prop · GX03165 · 2010-03-23 00:00:00 — Enligt andra punkten får tillsyns- myndigheten underlåta att ingripa om den verksamhetsansvarige vidtar rättelse. Så bör ske om de negativa effekterna av överträdelsen kan före- byggas eller de olägenheter som uppstått snabbt kan åtgärdas. Om över- trädelsen är allvarlig bör dock rättelse vara en godtagbar underlåtelse- grund bara i undantagsfall. Av tredje punkten framgår att tillsyns- myndigheten även i andra fall får avstå från ett tillsynsingripande, om det finns särskilda skäl för det. Detta kan bli aktuellt t.ex. om den verksam- hetsansvarige själv påtalat en brist i verksamheten eller sökt hjälp för att komma till rätta med brister eller andra överträdelser mot regelverket. 13 § En tillsynsmyndighet får återkalla ett godkännande eller ett beslut om rätt till bidrag som myndigheten har meddelat enligt denna lag om 1.ett föreläggande enligt 10 § inte har följts, och 2.missförhållandet är allvarligt. Paragrafen har viss motsvarighet i 2 a kap. 16 § andra stycket och 17 § Prop. 2009/10:165 tredje stycket, 2 b kap. 9 och 10 e §§ samt 9 kap. 12 och 14 §§ i 1985 års I paragrafen regleras tillsynsmyndighetens befogenhet att åter- kalla ett beslut om godkännande av enskild huvudman eller om rätt till bidrag för en enskild huvudman. Uppgifterna att besluta om god- kännande eller rätt till bidrag och att utöva tillsyn följs åt. Det är således samma myndighet som beslutar om godkännande eller rätt till bidrag som är tillsynsmyndighet och har befogenhet att återkalla beslutet. Så- dana återkallelser får bara beslutas om huvudmannen inte följt ett före- läggande enligt 10 § och om det bakomliggande missförhållandet som föranlett föreläggandet är allvarligt. Med hänsyn till att ett beslut om återkallelser är mycket ingripande för både huvudmannen och barnen eller eleverna kan ett sådant beslut bara komma i fråga vid missför- hållanden som på ett allvarligt sätt rubbar förutsättningarna för verksam- heten. Beslut om återkallelse kan överklagas hos allmän förvaltningsdomstol enligt 28 kap. 2 §. 14 § Ett godkännande av en enskild som huvudman inom skolväsendet får återkallas om den enskilde inte längre uppfyller förutsättningarna för godkännande enligt 2 kap. 6 §. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Lagrådet har ifrågasatt om återkallelse av godkännande eller rätt till bidrag också ska vara möjlig utan att huvudmannen före- lagts att avhjälpa uppkomna brister. Regeringen anser att rätts- säkerhetsskäl talar för att återkallelse som huvudregel måste föregås av att huvudmannen ges möjlighet att åtgärda. Om det uppkommer ett behov av ett ingripande i en extrem situation kan detta tillgodoses genom ett tillfälligt verksamhetsförbud enligt 18 §. På en punkt ser dock regeringen skäl att tillmötesgå Lagrådet. Bolag och föreningar, där en kommun eller ett landsting genom ägande eller på annat sätt har ett rättsligt inflytande, får enligt 2 kap. 6 § godkännas som enskild huvudman inom skolväsendet endast om vissa villkor är upp- fyllda. Om en sådan juridisk person som godkänts som huvudman inte längre uppfyller de särskilda villkoren för godkännande, t.ex. på grund av ändrade ägarförhållanden, bör godkännandet kunna återkallas. I en sådan situation är det i princip omöjligt att utfärda ett föreläggande mot huvudmannen som denne har faktisk och rättslig möjlighet att följa. Denna paragraf möjliggör därför återkallelse på denna grund utan ett föregående föreläggande. 15 § Återkallelse enligt 13 § får beslutas även om rättelse har skett vid prövningstillfället, om det kan befaras att det på nytt kommer att uppstå sådana missförhållanden som utgör grund för återkallelse. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. En förutsättning för ett återkallelsebeslut enligt 13 § är att ett föreläggande enligt 12 § inte har följts. Om huvudmannen innan godkännandet eller rätten till bidrag återkallas åtgärdar de brister som föranlett föreläggandet saknas förut- sättningar för återkallelse. Detta gäller oavsett om rättelsen vidtas före tillsynsmyndighetens återkallelsebeslut eller, om detta överklagas, under Prop. 2009/10:165 pågående process i domstol. För att förhindra att huvudmän sätter i system att på ett sent stadium i handläggningen åtgärda missförhållanden i verksamheten har det i denna paragraf tagits in en bestämmelse som innebär att återkallelse kan ske även om huvudmannen har vidtagit rättelse före prövningen av återkallelsefrågan. Sådana återkallelsebeslut får bara förekomma om det kan befaras att sådana allvarliga missför- hållanden som utgör grund för återkallelse kommer att uppstå på nytt. Det ska i det enskilda fallet ha framkommit konkreta omständigheter som ger stöd för ett sådant antagande. I praktiken torde en sådan bedömning förutsätta att verksamheten vid upprepade tillfällen har varit föremål för ingripanden av tillsynsmyndigheten. Även återkallelser med stöd av denna paragraf kan överklagas enligt 28 kap. 2 §. 16 § får besluta att ett beslut om återkallelse ska gälla trots att det inte har vunnit laga kraft. Paragrafen har viss motsvarighet i 2 a kap. 19 § tredje stycket och 2 b kap. 12 § tredje stycket skollag. kan enligt denna paragraf besluta att ett beslut om återkallelse ska gälla trots att det inte vunnit laga kraft. I annat fall gäller enligt allmänna förvalt- ningsrättsliga principer att beslutet inte får rättsverkan förrän det har vunnit laga kraft. Ett överklagbart beslut har vunnit laga kraft när tiden för att överklaga beslutet har gått ut utan att det har överklagats. Efter- som ett beslut om återkallelse får överklagas, se 28 kap. 2 och 5 §§, kan prövningen i högre instans innebära att frågan om återkallelse inte blir slutligt avgjord förrän . I samband med ett överklagande kan huvudmannen begära inhibition, dvs. ett avbrytande av verkställigheten, om tillsynsmyndigheten har beslutat att återkallelsen ska gälla omedel- bart. Med hänsyn till att ett beslut om återkallelse av godkännande eller rätt till bidrag får mycket ingripande effekter för såväl huvudmannen som barnen eller eleverna måste tillsynsmyndigheten tillämpa denna be- stämmelse med försiktighet och urskillning. För att ett beslut om åter- kallelse ska förordnas att gälla bör situationen vara så ohåll- bar att det inte är meningsfullt att låta verksamheten fortsätta för avveckling. Statliga åtgärder för rättelse 17 § får när det gäller en verksamhet som bedrivs av en kommun eller ett landsting besluta att staten på kommunens eller bekostnad ska vidta de åtgärder som behövs för att åstadkomma rättelse, om kommunen eller 1.inte har följt ett föreläggande enligt 10 §, och 2.grovt eller åsidosatt sina skyldigheter enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Har staten haft kostnader för en åtgärd som vidtagits med stöd av denna paragraf, får denna kostnad kvittas mot belopp som staten annars skulle ha betalt ut till kommunen eller . Paragrafen ger befogenhet att genom mer Prop. 2009/10:165 konkreta åtgärder se till att kommuner och landsting i sin egenskap av huvudmän för verksamhet som regleras i denna lag fullgör de skyldig- heter som följer av skolförfattningarna. Regleringen har delvis utformats efter förebild av 15 kap. 15 § skollag, med den skillnaden att befogenheten att besluta om åtgärder på kommunens eller bekostnad här ges till Skolinspektionen (se prop. 1991/92:150 bil. II:5 s. 152 för förarbetena till den nämnda bestämmelsen). Vad som i det följande sägs om kommuner avser även landsting när dessa är huvudmän. Skolinspektionen kan enligt första stycket besluta att staten på kommunens bekostnad ska vidta de åtgärder som krävs för att rättelse ska För att Skolinspektionen ska kunna fatta sådana beslut krävs dels att kommunen inte har följt ett föreläggande enligt 12 §, dels att kommunen på ett grovt sätt eller har åsidosatt sina skyldigheter enligt skollagen eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Vilka åtgärder som kan bli aktuella kan inte anges generellt utan det får avgöras i det enskilda fallet. Som exempel gavs i förarbetena till 15 kap. 15 § skollag att fortbildning av lärare skulle kunna vara en åtgärd som staten vidtar på kommunens bekostnad. gärder är att staten tillfälligtvis tillhandahåller skolmåltider eller skol- skjuts, eller förser en kommuns skolenheter med ändamålsenliga läro- Om staten har vidtagit nödvändiga åtgärder och till följd av detta haft kostnader är det rimligt att staten på ett enkelt sätt kan kompensera sig I annat fall skulle kommunen kunna vältra över kostna- derna för sina författningsreglerade skyldigheter på staten. stycket har det därför tagits in en kvittningsbestämmelse innebärande att kostnaden kan kvittas mot belopp som staten på annat sätt ska utbetala 18 § Om det är sannolikt att ett beslut om återkallelse enligt 13 § eller ett beslut om statliga åtgärder för rättelse enligt 17 § kommer att fattas, och beslutet inte kan avvaktas med hänsyn till allvarlig risk för barnens eller elevernas hälsa eller säkerhet eller av någon annan särskild anledning, får tillsynsmyndigheten förbjuda huvudmannen att tills vidare, helt eller delvis, driva verksamheten Beslut enligt första stycket gäller , om inte annat beslutas och får Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Enligt första stycket får tillsynsmyndigheten i mycket allvarliga fall helt eller delvis förbjuda en huvudman att driva verksamheten vidare om det är sannolikt att myndighetens utredning i ett pågående tillsynsärende kommer att leda till att huvudmannens godkännande eller rätt till bidrag återkallas, om denne är en enskild, eller att ett beslut om sådana statliga åtgärder för rättelse som avses i 17 § kommer att fattas, om huvud- mannen är en kommun eller ett landsting. Bestämmelsen är avsedd att tillämpas bara i undantagsfall. Så är i första hand fallet om det finns en allvarlig risk med hänsyn till barnens eller elevernas hälsa eller säkerhet. 2009/10:165 Det kan handla om att inomhusklimatet är direkt hälsofarligt eller att lokalerna till följd av bristande underhåll är farliga att vistas i. Även den psykosociala miljön kan vara sådan att den bedöms som hälsofarlig. I situationer där den fysiska eller psykiska arbetsmiljön utgör grund för att förbjuda verksamheten bör tillsynsmyndigheten samråda med Arbets- miljöverket, som utövar tillsyn enligt arbetsmiljölagen (1977:1160) och har särskilda befogenheter enligt den lagstiftningen. Ett tillfälligt verksamhetsförbud kan också vara nödvändigt av någon annan särskild anledning än risk för barnens eller elevernas hälsa eller säkerhet. Det kan t.ex. handla om att utbildningen uppenbart strider mot skolväsendets värdegrund. En verksamhet som är klart oförenlig med grundläggande demokratiska värderingar och respekten för de mänskliga rättigheterna kan därför stängas med omedelbar verkan i avvaktan på ett beslut om t.ex. återkallelse. I extrema fall kan det också ha uppstått en skolmiljö som i så hög grad präglas av kränkningar av elever eller personal och av bristande ledning att det framstår som nödvändigt att tills vidare förbjuda verksamheten. Om en sådan situation är så allvarlig att den framstår som direkt hälsofarlig, kan risken för elevernas hälsa utgöra grund för tillfälligt verksamhetsförbud. En annan särskild anledning att tillfälligt förbjuda verksamheten kan vara att huvudmannen vid upprepade tillfällen och på ett medvetet sätt försvårat tillsynsmyndighetens arbete. Ett kortare verksam- hetsförbud kan i en sådan situation tvinga huvudmannen att medverka i handläggningen så att ett beslut i det bakomliggande tillsynsärendet kan fattas så fort som möjligt. Av andra stycket följer att besluten om att förbjuda verksamheten gäller , såvida inte annat beslutas. Om huvudmannen under beslutets giltighetstid ombesörjer att felen åtgärdas ska naturligtvis be- slutet upphävas. Av rättssäkerhetsskäl får ett beslut om tillfälligt verksamhetsförbud inte gälla än . Det får förutsättas att huvudmannen har åtgärdat problemen . En verksamhet med enskild huvudman har i annat fall sannolikt upphört. I båda fallen kan det bak- omliggande tillsynsärendet avskrivas. Om en enskild huvudman avser att fortsätta verksamheten utan att ha vidtagit rättelse får tillsynsmyndig- heten fatta beslut om återkallelse, ett beslut som i sin tur kan beslutas att gälla , se 15 §. Båda besluten kan överklagas enligt 28 kap. Beslut enligt denna paragraf får överklagas enligt 28 kap. 2 och 5 §§. I samband därmed kan den klagande begära inhibition av beslutet, se 28 § förvaltningsprocesslagen (1971:291). Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 19 § ska granska kvaliteten i sådan utbildning och annan verksamhet som står under dess tillsyn eller under tillsyn av en kommun enligt detta kapitel. Paragrafen har viss motsvarighet i 2 § förordningen (2009:1215) med Prop. 2009/10:165 instruktion för . I paragrafen anges att det är som har till uppgift att genomföra kvalitets- granskningen inom skolväsendet och andra verksamheter som står under tillsyn enligt bestämmelserna i detta kapitel. ombesörjer bl.a. nationell uppföljning och utvärdering. 20 § Granskningen ska avse den granskade utbildningens eller verksamhetens kvalitet i förhållande till mål och andra riktlinjer. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Av paragrafen fram- går att kvalitetsgranskningen ska göras i förhållande till de mål och andra riktlinjer som gäller för den granskade utbildningen eller verksamheten. Målen och riktlinjerna framgår framför allt av den läroplan och de kurs- planer eller motsvarande styrdokument som gäller för utbildningen, se t.ex. förordningen (SKOLFS 1994:1) med läroplan för det obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshemmet (Lpo 94). Läroplanerna och kursplanerna anger det ansvar som åvilar rektor, lärare och andra som verkar i förskolan och skolan. För en principiell diskussion kring begreppen tillsyn och kvalitetsgranskning, se t.ex. betänkandet Tydlig och öppen förslag till en stärkt skolinspektion (SOU 2007:101) s. 109 f. Det är inte möjligt att dra en skarp gräns mellan tillsyn och kvalitets- granskning. Gränsdragningen behandlas i avsnitt 26.5. Tillträde till lokaler och andra utrymmen 21 § har för kvalitetsgranskningen rätt att på plats granska sådan verksamhet som ska granskas. Skolinspektionen har i den om- fattning det behövs för kvalitetsgranskningen rätt till tillträde till de byggnader, lokaler och andra utrymmen som används i verksamheten. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Den ger rätt att på plats granska den verksamhet som är föremål för kvalitetsgranskning som motsvarar rätt enligt 6 § att på plats granska verksamhet som står under dess tillsyn. 22 § Den vars verksamhet granskas ska på begäran av lämna de upplysningar och tillhandahålla de handlingar och övrigt material som behövs för granskningen. Regeringen får meddela föreskrifter om att även någon annan som kan lämna upplysningar eller innehar handlingar och annat material som avser den granskade verksamheten och behövs för granskningen ska vara skyldig att på begäran av Skolinspektionen lämna upplysningar, handlingar och annat material. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka upplysningar, handlingar och annat material som ska lämnas. Paragrafen har viss motsvarighet i 1 a § förordningen (1992:1083) om viss uppgiftsskyldighet för skolhuvudmännen inom det offentliga skol- väsendet m.m. I paragrafens första stycke regleras skyldigheten att på begäran till- handahålla handlingar och annat material i ett granskningsärende. Även skyldigheten att lämna muntliga upplysningar omfattas av bestämmelsen. Skyldigheten gäller dock bara om det är nöd- vändigt för kvalitetsgranskningen att verket får ta del av det som begärs. I andra stycket finns ett bemyndigande för regeringen att föreskriva att även andra personer än huvudmannen för den granskade verksamheten ska vara skyldiga att lämna uppgifter på Skolinspektionens begäran (jfr kommentaren till 7 §). I tredje stycket finns ett bemyndigande för regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om vilka upp- gifter som ska lämnas till Skolinspektionen. 23 § får förelägga den som är uppgiftsskyldig enligt 22 § första stycket eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av 22 § andra stycket att fullgöra sin skyldighet. Paragrafen har viss motsvarighet i 2 § första stycket förordningen (1992:1083) om viss uppgiftsskyldighet för skolhuvudmännen inom det offentliga skolväsendet m.m. På motsvarande sätt som i tillsynsärenden har en möjlighet enligt denna bestämmelse att rikta förelägganden mot den som enligt 22 § första stycket har en skyl- dighet att lämna upplysningar eller tillhandahålla skriftligt material eller mot den som har samma skyldighet enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 23 § andra stycket. Förelägganden som meddelas med stöd av denna paragraf får förenas med vite. Nationell uppföljning och utvärdering 24 § ska på nationell nivå följa upp och utvärdera 2.övriga utbildningar och verksamheter som står under Statens skolinspektions tillsyn enligt denna lag, och 3.annan pedagogisk verksamhet som avses i 25 kap. som anordnas av en enskild. Paragrafen har viss motsvarighet i 2 § förordningen (2009:1214) med instruktion för . I paragrafens första stycke regleras Statens skolverks uppdrag avseende nationell uppföljning och utvärdering av olika verksamheter som regleras i skollagen. Verket ska följa upp och utvärdera skolväsendet enligt första punkten. Enligt andra punkten omfattar uppföljningen och utvärderingen övriga utbildningar och verksamheter som står under tillsyn av . Exempel på övriga utbildningar är internationella skolor på grundskole- och gymnasienivå och utbildning vid särskilda ungdoms- hem. Enligt tredje punkten ska även följa upp och utvärdera pedagogisk omsorg, öppen förskola och öppen fritidsverksamhet som Prop. 2009/10:165 anordnas av en enskild. Sistnämnda verksamheter regleras i 25 kap. 25 § En huvudman för utbildning eller annan verksamhet som är föremål för nationell uppföljning och utvärdering ska till lämna sådana uppgifter om verksamheten och sådan verksamhetsredovisning som behövs för uppföljningen och utvärderingen. Regeringen får meddela föreskrifter om att även någon annan som kan lämna upplysningar eller innehar handlingar och annat material som avser verksamheten och behövs för uppföljningen och utvärderingen ska vara skyldig att på begäran av lämna uppgifter om verksamheten. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka uppgifter och vilken verksamhetsredovisning som ska lämnas. Paragrafen har viss motsvarighet i 1 § förordningen (1992:1083) om viss uppgiftsskyldighet för skolhuvudmännen inom det offentliga skolväsen- det m.m. I paragrafens första stycke regleras skyldigheten att på begäran lämna uppgifter om verksamheten Även skyldigheten att till- handahålla skriftliga handlingar omfattas av bestämmelsen. Skyldigheten gäller dock bara uppgifter och handlingar som behöver för uppföljningen och utvärderingen. I andra stycket finns ett bemyndigande för regeringen att föreskriva att även andra personer än huvudmannen för den verksamhet som är föremål för uppföljning och utvärdering ska vara skyldiga att lämna uppgifter till (jfr kommentaren till 7 §). I tredje stycket finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela närmare föreskrifter om vilka uppgifter som ska lämnas till . 26 § får förelägga den som är uppgiftsskyldig enligt 25 § första stycket eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av 25 § andra stycket att fullgöra sin skyldighet. Paragrafen har viss motsvarighet i 2 § första stycket förordningen (1992:1083) om viss uppgiftsskyldighet för skolhuvudmännen inom det offentliga skolväsendet m.m. har enligt denna paragraf befogenhet att förelägga den som är uppgiftsskyldig enligt 25 § första stycket eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 25 § andra stycket att fullgöra sin skyldighet. Förelägganden som meddelas med stöd av denna paragraf får förenas med vite. 27 § Ett föreläggande enligt detta kapitel får förenas med vite. Om det finns anledning att anta att en person som är föremål för föreläggandet har begått en gärning som kan föranleda straff eller en straffliknande sanktion, får han eller hon inte föreläggas vid vite att medverka i en utredning som har samband med den gärningen. Paragrafen, som har viss motsvarighet i 2 § första stycket förordningen Prop. 2009/10:165 (1992:1083) om viss uppgiftsskyldighet för skolhuvudmännen inom det offentliga skolväsendet m.m., reglerar möjligheterna att förena före- läggandena i detta kapitel med vite. Vite är ett hot om att betalnings- ansvar kan uppstå om den person som ett föreläggande riktas mot inte följer föreläggandet. Vitet är således ett påtryckningsmedel för att förmå föreläggandets adressat att följa föreläggandet. Vitesförelägganden kan riktas mot såväl fysiska som juridiska personer. Enligt första stycket får förelägganden som meddelas enligt detta kapitel förenas med vite. Förelägganden som , en kommun eller meddelar i sin tillsynsverksamhet med stöd av 8, 9 eller 12 § får förenas med vite. Även förelägganden som med- delas av Skolinspektionen vid kvalitetsgranskning med stöd av 24 § eller av med stöd av 28 § när den fullgör sin uppgift som ansvarig myndighet för nationell uppföljning och utvärdering får förenas med vite. Av andra stycket framgår att vitesföreläggande inte får användas för att förmå en person som det finns anledning anta har begått en gärning som kan föranleda straff eller en straffliknande sanktion att lämna uppgifter eller på annat sätt medverka i en utredning som har samband med den straffbelagda gärningen. Vitesförelägganden får överklagas enligt 28 kap. 2, 3 och 5 §§. 27 kap. Inledande bestämmelse 1 § För prövning av överklaganden av vissa beslut på skolväsendets område ska det finnas en särskild nämnd, . Paragrafen motsvarar 1 kap. 14 § första stycket skollag. De beslut som kan överklagas hos finns angivna i 28 kap. 1217 §§. 2 § Nämnden ska bestå av en ordförande och fem andra ledamöter, av vilka en ska vara ersättare för ordföranden. Ordföranden och ersättaren för ordföranden ska vara eller ha varit ordinarie domare. Övriga ledamöter ska ha särskild sakkunskap både vad gäller barns och elevers förhållanden och behov och vad gäller skolverksamheten i övrigt. Det ska finnas högst två ersättare för de övriga ledamöterna. Paragrafen reglerar sammansättningen av Skolväsendets överklagande- nämnd. Av paragrafens första stycke framgår bl.a. att nämnden ska ha sex ledamöter varav en ska vara ordförande. Bestämmelsen innebär vidare att såväl ordföranden som ersättaren för ordföranden ska vara eller ha varit ordinarie domare. Vad gäller de övriga ledamöterna ska de be- sitta särskild sakkunskap på skolområdet, både vad avser elevers för- hållanden och behov och vad avser skolverksamheten i övrigt. Enligt andra stycket ska det finnas högst två ersättare för de övriga Prop. 2009/10:165 ledamöterna. Några särskilda behörighetskrav har inte uppställts för Nämndens sammansättning har tidigare reglerats i 1 kap. 14 § andra stycket skollag och i 3 § förordningen (2007:948) med in- struktion för . 3 § Ledamöterna i nämnden och deras ersättare utses av regeringen för en period om . Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Bestämmelsen inne- bär att den tid, , som förordnandena för nämndens ledamöter van- ligen avsett fastställs i lag. Den har införts mot bakgrund av kravet i Europeiska konventionen om skydd för de mänsk- liga rättigheterna och de grundläggande friheterna () att en domstol ska vara oavhängig och opartisk. Även nämndens ord- förande är ledamot i nämnden (se 2 § första stycket) och utses alltså . 4 § Nämnden ska hålla muntlig förhandling om en enskild part begär det, förhandlingen inte är obehövlig och inte särskilda skäl talar mot det. Till muntlig förhandling ska den som är part kallas.