prop · GY031d7 · 2010-10-12 00:00:00 — Satsningen uppgår till och fokus ligger på barn och ungdomars rätt till hälsa, utbildning och sysselsättning. Den grundläggande utgångspunkten för satsningen på barn och ungdomar är regeringens önskan om att ytterligare förstärka bidrag till uppfyllandet av millenniemålen. Vägledande är också FN:s konvention om barnets rättigheter och dess fyra grundläggande principer. Samtliga millenniemål är relevanta för satsningen, särskilt mål 1 om att minska fattigdomen i världen, mål 2 om såväl flickors som pojkars tillgång till grundutbildning och mål 4 om att minska barnadödligheten. Satsningen har också kopplingar till arbete för mål 5 vars syfte är att bidra till minskad mödradödlighet, vilket också har positiva effekter för barns hälsa och utveckling. Satsningen kommer bl.a. att fokusera på minskning av barnadödlighet genom åtgärder för att förebygga och bekämpa diarré och sjukdomar orsakade av förorenat vatten och bristande sanitet. Ökat stöd till forskning om fattigdomsrelaterade sjukdomar, som främst drabbar barn, kommer också att bidra till minskning av barns ohälsa. Regeringens bedömning är att multilaterala och andra internationella aktörer liksom svenska civilsamhällesorganisationer är effektiva kanaler för satsningens genomförande. Svenska civilsamhällesorganisationer har ett brett kontaktnät över hela världen och stor kunskap och erfarenhet från arbete med barns rättigheter i utvecklingsländer inom olika sektorer och områden, såsom hälsa, utbildning, demokrati och mänskliga rättigheter samt jämställdhet. Regeringen ökar även det svenska bidraget till flera multilaterala organisationer jämfört med , bland annat till UNDP, och , vilket ytterligare stärker det svenska bidraget till millenniemålen och de tematiska prioriteringarna. Ekonomisk tillväxt är avgörande för utveckling, ökat välstånd och fattigdomsminskning. Det finns inga exempel på länder som framgångsrikt 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 bekämpat fattigdom utan långvarig och stabil ekonomisk tillväxt. Ur ett historiskt perspektiv är emellertid utveckling och välstånd inte att betrakta som ett naturligt tillstånd. Det är först som, till en början ett fåtal men efter hand allt fler, länder och individer har lyckats lyfta sig ur fattigdom genom hög och uthållig tillväxt. Hög och uthållig tillväxt är resultatet av en landspecifik kombination av interna och externa tillväxtfrämjande faktorer som kan replikeras. Erfarenheterna visar att en marknadsekonomi, där relativpriser får fungera som huvudmekanism för fördelning och utnyttjande av resurser, är det ekonomiska system som bäst skapar förutsättningar för uthållig tillväxt. har regeringen antagit en policy för ekonomisk tillväxt i utvecklingssamarbetet. I den konstaterar regeringen att för att skapa god utveckling krävs att tillväxten är långsiktigt hållbar, både ekonomiskt, socialt och miljömässigt och att den präglas av en relativt jämn fördelning och därmed bidrar till minskad fattigdom. Störst effekt uppnås när fattiga människor ges möjlighet att delta i, bidra till och dra nytta av ekonomisk tillväxt. Drivkrafterna bakom en långsiktigt hållbar tillväxt är många och skiljer sig till viss del åt mellan länder. En gemensam förutsättning är dock existensen av ett tillväxtfrämjande institutionellt ramverk. I det inbegrips makroekonomisk och social stabilitet, ett starkt rättsväsende samt öppenhet för handel och utländska direktinvesteringar. Handel kan bidra till ökad konkurrens, stordriftsfördelar genom tillgång till nya marknader, förbättrad tillgång till konsumtions- och insatsvaror samt till ny teknologi. Ett livskraftigt inhemskt näringsliv är centralt. Genom ökade förutsättningar för företagare och jordbrukare att handla med omvärlden förbättras deras möjligheter att kunna ta del av globaliseringens fördelar. Ett finansiellt system som är stabilt och transparent skapar förutsägbarhet och incitament för investeringar i utvecklingsländer. Det bidrar på ett betydande sätt till att fattiga länder kan integreras i världsekonomin. Investeringar i infrastruktur, i humankapital såsom hälsa, utbildning och forskning samt teknisk utveckling, som ökar produktiviteten, är nödvändiga förutsättningar för uthållig tillväxt och utveckling. Hälsa och utbildning har en grundläggande betydelse för en hållbar social och demokratisk samhällsutveckling liksom för 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 ekonomisk tillväxt och effektiv fattigdomsbekämpning. Möjligheten till arbete och hållbar ekonomisk försörjning är ofta avhängig god hälsa och adekvat utbildning utifrån livscykelns varierade behov och villkor. Stärkta insatser för hälsa och utbildning är centralt för att nå millenniemålen. Barn och särskilt ungdomar är viktiga aktörer och för att tillvarata dem som en resurs för utveckling är tillgång till hälsa och utbildning liksom ungdomars möjligheter till meningsfull sysselsättning och företagande avgörande. I de flesta länder är den privata sektorn drivande i strukturomvandling och är ekonomins tillväxtmotor och därmed central för fattigdomsminskning. En växande privat sektor är också en förutsättning för ökade skatteintäkter som kan användas till investeringar i hälsa, utbildning och annan offentlig verksamhet som bidrar till fattigdomsminskning. Jordbruk, skogsbruk och fiske är viktiga källor till försörjning och sysselsättning för fattiga människor på landsbygden. En trygg försörjning av livsmedel är en förutsättning för mänsklig aktivitet och utveckling. saknar ca 925 miljoner människor världen över en sådan grundläggande trygghet vilket inverkar menligt på såväl individens som samhällets situation och utveckling. I migration finns en stor potential för utveckling, både för den enskilda migranten och för dennes familj samt för ursprungslandet och för värdlandet. Bland annat bidrar migranters ekonomiska och sociala remitteringar till utvecklingsländer till utveckling och minskad fattigdom. I många utvecklingsländer hämmas ovan nämnda drivkrafter av en rad hinder som gör att utveckling inte kommer till stånd eller sker i den takt som annars vore möjlig. Flera av dessa hinder har redan nämnts. Utdragna eller återkommande humanitära kriser undergräver redan uppnådda utvecklingsvinster som de omöjliggör för befolkningen att skapa uthållig tillväxt. En naturkatastrof kan i ett enda slag, förutom att orsaka mänskligt lidande, rasera ett lands möjlighet till ekonomisk tillväxt. De globala humanitära behoven väntas både öka och vara mer komplexa till sin natur. Antalet humanitära kriser orsakade av naturkatastrofer väntas stiga, delvis som en följd av degradering av ekosystem och klimatförändringar. ser vi en utveckling där väpnade konflikter, ofta interna, kan pågå och därmed skapa långvariga humanitära kriser inklusive utdragna flykting- och internflyktingsituationer. Trenden går i en riktning mot allt fler komplexa katastrofer där människor drabbas av både naturkatastrofer och väpnad konflikt. Krig och väpnade konflikter har förödande konsekvenser för ekonomiska, demokratiska och sociala aspekter av en hållbar utveckling. Fattiga människor som lever i sådana situationer har mycket svårare att utkräva sina rättigheter och att få sina grundläggande behov tillgodosedda. Att leva i ofrihet och under förtryck utgör i sig ett hinder för utveckling. Hiv och aids är andra allvarliga utvecklingshinder som hämmar både den sociala och ekonomiska utvecklingen, som redan uppnådda utvecklingsframsteg riskerar att raseras. I länder med en utbredd epidemi leder den höga sjukdomsbördan till att tillväxten bromsas och i vissa fall även att ekonomin krymper. Trots framgångar i arbetet med att förebygga hiv och med att nå ut med bromsmediciner till allt fler, nysmittas miljoner människor över hela världen. Mer än 100 miljoner barn i världen går inte i skolan och närmare nio miljoner barn dör före sin femte födelsedag. De flesta dör av undernäring eller sjukdomar som kunde ha förebyggts, såsom diarré, malaria, mässlingen och lunginflammation. Flickor, barn i konflikt- och krissituationer, barn med hiv och aids, föräldralösa barn och barn som lever i svårtillgängliga områden är särskilt utsatta och i behov av skydd. Misshushållning av resurser och kapital utgör ett hinder för ekonomisk tillväxt och utveckling. Korruption inom den offentliga sektorn undergräver statens ställning och motverkar investeringar och handel. Effekter av korruption drabbar den fattiga delen av befolkningen i utvecklingsländer hårdast. Förstärkta insatser för att stimulera utvecklingens drivkrafter För att ytterligare stimulera utvecklingens drivkrafter har regeringen i denna budget valt att särskilt fokusera på några tillväxtfrämjande områden. I regeringens policy för ekonomisk tillväxt i utvecklingssamarbetet anges tre fokusområden som särskilt viktiga för att främja ekonomisk tillväxt: stärkta förutsättningar för fattiga människor att delta i tillväxtprocesser, stärkta förutsättningar för utveckling av marknader och företagande och stärkt anpassningsförmåga till förändringar, hot och möjligheter. I följande avsnitt redogörs för de finansieringskanaler som regeringen anser som särskilt viktiga för att främja ekonomisk tillväxt, dvs. , utvecklingslån och garantier samt samarbetet med utvecklingsbankerna. Vidare redogörs för stödet till tryggad livsmedelsförsörjning och handel samt till innovativa insatser på områdena B4D (Business for Development) och ICT4D (Information and for Development), liksom det civila samhällets roll för fattigdomsminskning. Det statligt helägda bolaget är en viktig aktör i arbetet för ekonomisk tillväxt och privatsektorutveckling i utvecklingsländerna. Genom att tillhandahålla riskkapital för investeringar i fattiga och konfliktdrabbade länder bidrar bolaget till framväxten av bärkraftiga företag där privat kapital inte kan mobiliseras på grund av politisk risk, outvecklad infrastruktur eller ett svagt inhemskt banksystem. På mer utvecklade marknader, t.ex. länder i som inte är EU-medlemmar, bidrar bolaget till att möta behovet av transparenta och hållbara investeringsvillkor. De investeringar som möjliggörs med som finansiär bidrar bl.a. till sysselsättning, utveckling av lokala marknader, teknik- och kunskapsöverföring, förädling av råvaror, lokal infrastruktur och ökade skatteintäkter. fokus på direkta aktieinvesteringar i företag möjliggör vidare för bolaget att aktivt kunna stötta utvecklingen av företagens verksamhet och inriktning på ett ansvarsfullt företagande (Corporate Social Responsibility, CSR). Därigenom läggs grunden för bärkraftiga och väl fungerande företag och ett livskraftigt inhemskt näringsliv som bygger på fattiga människors medverkan i att skapa ekonomisk tillväxt och hållbar utveckling. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 I syfte att ytterligare stärka bidrag till utveckling föreslår regeringen ett kapitaltillskott till om (se avsnitt 3.7). I linje med regeringens fokus på ska av de medel som föreslås tillföras , avse investeringar i . Utvecklingslån och garantier, inklusive miljölån Regeringen fattade beslut (förordning 2009:320) om reformerade instrument för finansiering av utvecklingsinsatser genom utvecklingslån och garantier. Systemet med utvecklingslån och garantier bygger på en kombination av två element: 1) en biståndsgåva förmedlad av Sida som villkoras av att motparten lånefinansierar en del av investeringen och 2) en garanti av lånet som vid behov ställs ut av Sida. Systemet är obundet och innehåller följaktligen inte krav om svenska leveranser. Generellt syftar de reformerade instrumenten till att den privata sektorn ska ta ett större ansvar för finansiering av utvecklingsinsatser, som avsikten är att stärka de fattiga ländernas egna finansiella system och se till att resurserna allokeras effektivt. Utvecklingslån och garantier ska ses som komplement till andra mer traditionella biståndsinstrument. Därför är bedömningarna av förutsättningarna att använda dessa instrument nära kopplade till de processer som styr det långsiktiga bilaterala utvecklingssamarbetet. I samband med ovan nämnda beslut infördes en ny facilitet, miljölån, för särskilda miljö- och klimatinsatser. Syftet med finansiering av miljölån är att underlätta tillgången av kapital för finansiering av investeringar riktade mot miljöproblem och effekter av klimatförändringar. Miljölån kan kanaliseras antingen bilateralt eller via särskilda fonder i främst regionala utvecklingsbanker. Användning av utvecklingslån och garantier, i såväl det bilaterala utvecklingssamarbetet som genom de multilaterala utvecklingsbankerna, bidrar till att göra biståndet mer katalytiskt och ökar förutsättningarna att involvera fler aktörer och resurser. Detta kan belysas med följande exempel: I en pågående insats i , vars syfte är att ge fattiga hushåll tillgång till miljövänlig energi, har Sida genom den nya miljölånefaciliteten, kopplat det svenska bidraget () till lån från lokala mikro- 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Gåvan sänker lånebehovet för inköp av solpaneler till en nivå som möjliggör för fattiga hushåll att finansiera sina lån, som mikrofinansorganisationernas risker blir ekonomiskt hanterbara. I detta fall är återbetalningstiden , med en total kostnad för energi och återbetalning av lånen som är lika stor eller lägre än de kostnader som hushållen tidigare hade för sina energibehov. Effekten väntas bli att även fattigare familjer som annars inte skulle ha haft denna möjlighet kan få tillgång till billig, tillförlitlig och förnybar energi med teknik som minskar koldioxidutsläppen. Genom att inte finansiera insatsen som en ren gåva utan istället utnyttja lokalt sparande och lokala mikrofinansorganisationer kan det svenska stödet användas för att subventionera insatsen och på det viset öka antalet familjer som kan få del av teknikväxlingen till billigare, renare och mer tillförlitlig energi. Förfarandet innebär att den svenska insatsen kan växlas upp från 15 000 familjer till 140 000 familjer. Insatsen kan komma att bidra till ett ökat förtroende mellan låntagare och långivare och därmed till en mer effektiv lokal finansiell sektor. Det svenska biståndet har därmed möjlighet att nå fler och resultera i en mer mångdimensionell utveckling och bidra till en positiv miljöinriktad teknikväxling. Regeringens bedömning är att det reformerade låne- och garantiinstrumentet, under den korta tid det varit i bruk, visar på hur biståndet med relativt begränsade och enkla medel kan verka på ett katalytiskt och kostnadseffektivt sätt. Exemplet från visar också på hur lokalt engagemang och riskdelning mellan olika intressenter kan lösa fattiga människors primära behov. Miljöeffekterna får i detta sammanhang närmast ses som en bonus. För att möjliggöra en fortsatt utveckling och ökad användning av utvecklingslån och garantier i utvecklingssamarbetet bör den garantiram som beviljar regeringen öka . Regeringen avser att öka medlen för miljölån . Genom omfattande långivning, rådgivning och teknisk assistans är utvecklingsbankerna centrala för att främja ekonomisk tillväxt. Bland annat till följd av ökade utlåningsvolymer under den ekonomiska krisen förhandlas kapitalökningar och påfyllnader av fonder för de fattigaste länderna inom , Afrikanska och . kommer att ingå avtal för att fullgöra sina åtaganden inom flertalet av dessa påfyllnader. Som en del av uppföljningen av dessa kommer att fortsätta arbetet för åtgärder som ytterligare förbättrar bankernas förmåga att svara upp mot utvecklingsländernas synpunkter och behov. stöd till tryggad livsmedelsförsörjning och handel En säker ägande- och nyttjanderätt till jordbruks- och skogsmark samt till fiskevatten, tillgång till vatten och andra produktionsresurser, fungerande marknader och infrastruktur samt tillgång till kapital och kunskap och teknologi inte minst för småskaliga lantbrukare och kvinnor är exempel på viktiga element i en framgångsrik politik för global livsmedelsförsörjning. stödjer sådana insatser, både inom det bilaterala och multilaterala utvecklingssamarbetet samt genom EU. Den särskilda livsmedelssatsning om mot hunger och undernäring som initierades 2009 och följdes upp 2010, fortsätter 2011 och ökar i belopp till , varav en del avser livsmedelsforskning. Svenska insatser för tryggad livsmedelsförsörjning sker särskilt inom mark- och vattenfrågor, ökad produktivitet och hållbarhet inom jordbruket samt för att utveckla fungerande marknader. deltar även i det pågående internationella arbetet, främst inom ramen för FN, för att minska antalet hungrande i världen. Inför en väntad ny höjning av livsmedelspriserna kommer att ge bidrag för att stärka beredskapen att mildra de kortsiktiga effekterna genom insatser på det humanitära området. vill att fler länder ska kunna ta del av de fördelar som det innebär att kunna verka på världsmarknaden och stödjer därför bl.a. kompetensuppbyggnad inom detta område. Det är viktigt, inte minst mot bakgrund av att många av de allra fattigaste människorna och länderna drabbades särskilt hårt av den ekonomiska krisen. Bristande resurser och kapacitet försvårar utvecklingsländernas möjligheter att ta del av frihandelns positiva effekter. är pådrivande internationellt för att det handelsrelaterade biståndet ska öka och effektiviseras samt för att stärka fattigdomsperspektivet i detsamma. Stöd till innovativa insatser inom ICT4D och B4D Insikten att vi lever i en digitaliserad värld ska även avspeglas i biståndet. Informations- och kommunikationsteknologi för utveckling (Information and for Development ICT4D) handlar om att i biståndet använda informationsteknologi för att bidra till ökade möjligheter till utveckling, entreprenörskap, ansvarsutkrävande, deltagande, tillväxt, frihet och kunskap. Biståndet kan handla om att skapa tillgång till informations- och kommunikationsteknologi genom att tillhandahålla utbildning, infrastruktur, teknisk utrustning och internetuppkopplingar. Inom programmet B4D (Business for Development) eftersträvas nya former för dialog och samverkan med näringslivet. Målet är att tillsammans med företagen bidra till minskad fattigdom och miljöpåverkan, skapa fler och bättre jobb samt gynna tillväxt. Utgångspunkten för stödet inom detta verksamhetsområde är att stimulera näringslivsutveckling och entreprenörskap i utvecklingsländer. Inom B4D- programmet är företags miljömässiga och sociala ansvar, offentligt-privat samarbete och socialt entreprenörskap exempel på fokusområden. Regeringen har därför uppdragit till Sida att avsätta medel bl.a. för att möjliggöra innovation, kompetensförsörjning, metod- och kapacitetsutveckling inom ICT4D och B4D. Vidare ska ICT4D inriktas mot områdena demokratisk utveckling och mänskliga rättigheter samt hälsa och utbildning. Stöd genom svenska organisationer i det civila samhället Det civila samhällets aktörer har en nyckelroll för fattigdomsminskning och en särskild betydelse och potential för att bidra till demokratisk utveckling och ökad respekt för de mänskliga rättigheterna i utvecklingsländer. Därför genomförs en betydande del av svenskt bistånd i samarbete med civilsamhällesorganisationer . I policy för stöd till det civila samhället i utvecklingsländer lägger regeringen 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 fast ett enhetligt förhållningssätt till det civila samhället inom svenskt utvecklingssamarbete. Det övergripande målet för stödet är: Ett livskraftigt och pluralistiskt civilt samhälle i utvecklingsländer som bidrar effektivt, med ett rättighetsbaserat arbete, till minskad fattigdom i alla dess dimensioner. Svenska civilsamhällesorganisationer spelar en central roll genom stödet till och samverkan med partnerorganisationer i utvecklingsländer. För att nå det övergripande målet ska stödet genom svenska civilsamhällesorganisationer, inom ramen för anslagsposten Stöd genom svenska organisationer i det civila samhället, inriktas på kapacitetsutveckling av civilsamhällesorganisationer i utvecklingsländer för att dessa ska kunna arbeta på ett rättighetsbaserat sätt i sina roller som röstbärare och organisatörer av tjänster. Stödet ska bidra till demokratisering och ökad respekt för fattiga och diskriminerade människors mänskliga rättigheter inom aktuella sektorer. Regeringen arbetar kontinuerligt med att utveckla formerna för samråd med det civila samhällets organisationer. Det civila samhällets roll i utvecklingssamarbetet ska ytterligare tydliggöras. Stödet genom svenska organisationer i det civila samhället ökar, bland annat som en del av den riktade satsningen på barn och unga. Förstärkta insatser för att överbrygga utvecklingshinder Några utvecklingshinder ter sig särskilt angelägna att överbrygga med hjälp av det svenska biståndet: humanitära kriser, krig och väpnade konflikter, hiv/aids samt korruption. I följande avsnitt redogör regeringen för arbetet inom dessa områden. kommer förstärka det humanitära engagemanget för att möta växande humanitära behov. Regeringen satsar ytterligare för att bistå fattiga i världens humanitära kriser. har regeringen fattat beslut om en ny policy för humanitärt bistånd. Det humanitära biståndet ska fortsatt vara behovsbaserat och ska aktivt bidra till att stärka det internationella humanitära systemets förmåga att snabbt, effektivt och på ett samordnat vis hantera 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 avser ytterligare betona vikten av internationellt samarbete och koordinering i samband med humanitära insatser. FN:s ledande och samordnande roll ska värnas. ska fortsatt arbeta för respekten för och efterlevnaden av internationell humanitär rätt, liksom de grundläggande humanitära principerna om humanitet, opartiskhet, neutralitet och oberoende. Detta är särskilt viktigt i konfliktmiljöer så att humanitära aktörer under säkra förhållanden kan nå nödställda människor. För att minska utsattheten ska särskild vikt läggas vid åtgärder för att stärka katastrofberedskap och förebygga naturkatastrofers skadeverkningar. Sådana riskreducerande insatser ska utformas så att den lokala kapaciteten stärks. På så sätt kan det humanitära biståndet bidra till ett mer motståndskraftigt samhälle vilket i förlängningen också är utvecklingsfrämjande. Vidare ska verka för stärkt samspel mellan det humanitära och det långsiktiga biståndet. arbete i konflikt- och postkonfliktländer En stor del av det svenska utvecklingssamarbetet äger rum i länder i konflikt- och postkonfliktsituationer, där fattigdomen ofta är som störst. Det innebär att biståndet genomförs i komplexa, riskfyllda och föränderliga miljöer. Ofta sker utvecklingsinsatserna parallellt med humanitära insatser och med en fredsbevarande närvaro där såväl militära som civila komponenter ingår. har lång erfarenhet av utvecklingssamarbete i konflikt- och postkonfliktsituationer, bl.a. från stöd till fredsprocesser och konfliktförebyggande i , och . Trots att processerna har haft olika dynamik, olika utgång och skiftande förutsättningar för utvecklingssamarbetet finns tydliga lärdomar, däribland behovet av långsiktigt engagemang, risktagande, snabbhet och fokus på utsatta grupper. I kraft av att ofta betraktas som en opartisk aktör, har ofta en gynnsam position att lyfta känsliga frågor i dialog med samarbetsregeringar och andra samarbetsparter samt främja förtroende mellan parter. har regeringen antagit en ny policy för säkerhet och utveckling som lyfter fram och redogör för ambitioner för fattigdomsbekämpning i konflikt och postkonfliktländer. är även engagerat i det arbete med säkerhet och utveckling samt sårbara och sviktande stater som bedrivs inom EU, vilket kommer att konkretiseras i en handlingsplan. Multilaterala aktörer är ofta särskilt viktiga i ett konfliktfyllt sammanhang. ger ett stort stöd till UNDP:s avdelning för krisförebyggande och återhämtning (BCPR) samt till FN:s fredsbyggande fond (PBF), som båda bidrar till bl.a. tidig återuppbyggnad i postkonfliktländer. kommer att fortsätta sitt arbete för att sårbara och sviktande stater ska ges särskild uppmärksamhet i utvecklingsbankernas verksamhet, bl.a. genom ökad andel personal i fält i dessa länder och genom förmånliga krediter.