prop · GX0385 · 2010-01-08 00:00:00 — får inledas efter särskilt beslut om det finns anledning att anta att allvar- lig brottslighet har utövats eller kan komma att utövas. arna görs i syfte att ge underlag för beslut om förundersökning eller för beslut om särskilda åtgärder för att förebygga, förhindra eller upptäcka I särskilda undersökningar får även uppgifter om icke misstänkta personer behandlas, men uppgifterna måste förses med upplysning om att personen inte är misstänkt. Som exempel på en särskild undersökning kan nämnas den undersökning som gjordes inför Europeiska rådets möte (SOU 2002:122 s. 258 f). Det centrala kriminalunderrättelseregistret utgör en nationell, gemensam databas som polismyndigheterna och har tillgång till. De enheter som bedriver kriminalunderrättelseverksamhet har därigenom ett system för att lagra uppgifter för att kunna återfinna handlingar. dast sådana befattningshavare som är knutna till enheter eller rotlar som sysslar med kriminalunderrättelseverksamhet har behörighet att behandla uppgifter i registret. Innehållet i det centrala kriminalunderrättelseregistret består av under- rättelseinformation som kommit in till en enhet som bedriver underrättel- severksamhet eller från polismän, från allmänheten, andra myndigheter eller internationella organisationer. också ha kommit fram vid det interna arbetet på roteln eller genom underrättelser från något annat land. I det centrala kriminalunderrättelseregistret finns personuppgifter som avser personer vilka skäligen kan misstänkas för att de kan komma att utöva, utövar eller har utövat allvarlig brottslig verksamhet. karna behöver inte avse konkreta brott. Registret innehåller även uppgif- ter om transportmedel och hjälpmedel som förekommer i allvarlig brotts- I de fall där dessa uppgifter kan hänföras till en person som det inte föreligger någon misstanke mot, förses uppgifterna med en upplysning om detta. Från det centrala kriminalunderrättelseregistret hämtas särskilt utvalda uppgifter för registrering i Europols informationssystem. hålls av Europol för gemensam användning av medlemsstaternas natio- nella enheter och Europol. Systemet tillförs uppgifter dels av medlems- staternas nationella enheter, dels av Europol. sen personuppgiftsansvarig för de personuppgifter som styrelsen be- handlar i systemet. I artikel 8 i rådsbeslutet om inrättandet av den Euro- peiska Polisbyrån, Europol, finns bestämmelser om medlemsstaternas nationella enheter och deras skyldighet att förse Europol med informa- I artikel 12 i rådsbeslutet regleras vilka uppgifter som får registreras i Europols informationssystem. Register med uppgifter om DNA-analyser Resultatet av prov som tagits för DNA-analys med stöd av bestämmel- serna om kroppsbesiktning i 28 kap. får under vissa förutsättningar registreras i register som förs med stöd av polisdatalagen. Bestämmelser om dessa register finns i 2228 §§ polisdatalagen. Med stöd av polisdatalagen för tre olika register; DNA-register, utredningsregister och spårregister. håller DNA-profiler från personer som dömts till annan påföljd än enbart Utredningsregister innehåller DNA-profiler från personer som är skäligen misstänkta för brott på vilket fängelse kan följa. innehåller DNA-profiler från spår som påträffats under utredning av ett brott och som inte kan hänföras till en identifierbar person. styrelsen är personuppgiftsansvarig för samtliga register. hos i egenskap av personuppgifts- Uppgifter om en person i DNA-register ska gallras när de inte längre behövs och senast när uppgifterna om den registrerade har gallrats ur Uppgifterna i utredningsregister ska gallras när för- undersökning eller åtal läggs ned, åtal ogillas eller åtal bifalls men på- följden bestäms till enbart böter. Uppgifter i spårregister ska gallras när de inte längre behövs och senast efter registreringen. , polismyndigheter och Åklagar- myndigheten får enligt 11 § polisdataförordningen ha direkt åtkomst till register med uppgifter om DNA-analyser i brottmål. nas och åtkomst är dock begränsad till uppgifter om huruvida någon förekommer i ett sådant register. Enligt 28 kap. 14 § samt förordningen (1992:824) om fingeravtryck m.m. ska fingeravtryck och fotografi alltid tas av den som häktats. I vissa uppräknade fall ska fingeravtryck och fotografi också tas av den som är anhållen. Fingeravtrycket och fotografiet ska enligt 7 § förordningen skyndsamt sändas till tillsammans med en beskrivning av personen. för ett fingeravtrycksregister och ett signalements- och känneteckensregister med stöd av tillstånd från Datainspektionen . Enligt övergångsbestämmelserna till polisdatalagen ska datalagen (1973:289) tillämpas på personregister som fördes med stöd av Datainspektionens tillstånd. Övergångsbestäm- melserna har förlängts och gäller till ut- gången av . I propositionen Övergångsbestämmelserna till polisdatalagen (prop. 2009/10:23) har föreslagits ytterligare förlängning till utgången av . och signalements- och känneteckensregistret förs således med stöd av övergångsbestämmelserna till polisdatalagen. Eftersom registren fortfarande förs med stöd av lagens övergångsbe- stämmelser tillämpas inte bestämmelserna i 2931 §§ polisdatalagen om fingeravtrycks- och signalementsregister på de aktuella registren. Be- stämmelserna behandlar bl.a. sådana registers ändamål och innehåll. Uppgifter får behandlas för att underlätta identifiering av personer i sam- band med brott. De får också användas för identifiering av okända perso- ner i andra fall. De får vidare behandlas i förundersökningar och sär- skilda undersökningar. Bestämmelserna i polisdatalagen om ändamål och innehåll överensstämmer i stort med den hittillsvarande användningen av ifrågavarande register. Polisdatalagen innehåller även en bestämmelse om gallring. Där före- skrivs att uppgifter i fingeravtrycks- och signalementsregister om en misstänkt person ska gallras när förundersökning eller åtal mot personen läggs ned eller när åtal mot personen ogillas. Uppgifterna får dock beva- ras längre om andra uppgifter om den registrerade ska behandlas med stöd av polisdatalagens regler om behandling av uppgifter om kvarstå- ende misstankar. Om den registrerade döms, ska uppgifterna gallras senast då uppgifterna gallras ur belastningsregistret. Datainspektionen har genom beslut , och meddelat gallringsbestämmelser för fingeravtrycksregistret respek- tive signalements- och känneteckensregistret. Bestämmelserna för fing- eravtrycksregistret överensstämmer i sak med polisdatalagens bestäm- melse om gallring medan bestämmelserna för signalements- och känne- teckensregistret är något annorlunda utformade. I sistnämnda bestäm- melser varierar gallringstiden beroende på det misstänkta brottets svår- hetsgrad. Enligt 32 § polisdatalagen ska Säkerhetspolisen föra ett SÄPO-register. Registret beskrivs nedan. Det allmänna spaningsregistret förs av med tillstånd av Datainspektionen enligt beslut och med stöd av övergångsbestämmelserna till polisdatalagen. Registret ska enligt sin ändamålsbeskrivning lagra och systematisera uppgifter med anknytning till misstänkt eller konstaterad brottslighet för att användas i polisens spanande och brottsutredande verksamhet. polismyndigheterna kan behandla uppgifter i registret. Det allmänna spaningsregistret syftar till att bygga upp kunskaper om och kring personer som misstänks för brott. Registret utgår från miss- En person registreras i det allmänna spaningsre- gistret om det finns misstanke om att han eller hon begått ett brott. gifterna i registret kommer från brottsanmälningar och förundersök- ningsprotokoll, men registrering kan också ske på grund av trovärdiga tips från t.ex. personal inom socialförvaltningen. Det är ett krav för registrering att det alltid finns en grundhandling varifrån den registrerade uppgiften är hämtad. En referens till denna grundhandling ska antecknas i registret tillsammans med uppgiften. grundhandlingen antecknas vem som fattat beslut om registreringen och vem som rent faktiskt utfört registreringen. Olika uppgifter om den misstänkte får registreras, bl.a. namn och per- sonnummer, alternativa förnamn och efternamn, adresser där personen brukar vistas, speciella fysiska kännetecken, intressenter (alla som bidrar med uppgifter om personen) och senaste händelse inom kriminalvården. Registret innehåller också andra uppgifter kopplade till personen. registreras vilka brottstyper som personen ägnar sig åt (hans modus ope- randi), händelseanteckningar som rör tidigare brottsmisstankar, anknyt- ning till andra personer och spaningsinformation rörande brottsmisstan- En speciell typ av noteringar i registret är de så kallade A-markering- arna och Y-markeringarna för misstänkta. En A-markering för en miss- tänkt person betyder att personen är synnerligen allvarligt brottsbelastad. A-markeringar sätts enbart av . om att den misstänkte bedöms vara yrkeskriminell. sätts av polismyndigheterna. Vid sökningar i registret kan man variera mellan ett eller flera sökbe- Dessa sökbegrepp kan dock inte varieras helt fritt utan det finns begränsningar i sökmöjligheterna. Man kan t.ex. söka på ålder och något speciellt fysiskt kännetecken och på det viset få fram alla personer som svarar mot de sökbegreppen. Registret innehåller också uppgifter om personer med anknytning till den misstänkte. ner behöver inte vara misstänkta för brott för att registrering ska få ske. Deras namn är dock inte sökbara i registret, om de inte själva är miss- tänkta för brott. Det allmänna spaningsregistret innehåller omkring 100 000 sökbara Antalet personer har legat på den nivån. Uppgifter i registret gallras , eller bero- ende på brottets svårighetsgrad. Uppgifter får bevaras längre om en ny uppgift om personen antecknas före gallringstidens utgång. markering utgör hinder mot gallring. Gallringen sker automatiskt med hjälp av ett särskilt gallringsprogram. All tillgång till uppgifter i registret för enskilda befattningshavare styrs av personligt tilldelad behörighet. Polismyndigheterna beslutar om vilka personer som ska ha sådan behörighet. Ett ytterligare begränsat antal personer har behörighet att föra in uppgifter i registret. Enligt 14 § polis- dataförordningen får polismyndigheter och Ekobrottsmyndigheter ha direktåtkomst till det allmänna spaningsregistret. får enligt 15 § lämnas till , och , om uppgifterna kan antas ha särskild betydelse för en pågående under- sökning i myndighetens brottsutredande verksamhet eller för andra Det centrala brottsspaningsregistret förs av med till- stånd från Datainspektionen och med stöd av övergångsbestämmelserna För en närmare redogörelse för tillkomsten av regist- ret, se regeringsbeslut i ärende Ju2005/8197/PO. Ändamålet med det centrala brottsspaningsregistret är att skapa ett sär- skilt brottsregister över anmälda allvarligare brott som kan utnyttjas i brottsspanings- och brottsutredningsverksamhet samt i annan därmed jämförlig polisiär verksamhet. Även mindre allvarliga brott får dock regi- Det centrala brottsspaningsregistret innehåller uppgifter om anmälda brott, tillvägagångssätt, signalement beträffande personer som setts på brottsplatsen, motsvarande uppgifter om fordon och spår från brottsplat- Registret skiljer sig från det allmänna spaningsregistret genom att centrala brottsspaningsregistret utgår från brott och inte från miss- Det kan sägas vara ett register över modus operandi. Uppgifter till registret kommer från systemet rationell anmälningsrutin (RAR, se nedan). Det är framför allt allvarliga brott som registreras. har föreskrivit vilka brott som ska antecknas i centrala Personuppgifterna i registret utgörs av noteringar om misstänkta gärningsmän. Registret innehåller noteringar om ungefär 129 000 brott. inom polisen för att t.ex. söka liknande tillvägagångssätt (modus ope- randi) vid andra brott eller brott som har förövats av samma person. kan man finna att personer med samma signalement har synts vid flera brott av samma typ. All tillgång till uppgifter ur det centrala brottsspaningsregistret styrs av personligt tilldelad behörighet. Polismyndigheterna beslutar själva om vilka som ska ha denna behörighet. Ett mindre antal personer har behö- righet att föra in uppgifter i registret. Beslags- och analysregistren förs av och polismyndig- heterna med tillstånd meddelat av Datainspektionen 1987 och med stöd av övergångsbestämmelserna till polisdatalagen. 2009/10:85 Enligt Datainspektionen får delregistren anses förda för respektive myn- Bilaga 6 dighets verksamhet, vilket innebär att myndigheterna är personuppgifts- ansvariga för sina egna register. Ändamålet med registren är enligt tillståndet dels underlag för undersökning av modus operandi och profiler av strategisk och taktisk betydelse för den nationella och internationella narkotikabekämpningen, dels rapportering av analysresultat avseende beslagtagen narkotika samt framställning av statistik. Syftet är att analysresultat snabbt ska kunna bli tillgängliga för Riks- polisstyrelsen och respektive narkotikarotel via bildskärm. Analysdelen av registren innehåller uppgift om det misstänkta preparatet och motsva- rande beslagsnummer. Vidare anges namn och personnummer på den person hos vilken beslaget gjorts. I registret antecknas också uppgifter om bl.a. modus operandi, transportmedel, eventuell beslagtagen valuta och eventuella vapen. Dessutom ska den beslagtagna narkotikan beskri- vas samt var och när den anträffades. Finanspolisens analys- och spaningsregister Finanspolisens analys- och spaningsregister inrättades med stöd av ett tillstånd från regeringen . Datainspektionen meddelade föreskrifter för registret. Registret om- fattas inte av övergångsbestämmelserna i polisdatalagen eftersom det inte fördes med tillstånd från Datainspektionen utan med stöd av ett tillstånd från regeringen. Enbart bestämmelserna i personuppgiftslagen och polis- datalagen är därmed tillämpliga på registret. Registret består av två delregister, Finanspolisens analys- och förspa- ningsregister samt Finanspolisens diarium. Finanspolisens analys- och förspaningsregister utgör ett hjälpmedel i spanings- och analysverksamhet i ärenden hos som avser sådana för- faranden som anges i lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism (penningtvättslagen). En del av uppgifterna i registret har underrättelsekaraktär. Registret används även för framställ- ning av statistik. Ändamålet med Finanspolisens diarium är att utgöra ett diarium enligt 5 kap. offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Registret får innehålla uppgifter som rapporteras till enligt penningtvättlagens bestämmelser eller från andra polismyndigheter eller motsvarande utländska samarbetspartners eller som framkommit i Finanspolisens spanings- och analysverksamhet, under förutsättning att det finns skäl att anta att transaktionen avser medel som härrör från ett brottsligt förvärv av allvarligare slag. Registret får även innehålla upp- gifter som rapporteras till från eller verkets utländska samarbetspartners i deras brottsbekämpande verksamhet, under förutsättning att det finns skäl att anta att transaktionen avser medel som härrör från ett brottsligt förvärv av allvarligare slag. Vidare får registret innehålla uppgifter som härrör från andra källor än vad som sägs ovan, om de bedöms vara av betydelse för utredningen av det aktuella ärendet. Digitalt referensbibliotek över barnpornografiska framställningar föreslog i sitt betänkande Barnpornografi- frågan (SOU 1997:29) att en internationellt tillgänglig databank med barnpornografiska framställningar skulle inrättas i med Rikspo- lisstyrelsen som huvudansvarig. Efter en ansökan från beslutade regeringen att det hos skulle inrättas och föras ett personregister med namnet Digitalt referensbibliotek över barnporno- grafiska framställningar. Ändamålet med registret är enligt beslutet att utföra bildanalys i brottsutredningar samt att bistå utländska brottsutre- dande myndigheter med uppgifter om bildanalys i brottsutredningar. Innehållet i registret ska bestå av kopior av barnpornografiska framställ- ningar som tagits i beslag. Registret får också innehålla barnpornogra- fiska framställningar som överlämnats av en utländsk brottsutredande myndighet. Registret får även innehålla uppgifter om var framställningen tagits i beslag. Registret omfattas inte av övergångsbestämmelserna i polisdatalagen eftersom det inte förs med tillstånd av Datainspektionen utan med stöd av ett regeringsbeslut. Enbart bestämmelserna i personuppgiftslagen och polisdatalagen är därför tillämpliga på behandlingen av personuppgifter i registret. Till följd av detta har en särskild undersökning enligt polisda- talagens bestämmelser inletts som omfattar den behandling av person- uppgifter som är nödvändig i arbetet med att förebygga och beivra brott relaterade till barnpornografi. Personefterlysnings- och utgör det s.k. EPU-systemet (efterlysta personer och ). Systemet förs med tillstånd av Datain- spektionen och med stöd av övergångsbestämmel- serna till polisdatalagen. Registret består av två delregister; EP-delen och U-boksdelen. Ändamålet med registret är enligt tillståndet att dels i enlighet med efterlysningskungörelsen (1969:293) föra register över efterlysningar och utge förteckningar över gällande efterlysningar och över efterlysningar som har återkallats, dels i enlighet med 5 § andra stycket lagen (1965:94) om polisregister m.m. sammanställa och sända ut uppgifter från polisregister om avlägs- nanden ur riket och beslut som har samband därmed, dels använda de registrerade uppgifterna vid utredningar i passärenden enligt passkungörelsen (1941:836) och vid passkontroll enligt utlän- ningskungörelsen (1969:136) samt vid annan därmed jämförlig polisiär verksamhet. Av 2 § efterlysningskungörelsen framgår att efterlysning verkställs genom att uppgifter införs i ett register över efterlysta personer som förs med ADB. , polismyndighet, åklagarmyndighet eller Kriminalvården beslutar om efterlysning. Annan myndighet kan göra framställning hos polisen om efterlysning. Uppgifter om personefterlys- ningar införs i EP-delen av registret. För framställning av antecknar i ett cent- ralt register uppgifter om den som utvisats ur på grund av brott samt uppgifter om den som avvisats eller utvisats enligt beslut av Migra- tionsverket, en migrationsdomstol, Migrationsöverdomstolen eller reger- ingen i de fall där beslutet är förenat med ett återreseförbud. innehåller känsliga personuppgifter i per- sonuppgiftslagens mening, såvitt avser anledningen till efterlysningen. En sådan anledning till efterlysning kan t.ex. vara att personen avvikit från ett behandlingshem för vård av missbrukare. förs med tillstånd meddelat av Datainspektionen den och med stöd av övergångsbestämmelserna till polisdata- Ändamålet med registret är enligt tillståndet följande. antecknas gods som stulits, förkommit eller omhändertagits, t.ex. såsom hittegods, eller som har beslagtagits vid husrannsakan. i polisens spanings- och utredningsverksamhet för att identifiera sådant Registret används vidare för att kontrollera gods som pantsatts hos pantlånerörelser och liknande inrättningar. Det kan även efter förfrågan från en enskild person till vederbörande polismyndighet användas för kontroll av gods som utbjudits till enskild person för försäljning. ret utgör också underlag för viss statistik avseende arten och värdet av gods m.m. håller på att avvecklas. Efterlysningssystem för fordon m.m. Efterlysningssystemet för fordon m.m. förs med tillstånd meddelat av Datainspektionen och med stöd av övergångsbestäm- melserna till polisdatalagen. Ändamålet med registret är enligt tillståndet att utgöra underlag och hjälpmedel för den polisiära spaningsverksamheten samt att sprida upp- lysning inom polisen och till bl.a. vissa andra myndigheter om fordon De personer som får registreras är ägare till fordon som ska efterlysas (omkring 40 000 ), person som anträffar ett efterlyst fordon (om- kring 10 000 ) samt person som efterspanas och som kan miss- tänkas färdas med ett visst fordon som ägs av annan (omkring 400 per De uppgifter som får anges är bl.a. uppgifter om fordonet, ägarens personnummer eller organisationsnummer, ägarens namn, anledning till efterlysningen, handläggande polismyndighet och diarienummer samt var och när fordonet anträffades. Av Datainspektionens beslut framgår att fritext bara får innehålla uppgifter av den art som exemplifieras i ansök- I ansökningen sägs att fritext inte ska innehålla uppgift om brott Enligt 23 § passförordningen (1979:664) ska föra dels ett centralt passregister, dels ett centralt register över personer som, på grund av att de genomgår viss psykiatrisk vård, behöver passtillstånd enligt 20 § passlagen (1978:302). Registren förs av och polismyndigheterna. förs registren med stöd av personuppgiftslagen. damålet med registren är att tillhandahålla uppgifter som behövs för att utfärda pass, för att kontrollera vilka personer som innehar pass, för att hindra att någon innehar mer än ett pass, för att kontrollera om passtill- stånd fordras, för identifieringskontroll i polisens verksamhet samt för kontroll och avstämning av passuppgifter, passböcker och avgifter. får innehålla uppgift om bl.a. passinnehavarens identitet, passnummer, passets giltighetstid och kod för särskilt passhinder. Registret för identifiering av försvunna personer Registret för identifiering av försvunna personer förs med tillstånd med- delat av Datainspektionen och med stöd av övergångs- bestämmelserna till polisdatalagen. Ändamålet med registret är enligt tillståndet att underlätta framtagning av detaljerade signalementsupp- gifter om personer som varit försvunna och därvid under- lätta identifieringen av okända och avlidna personer. I registret förs uppgifter om personer som anmälts försvunna och som registrerats i personefterlysnings- och (se ovan) samt inte Registret Disaster Victim Identification () förs med tillstånd av meddelat av Datainspektionen och med stöd av övergångsbestämmelserna till polisdatalagen. består av blanketter som tagits fram inom för registrering av uppgifter om försvunna personer och om oidentifierade Registret innehåller mycket detaljerade uppgifter om de registrerade och många av uppgifterna i registret utgör känsliga per- sonuppgifter i personuppgiftslagens mening. Detta gäller t.ex. uppgifter om religiös övertygelse, om smittsamma infektioner, om användning av läkemedel och annan information från läkarjournaler. Register med anknytning till det statliga person- och adressregistret Polisens adressdatabas, polisens fastighetsfråga, polisens historikdatabas och polisens folkbokföringsdatabas är register av administrativ karaktär. De fyra registren har alla samband med det statliga person- och adressre- gistret (SPAR) som förs med stöd av lagen (1998:527) om det statliga Adressdatabasen förs med tillstånd av Datainspektionen meddelade Ändamålet med registret är att ge polisen upplysning om vilka personer som är folkbokförda på en viss adress för att därmed utgöra ett stöd i sådan hjälpande verksamhet som avses i 2 § 4 Dessutom ska registret utgöra ett stöd i polisens spaning och utredning i fråga om brott som hör under allmänt åtal. tillstånd anges att registret endast ska innehålla uppgifter om personer folkbokförda i med undantag för de som sekretessmärkt sina adresser i folkbokföringen. De uppgifter som registreras är personnum- mer, gatuadress och markering om personens gatuadress är aktuell eller Även vissa personer anknutna till den folkbokförde registreras, bl.a. maka eller make och vårdnadshavare. uppgifter om personer som har varit folkbokförda och som är avregistre- rade från folkbokföringen. Registret bygger på information från SPAR. Polisens fastighetsfråga förs med tillstånd av Datainspektionen med- registret är enligt tillståndet att ge polisen upplysning om fastighet (fas- tighetsbeteckning) hörande till viss person. Registret får bara innehålla uppgifter om personer som är folkbokförda i .