prop · GY0366 · 2010-12-21 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2010/11:66 Hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning vid förundersökning i Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redogörs för tillämpningen av bestämmelserna i om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning vid förundersökning i brottmål. Skrivelsen omfattar dock inte användningen av dessa tvångsmedel i förundersökningar som handläggs av Säkerhetspolisen. Ärendet och dess beredning.............................................................. Reglerna om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning........................................................ Allmänt om hemlig tvångsmedelsanvändning ................... Särskilda rättssäkerhetsgarantier vid användandet av hemliga 3.2Underrättelse till enskilda som har varit utsatta för hemliga tvångsmedel och tillsyn över myndigheternas användning av sådana tvångsmedel......... 4.2Tillämpningen av bestämmelserna om hemliga 4.3Tillämpningen av bestämmelserna om hemlig 4.4Tillämpningen av bestämmelserna om hemlig Tillämpningen av bestämmelserna om hemlig behandling av tidigare års skrivelser ........................... Slutsatser om redovisningen och nyttan av de hemliga Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 1 Ärendet och dess beredning Skr. I enlighet med önskemål redovisar regeringen hur reglerna om hemlig teleavlyssning i har tillämpats (bet. 1981/82:JuU54, rskr. 1981/82:298). I samband med att reglerna om redovisning till angående tillämpningen av bestämmelserna borde bibehållas och att en motsvarande redovisning beträffande hemlig teleövervakning borde lämnas (prop. 1988/89:124 s. 55). Likaså angavs i det lagstiftningsärende som låg till grund för lagen (1995:1506) om hemlig kameraövervakning som gällde till utgången av att en redovisning av tillämpningen av bestämmelserna i den lagen borde lämnas till (prop. 1995/96:85 s. 37). När reglerna i lagen om hemlig kameraövervakning permanentades och med oförändrat innehåll fördes över till 27 kap. , utgick vid sin behandling av lagförslagen från att regeringen även i fortsättningen till skulle redovisa de brottsbekämpande myndigheternas användning av reglerna om hemlig kameraövervakning (bet. 2008/09:JuU3, s. 14). Regeringen beslutade skrivelsen Hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning vid förundersökning i brottmål (skr. 2009/10:66). Skrivelsen behandlades i (bet. 2009/10:JuU18, rskr. 2009/10:192). Regeringen lämnar nu en redogörelse för . Redogörelsen byg- ger på uppgifter som och gemensamt lämnade i en skrivelse till regeringen och i en komplettering till skrivelsen (dnr Ju2010/5064/Å). Reglerna om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervak- Allmänt om hemlig tvångsmedelsanvändning Bestämmelser om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning som tvångsmedel vid utredning av brott finns i 27 kap. . Särskilda bestämmelser om användning av sådana tvångsmedel finns i lagen (2008:854) om åtgärder för att utreda vissa samhällsfarliga brott, lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott, lagen (1988:97) om förfarandet hos kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m. och lagen (1991:572) om särskild I 2 kap. regeringsformen finns föreskrifter om grundläggande fri- och Föreskrifterna innebär bl.a. att varje medborgare gentemot det allmänna är skyddad mot husrannsakan och liknande intrång, mot undersökning av brev eller andra förtroliga försändelser och mot hemlig avlyssning eller upptagning av telefonsamtal eller andra förtroliga meddelanden (6 §). Dessa grundläggande fri- och rättigheter får begränsas endast genom lag och endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningarna får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt eller utgöra ett hot mot den fria åsiktsbildningen (12 §). Enligt artikel 8:1 i har var och en rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. skydd för privat- och familjeliv omfattar bl.a. skydd mot övervakning i olika former och mot telefonavlyssning. ingrepp i den privata sfär som artikel 8 är avsedd att skydda, kan enligt konventionen endast godtas om de har stöd i lag och omfattas av de undantag som anges i artikel 8:2. Genom lagen (1994:1219) om den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna har inkorporerats i svensk rätt. I 2 kap. 23 § regeringsformen föreskrivs att lag eller annan föreskrift inte får meddelas i strid med åtaganden på grund av . Bestämmelserna om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning utgör för brottsbekämpningen nödvändiga undantag från det skydd mot intrång i enskildas privat- och familjeliv som annars gäller enligt såväl grundlag som För all användning av tvångsmedel gäller tre allmänna principer. Dessa principer, som knyter an till innehållet i 2 kap. 12 § regeringsfor- men, är ändamålsprincipen, behovsprincipen och proportionalitets- Ändamålsprincipen innebär att en myndighets befogenhet att använda ett tvångsmedel ska vara bundet till det ändamål för vilket tvångsmedlet har beslutats. Behovsprincipen innebär att en myndighet får använda ett tvångsmedel bara när det finns ett påtagligt behov av det och en mindre ingripande åtgärd inte är tillräcklig. som är lagfäst i bl.a. 27 kap. 1 § tredje stycket , innebär Skr. 2010/11:66 att ett tvångsmedel får tillgripas endast om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den misstänkte eller något annat motstående intresse. Frågor om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning prövas av domstol på ansökan av åklagare. Hemlig teleavlyssning innebär att telemeddelanden, som befordras eller har befordrats till eller från ett telefonnummer, en kod eller annan teleadress, i hemlighet avlyssnas eller tas upp genom ett tekniskt hjälpmedel för återgivning av innehållet i meddelandet (27 kap. 18 § första stycket ). Med telemeddelande avses ljud, text, bild, data eller information i övrigt som förmedlas med hjälp av radio eller genom ljus eller elektromagnetiska svängningar som utnyttjar särskilt anordnad ledare (6 kap. 19 § lagen [2003:389] om elektronisk kommunikation). Bestämmelsen omfattar telefon- och telefaxtrafik, e-posttrafik, överföring av datafiler med hjälp av FTP (File Transfer Protocol) liksom överföring från webbsidor, nyhetsgrupper och chattkanaler. Avlyssning kan, med vissa begränsningar, ske även utanför allmänt tillgängliga telenät, t.ex. inom större företagsnät. Hemlig teleavlyssning får användas vid förundersökning om brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse eller försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott, om sådan gärning är straffbelagd. Hemlig teleavlyssning får också användas vid förundersökning i fråga om annat brott om det med hänsyn till omständigheterna kan antas att brottets straffvärde överstiger fängelse (27 kap. 18 § andra stycket ). En förutsättning för hemlig teleavlyssning är att någon är skäligen misstänkt för brottet. Åtgärden ska vidare vara av synnerlig vikt för utredningen (27 kap. 20 § första stycket ). Hemlig teleavlyssning får ske, förutom av teleadresser som innehas eller används av den misstänkte, även av teleadresser som det finns synnerlig anledning att anta att den misstänkte har kontaktat eller kommer att kontakta. Hemlig teleövervakning innebär att uppgifter i hemlighet hämtas in om telemeddelanden som befordras eller har befordrats till eller från en viss teleadress eller att sådana meddelanden hindras från att nå fram (27 kap. 19 § första stycket ). Hemlig teleövervakning kan ge en fullständig bild av vilka kommunikationer som har förekommit mellan olika teleadresser. När det gäller mobiltelefonsamtal är det också möjligt att få uppgift om var en mobiltelefon som används befinner sig. Uppgifter kan även hämtas in om till exempel e-postadresser för meddelanden som sänds eller har sänts till eller från den misstänktes e- Tvångsmedlet ger däremot inte tillgång till innehållet i Skr. 2010/11:66 utväxlade telemeddelanden. Hemlig teleövervakning får användas vid förundersökning om brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse och barnpornografibrott som inte är att anse som ringa, dataintrång, narkotikabrott och narkotikasmuggling. Det gäller också försök, förberedelse eller stämpling till sådana brott, om en sådan gärning är belagd med straff (27 kap. 19 § andra stycket ). I övrigt gäller motsvarande förutsättningar som för hemlig teleavlyssning. Hemlig kameraövervakning innebär att fjärrstyrda tv-kameror, andra optisk-elektroniska instrument eller därmed jämförlig utrustning används för optisk personövervakning vid förundersökning i brottmål, utan att upplysning om övervakningen lämnas (27 kap. 20 a § första stycket ). Ljudinspelning är inte tillåten vid sådan kameraövervakning. Förutsättningarna för hemlig kameraövervakning är i huvudsak desamma som för hemlig teleavlyssning. Övervakningen får även omfatta den plats där ett brott har begåtts eller en nära omgivning till denna plats i syfte att fastställa vem som skäligen kan misstänkas för brottet (27 kap. 20 c § ). fanns reglerna om hemlig kameraövervakning i den tidsbegränsade lagen (1995:1506) om hemlig kameraövervakning. När dessa regler upphörde att gälla vid utgången av fördes de med oförändrat innehåll till 27 kap. . Ändringen i trädde i kraft (prop. 2007/08:163, bet. 2008/09:JuU3, rskr. 2008/09:6). 3Särskilda rättssäkerhetsgarantier vid användandet av hemliga tvångsmedel infördes ett system med offentliga ombud i ärenden om hemlig teleavlyssning och hemlig kameraövervakning. att skapa ytterligare rättssäkerhetsgarantier vid tillståndsprövningen 2002/03:74, bet. 2003/04:JuU12, rskr. 2003/04:14). ombudet är motpart till åklagaren vid sammanträden inför domstol och har till uppgift att bevaka enskildas rätt och integritetsintressen i Han eller hon ska lyfta fram alla aspekter, även t.ex. skydd för tredje mans integritet. Det offentliga ombudet ska också bevaka att de grundläggande principerna för tvångsmedelsanvändning följs, dvs. ändamålsprincipen, behovsprincipen och proportionalitetsprincipen. offentliga ombudet ska ha tillgång till allt material som ligger till grund för domstolens prövning. Han eller hon har möjlighet att yttra sig i ärendet och rätt att överklaga domstolens beslut. 3.2 Underrättelse till enskilda som har varit utsatta för Skr. 2010/11:66 hemliga tvångsmedel och tillsyn över myndigheternas användning av sådana tvångsmedel infördes ytterligare rättssäkerhetsgarantier vid användandet av hemliga tvångsmedel (prop. 2006/07:133, bet. 2007/08:JuU3, rskr. 2007/08:11). Den som är eller har varit misstänkt för brott och innehavare av teleadress ska underrättas om det hemliga tvångsmedel som han eller hon har utsatts för. Om hemlig kameraövervakning har avsett en plats som innehas av någon annan än den misstänkte och som allmänheten inte har tillträde till, ska även innehavaren av platsen underrättas. En underrättelse ska lämnas så snart det kan ske utan men för utredningen, dock senast efter det att förundersökningen avslutats. En underrättelse ska dock skjutas upp om sekretess enligt bestämmelser i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) gäller för uppgiften. Om det på grund av sekretess inte har kunnat lämnas någon underrättelse från det att förundersökningen avslutades får underrättelsen underlåtas. Underrättelseskyldigheten omfattar inte utredningar om sådan brottslighet som hör till Säkerhetspolisens verksamhetsområde, dvs. brott mot rikets säkerhet, sabotagebrott och terroristbrott. Vidare inrättades en ny myndighet , . Nämnden utövar tillsyn bl.a. över brottsbekämpande myndigheters användning av hemliga tvångsmedel och därmed sammanhängande verksamhet. Nämndens tillsynsverksamhet omfattar även Säkerhetspolisens verksamhetsområde. Nämnden ska även på begäran av enskild bl.a. kontrollera om den enskilde har utsatts för hemliga tvångsmedel och om detta har skett i enlighet med lag eller annan författning. Det är av grundläggande betydelse i en rättsstat att rätten till skydd för privat- och familjeliv respekteras. För en effektiv brottsbekämpning är det dock nödvändigt att det finns tillräckliga befogenheter för de brottsbekämpande myndigheterna att i vissa väl avgränsade fall kunna använda hemliga tvångsmedel. Vid avvägningen mellan enskildas rätt till skydd för sitt privat- och familjeliv och samhällets intresse av en effektiv brottsbekämpning är det betydelsefullt att med tillräckligt god precision kunna bedöma vilka resultat som användningen av hemliga tvångsmedel har lett till i berörda brottsutredningar. och bedriver därför i samråd med () ett arbete som syftar till att förbättra myndigheternas uppföljning och statistiska underlag när det gäller användningen av hemliga tvångsmedel. ramen för det arbetet preciserade regeringen sitt uppdrag Skr. 2010/11:66 till och när det gäller deras årliga redovisning till regeringen (Ju2010/855/Å). och har i en skrivelse till regeringen redovisat hur reglerna om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning tillämpats . Med anledning av det nya regeringsuppdraget har redovisningen för förändrats, varför en jämförelse i många hänseenden inte kan göras. Myndigheterna har tidigare redovisat effekten nyttan av tvångsmedelsanvändningen med utgångspunkt från åtgärdens betydelse för förundersökningen. Den närmare innebörden av detta uttryck var att tvångsmedlet skulle ha lett vidare till användande av annat tvångsmedel mot den misstänkte. Definitionen av nyttan av tvångsmedelsanvändningen har tidigare förändrats. I myndigheternas redovisningar användes ett annat mått på nytta, nämligen att åtgärden skulle ha lett till polisingripande (till exempel att den misstänkte gripits, anhållits eller häktats) eller att åtgärden på annat sätt fört förundersökningen framåt, det vill säga utgjort en viktig del i utredningen. Mot bakgrund bl.a. av den kritik som har framförts från mot regeringens tidigare skrivelser har myndigheterna inför årets redovisning i samråd med () beaktat alternativa möjligheter att mäta nyttan av hemliga tvångsmedel. Myndigheterna har stannat vid att utredningsåtgärder som följer av tvångsmedelsanvändningen är ett tydligt sätt att mäta nyttan av tvångsmedlet. Utredningen ska således ha förts framåt på ett sätt som kan mätas objektivt. Vilka dessa specificerade utredningsåtgärder är framgår av avsnitt 4.3. Tillämpningen av bestämmelserna om hemliga Av myndigheternas redovisning framgår att har 2 216 tillstånd till hemliga tvångsmedel meddelats i sammanlagt 611 Det totala antalet tillstånd ökade därmed med cirka jämfört med året innan. Tillstånden har omfattat 1 539 personer som varit misstänkta för brott och sammanlagt 4 039 Av förundersökningarna har 276 stycken omfattat en misstänkt person per utredning. Resterande 335 förundersökningar har riktats mot två eller flera misstänkta. omfattat 1 263 misstänkta vilket ger ett genomsnitt på nästan fyra misstänkta per utredning. Ett flertal av förundersökningarna har omfattat flera tillstånd till hemliga tvångsmedel. Varje förundersökning med mer än en misstänkt omfattar i genomsnitt omkring åtta teleadresser. Åtal väcktes mot 303 personer. hade åklagaren inte tagit ställning till åtalsfrågan. en person kan omfatta flera åtalspunkter. fortfarande 107 förundersökningar. enligt redovisningen lagts ned. Tillämpningen av bestämmelserna om hemlig Antal tillstånd samt typ av teleadresser, m.m. Av redovisningen från och framgår att domstolarna meddelade 1 659 tillstånd till hemlig teleavlyssning avseende sammanlagt 3 267 teleadresser, vilket innebär en ökning innan . Eftersom flera tillstånd till avlyssning kan avse samma person, överstiger antalet tillstånd det antal personer som besluten har riktats mot. Varje tillstånd till hemlig teleavlyssning har i genomsnitt omfattat två teleadresser. Avlyssningen avsåg i flertalet fall teleadresser som innehades av den misstänkte. Av redovisningen för framgår att en knapp tredjedel av tillstånden under det året avsåg teleadresser som innehades av annan än den misstänkte, t.ex. gemensamma telefoner i hemmet och teleadresser där en arbetsgivare innehade teleadressen (skr. 2009/10:66 s. 8). sjönk denna andel till en femtedel. Årets redovisning innehåller en mer specificerad redovisning av vilken typ av teleadress som avlyssnats eller övervakats. Av samtliga avlyssnade teleadresser avsåg oregistrerade kontantkort som innehafts av den misstänkte och avsåg den misstänktes eget mobilabonnemang eller fasta telefon. Resterande andel avsåg bl.a. annans abonnemang () eller annans abonnemang i gemensam bostad (). Tillstånd till hemlig teleavlyssning med anledning av en begäran om internationell rättslig hjälp i brottmål meddelades i 24 fall. Fem ansökningar om tillstånd till hemlig teleavlyssning avslogs, vilket utgör mindre än en procent av det totala antalet ansökningar. Dessa siffror ligger på samma nivå som i fjolårets redovisning. I huvudsak alla tillstånd till hemlig teleavlyssning har verkställts. Endast i 30 fall har verkställighet inte kunnat ske, vilket utgör av alla tillstånd. Orsakerna till utebliven verkställighet har varit tekniska problem, resursbrist eller att den person tillståndet avsett har lämnat landet eller avlidit. Som en jämförelse redovisas i följande diagram den senaste tioårsperioden det totala antalet tillstånd till hemlig teleavlyssning. Hemlig teleavlyssning (antal) Årets redovisning är mer detaljerad när det gäller vilka brottstyper tillstånden avser. redovisades endast hur stor andel av tillstånden som rört misstanke om grovt narkotikabrott och grovt smugglingsbrott eller båda. Av de tillstånd som meddelades avsåg sådana brott (skr. 2009/10:66 s. 8). Av tillstånden till hemlig teleavlyssning avsåg grovt narkotikabrott eller grovt smugglingsbrott (bl.a. även dopningsbrott), våldsbrott (bl.a. mord, våldtäkt, grovt koppleri och människohandel), tillgreppsbrott (bl.a. rån, grov stöld och grovt bedrägeri), ekonomisk brottslighet (bl.a. grovt skattebrott och grovt bokföringsbrott) och övriga brott (bl.a. grov mordbrand och grovt vapenbrott). Genomsnittlig avlyssningstid för tillstånd till hemlig teleavlyssning var . I nedanstående diagram anges den genomsnittliga för samtliga brottstyper . Siffrorna är avrundade till antalet . Genomsnittlig avlyssningstid (dagar) Som framgår av föregående avsnitt ökade antalet tillstånd till hemlig teleavlyssning . Genomsnittlig avlyssningstid räknat minskade däremot . Tillstånden har således blivit fler men verkställts . Ökningen av den totala avlyssningstiden räknat i antalet timmar var . Nyttan av hemlig teleavlyssning Tillstånd till hemlig teleavlyssning har meddelats i 390 förundersökningar. Tvångsmedlet har enligt myndigheternas redovisning varit till nytta i 212 av dessa förundersökningar, vilket motsvarar . I samma förundersökning kan den hemliga teleavlyssningen ha lett till nytta på flera olika sätt. Eftersom nyttan, såsom anges i avsnitt 4.1, har definierats och bedömts på ett nytt sätt i årets redovisning är en jämförelse med föregående års redovisningar inte möjlig. I de förundersökningar myndigheterna har bedömt att den hemliga teleavlyssningen har varit till nytta har denna i redovisningen för definierats och redovisats enligt följande: uppgifterna har lett till frihetsberövande i form av att den misstänkte gripits, anhållits eller häktats, uppgifterna har lett till annat tvångsmedel såsom husrannsakan, beslag eller annat hemligt tvångsmedel, uppgifterna har använts vid förhör, uppgifterna har lett till frihetsberövande av någon annan i förundersökningen, uppgifterna har lett till att den misstänkte avförts från förundersökningen, uppgifterna har åberopats som bevisning Skr. vid huvudförhandling, och uppgifterna har använts som överskottsinformation enligt 27 kap. 23 a § . 4.4Tillämpningen av bestämmelserna om hemlig teleövervakning Av myndigheternas redovisning framgår att det meddelades 2 134 tillstånd till hemlig teleövervakning. Antalet tillstånd till hemlig teleövervakning ökade . Enligt de brottsutredande myndigheterna är det nödvändigt att få tillgång till övervakningsuppgifter i samband med hemlig teleavlyssning för att tvångsmedelsanvändningen ska vara ändamålsenlig. Samtliga tillstånd till hemlig teleavlyssning förenades därför med tillstånd till hemlig teleövervakning. Den angivna ökningen sammanhänger således med antalet tillstånd till hemlig teleavlyssning. Av det totala antalet tillstånd avsåg 475 enbart hemlig teleövervakning, vilket innebär en ökning jämfört med . Tillstånd till hemlig teleövervakning med anledning av en begäran om internationell rättslig hjälp i brottmål meddelades i 11 fall. Sex ansökningar om hemlig teleövervakning avslogs, vilket utgör mindre än en procent av det totala antalet ansökningar. Som en jämförelse redovisas i följande diagram den senaste tioårsperioden det totala antalet tillstånd till hemlig teleövervakning. Dessa tillstånd inkluderar de tillstånd som var förenade med tillstånd till hemlig teleavlyssning. Hemlig teleövervakning (totalt antal) Redovisningen för avseende vilka brott tillstånd till enbart hemlig teleövervakning har meddelats för är, i likhet med vad som gäller för hemlig teleavlyssning, mer detaljerad. har myndigheterna endast redovisat hur stor andel av tillstånden som rört misstanke om grovt narkotikabrott och grovt smugglingsbrott eller båda. Av de tillstånd som meddelades avsåg sådana brott (skr. 2008/2009:66 s. 11). Av tillstånden till enbart hemlig teleövervakning avsåg tillgreppsbrott (bl.a. rån, grov stöld och grovt bedrägeri), våldsbrott (bl.a. mord, våldtäkt, grovt koppleri och människohandel), grovt narkotikabrott och grovt smugglingsbrott (inklusive grovt dopningsbrott), ekonomisk brottslighet (bl.a. grovt skattebrott och grovt bokföringsbrott), och övriga brott (bl.a. grov mordbrand och grovt vapenbrott). Genomsnittlig övervakningstid var . I nedanstående diagram anges den genomsnittliga övervakningstiden för samtliga brottstyper . Siffrorna är avrundade till antalet . Genomsnittlig övervakningstid (dagar) Som framgår ovan ökade antalet tillstånd till hemlig teleövervakning . Den angivna ökningen hänger samman med ökningen av antalet tillstånd till hemlig teleavlyssning. Ökningen av tillstånd till enbart hemlig teleövevakning var . Genomsnittlig övervakningstid i antal dagar minskade däremot . Tillstånden har alltså som vid hemlig teleavlyssning blivit fler men verkställts . Nyttan av hemlig teleövervakning Eftersom nyttan har definierats och bedömts på ett nytt sätt i årets redovisning är, i likhet med vad som gäller för hemlig teleavlyssning, en jämförelse med föregående år inte möjlig beträffande nyttan av hemlig teleövervakning (se avsnitt 4.1). Tillstånd till enbart hemlig teleövervakning har meddelats i 238 förundersökningar. Tvångsmedlet har enligt myndigheternas redovisning varit till nytta i 159 av dessa förundersökningar, vilket motsvarar . I en och samma förundersökning kan den hemliga teleövervakningen ha lett till nytta på flera olika sätt. I de förundersökningar där myndigheterna har bedömt att den hemliga teleövervakningen har varit till nytta har denna i redovisningen för definierats och redovisats enligt följande: uppgifterna har använts vid förhör, uppgifterna har åberopats som bevisning vid huvudförhandling, och uppgifterna har lett till frihetsberövande i form av att den misstänkte gripits, anhållits eller häktats eller har använts som överskottsinformation i enlighet med 27. kap. 23 a § . 4.5 Tillämpningen av bestämmelserna om hemlig