prop · GX03165 · 2010-03-23 00:00:00 — om skyldigheten enligt artikel 28 i för konventions- staterna att vidta åtgärder för att säkerställa att disciplinen i skolan upp- rätthålls på ett sätt som är förenligt med barnets mänskliga värdighet och som står i överensstämmelse med . I vissa fall kan de anställda vid skolan ha rätt att ingripa i en akut situ- ation redan med stöd av allmänna nöd- och nödvärnsbe- stämmelser. Enligt rättspraxis (se rättsfallet NJA 1988 s. 586 och Högsta domstolens dom i mål nr B1354-07) har lärare dessutom, även då en nödvärns- eller nödsituation inte råder en viss, men begränsad, rätt att inom ramen för sin tillsynsplikt företa kroppsliga in- grepp mot en elev. Som en del i det ansvaret kan exempelvis en lärare i de flesta fall ha rätt att handgripligen sära på elever som är inbegripna i ett slagsmål. Bestämmelserna i skollagen innebär inte någon inskränk- ning av denna rätt utan syftar till att tydliggöra att rektorer och lärare utöver nödvärnsrätten har en rätt att ingripa. För att komma till rätta med en akut och besvärlig situation kan rektor och lärare med stöd av den nya regleringen besluta t.ex. om tillfälliga omgrupperingar av elever inom klassrummet eller att ge elever tillsägelser. Andra åtgärder som faller in under bestämmelsens tillämpningsområde är utvisning och kvarsittning men för tydlighetens skull regleras dessa åtgärder även i egna be- stämmelser. Regeringen instämmer i synpunkterna från bl.a. att åtgärden endast får vidtas om den står i rimlig proportion till åt- gärdens syfte och övriga omständigheter samt att den inte får kränka elevens integritet och värdighet. Samma regler ska gälla för skolor med offentliga och enskilda huvudmän. Det kan också särskilt framhållas att åtgärderna alltid ska vara inrik- tade på att förbättra elevens framtida uppträdande inte vara en bestraff- ning för elevens tidigare uppträdande. Syftet med de åtgärder som vidtas ska alltid vara att förbättra skolsituationen såväl för den elev som är föremål för åtgärder som för övriga elever. Självklart får åtgärderna inte heller inskränka elevernas grundläggande fri- och rättigheter enligt regeringsformen. Åtgärder enligt den föreslagna bestämmelsen får t.ex. aldrig riktas mot en elev på grund av att eleven har använt sig av sin grundlagsskyddade rätt till yttrandefrihet och informationsfrihet. Att åtgärderna ska vara försvarliga med hänsyn till deras syfte innebär bland annat att kollektiv bestraffning aldrig kan komma i fråga, vilket följer redan av de principer som gäller för den svenska rättsordningen i stort. Regeringen vill också framhålla att vissa andra åtgärder, som anges i förordningarna, självklart kan vidtas även utan uttryckligt stöd i författningarna. Det rör sig t.ex. om kontakt med elevens vårdnadshavare och information till rektorn. Regeringen instämmer i synpunkten som framförts av några remissinstanser om att en bestämmelse om dokumentation bör finnas i den nya skollagen. Regeringen föreslår en särskild bestämmelse om att disciplinära åtgärder och andra särskilda åtgärder som vidtas ska dokumenteras skriftligt av den som genomför åtgärden. Om åtgärden inneburit omhändertagande av föremål gäller dock kravet endast om föremålet inte lämnats tillbaka efter lektionens slut. I dagens skollag finns bestämmelser om dokumentation av omhändertagande av föremål, men för övriga disciplinära åtgärder finns inget dokumentationskrav . Bestämmelserna om allmänna befogenheter bör så långt som möjligt Prop. 2009/10:165 vara gemensamma för alla skolformer och ska gälla även för fritids- Med hänsyn till barnens och elevernas låga ålder anser regeringen dock inte att förskolan ska omfattas av de föreslagna bestäm- melserna. Åtgärder av en rektor eller en lärare med stöd av dessa bestämmelser kan leda till någon av de särskilda åtgärder som föreslås längre fram i detta avsnitt. 9.3Disciplinära och andra särskilda åtgärder Regeringens förslag: En lärare ska i , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan under vissa förutsättningar få visa ut en elev ur undervisningslokalen för högst återstoden av ett undervisningspass. En elev ska kunna beordras att stanna kvar högst efter skoldagens slut eller infinna sig högst innan elevens undervisning börjar. Rektorn ska få besluta att en elev ska följa undervisningen i en annan undervisningsgrupp än den eleven annars hör till eller under- visas på annan plats inom samma skolenhet om andra vidtagna åtgär- der inte varit tillräckliga eller om de annars är nödvändiga för att till- försäkra de andra eleverna trygghet och studiero. Endast om det finns synnerliga skäl får en sådan åtgärd gälla . Åtgärden får dock aldrig gälla än . Om åtgärderna inte är tillräckligt ingripande eller på grund av andra omständigheter inte är möjliga att genomföra ska rektorn få besluta att en elev tillfälligt ska följa undervisningen vid en annan skolenhet. Beslutet om en sådan tillfällig placering ska fattas i samråd med rektorn vid den mottagande skolenheten och vårdnadshavaren ska in- formeras om beslutet innan omplaceringen genomförs. Rektorn ska se till att orsaken till olämpligt uppträdande utreds och att åtgärder vidtas för att få eleven att ändra sitt beteende. En elev ska kunna tilldelas en skriftlig varning av rektorn. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: ombudsmän () och Statens skol- verk anser att det bör klargöras hur bestämmelserna om lärares allmänna befogenhet samt om utvisning och kvarsittning förhåller sig till varandra. anser att ordet förseelse är mindre lämpligt. Barnom- budsmannen (BO) framhåller att det bör införas en bestämmelse som uttryckligen förbjuder kollektiv bestraffning. Enligt BO kan det ibland vara befogat med disciplinära åtgärder när elever stör studieron, men BO avstyrker i likhet med (Barnens rätt i samhället) möjligheten till kvarsittning då det inte handlar om att skapa studiero utan enbart om en bestraffning för den enskilde eleven. Lärar- nas , samt framhåller också att denna bestämmelse inte får användas i bestraffningssyfte; det måste handla om att ta igen sådant som eleven missat p.g.a. tidigare ut- visning. Elevråds () medger att en lärare måste kunna visa ut en elev som hotar ordningen i klassrummet, men avvisar möjligheten till kvarsittning då detta inte skulle kunna före- komma på en arbetsplats. ställer sig mycket tveksamt till disciplinära åtgärder för elever i särskolan, då dessa elever inte alltid har möjlighet att förstå samband mellan orsak och verkan eller anled- ningen till varför de bestraffas. Skälen för regeringens förslag: Regeringen anser att dagens bestäm- melser om disciplinära åtgärder bör förändras och förtydligas. För att alla elevers rätt till trygghet och studiero ska kunna säkerställas behövs ett tydligt regelverk som ger skolan förutsättningar att tillhandahålla en god studiemiljö. Disciplinära åtgärder som riktar sig mot enskilda elever bör också kompletteras med eller åtföljas av åtgärder med syfte att komma åt brister på system- och verksamhetsnivå. De kortsiktiga disciplinära åt- gärderna bör också åtföljas av långsiktiga åtgärder med fokus på övriga behov av stöd som eleven kan ha. Självklart måste de bestämmelser som reglerar disciplinära åtgärder tillämpas med beaktande av bestämmelsen om särskild hänsyn till barnets bästa (1 kap. 10 §). skiljer sig regleringen av disciplinära åtgärder avsevärt mellan de obligatoriska och de frivilliga skolformerna. För de obligatoriska skol- formerna finns regler om tillsägelse, kontakt med vårdnadshavare, utvis- ning från klassrummet samt kvarsittning högst efter skoldagens slut. Är inte dessa insatser tillräckliga ska ärendet anmälas till elevvårds- konferensen och i nästa steg till styrelsen för utbildningen. För gymnasieskolan och gymnasiesärskolan finns regler om tillsägelse, utredning av lärare och rektor, utvisning från undervisningspass och skriftlig varning. För vuxenutbildning finns ett utredningskrav på styrelsenivå. För ungdomsskolans frivilliga skolformer och vuxenutbildning finns dessutom avstängning och förvisning. Gymnasieskolan och de olika skolformerna inom vuxenutbildningen är frivilliga utbildningar för ungdomar respektive för vuxna. Detta moti- verar att det behövs andra disciplinära åtgärder, framför allt om elevernas närvaro, än i de obligatoriska skolformerna där det råder skolplikt. Det finns dock starka skäl att föreslå en mer enhetlig reglering än vad som gäller på detta område. Som ovan nämnts har dagens reglering skapat en osäkerhet bland skolans personal avseende vad man får och inte får göra. Regleringen är i vissa avseenden närmast över- tydlig. En för olika skolformer mer enhetlig reglering skapar en ökad tydlighet på området. En så långt som möjligt gemensam reglering oav- sett skolform är en av de grundläggande utgångspunkterna i den nya skollagen. Regeringen föreslår därför att bestämmelserna om disciplinära åtgärder i den nya skollagen ska vara gemensamma för skolformerna. Med hänsyn till barnens och elevernas låga ålder anser regeringen dock inte att förskolan och förskoleklassen, med undantag för bestämmelserna om omplacering som ska gälla även elever i förskoleklassen, ska omfattas av de föreslagna bestämmelserna. Bestämmelserna bör inte heller vara tillämpliga för fritidshemmet. Bestämmelserna om utvisning ur undervisningslokalen och kvarsitt- ning bör finnas med även i denna lag och i praktiken utgöra de första åtgärderna efter tillsägelse och kontakt med vårdnadshavarna för att upprätthålla ordning och studiero. Enligt regeringens uppfattning bör begreppet kvarsittning vidgas så att det förutom att eleven ska stanna Prop. 2009/10:165 kvar efter skoldagens slut också ska kunna innebära att eleven infinner sig i skolan högst innan den schemalagda undervis- ningen börjar för dagen. Åtgärden kvarsittning ska anses som att eleven tar igen förlorad tid, oavsett om det sker efter skoldagens slut eller innan skoldagen börjar. Regeringen föreslår dessutom att rektorn får besluta att en elev till- fälligt ska följa undervisningen på annat sätt inom skolenheten än inom den egna undervisningsgruppen eller vid en annan skolenhet om åtgär- derna som vidtagits inte varit tillräckliga eller om det av andra skäl är nödvändigt för att tillförsäkra de andra eleverna trygghet och studiero. Denna åtgärd kan tillämpas först efter att en utredning vidtagits och åt- gärderna som föreslagits där inte varit verkningsfulla. Med stöd av regeln om rektors och lärares allmänna befogenheter ska den emellertid också kunna användas i en akut situation, utan att någon utredning gjorts. Vårdnadshavaren ska informeras innan en omplacering genomförs. I detta sammanhang bör också nämnas möjligheten för kommunen att permanent flytta en elev i om det är nödvändigt med hänsyn till övriga elevers trygghet och studiero. Regeringen föreslår att denna ska finnas även i grundsärskolan. De disciplinära åtgärder som föreslås i den nya skollagen ska inte användas i bestraffningssyfte. Avsikten är att de ska leda till ett ändrat beteende hos den elev som är föremål för åtgärderna och därmed skapa en bättre skolsituation såväl för den aktuella eleven som för övriga som verkar i skolan. Om en elev fortsätter med sitt olämpliga beteende eller gör sig skyldig till en allvarligare förseelse, ska rektorn därför se till att saken utreds. Om förutsättningarna för skyldigheten att utreda en elevs behov av särskilt stöd är uppfyllda ska även en sådan utredning inledas. Med utgångspunkt i vad som framkommit i utredningen av elevens olämpliga beteende ska rektorn se till att det vidtas åtgärder för att få eleven att ändra sitt beteende. En sådan åtgärd kan vara att tilldela eleven en skriftlig varning. Det kan också handla om att ge eleven stöd i under- visningen eller annat stöd från elevhälsan om det visar sig att eleven är i behov av detta. Bestämmelserna förutsätter att de disciplinära åtgärder som vidtas dokumenteras av skolans personal. Lagens bestämmelser om möjligheten att visa ut en elev från klassrummet för återstoden av ett undervisningspass samt att ålägga eleven kvarsittning under högst efter skoldagens slut bör naturligtvis inte gälla utbildningar för vuxna. Utbildningar för vuxna bedrivs inte alltid i en traditionell under- visningsform. Det är dessutom inte möjligt att i dessa sammanhang an- vända sig av ett begrepp som skoldag. Omfattningen och utformningen av en vuxens deltagande i en utbildning är individuell och de organise- rade formerna för lärandet kan därför se mycket olika ut. Regeringens förslag: I , specialskolan och sameskolan ska en elev kunna stängas av från utbildningen i högst om det är nödvändigt med hänsyn till övriga elevers trygghet och studiero. I gymnasieskolan, gymnasiesärskolan, vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna och utbildning i svenska för invandrare ska det finnas två typer av avstängning, dels tidsbegränsad avstäng- ning på grund av vilseledande vid bedömning av elevens kunskaper, störande eller hindrande av utbildningens bedrivande, kränkande be- handling m.m., dels avstängning utan tidsbegränsning om det är uppenbart att det är olämpligt att eleven deltar i den praktiska tjänstgöringen. I brådskande fall ska rektorn kunna fatta interimistiskt beslut om avstängning. Enligt skollagen ska ett beslut om avstängning i de frivilliga skolformerna kunna avse eller gälla utan tidsbegränsning. Begreppen förvisning och skiljande från utbildningen ska inte användas i den nya skollagen. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Länsrätten i anser att rekvisitet trygghet och studiero behöver belysas närmare. till- styrker förslaget om möjlighet till avstängning, med förbehållet att elever i grundsärskolan inte omfattas. Enligt kan konsekvenserna av en avstängning för elever i grundsärskolan bli mycket allvarligare och mer långtgående än för elever i . ifrågasätter också lämpligheten i att elever i grundsärskolan omfattas av regleringen, bl.a. utifrån risker för tillämpningsproblem eftersom särskild hänsyn bör kunna tas till grundsärskoleelevers personliga förutsättningar. Enligt och Skolinspektionen måste det också tydliggöras vem som har tillsynsansvaret för eleverna då de inte vistas i skolan. Skolin- spektionen pekar vidare på vikten av att regleringen kring avstängningen är tydlig för att undvika en alltför vidsträckt tolkning och det bör därför övervägas om det i stället ska krävas synnerliga skäl. Inspektionen understryker även vikten av att vårdnadshavaren tidigt får information om när elevers beteende orsakar problem i studiemiljön. Barnombuds- mannen (BO), som i princip stödjer förslaget, är också av uppfattningen att skälen för avstängning bör förtydligas. Däremot kritiserar BO, i likhet med Elevråds (), avstängningens längd, som enligt BO står i strid med tjugoåttonde artikel. avvisar, med hänvisning till , förslaget om avstängning. Förbundet anser att varje skola måste ha en plan för akuta situationer, som får innefatta långtgående åtgärder men aldrig inskränka elevens rätt till undervisning. har inga invändningar mot förslaget, men betonar att det krävs praktiskt stöd för hur avstängningstiden ska utformas så att elevens rätt till undervisning tillgodoses. ifrågasätter om avstängning på grund av att eleven försökt vilseleda i fråga om sina kunskaper bör kunna verkställas , då verkställandet knappast har direkt inverkan på andra elevers skolsitua- tion. Skälen för regeringens förslag: finns ingen möjlighet att stänga av elever i de obligatoriska skolformerna från utbildningen. I gymnasie- skolan, gymnasiesärskolan och den kommunala vuxenutbildningen är det möjligt att helt eller delvis stänga av en elev från utbildningen i Prop. 2009/10:165 högst om syftet med tidigare insatser inte uppnåtts, om elevens beteende kan inverka skadligt på andra elever eller om det finns andra särskilda skäl. Som ett alternativ till avstängning kan eleven för- visas från gymnasieskolan för , dock högst tre terminer utöver den termin när beslutet meddelades. Inom den kommunala vuxenutbildningen kan en deltagare enligt förordning (2002:1012) om vuxenutbildning skiljas från utbildningen, stängas av eller förvisas på samma grunder som inom gymnasieskolan. Vidare gäller att om en deltagare i vuxenutbildning inte kan anpassa sig till de arbetsformer som utbildningen bygger på eller, för utbildningar där arbetsplatsförlagd utbildning eller praktik ingår, visat sig uppenbart olämplig i den prak- tiska tjänstgöringen, får deltagaren skiljas från utbildningen. Motsvarande bestämmelse finns inte för gymnasieskolan. Avstängning i de obligatoriska skolformerna Utbildningen i de obligatoriska skolformerna omfattas av skolplikten och eleverna i dessa skolformer har en lagstadgad rätt till utbildning. Detta innebär att de bestämmelser om avstängning m.m. som gäller för de frivilliga skolformerna inte kan tillämpas på de obligatoriska skol- formerna. Det finns dock ett behov av att i vissa akuta situationer för kunna stänga av en elev även i de obligatoriska skolformerna. Regeringen anser i likhet med vissa remissinstanser, att elevernas indi- viduella förutsättningar och behov medför att avstängning lämpar sig mindre väl för elever i grundsärskolan. Elever i grundsärskolan ska där- för inte omfattas av den föreslagna regleringen. Regeringen anser att en elev i de obligatoriska skolformerna ska kunna stängas av från utbildningen i högst , om det är nödvändigt med hänsyn till övriga elevers trygghet och studiero och tidigare åtgärder inte varit verkningsfulla, eller det finns andra särskilda skäl med hänsyn till elevens beteende. Andra särskilda skäl kan t.ex. vara att eleven vid ett enstaka tillfälle betett sig så kvalificerat olämpligt att en avstängning är nödvändig. I sakens natur ligger att denna bestämmelse ska tillämpas med stor restriktivitet. Andra åtgärder för att komma tillrätta med elevens uppträdande ska dessutom ha visat sig otillräckliga. Avstängning är så- ledes en yttersta åtgärd för sådana fall då andra åtgärder har prövats men inte fått avsedd effekt. Rektorn beslutar om sådan avstängning och eleven ska erbjudas kompensation för den undervisning hon eller han går miste om av till följd av avstängningen. Kompensationen kan t.ex. bestå i att eleven erbjuds hemundervisning avstängningen gäller eller erbjuds extra undervisning efter det att skolsituationen har lösts. En elev i de obligatoriska skolformerna ska inte kunna stängas av vid fler tillfällen än två gånger per kalenderhalvår. Eftersom det här handlar om åtgärder för att komma tillrätta med akuta situationer bör beslutet gälla om inte annat beslutas. Eleven och vårdnadshavarna ska ges tillfälle att yttra sig innan beslutet fattas. Under avstängningen återförs tillsynsansvaret enligt till vårdnadshavarna. och sysselsättning ordnas får anpassas efter omständigheterna i det en- skilda fallet. Avstängning i de frivilliga skolformerna Inom de frivilliga skolformerna ska, liksom , finnas möjlighet att stänga av elever även . I brådskande fall ska rektor interimistiskt kunna stänga av en elev. används begreppet förvis- ning inom gymnasial utbildning och vuxenutbildning för avstängning som sträcker sig längre än . Begreppet förvisning är enligt regeringens uppfattning ålderdomligt och gränsdragningen till begreppet avstängning är oklar. Begreppet förvisning ska därför utgå. I promemorian Vuxenutbildningslag (Ds 2005:33) föreslogs att ett nytt avstängningsbegrepp skulle ersätta det som tidigare ingick i begreppen avstängning, förvisning och skiljande från utbildningen. Enligt förslaget skulle det finnas olika typer av avstängning. Dels borde det finnas av- stängning med tidsbegränsning när den studerande gjort sig skyldig till fusk, kränkande behandling eller annars uppfört sig på ett sådant sätt som kan antas inverka skadligt på andra elever m.fl., och dels avstängning utan tidsbegränsning i de situationer där skiljande från utbildningen kan bli aktuellt. Regeringen ansluter sig i detta avseende till de principiella övervägan- den som görs i promemorian. Regeringen föreslår därför att det för samt- liga frivilliga skolformer ska finnas två typer av avstängning. Det ska finnas möjlighet till tidsbegränsad avstängning i fall då eleven gjort sig skyldig till fusk, stört eller hindrat utbildningens bedrivande, utsatt någon annan elev eller av utbildningen berörd person för kränkande behandling eller att elevens uppförande på annat sätt inverkar negativt på övriga elevers trygghet och studiero. Sådan avstängning ska normalt inte avse än . Om syftet med sådan avstängning inte har upp- nåtts eller om det annars bedöms som nödvändigt med hänsyn till elevens uppträdande, får också avstängningen avse , dock högst pågå- ende kalenderhalvår samt tre ytterligare kalenderhalvår. Det bör också finnas möjlighet till avstängning med eller utan tidsbegränsning vid ut- bildningar där det ingår praktik eller delar av utbildningen är arbetsplats- förlagd och eleven har visat sig uppenbart olämplig för viss praktik eller visst arbetsplatsförlagt lärande. En elev som stängs av utan tidsbegränsning från en utbildning med praktiska inslag bör få stöd att hitta annan lämplig möjlighet att fullfölja sin utbildning eller få annan sysselsättning. Eventuellt kan utbildning på en annan studieväg vara ett lämpligt alternativ. I sista hand är bestämmelsen i 29 kap. 9 § om kommunens ansvar att följa elever som tillhör gymnasieskolans mål- grupp i syfte att kunna erbjuda lämpliga individuella åtgärder tillämplig. Ett beslut om avstängning utan tidsbegränsning från utbildning med praktiska inslag kan omprövas om t.ex. den avstängde elevens livssitua- tion ändrats och grunden för avstängning är relevant. Såväl begreppet förvisning som begreppet skiljande från utbildning tas därmed bort från författningstexten. Bestämmelser om överklagande av beslut om avstängning finns i kapitel 28. Regeringens förslag: Disciplinära åtgärder ska bara få vidtas om åtgärden står i rimlig proportion till sitt syfte och övriga om- När ett beslut om en disciplinär åtgärd eller omhändertagande av föremål fattas ska det dokumenteras skriftligt av den som genomfört Arbetsgruppens förslag: Arbetsgruppens lämnade inget förslag i har anfört att lagen, mot bakgrund av åtgärdernas karaktär, borde inne- hålla ett krav på proportionalitet vid tillämpningen. tion anser att en bestämmelse om dokumentation bör införas. kappförbundens samarbetsorgan anser att de åtgärder som vidtas bör dokumenteras i ett åtgärdsprogram och därigenom vara möjliga att över- Skälen för regeringens förslag: Även om utgångspunkten alltid bör vara att trygghet och studiero ska säkerställas genom ett förebyggande arbete anser regeringen att det behövs utökade möjligheter att kunna säkerställa trygghet och studiero när problemen har uppstått. som föreslås kan vara ingripande för den enskilde eleven och regeringen anser att rättssäkerhetsskäl motiverar att generella be- stämmelser om proportionalitet och dokumentation införs i lagen. snitt 9.2 behandlas proportionalitet i anslutning till rektors och lärares allmänna befogenheter samt dokumentation vid omhändertagande av 10 Åtgärder mot kränkande behandling 10.1Huvudprinciperna i dagens skollag om åtgärder mot kränkande behandling bör gälla även i den nya skollagen Regeringens bedömning: Huvudprinciperna i dagens skollag om åt- gärder mot kränkande behandling bör gälla även i den nya skollagen. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: och (Barnens rätt i sam- hället) instämmer i förslaget. Enligt är bestämmelserna mycket bra ur de utsatta barnens och elevernas perspektiv. Skälen för regeringens bedömning: Lagen (2006:67) om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever trädde i kraft (prop. 2005/06:38, bet. 2005/06:UbU4, rskr. 2005/06:149). den nya diskrimineringslagen (2008:567) trädde i kraft (prop. 2007/08:95, bet. 2007/08:AU7, rskr. 2007/08:219).