ett samtycke, om inte försäk- ringsbolaget har tillhandahållit en handling som uppfyller de lagstadgade kraven på hur ett samtycke ska utformas. Ett försäkringsbolag som avviker från kraven på hur samtycken ska utformas torde även agera i strid mot god försäkringsstandard vilket kan föranleda ingripanden från . 5.4Bör det införas särskilda regler för journaler inom barn- och skolhälsovården? Regeringens bedömning: Det bör inte införas sär- skilda regler för inhämtande av hälsouppgifter som finns i journaler inom barn- och skolhälsovården. Förslaget om en begränsning i för- säkringsbolagens möjlighet att begära samtycke till att inhämta hälso- uppgifter får dock särskilt stor betydelse för hälsouppgifter som gäller barn. Promemorians bedömning: I promemorian görs bedömningen att det i promemorian föreslagna generella förbudet mot att inhämta kompletta journalhandlingar är tillräckligt för att skydda hälsouppgifter även i jour- naler inom barn- och skolhälsovården. Det finns därför inte behov av särskilda regler för sådana journaler (s. 161 f.). Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna kommenterar inte promemorians bedömning. Förhållandevis många remissinstanser, bl.a. , , , , , , och , anser att särskilda begränsningar bör övervägas för journaler som förs inom barn- och skolhälsovården. Bedömningen i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna delar bedömningen eller har inte någon invändning mot den. Några remissinstanser, bl.a. Kommuner och Landsting och , under- stryker dock vikten av att regeringen fortsätter att följa utvecklingen på området. Ett antal remissinstanser, bl.a. , Barnombuds- mannen, , och , anser att särskilda begränsningsregler bör införas för journaler som förs inom barn- och skolhälsovården. Skälen för regeringens bedömning: En barnförsäkring är i försäk- ringsrättslig mening en personförsäkring. De begränsningsregler som regeringen nu föreslår beträffande inhämtande av hälsouppgifter vid personförsäkringar kommer alltså att omfatta även barnförsäkringar. Effekterna kommer också att bli särskilt stora för sådana försäkringar. Förslagen innebär att det i samband med en ansökan om barnförsäkring blir tillåtet att begära samtycke till att inhämta hälsouppgifter endast i fall när det är nödvändigt för prövningen av ansökan. Detta kommer att gälla oavsett i vilket sammanhang uppgifterna finns, i sjukvården, i barn- hälsovården eller i något annat sammanhang. I kravet på nödvändighet ligger att behovet går att motivera från medicinska eller försäkrings- tekniska utgångspunkter. Försäkringsbolaget måste alltså kunna motivera varför hälsouppgifter är nödvändiga i det enskilda fallet, t.ex. om upp- gifter i hälsodeklarationen ger anledning till ytterligare undersökningar. Barn och ungdomar torde generellt ha drabbats av färre skador och sjuk- domar än äldre personer. Om en ren hälsodeklaration lämnas för ett barn, är det sällan nödvändigt och därmed inte tillåtet att begära samtycke till att inhämta ytterligare hälsouppgifter. Regeringens bedömning är där- för att de föreslagna begränsningarna kommer att få särskilt stor påver- kan på försäkringsbolagens möjlighet att inhämta hälsouppgifter som gäller barn. Frågan är om det utöver dessa generella regler bör införas särskilda inskränkningar i försäkringsbolagens möjlighet att få tillgång till journa- ler som förs inom barn- och skolhälsovården. Som flera remissinstanser framhåller förs dessa journaler inte i sjukvårdande utan hälsoövervakan- de syfte. Det pekas på att brister i journalföringen inom dessa verksam- heter därför kan få särskilt negativa konsekvenser. Regeringen har förståelse för dessa synpunkter. De förslag som rege- ringen lämnar minskar dock påtagligt de risker som remissinstanserna pekar på. Vid bedömningen av om det finns ytterligare åtgärdsbehov måste det även beaktas att ur försäkringsteknisk synvinkel skiljer sig inte barnförsäkringar från andra typer av personförsäkringar. Detta innebär bl.a. att försäkringsbolagen måste ha kontroll över riskerna, att premierna måste svara mot riskerna i de enskilda fallen samt att de särskilda försäk- ringsrättsliga principerna om t.ex. informationsbalans mellan parterna måste respekteras (se avsnitt 5.1). Om dessa krav inte kan upprätthållas, blir konsekvenserna negativa för försäkringstagarkollektivet, i detta fall barnen och deras föräldrar. De skäl som i avsnitt 5.2 anförs mot ett förbud att inhämta kompletta patientjournaler kan i väsentliga delar anföras även mot ett förbud att använda hälsouppgifter i journaler inom barn- och skolhälsovården. Om användandet av uppgifter i dessa journaler förbjuds helt, blir förstås vissa problem än mer påtagliga. Det framstår t.ex. inte som lämpligt att för- bjuda användandet av journaler som förs inom barn- och skolhälsovården vid regleringen av ett försäkringsfall. En sådan ordning skulle innebära att en förälder som genom barnhälsovården får vetskap om att barnet lider eller misstänks lida av en sjukdom i princip riskfritt kan teckna en barnförsäkring för barnet innan kontakt tas med den ordinarie sjuk- vården. Eftersom barnhälsovårdsjournalen inte skulle vara åtkomlig i samband med skaderegleringen, fanns det inte någon möjlighet att kon- trollera om föräldern blivit medveten om t.ex. symptom på sjukdomen innan barnförsäkringen tecknades. Detta är knappast lämpligt. Som några remissinstanser understryker är syftet med barn- och skolhälsovården just att tidigt upptäcka sjukdomar och andra typer av problem, vilket otvivel- aktigt kan ha försäkringsmässig relevans. Det kan även pekas på att vid skador i skolan kan skolhälsovården vara den första vårdinrättning som möter det skadade barnet. Att i dessa situationer förbjuda användning av sådana journaluppgifter framstår inte som lämpligt. Det bör i sammanhanget beaktas att barnförsäkringar tar sikte på en mer begränsad population än personförsäkringar för vuxna. Risken i gruppen slås därför ut över färre individer. Detta leder till att riskök- ningar i gruppen sannolikt får större betydelse för , undantag från försäkringsskyddet etc. Försäkringsbranschen har framhållit att en obalans i information mellan föräldrar och försäkringsbolag kan leda till att försäkringsutbudet krymper, t.ex. på så sätt att fler sjukdomar undan- tas från försäkringsskyddet och att premierna höjs. I departementsprome- pekas på risken för att försäkringstypen helt försvinner från marknaden. Ett förbud mot att använda hälsouppgifter som finns i jour- naler inom barn- och skolhälsovården skulle alltså, paradoxalt nog, kunna leda till att färre barn i samhället får skydd av en barnförsäkring. De förslag om behovsprövning som regeringen lämnar i denna proposition kommer i många fall att i realiteten innebära ett förbud mot att begära samtycke till att inhämta hälsouppgifter som gäller barn och ungdomar. Även med regeringens förslag kommer dock hälsouppgifter i vissa fall att kunna inhämtas från journaler som förs inom barn- och skolhälsovården. Detta kan, som vissa remissinstanser pekar på, leda till fortsatta problem med att föräldrar undanhåller information, att vård- personal underlåter att journalföra relevanta uppgifter och att försäkrings- bolagen övertolkar inhämtade uppgifter. Det finns däremot inte någon utredning angående omfattningen och karaktären på dessa problem. I samband med den översyn av kontraheringsplikten som regeringen avser att genomföra (se avsnitt 5.1) finns det därför skäl att särskilt upp- märksamma de förhållanden som råder för barnförsäkringar. Översynen bör innefatta en kartläggning av hur ofta försäkringsbolagen inhämtar hälsouppgifter från journaler inom barn- och skolhälsovården och hur de inhämtade hälsouppgifterna behandlas vid försäkringsbolagens riskbe- dömning. Regeringen kommer alltså att följa utvecklingen på detta om- råde noga och vid behov föreslå ytterligare åtgärder. 5.5Försäkringsbolagens behandling av inhämtade hälsouppgifter Regeringens bedömning: Bestämmelserna i personuppgiftslagen är tillämpliga på försäkringsbolagens behandling av inhämtade hälso- uppgifter. Det har inte framkommit att det finns ett behov av särskilda regler för försäkringsbolagens behandling av hälsouppgifter. Försäk- ringsbolagens efterlevnad av personuppgiftslagen bör dock följas upp. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens (s. 192 f.). Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna kommenterar inte promemorians bedömning. De som har synpunkter i frågan framhål- ler främst vikten av tillsyn över försäkringsbolagens hantering av inhäm- tade hälsouppgifter. väcker frågan om inte försäkrings- bolagens automatiserade behandling av individrelaterade hälsouppgifter bör författningsregleras. Bedömningen i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna kommenterar inte bedömningen. Ett antal remissinstanser framhåller särskilt värdet av att försäkringsbolagens personuppgiftshantering följs upp. och anser att en sådan uppföljning bör ske och att behovet av särskilda personuppgiftsregler för försäkrings- bolagen bör övervägas på nytt. , , och anser att det bör införas särskilda regler för försäkringsbolagens behand- ling av inhämtade personuppgifter, bl.a. vad avser gallring. Skälen för regeringens bedömning: Personuppgiftslagen har till syfte att skydda människor mot att deras personliga integritet kränks genom behandling av personuppgifter. Lagen tillämpas på helt eller delvis auto- matiserad behandling av personuppgifter och på behandling av personuppgifter, om uppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. Detta medför i princip att ett försäkringsbolags hantering av hälsouppgifter omfattas av lagens be- stämmelser, även om det kan förekomma enstaka fall av uppgiftshante- ring som faller utanför. Det integritetsskydd som följer av personuppgiftslagen får allmänt an- ses som gott. Den kritik som har riktats mot försäkringsbolagens hante- ring av inhämtade hälsouppgifter har framför allt handlat om att upp- gifter inte gallras och att uppgifter sparas . Det kan dock konstateras att det enligt personuppgiftslagen inte är tillåtet att bevara personuppgifter än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen (9 § första stycket). Personuppgiftslagen innehåller också en reglering som syftar till att ge ett skydd mot obehörig åtkomst av uppgifterna. I sammanhanget bör uppmärksammas att Datainspektionen genomförde en gransk- ning av försäkringsbolagens hantering av känsliga personuppgifter (Rapport 2006:2, Så bör försäkringsbolag behandla känsliga person- Datainspektionen uttalade att det allmänt kunde sägas att de Prop. 2009/10:241 granskade bolagen upprätthöll ett gott integritetsskydd och att alla strävade efter att följa gällande regler. Genomgående fanns dock brister i några hänseenden, bl.a. avseende gallring av uppgifter. Mot bakgrund av att reglerna i personuppgiftslagen är tillämpliga på försäkringsbolagens behandling av hälsouppgifter, och att Datainspek- tionens granskning inte visat på några påtaliga problem, anser regeringen inte att det nu finns skäl att överväga särskilda personuppgiftsregler för försäkringsbolag. En förutsättning för att personuppgiftslagens regler ska kunna sägas vara tillräckliga för att skydda försäkringstagarnas integritet är emellertid att reglerna verkligen efterföljs. Det finns uppenbarligen alltjämt en oro hos ett antal samhällsaktörer kring dessa frågor. Datainspektionen in- ledde ett tillsynsprojekt angående försäkringsbolagens hante- ring av känsliga personuppgifter, främst vad gäller de anställdas interna åtkomst till personuppgifter om försäkringstagare. Regeringen avser att dels ta del av resultatet av den granskningen, dels ge Datainspektionen ett uppdrag att följa upp hur de nu föreslagna lagändringarna har påver- kat personuppgiftshanteringen, bl.a. vad gäller mängden lagrad informa- tion, gallringsfrister etc. Datainspektionen får då möjlighet att följa upp den kritik som riktades mot försäkringsbolagen i rapporten samt att peka på konkreta problem och att föreslå åtgärder om sådana skulle behövas. 5.6Tystnadsplikt för anställda i försäkringsbolag Regeringens bedömning: Det finns skäl som talar för att anställda i försäkringsbolag bör åläggas en författningsreglerad tystnadsplikt som gäller bl.a. inhämtade hälsouppgifter. Frågan kräver dock ytterligare överväganden och något förslag kan därför inte läggas fram i detta sammanhang. Promemorians bedömning: I promemorian görs bedömningen att det författningsförslag som lagts fram av Kommittén om genetisk integritet i dess slutbetänkande Genetik, integritet och etik (SOU 2004:20) bör genomföras (s. 186 f.). Remissinstanserna: Ingen remissinstans motsätter sig att det införs en författningsreglerad tystnadsplikt för anställda i försäkringsbolag. Bedömningen i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans motsätter sig bedömningen att det finns skäl som talar för att införa en tystnadsplikt. Några remiss- instanser, bl.a. , , , , , , och , framhåller vikten av en skyndsam hantering av frågan om en författningsreglerad tystnadsplikt. Skälen för regeringens bedömning: Frågan om en lagstadgad tyst- nadsplikt för försäkringsbolag har diskuterats . Under beredningen av ärendet har framgått att avsaknaden av en lagreglerad tystnadsplikt av många uppfattas som problematisk. 2005/06:64 Prop. 2009/10:241 Genetisk integritet m.m. lämnades ett förslag till om en generell tystnadsplikt för anställda i försäkringsbolag angående enskildas förhållanden. avslog dock propositionen i denna del på grund av att det saknades tillräckligt beredningsunderlag för att införa en generell sekretessbestämmelse för hela försäkringsområdet (se bet. 2005/06:SoU16). Regeringen begränsade därför i en senare proposition förslaget om tystnadsplikt till att avse genetisk information som försäk- ringsbolag får tillgång till (prop. 2006/07:41). I propositionen uttalade regeringen att en generell bestämmelse om sekretess på försäkringsområ- det bör övervägas vid en samlad översyn av sekretesskyddet i finansiell verksamhet. godtog förslaget i denna utformning. En bestäm- melse om tystnadsplikt när det gäller genetisk information finns numera i 7 kap. 20 a § försäkringsrörelselagen. Tystnadsplikt för anställda i försäkringsbolag har inte bara uppmärk- sammats i . har t.ex. i en rekommendation uttalat att medlemsstaterna ska säkerställa att anställda i försäkringsbolag som får del av personuppgifter ska omfattas av regler om tystnadsplikt (Recom- mendation rec[2002]9 on the protection of personal data collected and processed for insurance purposes). Det finns således skäl som talar för att anställda i försäkringsbolag bör omfattas av en lagreglerad tystnadsplikt. Frågan om en generell tystnads- plikt på försäkringsområdet är dock inte okomplicerad. Försäkrings- bolagen måste t.ex. ha möjlighet att anmäla misstänkta försäkringsbedrä- gerier till myndigheterna. Mot bakgrund av att det saknas tillräckligt beredningsunderlag är regeringen, trots de goda skäl som kan anföras, inte beredd att nu lägga fram ett lagförslag om en generell tystnadsplikt på försäkringsområdet. Regeringen anser dock att frågan är angelägen och avser därför att närmare analysera förutsättningarna och formerna för en författningsreglerad tystnadsplikt för anställda i försäkringsbolag. 6 Ikraftträdande och övergångsbestämmelse Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Ett försäkringsbolag ska inte få inhämta hälsouppgifter med stöd av ett samtycke som lämnats före ikraftträdandet, och som inte uppfyller de nya kraven, annat än . En övergångsbestämmelse med denna innebörd ska meddelas. Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens. Det föreslås särskilda övergångsbestämmelser för samtycken som har inhäm- tas före ikraftträdandet (s. 197 f.). Remissinstanserna: Förslaget kommenteras inte av remissinstanserna. Förslagen i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer med rege- ringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna kommenterar inte för- slagen. Några remissinstanser, bl.a. , Försäk- ringar, och Trafikförsäkringsförening- en, anser dock att övergångsbestämmelsen bör utformas så att skade- regleringar som har påbörjats före lagens ikraftträdande får slutföras utan att något nytt samtycke inhämtas. Skälen för regeringens förslag: För försäkringsbranschen kommer de föreslagna ändringarna att innebära visst merarbete. Försäkringsbolagen måste ta fram nya dokument och anpassa sina interna rutiner för hante- ring av försäkringsansökningar och skadereglering. Trots det angelägna syftet med reformen talar detta för att lagändringarna bör träda i kraft först . Regeringen anser att lagändringarna lämpligen bör träda i kraft . En fråga som uppkommer är hur de samtycken som redan har inhäm- tats ska hanteras. Det torde rimligen finnas hundratusentals samtycken som redan har lämnats och som inte uppfyller de nya kraven vad gäller utformning etc. Om försäkringsbolagen får fortsätta att använda sådana samtycken, kommer den fulla praktiska effekten av förslagen att ligga flera årtionden fram i tiden.