prop · GX03165 · 2010-03-23 00:00:00 — 2009/10:165 arbetstiden har dock rätt till hel Bilaga 17 ledighet i samband med deltids- Rätt till ledighet i den omfattning som följer av andra stycket har även en arbetstagare som deltar i utbildningen på tid som inte är arbetstagarens arbetstid. I ett sådant fall ska vid förkortning av arbetstiden hela ledigheten förläggas antingen till arbetsdagens början eller slut i enlighet med arbetstagarens önskemål. Denna lag träder i kraft . 2.12Förslag till lag om ändring i lagen (2007:1157) om yrkesförarkompetens Härigenom föreskrivs att 8 kap. 3 § lagen (2007:1157) om yrkesförar- kompetens ska ha följande lydelse. Gymnasieskola, vuxenutbildning eller fristående skola med motsvarande utbildning, där eleven går en nationell kurs som har varit föremål för samråd mellan de myndigheter som regeringen bestämmer, är inte skyldig att ha tillstånd. Gymnasieskola eller vuxenutbildning, där eleven går en nationell kurs som har varit föremål för samråd mellan de myndigheter som regeringen bestämmer, är inte skyldig att ha tillstånd. Denna lag träder i kraft . Bilaga 18 Lagrådets yttrande Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. regeringsrådet , f.d. justitierådet och regeringsrådet . Den nya skollagen för kunskap, valfrihet och trygghet Enligt en lagrådsremiss (Utbildningsdepartemen- tet) har regeringen beslutat att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 2.lag om införande av skollagen (2010:000), 3.lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160), 4.lag om ändring i lagen (1986:163) om rätt till ledighet för svenskundervisning för invandrare, 5.lag om ändring i lagen (1991:1109) om uppdragsutbildning i vissa fall, 6.lag om ändring i lagen (1993:165) om läkarvårdsersättning, 7.lag om ändring i bibliotekslagen (1996:1596), 8.lag om ändring i lagen (2007:1157) om yrkesförarkompetens, 9.lag om ändring i lagen (2008:307) om kommunalt vårdnadsbidrag, 10.lag om ändring i diskrimineringslagen (2008:567), 11.lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), 12.lag om ändring i socialförsäkringsbalken. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunnige Per , kanslirådet och rättssakkunniga , biträdda av ämnesrådet , kanslirådet , ämnesrådet , kanslirådet och kanslirådet . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Lagrådet lämnar först några inledande synpunkter på förslaget till skollag. Härefter redovisar Lagrådet synpunkter på skollagsförslagets disposition och kvalitet, författningskommentaren samt användandet av bemyndiganden och s.k. upplysningsbestämmelser. Slutligen tas upp erinringar mot och synpunkter på enskilda paragrafer i de till Lagrådet remitterade lagförslagen. Inledande synpunkter på förslaget till skollag Lagrådsremissen innehåller förslag till en ny skollag och till vissa följdändringar i andra lagar. Utgångspunkten för den nya lagstiftningen anges vara att den i så stor utsträckning som möjligt ska vara gemensam för alla skol- och verksamhetsformer och alla huvudmän, såväl offentliga som enskilda. Den föreslagna skollagen är mycket omfattande. Den innehåller 29 kap. med sammanlagt ca 700 paragrafer, vilket förklaras framför allt av att en stor del av den tidigare på många olika författningar uppdelade skollagstiftningen samlats i lagen. Även om lagen därigenom blir mycket omfångsrik och ofrånkomligen något svåröverskådlig framstår det enligt Lagrådets mening som en lämplig åtgärd att samla en stor del av skollagstiftningen i en lag. En nackdel med den valda metoden är att det medfört att ett mycket stort antal bemyndiganden och upplysningar om kommande föreskrifter (sammanlagt ca 150) förts in i den föreslagna skollagen. Lagrådet återkommer till frågan om bemyndiganden och upplysnings- bestämmelser. Skollagsförslagets disposition och kvalitet Lagen innehåller några inledande och avslutande kapitel med bestämmelser som är gemensamma för i princip all verksamhet som regleras i lagen och mellan dessa delar finns särskilda kapitel som behandlar varje sådan verksamhet. Det är brukligt att textens innehåll i en lagstiftningsprodukt får vara bestämmande för författningens disposition samt för rubrikernas innehåll och placering. I den föreslagna skollagen kan enligt Lagrådets mening ifrågasättas om inte dispositionen och rubrikerna ibland har kommit till utan att tillräcklig hänsyn har tagits till lagtextens innehåll och behovet av rubriker. Exempelvis har 1 kap. rubriken varpå direkt följer den likalydande underrubriken och därpå ytterligare en underrubrik innan en paragraf följer på de tre rubrikerna. Den andra rubriken innebär inte något nytt och bör därför kunna tas bort. Vidare kommer paragrafen under rubriken först som 12 § i det första kapitlet. Enligt Lagrådets mening bör denna paragraf placeras i inledningen till kapitlet. En annan egenhet när lagens innehåll anges i 1 kap. 12 § är att ibland återges texten i kapitlets rubrik och numret på kapitlet och i andra fall anges visserligen kapitelnumret, men med en delvis annan text än rubriktexten. Vidare inleds i princip varje kapitel med en paragraf under . Dessa paragrafer är inte enhetligt utformade och svarar inte heller alltid mot innehållet i de i kapitlet använda underrubrikerna eller paragrafernas innehåll. Ett exempel är 4 kap. 1 § och 5 kap. 1 § där hänvisningar sker till efterföljande rubriker på olika nivåer. Vidare är vissa rubriker medtagna och andra utelämnade. Dessutom är bara en del efterföljande rubriker korrekt återgivna under det att andra tycks ha kompletterats eller förkortats. Ett annat exempel är 26 kap. 1 § där bland bristerna kan nämnas att innehållet i den femte strecksatsen inte kan återfinnas i någon av de därpå följande paragraferna i kapitlet. Enligt Lagrådets mening bör de s.k. innehållsparagraferna få en enhetlig utformning och svara mot de i respektive kapitel använda rubrikerna med angivande av vilka paragrafer som avses. Det kan dock ifrågasättas om det finns behov av att inleda varje kapitel med rubriken innehåll och därefter ha en paragraf där det kommande innehållet räknas upp. En sådan paragraf bör kunna undvaras åtminstone i de fall kapitlets omfång inte är större än att läsaren utan svårighet kan bilda sig en uppfattning om innehållet. En annan iakttagelse av mera generellt slag är att det i den föreslagna lagtexten förekommer ett stort antal fel och brister. En brist när det gäller utformningen av lagtexten är att det i paragrafer med samma sakliga innehåll har använts olika formuleringar, olika ordvändningar och olika begrepp utan att det tycks vara motiverat (se t.ex. 9 kap. 14 § jfd med 10 kap. 28 § första stycket och 11 kap. 31 § jfd med 19 kap. 20 §). Bristen på enhetlighet är omfattande. Vidare förekommer i lagtexten hänvisningar till andra lagrum där hänvisningarna är felaktiga (se t.ex. 2 kap. 32 § där hänvisning sker till samma paragraf och 5 kap. 19 §, 19 kap. 14 §, 20 kap. 35 § och 21 kap. 22 §). Lagrådet får närmast intrycket av att många av de noterade bristerna, som här enbart beskrivits med ett fåtal exempel, beror på att en tillräckligt noggrann genomgång inte har gjorts innan förslaget lämnades över till Lagrådet. Enligt Lagrådets mening måste en sådan genomgång och överarbetning ske under den fortsatta beredningen av lagstiftningsärendet. Författningskommentaren inleds med att aktuell paragraf återges före den kommenterande texten. Lagrådet kan konstatera att det i ett anmärkningsvärt stort antal fall brister i överensstämmelse mellan paragraftexten i författningskommentaren och den lagtext som är överlämnad för granskning (se t.ex. 2 kap. 17, 20 och 24 §§, samt 5 kap. 19 §). En grundläggande kontroll och upprättning av de båda uppsättningarna av lagtext borde naturligtvis ha utförts innan förslaget presenterades för Lagrådet och måste göras under den fortsatta beredningen av lagstiftningsärendet. Det förtjänar i detta sammanhang framhållas att det naturligtvis underlättar för läsaren att ha texten i en paragraf och författningskommentaren till paragrafen i ett sammanhang på det sätt som har skett i lagrådsremissen. För att finna vägledning i tolkningsfrågor är man i många fall hänvisad till förarbeten till den lagstiftning som ersätts av skollagen. Det är därför till stor hjälp att i inledningen till författningskommentaren till varje paragraf finns en hänvisning till motsvarande äldre bestämmelse och dess förarbeten, om sådana finns. Om den föreslagna paragrafen inte har någon äldre motsvarighet bör det klart framgå att paragrafen är ny. Lagrådet kan konstatera att sådana hänvisningar finns för ett stort antal av de föreslagna paragraferna. Dock finns det brister i en del av hänvisningarna och ibland saknas de helt. För att underlätta tillämpning- en av den nya lagen bör en genomgång göras av författnings- kommentaren och denna kompletteras i nämnda hänseenden. Bemyndiganden och s.k. upplysningsbestämmelser Bemyndigandena och upplysningsbestämmelserna i lagen är utformade på flera olika sätt. Bland bemyndigandena är de vanligaste formuleringarna Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter (se t.ex. 1 kap. 11 § tredje stycket och 2 kap. 13 § andra stycket) och Regeringen får meddela föreskrifter (se t.ex. 2 kap. 12 § tredje stycket och 3 kap. 20 § andra stycket). Andra formuleringar som förekommer är Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter (se t.ex. 16 kap. 10 § och 11 § tredje stycket), Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter (se 29 kap. 24 § första stycket) och Regeringen får meddela de föreskrifter som behövs (se 29 kap. 25 §). Det finns enligt Lagrådets mening anledning att ifrågasätta om formuleringen av de olika bemyndigandena har gjorts konsekvent. Exempelvis framgår av 2 kap. 12 § tredje stycket att regeringen får meddela föreskrifter om utbildning av rektorer medan enligt 2 kap. 13 § andra stycket regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om utbildning av lärare och folkskollärare. Flertalet bemyndiganden har placerats i anslutning till den bestämmelse i lagen som bemyndigandet avser. Lagrådet anser att det skulle vara till fördel om bemyndigandena kunde göras mer generella och därmed färre, t.ex. genom att antingen sammanföras i en paragraf i ett kapitel eller tas in i 29 kap., där det i 1925 §§ redan finns vad som kallas Övriga bemyndiganden. Som exempel kan nämnas det bemyndigande som finns i 29 kap. 24 § första stycket, som ger regeringen rätt att meddela ytterligare föreskrifter om bestämmandet av visst bidrag som kommuner enligt olika angivna paragrafer är skyldiga att lämna till fristående förskolor och fristående skolor. Härigenom minskar antalet särskilda bemyndiganden i lagen, utan att några påtagliga nackdelar kan antas uppkomma i fråga om läsbarhet och tillgänglighet. Enligt Lagrådets uppfattning synes samma metod kunna användas t.ex. beträffande de i stort sett likalydande bemyndiganden som finns i 8 kap. 23 §, 9 kap. 20 §, 10 kap. 38 §, 11 kap. 37 §, 16 kap. 56 § och 19 kap. 26 §. Det synes även kunna hävdas att bemyndigandet i 29 kap. 19 § är så generellt utfor- mat att det täcker också en del av de bemyndiganden som finns i de särskilda kapitlen. I det fortsatta beredningsarbetet bör denna fråga övervägas vidare. Det bemyndigande som finns intaget i 18 kap. 16 § innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om modersmålsundervisning. Uttrycket närmare föreskrifter brukar användas för att beteckna verkställighetsföreskrifter. Eftersom regeringen enligt 8 kap. 13 § första stycket 1 regeringsformen har rätt att meddela sådana föreskrifter är det mindre lämpligt att utforma bemyndigandet i 18 kap. 16 § på det sätt som föreslagits. påpekas att det skiljer sig från motsvarande bemyndiganden i andra kapitel (se 10 kap. 7 § tredje stycket, 11 kap. 10 § tredje stycket och 15 kap. 19 § tredje stycket) genom att ordet närmare ingår. Vid sidan av de nu nämnda slagen av bemyndiganden finns bestämmel- ser som i olika varianter innebär att föreskrifter meddelas. Varianterna är Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter (se t.ex.1 kap. 11 § andra stycket och 2 kap. 17 § andra stycket), Regeringen meddelar föreskrifter (se t.ex. 2 kap. 31 § första stycket och 12 kap. 5 § andra stycket), Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter (se t.ex. 2 kap. 16 § och 26 kap. 24 § andra stycket), Regeringen meddelar närmare föreskrifter (se 27 kap. 6 § andra stycket), Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar ytterligare föreskrifter (se t.ex. 18 kap. 12 § andra stycket och 20 kap. 6 § tredje stycket) och Ytterligare bestämmelser finns i föreskrifter som meddelas av regeringen (11 kap. 7 § andra stycket). Den närmare innebörden av bestämmelser som innebär att regeringen eller i vissa fall regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter är oklar. I författningskommentarerna till flera av dessa bestämmelser anges uttryckligen att de är avsedda att utgöra en information (se 15 kap. 10, 13 och 29 §§, 16 kap. 25 §, 19 kap. 2, 3 och 5 §§, 24 kap. 26 § och 29 kap. 6 §). I kommentarerna till andra bestämmelser av detta slag finns inte motsvarande upplysning. Rent språkligt ligger det närmast till hands att uppfatta uttrycket regeringen meddelar föreskrifter om som ett åläggande för regeringen att meddela verkställighetsföreskrifter i ett visst ämne. Med en sådan tolkning får bestämmelsen anses grundlagsstridig, eftersom den hindrar regeringen från att i enlighet med regeringsformen delegera rätten att meddela verkställighetsföreskrifter till en myndighet som regeringen bestämmer och därutöver kan uppfattas som ett hinder för regeringen att meddela andra verkställighetsföreskrifter än sådana som direkt omfattas av bestämmelsen. Det senare kan illustreras med vad som föreskrivs i 19 kap. 3 §. Paragrafen behandlar vilka ämnen undervisningen på nationella program i gymnasiesärskolan ska omfatta, vilka ämnen som dessutom ska finnas och att det ska finnas riktvärden för undervisningens omfattning. Enligt paragrafens sista stycke meddelar regeringen föreskrifter om riktvärden för undervisningstiden för ämnen och ämnesblock på nationella program. Som den senare bestämmelsen är utformad synes regeringen vara förhindrad att meddela andra föreskrifter än sådana som direkt täcks av bestämmelsen. Formuleringen regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer eliminerar den ena bristen i bestämmelser av detta slag men inte den andra. Om det finns särskild anledning i visst fall att endast regeringen avses meddela föreskrifter i ett visst ämne bör ett sedvanligt bemyndigande meddelas (regeringen får meddela föreskrifter om). är enligt 8 kap. 14 § regeringsformen oförhindrad att genom lag meddela föreskrifter i visst ämne i vilket regeringen har behörighet att besluta När så skett är regeringen förhindrad att meddela föreskrifter som strider mot vad har beslutat men kan, beroende på hur bemyndigandet utformas, ha kvar sin rätt att meddela I den mån upplysningsbestämmelser förekommer bör de vara utformade så att det inte råder någon tvekan om deras karaktär. att utforma bestämmelserna framgår av 10 kap. 20 §. denna paragraf bland de paragrafer som behandlas särskilt. Bland de bestämmelser i lagen som synes vara avsedda att tjänstgöra som upplysning finns några som innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer eller endast regeringen meddelar närmare föreskrifter om (se 2 kap. 16 §, 26 kap. 24 § andra stycket, 27 kap. 6 § andra stycket och 29 kap. 17 § andra stycket). vara att sådana bestämmelser endast är avsedda att upplysa om att det kommer att finnas verkställighetsföreskrifter kan i vart fall ordet Det är enligt Lagrådets uppfattning angeläget att det fortsatta bered- ningsarbetet får omfatta en granskning av utformningen av de bestäm- melser som innehåller bemyndiganden eller som avses utgöra Lagrådet lämnar vid behandlingen av de särskilda paragraferna i lagen synpunkter även på vissa av de paragrafer som innehåller bestämmelser av nu aktuellt slag. Lagrådet lämnar följande synpunkter på enskilda bestämmelser i 1 kap. 3 § I paragrafen definieras vissa grundläggande begrepp i skollagen, nämligen elev, fristående fritidshem, fristående förskola, fristående skola, förskoleenhet, skolenhet, undervisning och utbildning. En del av dessa begrepp är nya och förekommer inte skollag. föreslagna skollagen är omfattande är definitionerna och användningen av olika begrepp av avgörande betydelse för en enhetlig tolkning och tillämpning, särskilt som nämnda definitioner innebär att begreppen ges en innebörd som ligger vid sidan av de aktuella begreppens betydelse i Det finns också andra ord och uttryck i skollagen som används i en betydelse som inte är självklar för tillämparen, men där någon definition inte ges. Det gäller bl.a. de närliggande begreppen öppen förskola, öppen fritidsverksamhet och annan pedagogisk För att kunna förstå innebörden och räckvidden av sistnämnda begrepp i förhållande till dem som används i 1 och 2 §§ är det enligt Lagrådets mening nödvändigt att även begreppen öppen förskola, öppen fritidsverksamhet och annan pedagogisk verksamhet definieras redan i det inledande kapitlet. Förutom att det saknas definitioner av vissa begrepp, brister det i vissa fall i enhetlighet vid utformningen av de olika paragraferna då begreppsanvändningen inte är konsekvent genomförd. Begreppen får ibland olika betydelse beroende på i vilket sammanhang de förekommer. Med elev avses enligt definitionen i paragrafen en person som deltar i någon form av utbildning som regleras i skollagen. Definitionen innefattar deltagare inom samtliga skolformer och fritidshemmet. Barn i förskolan anses dock inte som elever och inte heller barn som deltar i pedagogisk verksamhet enligt 25 kap. I kapitlet om åtgärder mot kränkande behandling utvidgas emellertid elevbegreppet till att avse såväl den som söker plats i förskolan eller i annan pedagogisk verksamhet enligt 25 kap. som den som deltar i sådan verksamhet (6 kap. 3 §). Två begrepp som förekommer i många av lagens paragrafer är bosatt i och hemkommun. Innebörden av begreppen förklaras i 29 kap. 1 § respektive 5 §. Det är enligt Lagrådets uppfattning lämpligt att dessa två begrepp förklaras i anslutning till definitionerna i förevarande paragraf. I sammanhanget finns också skäl att peka på att det i vissa fall kan uppstå praktiska problem vid gränsdragningen mellan vad som ska anses innefattas i undervisning respektive utbildning och att det vid tillämpningen av enskilda bestämmelser är svårt att med bestämdhet veta hur bestämmelserna avses förhålla sig till varandra. 1 kap. 6 och 7 §§ Enligt den först nämnda paragrafen ska utbildningen vid en skolenhet eller en förskoleenhet med offentlig huvudman vara icke-konfessionell. Vidare ska enligt förslaget i den därpå följande paragrafens första stycke undervisningen vid fristående skolor, förskolor och fritidshem vara icke- konfessionell. Utbildningen i övrigt vid fristående skolor, förskolor och fritidshem får enligt paragrafens andra stycke ha en konfessionell inriktning. Deltagandet i konfessionella inslag ska vara frivilligt. Lagrådet kan konstatera att vad som avses med utbildning respektive undervisning har definierats i 1 kap. 3 §. Däremot finns inte någon direkt definition av vad som i denna lag avses med uttryck som icke- konfessionell, konfessionell inriktning eller konfessionella inslag. Enligt Lagrådets mening är uttrycken av så avgörande betydelse för förståelsen av lagtexten att även dessa förtjänar att definieras redan inledningsvis på samma sätt som har gjorts med andra grundläggande uttryck. Vidare kan svårigheter vid tillämpningen förutses i och med formuleringen Utbildningen vid en skolenhet eller förskoleenhet när i själva verket avses att utbildningen ska vara icke-konfessionell inom den del av skolväsendet som har offentlig huvudman (se författningskommentaren till 6 §). Det är inte heller alldeles klart vad som avses med att Undervisningen vid fristående skolor, förskolor och fritidshem ska vara icke-konfessionell. Först när man sätter paragrafen i relation till den föregående står det helt klart att vad som avses är att även de ifrågavarande förskolorna och fritidshemmen ska vara fristående för att paragrafens innehåll ska gälla. Lagrådet föreslår mot bakgrund av det anförda att 6 och 7 §§ förs samman till en paragraf med två stycken samt ges följande lydelse: Utbildningen inom skolväsendet med offentlig huvudman ska vara icke- Undervisningen vid sådana skolor, förskolor och fritidshem som har enskild huvudman ska vara icke-konfessionell. Utbildningen i övrigt vid sådana skolor, förskolor och fritidshem får ha en konfessionell inriktning. Deltagandet i konfessionella inslag i utbildningen ska vara frivilligt. 1 kap. 12 § I paragrafen anges lagens innehåll. Som redan påpekats bör en bestämmelse av detta slag tas in i inledningen till kapitlet och innehållsförteckningen bör korrekt återge de olika kapitlens rubriker. är mindre lämpligt att ange att lagens kapitel innehåller inledande bestämmelser (1 kap.) och bestämmelser om ---övriga bestämmelser (29 Paragrafen kan i stället lämpligen inledas på följande sätt: Lagen innehåller 29 kapitel. -inledande bestämmelser (1 kap.), -huvudmän och ansvarsfördelning (2 kap.) osv. 2 kap. 2 § Av paragrafens första stycke framgår att kommuner är huvudmän för bl.a. förskoleklass och fritidshem. Av 4 § i kapitlet framgår dock att staten är huvudman för förskoleklass och fritidshem vid en skolenhet med specialskola eller sameskola. Första stycket i 2 § föreslås därför få följande lydelse: Kommuner är huvudmän för förskola, förskoleklass, grundskola, grundsärskola, gymnasieskola, gymnasiesärskola, vuxen- utbildning, särskild utbildning för vuxna, utbildning i svenska för invandrare och fritidshem, om inte annat följer av 4 §. 2 kap. 5 § Av den föreslagna lydelsen av paragrafen framgår att enskilda får godkännas som huvudmän för bl.a. vissa skolformer. Det bör enligt Lagrådets mening framgå direkt av paragrafen att ett godkännande förutsätter en ansökan. Första stycket kan därför inledas med orden Enskilda får efter ansökan godkännas . 2 kap. 9 § Enligt tredje stycket i paragrafen får en ställföreträdare utses för en rektor eller en förskolechef. Enligt Lagrådets mening bör i vart fall i författningskommentaren klargöras att en ställföreträdare har samma befogenheter som rektorn eller förskolechefen. 2 kap. 10 § Den beslutanderätt som enligt paragrafens första stycke tillkommer rektorn och förskolechefen kan enligt paragrafens andra stycke delegeras till annan. Det framgår av sista meningen i andra stycket att det kan finnas föreskrifter som innebär att delegering inte är tillåten. Detta kan enligt Lagrådets mening uttryckas på följande sätt: Rektorn och förskolechefen får uppdra åt en anställd eller en uppdrags- tagare vid förskole- eller skolenheten som har tillräcklig kompetens och erfarenhet att fullgöra enskilda ledningsuppgifter och besluta i frågor som avses i första stycket, om inte annat anges. 2 kap. 16 § I enlighet med vad Lagrådet anfört inledningsvis bör ordet närmare i uttrycket närmare föreskrifter utgå. 2 kap. 24 § I paragrafen anges vad som krävs för att en lärare eller förskollärare ska benämnas lektor. Andra stycket behandlar förskollärare. Om ingen skillnad är avsedd i förhållande till lärare bör ett av kraven på en förskollärare vara att förskolläraren under tjänstgöring som förskollärare visat pedagogisk skicklighet. I konsekvensens namn är det lämpligt att kraven även i andra stycket anges i punktform. Kapitlet, som innehåller bestämmelser om barns och elevers utveckling mot målen, inleds med en förteckning över kapitlets innehåll i 1 § varefter följer tillämpningsområdet i 2 § och inledande bestämmelser i 3 § samt bestämmelser om särskilt stöd i 511 §§.