prop · GX03135 · 2010-03-17 00:00:00 — Som avbrott anses inte att den som avtjänar fängelsestraff häktas med anledning av misstanke om brott.enligt 28 kap. 11 § tredje stycket eller på annan grund intagen i kriminalvårdsanstalt, från den dag då domen får verkställas och i annat fall från den dag då den dömde enligt 7, 10 eller 10 c § intas i häkte eller anstalt eller omhändertas av polismyndighet för överförande till anstalt. enligt 28 kap. 11 § tredje stycket eller på annan grund intagen i kriminalvårdsanstalt, från den dag då domen får verkställas och i annat fall från den dag då den dömde enligt 10 § intages i allmänt häkte eller kriminal- vårdsanstalt eller omhändertages av polismyndighet för förpass- ning. Tid, under vilken den dömde hållits i häkte i målet eller varit omhändertagen enligt 28 kap. 11 § tredje stycket efter det att slutlig dom eller beslut däri meddelades, skall räknas som tid varunder straffet verkställts. Har avbrott ägt rum i verkställigheten av fängelse, skall det antal dagar avbrottet varat läggas till slutdagen. Som avbrott anses icke att den som avtjänar fängelsestraff häktas med anledning av misstanke om brott. Genom beslut enligt lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt kan bestämmas att icke skall inräknas i verkställig- hetstiden. Därvid äger första stycket motsvarande tillämpning. Tiden för vistelse utanför anstalt enligt 1 kap. 6 § kriminalvård- slagen (2006:000) skall räknas in i verkställighetstiden, om inte sär- skilda skäl talar mot det. Finns det särskilda skäl enligt första stycket skall vid bedöm- ningen av hur många dagar som skall räknas in i verkställighets- tiden skälig hänsyn tas till vad den dömde avtjänat till följd av vist- elsen utanför anstalt. Har den dömde avbrutit vård- vistelse enligt 4 kap. 12 § kriminalvårdslagen innan den planerade vårdtiden vid hemmet är avslutad, skall en tredjedel av den tid som han eller hon vistats i hemmet anses avtjänad i anstalt. Om det finns särskilda skäl får anses avtjänad i anstalt. Skall dom på fängelse verkställas sedan den dömde börjat undergå annat sådant straff men innan han frigivits, skall strafftiderna samman- läggas för bestämmande av slutdagen. Under verkställighet utanför anstalt enligt 2 kap. 1 kriminal- vårdslagen (2006:000) skall straff- tider inte sammanläggas, om det sammanlagda straffet blir . Har villkorligt medgiven frihet förklarats förverkad skall med avseende på frågan om ny vill- korlig frigivning vad som för- verkats anses som straff genom ny dom. Följande remissinstanser har inkommit med svar: ombuds- män, , Hovrätten för , , , , Kammarrätten i , Kammarrätten i , Länsrätten i , Länsrätten i län, Länsrätten i , Justitiekanslern, , , , , , , , , , Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning, Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, , , Barn- ombudsmannen, , , , samhällsvetenskapliga fakulteten, , jurid- iska fakulteten, , juridiska fakulteten, Kommuner och Landsting, Facket för Service och Kommun- ikation (), (OFR-ST), i , i , , , , , , Skyddsvärnet, Förtroenderådens riksorganisation, för hjälp åt narkotika- och läkemedelsberoende, Rainbow , , och . har bifogat yttrande från Säkerhetspolisen (), Akademikers () från och Förtroenderådens riksorganisation från , . , , Akademikers (), Kriminellas revansch i sam- hället, Riksforum för anhöriga till våldsdödade, kristna råd och muslimska råd har avstått från att yttra sig. Spontana remissvar har inkommit från intagna på häktet , och Per . Sammanfattning av betänkandet Ny häkteslag (SOU 2006:17) Vi har haft i uppdrag att utarbeta ett förslag till en ny häkteslag. Uppdraget har omfattat dels en översyn av regelverket i sak, dels en genomgripande översyn av den lagtekniska och språkliga utformningen. Den nya häkteslagen ska enligt direktiven knytas an till det förslag till ny kriminalvårdslag som lämnade . Målsättningen har varit att regelverket som styr kriminalvårdens verk- samhet ska ges en enhetlig och ändamålsenlig utformning, som det måste beaktas att den som är häktad är att betrakta som oskyldig till dess att han eller hon är dömd. Vad gäller det sakliga innehållet har vissa frågor särskilt framhållits i direktiven. I uppdraget har sålunda ingått att se över reglerna om s.k. åklagar- restriktioner för häktade med målsättningen att dessa ska bygga på en lämplig avvägning mellan å ena sidan en human behandling och respekt för personlig integritet och å andra sidan möjligheterna att utreda och lagföra brott. Enligt direktiven ska hänsyn tas till den kritik mot det svenska restriktionsförfarandet som har framförts av s.k. tortyrkommitté. Uppdraget har vidare omfattat en utvärdering av effekt- erna av de lagändringar beträffande restriktioner som genomfördes . I vårt uppdrag har också ingått att göra en översyn av de regler som gäller behandlingen av häktade som är intagna på rätts- psykiatrisk undersökningsenhet. Ytterligare frågor som särskilt fram- hållits i direktiven är behovet av information till häktade, utredning som förberedelse för verkställighet samt hänsyn till särskilda grupper som kvinnor, barn och utländska medborgare. Den nuvarande lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. är svårtillgänglig till följd av ett ålderdomligt språk och en bristfällig struktur. Den har sedan sin tillkomst ändrats ett flertal gånger och därigenom blivit mycket av ett lapptäcke. Vi föreslår därför en ny häkteslag som har ett modernt språk och en mer logisk och lättillgänglig uppbyggnad och som endast innehåller viktigare bestämmelser om behandlingen av intagna. Detaljreglering ska göras i förordning eller myndighetsföreskrifter. Språket har i relevanta delar anpassats till förslag till en ny kriminalvårdslag. Den nya häkteslagen delas in i fem kapitel, av vilka det första inne- håller bestämmelser om lagens tillämpningsområde och övergripande principer för behandlingen av intagna. I det andra kapitlet samlas alla bestämmelser som rör intagnas rättigheter och inskränkningar i dessa av ordnings- eller säkerhetsskäl. Regler om kontroll och tvångsåtgärder mot intagna och mot besökare finns samlade i det tredje kapitlet, medan det fjärde innehåller bestämmelser om s.k. åklagarrestriktioner. processuella bestämmelser om bl.a. beslutsbefogenheter och överklag- ande återfinns i det femte och sista kapitlet. Den nya lagen kommer att omfatta samma personkategorier som den gamla, dvs. i första hand dem som är häktade, anhållna eller gripna på grund av misstanke om brott. Vidare omfattas bl.a. de som är häktade av andra orsaker, de som är intagna i häkte eller polisarrest för förpassning till kriminalvårdsanstalt eller särskilt ungdomshem, de som är intagna i anstalt men av olika orsaker tillfälligt placerats i häkte samt övriga personer som tas i förvar i polisarrest eller som för annat ändamål än straffverkställighet tas in i häkte eller kriminalvårdsanstalt. sistnämnda kategorin hör bl.a. vissa förvarstagna enligt utlännings- Den nya häkteslagen ska till skillnad från dagens häktes- lagstiftning vara i princip fullt ut tillämplig på samtliga dessa person- kategorier även när de är intagna på rättspsykiatriska undersöknings- eller vårdenheter, utom i de fall då de är föremål för psykiatrisk tvångsvård eller rättspsykiatrisk vård (se närmare om detta nedan). övrigt innehåller den nya häkteslagen i materiellt hänseende i huvudsak samma bestämmelser som den gamla. Några förändringar har dock gjorts i syfte att anpassa lagstiftningen till den tekniska utvecklingen, att göra den mer könsneutral samt att tillgodose vissa gruppers särskilda behov. Andra förslag har föranletts av förslag till ny I vårt förslag anges uttryckligen att alla intagna ska få information om rättigheter och skyldigheter enligt häkteslagen och andra väsentliga rättigheter samt ges möjlighet att redan under vistelsen i häkte och i samråd med Kriminalvården förbereda eventuell vistelse i anstalt eller annan verkställighet av påföljd. Vi slår fast att män och kvinnor inte får vistas tillsammans utan att de samtyckt till det samt att ungdomar om möjligt inte ska placeras tillsammans med äldre intagna. om rätten att i vissa fall ha sitt spädbarn hos sig och om integritets- skyddande bestämmelser vid kroppsvisitation och kroppsbesiktning görs Rätten till kommunicering genom telefonsamtal komplett- eras med rätt till annan elektronisk kommunikation, t.ex. via e-post. Rätten att ta del av vad som händer i omvärlden genom radio, teve och tidningar kompletteras med en möjlighet att använda sig av informationsinhämtning via elektroniska nätverk, t.ex. Internet eller Elektronisk kommunikation eller informationsinhämt- ning får dock endast ske med hjälp av utrustning som tillhandahålls av Vi föreslår också utökade möjligheter till kontroll av besökare och andra som en intagen har kontakt med samt införande av möjligheten att använda särskilda besöksrum med glasruta som alternativ till bevakade besök. De processuella reglerna tydliggörs i den nya häkteslagen genom att det uttryckligen anges dels vilka myndigheter som får fatta beslut med stöd av lagen, dels vilka beslut som ska fattas av får åklagaren i samband med en häktningsförhandling begära rättens tillstånd att meddela beslut om inskränkning i den häktades kontakter med omvärlden när det finns fara för att bevis undanröjs eller att en brottsutredning på annat sätt försvåras (restriktioner). tillstånd ges är det därefter åklagaren som ensam beslutar vilka enskilda former av restriktioner som ska åläggas den häktade, t.ex. begränsningar i rätten till gemensam vistelse, besök av utomstående, brev eller telefonsamtal eller inskränkningar i möjligheterna att ta del av nyheter genom radio, teve eller tidningar. Åklagarens beslut kan inte överklagas utan endast under ställas tingsrätten för prövning. kom efter kritik från bl.a. tortyrkom- mitté om att i förhållandevis hög grad använder sig av restrik- tioner för häktade. Kommittén har emellertid därefter framfört kritik även mot det nya förfarandet. De undersökningar vi har gjort visar också att den nu gällande ordningen inte har inneburit någon påvisbar minskning av antalet meddelade restriktionsbeslut. Vi föreslår mot den bakgrunden en ändring i som innebär att åklagaren i samband med häktningsförhandlingen ska begära rättens tillstånd till varje enskild restriktion som han eller hon vill kunna ålägga den häktade. ska också om det inte skulle vara till men för utredningen ange skälen för varför respektive restriktion behövs. Tingsrättens beslut ska ange vilka restriktioner åklagaren får påföra den häktade och beslutet ska kunna överklagas till hovrätten. Den särskilda möjligheten att begära tingsrättens prövning av åklagarens beslut om att meddela enskilda restriktioner avskaffas som en följd därav. utan rättens tillstånd kunna besluta om restriktioner när det är nödvändigt på grund av omständigheter som inträffat efter häktningsförhandlingen. Ett sådant beslut ska prövas av rätten i efterhand. Tvångsåtgärder m.m. vid psykiatrisk vård och rättspsykiatriska undersökningar De gällande bestämmelserna om häktesintagna som vistas på rättspsykiatriska undersökningsenheter eller på psykiatriska vårdenheter är invecklade med hänvisningar mellan häkteslagen och de psykiatriska vårdlagarna, vilket har medfört tillämpningssvårigheter i praktiken. har vidare, bl.a. av , anförts att de tvångsåtgärder som är tillåtna har visat sig vara otillräckliga. Vi har mot denna bakgrund gjort en grundlig översyn av de aktuella bestämmelserna och föreslår förändringar i syfte att förenkla lagstiftningen och anpassa reglerna till vad som krävs från såväl vård- som säkerhetssynpunkt. Huvudregeln i den nya häkteslagen föreslås vara att endast den lagen är tillämplig, och då i sin helhet, även när en häktesintagen befinner sig på en psykiatrisk eller rättspsykiatrisk vårdenhet eller på en rättspsykiatrisk Undantag från regeln gäller för de fall då en häktesintagen får vård med stöd av lagen om psykiatrisk tvångsvård (LPT) eller lagen om rättspsykiatrisk vård (LRV). För dessa fall ska den aktuella vårdlagen vara uteslutande tillämplig oavsett på vilken vårdinrättning den häktesintagne vårdas, dock med vissa tillägg. ska åklagarens beslut om restriktioner gälla även för en sådan Eftersom den psykiatriska tvångsvårdslagstiftningen inte ger samma utrymme som häkteslagen beträffande kontroll- och tvångs- åtgärder, som ibland kan vara nödvändiga för att uppfylla erforderliga säkerhetskrav, föreslår vi att häkteslagen härutöver ska vara tillämplig i vissa närmare angivna delar, nämligen vad gäller användande av fängsel, drogtester och kontroll av besökare. Beslut om tvångsåtgärder med stöd av den psykiatriska tvångs- lagstiftningen ska liksom fattas av chefsöverläkaren även då det handlar om häktesintagna patienter. När åtgärder vidtas med stöd av häkteslagen ska emellertid huvudmannen dvs. eller ett landsting fatta beslut om det rör sig om någon som är intagen på en rättspsykiatrisk undersöknings- eller vårdenhet. I andra fall ska sådana beslut fattas av Kriminalvården. Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om behandlingen av den som är frihetsberövad i de fall som anges i 2 eller 3 §. 2 § Lagen är tillämplig på den som är 1.häktad, anhållen eller gripen på grund av misstanke om brott, 2.häktad av annan orsak än misstanke om brott, 3.intagen i ett häkte eller en polisarrest för förpassning till en kriminal- vårdsanstalt eller ett särskilt ungdomshem, 4.tillfälligt placerad i häkte med stöd av 23 § tredje stycket, 43 § första stycket tredje meningen eller 50 § tredje meningen lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt, eller 5.omhändertagen enligt 28 kap. 11 § tredje stycket i avvaktan på att ett beslut om undanröjande av skyddstillsyn vinner laga kraft. Vad som sägs i första stycket 1 gäller inte den som är gripen enligt 35§ lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöver- trädare. 3 § Om inte annat föreskrivs i lag eller annan författning gäller denna lag i tillämpliga delar även den som i andra fall än som avses i 2 § första stycket är intagen i 1.en kriminalvårdsanstalt eller ett häkte för annat ändamål än verk- ställighet av påföljd för brott, eller 2.en polisarrest för förvar. Vid bedömningen av i vilken omfattning lagen är tillämplig enligt första stycket skall anledningen till intagningen och dennas varaktighet beaktas särskilt. 4 § Om den som avses i 2 § första stycket eller 3 § ges psykiatrisk tvångsvård enligt lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård eller lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård är denna lag tillämplig endast i fråga om 1.särskilda tvångsåtgärder enligt 3 kap. 8 och 1012 §§, 2.restriktioner enligt 4 kap., och 3.beslut och överklagande enligt 5 kap. 13 och 6 §§. Grundläggande bestämmelser om behandlingen av intagna 5 § En intagen skall behandlas med aktning för hans eller hennes människovärde och bemötas med förståelse för de särskilda svårigheter som kan vara förenade med frihetsberövandet. Den intagne skall behandlas så att negativa följder av frihetsberövandet motverkas. I den utsträckning det är lämpligt och den intagne samtycker till det, skall åtgärder vidtas för att ge honom eller henne det stöd och den hjälp som behövs. 6 § En intagen får inte utsättas för mer omfattande inskränkningar i sin frihet än vad som krävs med hänsyn till ändamålet med frihetsberövandet eller för att ordning och säkerhet skall kunna upprätthållas. Kontroll- och tvångsåtgärder får användas endast om de står i rimlig proportion till syftet med åtgärden. Om mindre ingripande åtgärder är tillräckliga skall de användas. 7 § En intagen skall omgående informeras om sina rättigheter och skyldigheter enligt denna lag. När det finns anledning till det skall infor- mation också lämnas om möjligheterna att få verkställigheten av ett straff överförd till ett annat land och om andra väsentliga rättigheter som har anknytning till frihetsberövandet. Informationen skall om möjligt lämnas på den intagnes modersmål. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om innehållet i och utformningen av informationen. 2 kap. Intagnas rättigheter och inskränkningar i dessa 1 § Detta kapitel innehåller bestämmelser om intagnas rättigheter och inskränkningar i dessa av ordnings- eller säkerhetsskäl m.m. I 4 kap. finns bestämmelser om särskilda restriktioner vid kontakterna med omvärlden för intagna som är häktade, anhållna eller gripna på grund av misstanke om brott. Placering och gemensam vistelse 2 § En intagen skall placeras i ett enskilt rum. Två eller flera intagna får dock placeras i samma rum, om det är lämpligt och de intagna samtycker till det eller om det är synnerligen påkallat av utrymmesskäl eller av annan särskild anledning. 3 § Vill en intagen vistas tillsammans med andra intagna skall han eller hon ges tillfälle till det, om det inte finns hinder mot det av säkerhetsskäl. Om en intagen är placerad i en annan lokal än ett häkte, får möjlig- heterna till gemensam vistelse inskränkas också med hänsyn till lokalförhållandena. 4 § En intagen får placeras eller vistas tillsammans med intagna av motsatt kön endast om det är lämpligt och de intagna samtycker till Den som är under tjugoett år bör inte placeras eller vistas tillsammans med intagna över tjugoett år, om det inte kan anses vara till hans eller hennes bästa. Detta gäller särskilt intagna som är . 5 § Placering och gemensam vistelse skall utformas så att förbindelse mellan intagna som kan antas påverka varandra i mål eller ärenden förhindras så långt det är möjligt. Placering och gemensam vistelse skall i övrigt utformas så att intagna inte utsätts för olämpligt inflytande av andra intagna. Detta gäller särskilt intagna som är under tjugoett år. 6 § En intagen får ha sitt spädbarn hos sig, om det är förenligt med barnets bästa. Innan tillstånd ges skall höras. Särskild sysselsättning och utomhusvistelse m.m. 7 § En intagen skall om möjligt erbjudas lämplig sysselsättning i form av arbete, utbildning eller annan jämförbar verksamhet han eller hon är frihetsberövad. Den intagne skall också ges möjlighet att utföra arbete som han eller hon själv har skaffat sig, om det kan ske utan olägenhet. En intagen skall ges tillfälle att utöva sin religion eller livsåskådning i den utsträckning det är möjligt med hänsyn till ordning och säkerhet. 8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om ersättning åt en intagen för arbete eller annan jämförbar sysselsättning som tillhandahålls honom eller henne. 9 § En intagen skall ges tillfälle att vistas utomhus så mycket som möjligt och , om det inte finns synnerliga skäl mot detta. 10 § Om det är lämpligt och den intagne samtycker till det, skall han eller hon ges tillfälle att i samråd med Kriminalvården planera och förbereda verkställighet av påföljd för brott. Tidningar, radio och teve m.m. 11 § En intagen skall i den utsträckning det är lämpligt ges möjlighet att genom tidningar, radio och teve följa vad som händer i omvärlden. Det- samma gäller för användande av elektroniska nätverk, om sådan utrustning tillhandahålls i förvaringslokalen. Den intagnes behov av annan förströelse bör tillgodoses i rimlig omfattning. 12 § En intagen får under de förutsättningar som anges i 11 § själv skaffa sig eller ta emot böcker, tidskrifter, tidningar och annat som kan ge honom eller henne förströelse. Skriftliga handlingar och andra försändelser 13 § En intagen får sända eller ta emot skriftliga handlingar och andra försändelser utan att dessa granskas, om det inte finns hinder mot det av Rätten att ta emot andra försändelser än skriftliga handl- ingar får inskränkas på motsvarande sätt också om det är nödvändigt av ordningsskäl eller om det annars skulle medföra olägenhet. Skriftliga handlingar till eller från den intagnes offentlige försvarare, en svensk myndighet eller ett internationellt organ som har av erkänd behörighet att ta emot klagomål från enskilda skall dock alltid vidarebefordras utan att granskas, om det inte finns anledning att anta att uppgiften om avsändare är oriktig. 14 § Om det behövs för att hindra att otillåtna varor eller föremål förs in i en förvaringslokal, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskriva att de intagna inte utan särskilt medgivande får ta emot andra försändelser än skriftliga handlingar. 15 § En intagen som förvägras att sända eller ta emot en försändelse skall genast underrättas om detta, om det inte finns särskilda skäl mot det. Försändelsen skall hållas kvar. En försändelse får granskas om den intagne medger det. En handling som avses i 13 § andra stycket får dock granskas endast i syfte att utreda vem avsändaren är. än skriftliga handlingar får granskas även utan den intagnes medgivande, om det är synnerligen påkallat av säkerhetsskäl. När det inte längre finns hinder mot det skall en försändelse som hållits Kopior och översättningar av skriftliga handlingar som har granskats skall förstöras så snart de inte längre behövs. 16 § En intagen får ta emot besök i den utsträckning det är lämpligt, om det inte finns hinder mot det av säkerhetsskäl. särskild hänsyn tas till om besökaren är minderårig och står under den intagnes vårdnad eller på annat sätt har särskild anknytning till honom Bestämmelser om den intagnes rätt att ta emot besök från sin för- svarare finns i 21 kap. 9 § . 17 § Om det är nödvändigt av säkerhetsskäl får ett besök kontrolleras genom att personal är närvarande vid besöket eller genom användande av ett besöksrum som är utformat så att det omöjliggör överlämnande av Ett besök får kontrolleras genom användande av ett besöksrum som avses i första stycket endast om det av säkerhetsskäl inte är tillräckligt att personal är närvarande vid besöket eller om den intagne eller besökaren En besökare får låsas in under besöket om han eller hon medger det. 18 § I 3 kap. 11 och 12 §§ finns bestämmelser om kontroll av besökare i vissa fall som villkor för att en intagen skall få ta emot besök. Telefonsamtal och andra elektroniska meddelanden 19 § En intagen får lämna eller ta emot telefonsamtal och andra elektroniska meddelanden i den utsträckning det är lämpligt, om det inte finns hinder mot det av säkerhetsskäl. Vid bedömningen skall särskild hänsyn tas till om den som den intagne vill meddela sig med är minderårig och står under hans eller hennes vårdnad eller på annat sätt har särskild anknytning till honom eller henne. Den intagne får endast använda utrustning för elektronisk kommun- ikation som tillhandahålls i förvaringslokalen. 20 § Om det är nödvändigt av säkerhetsskäl skall ett telefonsamtal eller annat elektroniskt meddelande kontrolleras genom avlyssning. Den intagne och mottagaren av ett meddelande skall i förväg informeras om kontrollen. Telefonsamtal och andra elektroniska meddelanden mellan den intagne och hans eller hennes försvarare får dock inte kontrolleras. 21 § I 3 kap. 11 § finns bestämmelser om kontroll av personer i vissa fall som villkor för att en intagen skall få lämna eller ta emot telefonsamtal eller andra elektroniska meddelanden. 22 § Om det inte finns hinder mot det av säkerhetsskäl kan en intagen ges tillstånd att tillfälligt vistas utanför förvaringslokalen (permission) för att besöka en närstående som är svårt sjuk eller för att närvara vid en närståendes begravning. Permission kan beviljas även i andra fall om det finns särskilt ömmande skäl. Under permissionen skall den intagne stå under bevakning. Om särskilda restriktioner enligt 4 kap. 1 § gäller för en intagen, skall undersökningsledaren eller åklagaren lämna sitt medgivande innan permission får beviljas. Pengar och annan egendom 23 § En intagen får inneha pengar, värdesaker, legitimationshandlingar och annan privat egendom av enkelt slag, om det är lämpligt och det inte finns hinder mot det av ordnings- eller säkerhetsskäl. Den intagne får inte inneha eller skaffa sig berusningsmedel eller andra varor som kan äventyra ordningen och säkerheten i förvaringslokalen.