prop · GX03165 · 2010-03-23 00:00:00 — Denna rätt gäller dock inte elever som väljer att gå i en annan skolenhet än den där kommunen annars skulle ha placerat dem eller som går i en annan kommuns grundsärskola med stöd av 25 eller 26 §§. I de fall då det kan ske utan organisatoriska eller ekonomiska svårigheter ska kommunen även anordna skolskjuts i dessa fall. Elevens hemkommun ska ombesörja att skolskjuts anordnas. I paragrafen regleras rätten till skolskjuts för elever i grundsärskola med offentlig huvudman. Bestämmelsen motsvarar delvis 6 kap. 6 § tredje stycket skollag. I första stycket har tydliggjorts att rätten till kostnadsfri skolskjuts gäller från en plats i anslutning till elevens hem till den plats där utbild- ningen bedrivs. På motsvarande sätt som för föreskrivs också i andra stycket att kommunen ska anordna skolskjuts även för elever som valt att gå i annan skola än den de annars skulle ha placerats i Prop. 2009/10:165 av kommunen, i fall då det kan ske utan ekonomiska eller organisatoriska svårigheter för kommunen. I tredje stycket anges att det är elevens hemkommun som skall ombe- sörja att skolskjuts anordnas. Paragrafen har i ett avseende justerats i enlighet med Lagrådets för- När det gäller Lagrådets synpunkt på uttrycket organisatoriska eller ekonomiska svårigheter, se författningskommentaren till 10 kap. I 28 kap. 5 § finns bestämmelser om överklagande av beslut om Skolskjuts i en annan kommun än hemkommunen 32 § En elev som med stöd av 25 § går i en annan kommuns grundsärskola och som på grund av skolgången måste övernatta i den kommunen har rätt till skolskjuts mellan den tillfälliga bostaden och den plats där utbildningen bedrivs under samma förutsättningar som gäller för elever som är hemmahörande i Den kommun som anordnar utbildningen ska ombesörja att skolskjuts anordnas enligt första stycket. Kommunens kostnader för detta ska ersättas av I paragrafen, som saknar motsvarighet skollag, finns be- stämmelser om skolskjuts för elever som med stöd av 25 § går i en annan Bestämmelserna är nya för grundsärskolan och är en konsekvens av att elever i grundsärskolan nu ska ha rätt att tas emot i annan kommuns grundsärskola om det finns särskilda skäl för detta med hänsyn till elevens personliga förhållanden. ingår i de utbildningskostnader som ersätts enligt bestämmelserna om interkommunal ersättning i 33 § har ett uttryckligt stadgande om hem- kommunens ersättningsskyldighet införts. 33 § En kommun som i sin grundsärskola har en elev från en annan kommun ska ersättas för sina kostnader för elevens utbildning av elevens hemkommun, om elevens skolgång i kommunen grundar sig på 24 § andra stycket 2 eller 25 §. Även i de fall som avses i 26 § ska hemkommunen betala ersättning till den Om kommunerna i ett sådant fall inte kommer överens om annat, ska ersättningen bestämmas med hänsyn till kommunens åtagande och elevens behov efter samma grunder som hemkommunen tillämpar vid fördelning av resurser till de egna grundsärskolorna. Har en elev ett omfattande behov av särskilt stöd, behöver hemkommunen inte lämna bidrag för det särskilda stödet, om betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för Paragrafen innehåller bestämmelser om interkommunal ersättning vid mottagande i grundsärskolan. Regleringen motsvaras delvis av 6 kap. 6 a § skollag. Jämfört med regleringen i nämnda lag är reglerna om interkommunal ersättning mer omfattande. samman med att reglerna om i vilka fall en elev i grundsärskolan kan gå i skola i annan kommun än hemkommunen, har anpassats till motsvarande regler på område. Regler om interkommunal ersättning i Prop. 2009/10:165 finns i 10 kap. 34 §. Vad gäller Lagrådets synpunkt på ut- trycket betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter, se avsnitt 5.3.2. 34 § Varje fristående grundsärskola ska vara öppen för alla elever som har rätt till utbildning i grundsärskolan. Utbildningen får dock begränsas till att avse 2.elever som är i behov av särskilt stöd, och 3.vissa elever som utbildningen är speciellt anpassad för. Huvudmannen behöver inte ta emot eller ge fortsatt utbildning åt en elev, om hemkommunen har beslutat att inte lämna bidrag för eleven enligt 38 § andra stycket. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om sådana speciellt anpassade utbildningar som avses i första stycket 3. Paragrafen saknar i princip motsvarighet skollag, men de grundläggande principerna om mottagande i fristående grundsärskola motsvarar de som följer av 9 kap. i nämnda lag. Motsvarande be- stämmelse för finns i 10 kap. 35 §. I första stycket anges att varje fristående skola ska vara öppen för alla elever som har rätt till utbildning i grundsärskolan, vilket delvis motsva- rar 9 kap. 2 § första stycket 3 skollag. Vidare anges några undantag från denna grundprincip. Verksamheten kan t.ex. begränsas till vissa årskurser, vilket motsvarar 9 kap. 2 § tredje stycket skollag. I övrigt är bestämmelserna nya, se kommentaren till 10 kap. 35 §. Andra stycket innebär ett undantag från huvudprincipen att en elev som behöver särskilt stöd i första hand ska få detta vid den skolenhet som han eller hon vill gå i, oavsett huvudman. Om elevens hemkommun har be- slutat att inte ge bidrag för det särskilda stödet är en fristående skola inte skyldig att ta emot eller ge fortsatt utbildning åt en elev med stödbehov. En motsvarande bestämmelse finns för i 10 kap 35 §. 35 § Om det inte finns plats för alla sökande, ska urvalet göras på grunder som godkänner. Paragrafen, som saknar motsvarighet skollag, reglerar hur urvalet av elever ska gå till när det inte finns plats för alla sökande till en fristående grundsärskola som har rätt att tas emot i skolformen. Ordvalet godkänner syftar till att klargöra att urvalsgrunderna ska granskas av i samband med prövningen av en ansökan om godkännande enligt 2 kap. 7 §. Motsvarande bestämmelse för grund- skolan finns i 10 kap. 36 §. 36 § Hemkommunen ska lämna bidrag till huvudmannen för varje elev vid skolenheten. Bidraget består av ett grundbelopp enligt 37 § och i vissa fall ett tilläggsbelopp enligt 38 §. Första stycket motsvarar 9 kap. 6 a § tredje stycket skollag. Något särskilt beslut om rätt till bidrag ska inte längre fattas. Rätten till bidrag följer i stället av Statens skolinspektions beslut om godkännande enligt 2 kap. 5 §. I andra stycket förtydligas att bidraget består av ett grundbelopp och i vissa fall också ett tilläggsbelopp. 37 § Grundbeloppet ska avse ersättning för Grundbeloppet ska bestämmas efter samma grunder som hemkommunen tillämpar vid fördelning av resurser till den egna grundsärskolan. I paragrafen regleras vilka kostnadsslag som ingår i grundbeloppet. Den överensstämmer med vad som föreslås gälla för , se 10 kap. 38 §. Bestämmelserna motsvarar i huvudsak 9 kap. 6 a § fjärde och sjätte styckena skollag (se prop. 2008/09:171 s. 9). Begreppet läromedel och utrustning har ersatts med lärverktyg i konsekvens med den terminologi som används i lagen i övrigt (se författnings- kommentaren till 10 kap. 10 §). Ingen ändring i sak är avsedd. 38 § Tilläggsbelopp ska lämnas för elever som har ett omfattande behov av särskilt stöd eller ska erbjudas modersmålsundervisning. Hemkommunen är inte skyldig att betala tilläggsbelopp för en elev i behov av särskilt stöd, om betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår I paragrafen regleras tilläggsbeloppet. Den överensstämmer med vad som föreslås gälla för , se 10 kap. 39 §. svarar i huvudsak 9 kap. 6 a § femte stycket skollag (prop. 2008/09:171). Beträffande uttrycket betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter, se avsnitt 5.3.2. och beträffande tilläggsbe- loppet och likabehandlingsprincipen, vilka Lagrådet haft synpunkter på, se författningskommentaren till 10 kap. 39 §. 39 § Hemkommunen ska anordna skolskjuts för elever som går i en fristående grundsärskola inom kommunen under samma förutsättningar som enligt 31 § andra stycket andra meningen gäller för elever som valt en annan skolenhet än den där kommunen annars skulle ha placerat dem. I paragrafen, som saknar motsvarighet skollag, regleras hem- Prop. 2009/10:165 kommunens skyldighet att anordna skolskjuts för elever vid fristående Hänvisningen till 31 § innebär att kommunen ska an- ordna kostnadsfri skolskjuts för elever som går i en fristående grundsär- skola inom kommunen i de fall som de allmänna förutsättningarna för skolskjuts är uppfyllda och det kan ske utan ekonomiska och organisato- riska svårigheter för kommunen. Motsvarande bestämmelse för grund- skolan finns i 10 kap. 40 §. Paragrafen behandlas i avsnitt 14.8. 40 § Den kommun där den fristående skolan är belägen har rätt till insyn i verksamheten. Paragrafen motsvarar 9 kap. 11 § andra stycket första meningen skollag. Motiv till bestämmelsen liksom bemötande av Lagrådets synpunkt på paragrafen finns i avsnitt 14.10. 12 kap. Specialskolan Kapitlets innehåll 1 § I detta kapitel finns allmänna bestämmelser (213 §§), bestämmelser om betyg (1423 §§), och bestämmelser om huvudmannens skyldigheter i särskilda fall (2426 §§). I paragrafen, som saknar motsvarighet skollag, beskrivs inne- hållet i kapitlet. 2 § Specialskolan ska ge de barn och ungdomar som avses i 7 kap. 6 § en utbildning som är anpassad till varje elevs förutsättningar och som så långt det är möjligt motsvarar den utbildning som ges i . Utbildningen ska ligga till grund för fortsatt utbildning. I paragrafen, som delvis motsvarar 7 kap. 1 § skollag, anges syftet med specialskolan. I första meningen hänvisas till den definition av specialskolans målgrupp som finns i 7 kap. 6 §. Vidare framgår av paragrafen att utbildningen ska anpassas till varje elev och så långt det är möjligt motsvara den utbildning som ges i grund- skolan. Vad som anges om syfte och utformning i 10 kap. 2 § gäller sålunda i tillämpliga delar även för specialskolan, se författ- ningskommentaren till 10 kap. 2 §. Slutligen framgår av paragrafens sista mening att utbildningen i specialskolan ska ligga till grund för fortsatt utbildning. Årskurser, läsår och terminer 3 § Specialskolan ska ha tio årskurser. Utbildningen i varje årskurs ska bedrivas under ett läsår, som består av en hösttermin och en vårtermin. I paragrafen regleras årskurser, läsår och terminer i specialskolan. Att specialskolan ska ha tio årskurser motsvarar 7 kap. 3 § skollag. I övrigt är paragrafen utformad på i princip samma sätt som för grund- skolan, se författningskommentaren till 10 kap. 3 §. 4 § Undervisningen ska omfatta följande ämnen: hem- och konsumentkunskap, idrott och hälsa, naturorienterande ämnen: biologi, fysik och kemi, rörelse och drama eller musik, samhällsorienterande ämnen: geografi, historia, religionskunskap och samhällskunskap, svenska eller svenska som andraspråk, För hörande elever gäller att ämnet musik ersätter ämnet rörelse och drama. För elever som tagits emot enligt 7 kap. 6 § första stycket 1 gäller att ämnet svenska ersätter ämnet teckenspråk. Härutöver ska det som ämnen finnas språkval och, för de elever som ska erbjudas modersmålsundervisning, modersmål. Vidare ska det finnas elevens val och skolans val. Undervisningen i elevens val ska syfta till att fördjupa och bredda elevens kunskaper i ett eller flera ämnen. Paragrafen har viss motsvarighet i bilagan till specialskoleförordningen (1995:401). I första stycket anges de ämnen som undervisningen ska omfatta. I andra stycket anges att ämnet musik är utbytt mot ämnet rörelse och drama för elever som p.g.a. dövhet eller hörselnedsättning inte kan till- godogöra sig ämnet. För elever som tagits emot enligt 7 kap. 6 § första stycket 2 och 3 tillkommer ämnet teckenspråk. I övrigt motsvarar be- stämmelserna i princip regleringen för , se författningskommentaren till 10 kap. 4 § Bestämmelserna i tredje och fjärde styckena motsvarar de bestämmel- ser som gäller för , se kommentaren till 10 kap. 4 §. Fjärde stycket har viss motsvarighet i 3 kap. 11 § första stycket specialskole- förordningen. 5 § Den totala undervisningstiden för varje elev i specialskolan ska vara minst . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om fördelning av undervisningstiden (timplan). I paragrafen anges att den sammanlagda undervisningstiden i special- skolan ska uppgå till minst , vilket motsvarar det som gäller enligt bilagan till specialskoleförordningen (1995:401). Att den sammanlagda undervisningstiden i specialskolan är längre än mot- svarande tid i följer av att specialskolan har tio årskurser. 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.undervisningstid utöver vad som följer av 5 §, 2.begränsade avvikelser från 4 § utöver vad som följer av 3 kap. 12 § (anpassad studiegång), om det finns särskilda skäl, och 3.avvikelser för elever med utvecklingsstörning från den ämnesindelning som anges i 4 §. Av paragrafen framgår att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undervisningens omfattning samt att därvid, för elever med utvecklingsstörning, avvikelser får göras från ämnesindelningen i 4 §. Paragrafen har viss motsvarighet i 3 kap. 14 § specialskoleförordningen (1995:401). Den har utformats i enlighet med 7 § En elev som har en vårdnadshavare med ett annat modersmål än svenska ska erbjudas modersmålsundervisning i detta språk om 1.språket är elevens dagliga umgängesspråk i hemmet, och 2.eleven har grundläggande kunskaper i språket. Modersmålsundervisning i ett nationellt minoritetsspråk ska erbjudas även om språket inte är elevens dagliga umgängesspråk i hemmet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om modersmålsundervisning. Sådana föreskrifter får innebära att modersmålsundervisning ska erbjudas i ett språk bara om ett visst antal elever önskar sådan undervisning i det språket. Paragrafen motsvarar delvis hänvisningen i 3 kap. 15 § specialskole- förordningen (1995:401) till 2 kap. 9 § och 13 § andra stycket grund- skoleförordningen (1994:1194). I tredje stycket finns en upplysning om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter som precise- rar huvudmannens skyldighet att erbjuda modersmålsundervisning. Här anges uttryckligen att sådana föreskrifter får innebära en sådan begräns- ning av huvudmannens skyldighet till fall då ett visst minsta antal elever ska erbjudas modersmålsundervisning. 8 § För varje ämne ska gälla en kursplan. För elever med utvecklingsstörning får grundsärskolans kursplaner tillämpas Prop. 2009/10:165 om elevens vårdnadshavare lämnar sitt samtycke. inte lämnar sitt samtycke ska eleven läsa enligt specialskolans kursplaner. Grundsärskolans kursplaner får dock tillämpas för en elev utan elevens vårdnadshavares samtycke om det finns synnerliga skäl med hänsyn till elevens bästa. I den utsträckning som grundsärskolans kursplaner inte kan användas får särskilda kursplaner upprättas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om kursplaner. Paragrafens första stycke har viss motsvarighet i 3 kap. 2 § specialskole- förordningen (1995:401) jämfört med 2 kap. 6 § första stycket grund- skoleförordningen (1994:1194). Se vidare författningskommentaren till 10 kap. 8 §. Paragrafens andra stycke motsvarar delvis 3 kap. 4 § specialskole- förordningen. Bestämmelsen innebär att grundsärskolans kursplaner får tillämpas för elever med utvecklingsstörning i specialskolan. Som en konsekvens av att vårdnadshavares inflytande över utvecklingsstörda barns skolgång stärks generellt, se avsnitt 15.5 och 15.6, införs en veto- rätt för vårdnadshavare beträffande vilka kursplaner som ska användas för dessa elever i specialskolan. Vetorätten gäller dock inte när det finns synnerliga skäl med hänsyn till barnets bästa som talar mot vårdnads- havares inställning. Motsvarande ventil finns i 7 kap. 5 § avseende placering av barn i grundsärskolan. I andra stycket införs också en möj- lighet att upprätta särskilda kursplaner för elever i specialskolan med en utvecklingsstörning i de fall inte det finns en kursplan för grundsär- skolan, t.ex. för ämnet teckenspråk. 9 § Tester och prov får inte utgöra villkor för antagning eller urval till eller inom en skolenhet. Tester och prov får inte heller utgöra villkor för fortsatt utbildning vid en skolenhet eller i den elevgrupp som eleven tillhör. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Den motsvarar vad som enligt 10 kap. 9 § första stycket gäller för samt vad som enligt 11 kap. 12 § respektive 13 kap. 9 § gäller för grundsärskolan respektive sameskolan. Bestämmelserna avser tester och prov som an- vänds som villkor för antagning eller urval till eller inom en skolenhet och utgör inte något hinder mot sådana utredningar som görs för att säkerställa att eleverna tillhör den målgrupp skolformen är avsedd för. 10 § Utbildningen ska vara avgiftsfri. Eleverna ska utan kostnad ha tillgång till böcker och andra lärverktyg som behövs för en tidsenlig utbildning samt erbjudas näringsriktiga skolmåltider. Avgifter i samband med ansökan om plats får inte tas ut. Paragrafen har samma utformning som bestämmelserna i 10 kap. 10 §, om avgiftsfrihet, se författningskommentaren till den be- Paragrafen motsvarar delvis bestämmelserna om avgiftsfrihet i 7 kap. Prop. 2009/10:165 4 § första och andra styckena skollag. grafens tredje stycke är helt ny för specialskolans del. 11 § Trots 10 § får det förekomma enstaka inslag som kan medföra en obetydlig kostnad för eleverna. I samband med skolresor och liknande aktiviteter får det, trots övriga bestämmelser i denna lag, i enstaka fall under ett läsår förekomma kostnader som ersätts av vårdnadshavare på frivillig väg. Sådana aktiviteter ska vara öppna för alla elever. Ersättningen får inte överstiga huvudmannens självkostnad för att eleven deltar i aktiviteten. Paragrafen motsvarar delvis 7 kap. 4 § första stycket tredje meningen skollag. I paragrafen regleras undantag från huvudregeln att utbildningen ska vara avgiftsfri. Bestämmelserna är identiska med de som gäller för , se 10 kap. 11 § samt författnings- kommentaren till den paragrafen. Utvecklingssamtal och individuell utvecklingsplan 12 § Minst en gång varje termin ska läraren, eleven och elevens vårdnadshavare ha ett utvecklingssamtal om hur elevens kunskapsutveckling och sociala utveckling bäst kan stödjas. Informationen vid utvecklingssamtalet ska grunda sig på en utvärdering av elevens utveckling i förhållande till läroplanen. Utvecklingssamtal ska i vissa fall resultera i ett sådant åtgärdsprogram som avses i 3 kap. 9 §. Paragrafen motsvarar i huvudsak 8 kap. 1 § första och femte styckena specialskoleförordningen (1995:401). 13 § Vid utvecklingssamtalet ska läraren i en skriftlig individuell ut- vecklingsplan 1.ge omdömen om elevens kunskapsutveckling i förhållande till kun- skapskraven i de ämnen som eleven får undervisning i, och 2.sammanfatta vilka insatser som behövs för att eleven ska nå kunskapskraven och i övrigt utvecklas så långt som möjligt inom ramen för läroplanen. Den individuella utvecklingsplanen får även innehålla omdömen om elevens utveckling i övrigt inom ramen för läroplanen, om rektorn beslutar det. Överenskommelser mellan läraren, eleven och elevens vårdnadshavare vid utvecklingssamtalet ska alltid dokumenteras i utvecklingsplanen. Rektorn be- slutar om utformningen av sådan skriftlig information som ges i utvecklings- planen. Skriftlig information om elevens skolgång får ges även vid andra tillfällen än vid ett utvecklingssamtal. Paragrafen motsvarar i huvudsak 8 kap. 1 § andrafjärde styckena specialskoleförordningen (1995:401). 14 § Allmänna bestämmelser om betyg och betygssättning finns i 3 kap. läser enligt specialskolans kursplaner gäller utöver 3 kap. bestämmelserna om betygssättning i 1522 §§. För elever som läser enligt grundsärskolans kursplaner gäller utöver 3 kap. bestämmelserna om intyg, studieomdöme och betyg i 11 kap. 1723 §§. Betyg innan ett ämne har avslutats ska dock sättas som anges i 16 § 1. Som anges i författningskommentaren till 10 kap. har beslutat om en ny betygsskala för de skolformer inom det offentliga skolväsendet där betyg sätts (prop. 2008/09:66, bet. 2008/09:UbU5, rskr. 2008/09:169). I denna lag har bestämmelserna om betyg utformats i enlighet med beslut. Bestämmelserna är direkt tillämpliga för all utbildning inom de berörda skolformerna, oavsett om den har offent- lig eller enskild huvudman. Denna paragraf som saknar motsvarighet skollag, innehåller regler om vilka bestämmelser som ska tillämpas vid betygssättning i specialskolan. Beträffande elever i specialskolan som läser enligt grundsärskolans kursplaner motsvaras bestämmelserna i tredje stycket till viss del av 8 kap. 2 § första stycket specialskoleförordningen (1995:401). 15 § Betyg ska sättas i specialskolans ämnen. Paragrafen är utformad på samma sätt som för , se 10 kap. 15 §. Paragrafen motsvarar 8 kap. 3 § första meningen specialskole- förordningen (1995:401). 16 § Betyg ska sättas 1.i slutet av varje termin i årskurs 9 och i slutet av höstterminen i årskurs 10 i ämnen som inte har avslutats, och 2.när ett ämne har avslutats. Paragrafen är utformad på i princip samma sätt som för , se 10 kap. 16 §. Paragrafen motsvarar delvis 8 kap. 4 § specialskoleförord- ningen (1995:401). Möjligheten att sätta blockbetyg finns inte kvar. 17 § Som betyg ska någon av beteckningarna A, B, C, D, E eller F användas. Betyg för godkända resultat betecknas med A, B, C, D eller E. Högsta betyg betecknas med A och lägsta betyg med E. Betyg för icke godkänt resultat betecknas med F. I paragrafen, som saknar motsvarighet skollag, anges vilka betygsbeteckningar som ska användas vid betygssättning i specialskolan. 18 § Om det saknas underlag för bedömning av en elevs kunskaper i ett ämne på grund av elevens frånvaro, ska betyg inte sättas i ämnet. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. att något betyg inte ska sättas när det saknas underlag för bedömning av en elevs kunskaper på grund av elevens frånvaro. Avsikten är att detta ska markeras med ett horisontellt streck i betygskatalogen. Betyg innan ett ämne har avslutats 19 § När betyg sätts innan ett ämne har avslutats, ska betygssättningen bygga på en bedömning av de kunskaper som eleven inhämtat i ämnet till och med den aktuella terminen. Vid bedömningen ska elevens kunskaper ställas i relation till de kunskaper en elev ska ha uppnått vid betygstillfället i förhållande till kunskapskraven i årskurs 10. Paragrafen är utformad på samma sätt som för . Paragrafen motsvarar, med de ändringar som följer av att möjligheten att sätta blockbetyg avskaffas och att nya kursplaner med nationella kunskaps- krav införs, 8 kap. 7 § första stycket specialskoleförordningen (1995:401). Paragrafen har fått sin utformning med hänsyn tagen till Lagrådets synpunkter. Betyg när ett ämne har avslutats 20 § När betyg sätts efter det att ett ämne har avslutats ska betyget bestämmas med hjälp av bestämda kunskapskrav. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om kunskapskrav. Paragrafen är utformad på samma sätt som för , se 10 kap. 19 §. Paragrafen motsvarar delvis 8 kap. 8 § första och andra styckena specialskoleförordningen (1995:401). Möjligheten att sätta blockbetyg finns inte kvar. Dessutom ersätts begreppen mål som minst ska uppnås och betygskriterier av begreppet kunskapskrav. Det upplyses vidare att regeringen eller den myndighet regeringen be- stämmer meddelar föreskrifter som preciserar vilka kunskaper som krävs för respektive betyg. § Om det finns särskilda skäl får det vid betygssättningen enligt 19 och §§ bortses från enstaka delar av kunskapskrav som eleven ska ha uppnått i slutet av årskurs 10. Med särskilda skäl avses funktionsnedsättning, utöver de som anges i 7 kap. 6 §, eller andra liknande personliga förhållanden som inte är av tillfällig natur och som utgör ett direkt hinder för att eleven ska kunna nå ett visst kunskapskrav.