prop · GY031d9 · 2010-10-12 00:00:00 — som granskat årsredovisningen för , har inte haft invändningar i myndighetens revisionsberättelse . 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Kontinuerligt förbättrad kvalitet och effektivitet i har det skett en positiv utveckling inom med ökat fokus på brukare och medborgare. Fokus har även ökat på uppföljning och systematiskt förbättringsarbete med syfte att skapa bättre kvalitet och effektivitet i . Det är högt prioriterade frågor för regeringen, i första hand för att förbättra välfärden för människor i behov av insatser, men också för att skapa förutsättningar för ett system som är långsiktigt hållbart. Regeringen kommer därför att fortsätta att intensifiera satsningar på systematiskt och strategiskt förbättringsarbete inom . Det handlar om att skapa bättre förutsättningar för en socialtjänst baserad på kunskap, med utgångspunkt i brukarens behov för att tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Uppföljning och öppna jämförelser av resultat, kvalitet och effektivitet är en förutsättning för ett systematiskt förbättringsarbete. Därför fortsätter regeringen satsningen på öppna jämförelser inom äldre- och handikappomsorg såväl som inom övrig socialtjänst. För att utveckla genom informationshantering har regeringen också beslutat om en nationell e- hälsostrategi. Den syftar bl.a. till att öka brukarnas delaktighet i utformandet och genomförandet av de insatser som ges genom effektiva och koordinerade insatser inom hela vård- och omsorgssektorn. Det handlar om att möjliggöra samordnade insatser från flera olika huvudmän och utförare vilket ställer ökade krav på förmågan att, utifrån gällande lagar och med full respekt för den personliga integriteten, snabbt, säkert och enkelt utbyta nödvändig information. För att kunskap från uppföljning, öppna jämförelser och forskning ska omvandlas till praktisk handling och en bättre socialtjänst för brukarna måste kunskapen spridas, tolkas och implementeras i ett lokalt sammanhang. Mot denna bakgrund har regeringen beslutat om att stödja en Plattform för arbetet med att utveckla en evidensbaserad praktik i . Arbetet baseras på en överenskommelse med Kommuner och Landsting som bl.a. innebär att regeringen initialt stödjer kommunerna i att skapa egna nätverk som ska främja utveckling av kvalitet och effektivitet i socialtjänst. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 I öppna jämförelser redovisas data om kvalitet, brukarupplevelser, kostnader och effektivitet. genomförs kontinuerliga jämförelser avseende äldreomsorg och missbruks- och beroendevård. har presenterat en femårig strategisk plan för den fortsatta uppbyggnaden av öppna jämförelser inom socialtjänst och hemsjukvård. avsätter regeringen totalt för det fortsatta arbetet med öppna jämförelser. En förutsättning för att driva ett effektivt utvecklingsarbete är att det finns en god tillgång på jämförbara data för analyser av kvaliteten och effektiviteten. har också i samverkan med Kommuner och Landsting fortsatt att utveckla termer och begrepp i syfte att skapa jämförbara data. För att de öppna jämförelserna ska bli ett verktyg för brukarna vid fria val och för strategiska utvecklingsinsatser är det dessutom önskvärt att redovisningar, i så stor utsträckning som möjligt, görs på enhetsnivå. Nya former för att utveckla en evidensbaserad praktik Ett väl fungerande välfärdssamhälle kräver att ny kunskap kan omsättas till praktik och att de arbetsmetoder som inte fungerar gallras ut. Enligt utredningen praktik i till nytta för brukaren (SOU 2008:18) är kunskapsbasen inom outvecklad. Verksamheten drivs inte alltid utifrån kunskap om vilken effekt olika insatser, arbetssätt och metoder ger. Utredningen menar även att dagens former för statligt stöd till kunskapsutvecklingen inom ofta är projektbaserade, kortsiktiga och sker utan tydlig samordning mellan forskning, praktik, utbildning och implementering. Enligt regeringens bedömning krävs bl.a. ett målmedvetet engagemang hos huvudmännen och att statens fortsatta stöd utformas strategiskt för att utveckla den evidensbaserade praktiken inom . har därför regeringen och Kommuner och Landsting enats om ett nytt sätt att arbeta med dessa frågor. Det nya sättet innebär att staten och huvudmännen kommit överens om en plattform för arbetet med att utveckla en evidensbaserad praktik. Plattformen ska ange inriktningen om samordnade och långsiktiga insatser till stöd för en evidensbaserad praktik i och de framtida överens- komna insatserna ska ske utifrån gemensamma prioriteringar på nationell respektive lokal nivå. Ambitionen är att göra årliga överenskommelser om hur arbetet ska bedrivas, samt att samordna initiativ på lokal och nationell nivå. Det övergripande målet är att fortlöpande stödja huvudmännens arbete för att uppnå en god kvalitet i . Genom att stärka möjligheter och förmåga att både skapa och använda relevant kunskap kan resurser riktas till områden där de gör bäst nytta. För att utveckla en evidensbaserad praktik behöver bl.a. regionalt stöd till kunskapsutveckling fortsatt utvecklas, liksom stödet till det lokala utvecklings- och förbättringsarbetet. Detta tas upp i överenskommelsen mellan regeringen och Kommuner och Landsting om en plattform för arbetet med att utveckla en evidensbaserad praktik. Det krävs också bättre förutsättningar när det gäller såväl förmågan att sprida och ta till vara lokal kunskap som att sprida och använda övrig tillgänglig kunskap. har därför fått i uppdrag att utveckla en webbaserad nationell kunskapsportal inom äldreområdet och psykiatrin. Den tekniska plattform som tas fram ska vara gemensam för de båda områdena men också ha utvecklingspotential att kunna omfatta fler områden. Inom ramen för överenskommelserna om Program för god äldreomsorg och Kunskap till praktik inom missbruks- och beroendevården har ett statligt stöd utgått till regionala stödstrukturer respektive 20082010. I överenskommelsen säger regeringen och Kommuner och Landsting att huvudmännen bör samordna och utveckla de framtida regionala strukturerna med tanke på att stödja hela . Vidare sägs att det är av stor vikt att de överenskommelser som ingås tar ett samlat grepp över stödet till huvudmännens arbete med infrastrukturer/nätverk med tanke på att stödja hela . Tillgänglig och säker information inom vården och omsorgen Det finns förutsättningar att stärka kvaliteten inom och hälso- och sjukvården genom att utveckla informationshanteringen och bättre ta tillvara den information som samlas in och lagras. Regeringen beslutade om strategin för Nationell eHälsa för tillgänglig och säker information inom vård och omsorg. Arbetet inom Nationell eHälsa inriktas på att skapa synliga och konkreta förbättringar för individen, välfungerande elektroniska beslutsstöd och underlag för vård- och omsorgspersonal samt verktyg för styrning och uppföljning för beslutsfattare på olika nivåer. Strategin syftar till att stödja och hälso- och sjukvården i de utmaningar som de står inför. Medborgarna ställer samma krav på vård- och omsorgssektorn som på andra serviceinrättningar i samhället vilket medför ökade krav på insyn, delaktighet och självbestämmande. bör därför i större utsträckning kunna erbjuda tjänster som utformas efter individens önskemål och i ökande utsträckning utnyttjar Internet och sociala medier som kommunikationsverktyg för ökad tillgänglighet och användarvänlighet. Många personer har vård- och omsorgsbehov som kräver samordnade insatser från flera olika huvudmän och utförare. Det ställer ökade krav på förmågan att snabbt, säkert och enkelt utbyta nödvändig information. Även styrning och uppföljning, bland annat med öppna jämförelser som underlag, ställer höga krav på en väl fungerande informationshantering. Strategin är en del i arbetet med att skapa de grundläggande förutsättningarna för att möta dessa utmaningar. För att åstadkomma en sammanhållen utveckling med största möjliga effekt för medborgarna måste arbetet inom Nationell eHälsa samordnas med det arbete som bedrivs inom andra politikområden. Strategin för nationell eHälsa anger inom vilka insatsområden som det fortsatta arbetet med att genomföra strategin ska bedrivas. Det handlar bland bl.a. om insatser inom områdena teknisk infrastruktur, informationsstruktur samt lagar och regelverk. De organisationer som står bakom strategin ska utarbeta en handlingsplan för hur strategin ska tillämpas och införas i den egna verksamheten. avsattes för att utveckla informationsförsörjningen inom ramen för Program för god äldreomsorg. Regeringen gör bedömningen att medel även bör avsättas för ändamålet . Beslut om inom vilka områden insatserna ska göras fattas inom ramen för överenskommelsen mellan regeringen och Kommuner och Landsting om Program för god äldreomsorg, förutsatt att godkänner regeringens budgetförslag. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Den statliga tillsynen är en viktig förutsättning för att offentliga regleringar omsätts i praktiken och bidrar till att eventuella brister blir kända. På det sociala området är tillsynen också ett av de absolut viktigaste verktygen för att följa upp kvaliteten i olika verksamheter. Även medborgare, huvudmän och utförare har intresse av en tillsyn som är aktiv, tydlig och bedrivs systematisk. I skrivelsen En tydlig, rättssäker och effektiv tillsyn (skr. 2009/10:79) redovisar regeringen generella bedömningar för hur en tillsynsreglering bör vara utformad. På det sociala området har regeringen tagit initiativ till en tillsynsreform. Den trädde i kraft . Tillsynen har styrts upp och skärpts. Tillsynen har blivit tydligare och getts fler verktyg att arbeta med. har bland annat fått utökade möjligheter att utfärda förelägganden för att avhjälpa missförhållanden. Barnrättsperspektivet har stärkts. Tillsynens möjligheter att arbeta utifrån ett helhetsperspektiv har ökat genom att tillsynen av och numera samordnas med tillsynen av hälso- och sjukvården. fick i samband med beslut om förslagen i prop. 2008/09:160 också ökade resurser. I de verksamheter, som tillsynen inom det sociala området ska granska, befinner sig ofta människor i ett mycket utsatt läge. Det är därför viktigt att tillsynen fungerar på ett legitimt, trovärdigt och rättssäkert sätt. Regeringen kommer noga att följa utvecklingsarbetet med den nya tillsynen. Det är viktigt att arbetet fungerar och att tillsynen svarar upp mot de förväntningar som finns. Statskontoret har därför fått i uppdrag att följa upp och utvärdera tillsynsreformen. Tydligare ansvarsfördelning mellan kommunerna Det är viktigt att regelverket är tydligt kring vilken kommun som ansvarar för insatser så att inte den enskilde faller mellan stolarna. överlämnade sitt betänkande om tydligare ansvarsfördelning inom . Som komplement till utredarens förslag när det gäller vissa enskilda som för en begränsad tid vistas i en annan kommun än den där han eller hon är bosatt har ett alternativt förslag utarbetats och 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 analyserats i en departementspromemoria. I promemorian föreslås bland annat att bosättningskommunen ska vara ansvarig för sådana stöd- och hjälpinsatser som den enskilde har behov av för att kunna genomföra vistelsen samt kostnaderna för dessa. När beslutet avser en äldre person, en person med funktionsnedsättning eller allvarlig sjukdom föreslås vistelsekommunen vara skyldig att på begäran bistå bosättningskommunen med utredning och med att verkställa det beslut som bosättningskommunen fattar. Promemorian har remissbehandlats och bereds inom . Ett av regeringens övergripande mål är att få fler personer i arbete och minska utanförskapet och därmed öka förmågan till självförsörjning. För personer som hänvisas till ekonomiskt bistånd för sin försörjning krävs åtgärder inom olika områden. tids ökning av antalet biståndsmottagare kan till stor del hänföras till den ekonomiska krisen och ökad arbetslöshet. För andra biståndsmottagare är dock orsakerna till ekonomiskt bistånd annat än arbetslöshet. Inte sällan är orsakerna komplexa och kräver samordnade och effektiva lösningar. är majoriteten av biståndsmottagarna utrikes födda. Det beror till stor del på att det tar för nyanlända, särskilt för dem som flytt till , att etablera sig på arbetsmarknaden och att flyktingmottagandet ökade 20062008, bl.a. till följd av den tillfälliga ändringen av utlänningslagen. Därför är regeringens reform för nyanlända invandrares arbetsmarknadsetablering (prop. 2009/10:60) som träder i kraft viktigt för utvecklingen av det ekonomiska biståndet. Ny- anlända invandrare som deltar i etableringsinsatser kommer istället att uppbära statlig etableringsersättning i landet. Därutöver innebär reformen att staten, genom Arbetsförmedlingen, tar över huvudansvaret för nyanlända invandrares etablering. Genom att Arbetsförmedlingen tar över ansvaret förtydligas ytterligare regeringens arbetslinje. Nyanlända får en lagstadgad rätt till arbetsförberedande insatser. En snabbare etablering ska åstadkommas genom att förstärka incitamenten att arbeta och delta i etableringsinsatser. En effektiv etableringskedja skapas genom klarare och tydligare ansvarsförhållanden mellan olika aktörer för att bättre ta tillvara den nyanländes kompetens. Det övergripande syftet med reformen är att de nyanlända snabbare ska bli självförsörjande. Genomförandet av denna reform innebär således att färre personer kommer att vara i behov av ekonomiskt bistånd. Behov av förbättrat kunskapsunderlag om ekonomiskt bistånd Det finns behov av en samlad nationell kunskap om hur arbetar med ekonomiskt bistånd, dvs. vad som är orsaken till behovet av ekonomiskt bistånd, vilka insatser som ges och vad de ger för resultat. Det finns också ett stort behov av att snabbt kunna följa utvecklingen av ekonomiskt bistånd för att såväl bedöma effekter av politiska beslut och reformer som effekter av strukturella förändringar på ekonomiskt bistånd. Det pågår ett utvecklingsarbete på att förbättra kunskapsunderlaget genom att utveckla statistiken. görs den första nationella insamlingen av orsaker till behovet av ekonomiskt bistånd och kommer att ingå i den officiella statistiken om ekonomiskt bistånd . Det är mycket angeläget att intensifierar arbetet med att redovisa utvecklingen av ekonomiskt bistånd mer frekvent. Utvecklingen av öppna jämförelser kommer också bidra till att kunskapsbasen om ekonomiskt bistånd ökar. handlingsplan pekar ut nödvändiga utvecklingsområden för att förverkliga öppna jämförelser på området, bl.a. bör tillgången på data öka och indikatorer som kan ligga till grund för analyser om kvalitet och effektivitet bör utvecklas. Stöd och skydd för barn och unga För att stärka stödet och skyddet för utsatta barn och unga krävs insatser inom flera områden som komplement till verksamheter. Ett utökat stöd till föräldrar under barnets hela uppväxttid, satsningen på barn- och ungdomspsykiatrin och införandet av en bestämmelse i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och i lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område om att barns och ungas behov av information, råd och stöd i vissa situationer särskilt ska beaktas inom hälso- och sjukvården är några exempel på hur satsningar inom andra områden kan bidra till att stärka stödet till barn och unga. Förskoleverksamheten, skolan och skolbarnsomsorgen möter kontinuerligt alla barn och unga under större delen av deras uppväxttid. För att ta ett samlat grepp om hur skolan arbetar med utsatta barn och unga har regeringen gett en särskild utredare i uppdrag att ta fram en samlad bild över förskoleverksamhetens, skolans och skolbarnsomsorgens arbete med och samverkan kring barn och unga som far illa eller riskerar att fara illa och föreslå relevanta åtgärder (dir. 2009:80 och 2010:18). Utredningen, som har antagit namnet Utredningen om översyn av skolans arbete med utsatta barn (U 2009:05) ska redovisa sitt uppdrag . Ett stort ansvar vilar på barn- och ungdomsvård för att utsatta barns och ungas behov av stöd och skydd ska bli tillgodosedda. De barn och unga som kommer i kontakt med den sociala barn- och ungdomsvården tillhör de mest utsatta och sårbara i vårt samhälle. Därför måste det ställas höga krav på säkerhet och kvalitet i insatserna och på hanteringen av beslut. Sedan ratificerade 1990 pågår ett kontinuerligt arbete med att genomföra konventionen. Inte minst inom olika områden är det angeläget att fortsatt utveckla och driva på arbetet med att införliva barnrättsperspektivet. arbete med att stärka stödet och skyddet för barn och unga måste fortsätta och ta sin utgångspunkt i den lagstiftning som återspeglar . Ett tydligt barnrättsperspektiv i tillsynen För att tydliggöra vikten av barns rätt att komma till tals och kunna påverka sin situation har ett tydligt barnrättsperspektiv införts i tillsynen av den sociala barn- och ungdomsvården i och med den tillsynsreform som trädde i kraft . Samtliga HVB och de särskilda ungdomshemmen ska granskas då barn och unga, förutsatt att de själva vill det, alltid ska ha rätt att komma till tals och berätta om sin situation utan att föräldrarna lämnar sitt tillstånd till sådana samtal. Ett av de två tillsynsbesöken ska vara oanmält. Barn och unga har ofta själva synpunkter på den vård de får inom den sociala barn- och ungdomsvården. För att underlätta för dem att komma i kontakt med tillsynsmyndigheten finns 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 ett 020nummer som de kan använda för att kontakta . har tagit fram ett informationsmaterial som ska lämnas till alla barn och unga som placeras och deras föräldrar. Materialet informerar om vilka rättigheter barn och unga har när de är placerade utanför det egna hemmet. Barn och unga som är placerade i familjehemsvård kan ha samma behov som barn och unga i HVB eller särskilda ungdomshem att berätta om hur de har det. Därför påbörjar en försöksverksamhet med tillsynsombud, som pågår . Tillsynsombuden är särskilt utvalda och utbildade för sitt uppdrag som innebär att de ska träffa barn och unga i familjehem och samtala med dem om deras situation med samma syfte som vid besök i och särskilda ungdomshem. får rätt att tala med barn oberoende av vårdnadshavares samtycke En ny bestämmelse som syftar till stärka barnets rätt att komma till tals inom område har införts i socialtjänstlagen. Den innebär att , i barnavårdsutredningar och i utredningar som socialnämnden själv tar initiativ till om överflyttning av vårdnad i vissa situationer, ska kunna samtala med barnen utan vårdnadshavarnas samtycke och utan att dessa är närvarande. lämnade betänkandet Lag om stöd och skydd för barn och unga (LBU) (SOU 2009:68). Utredningen lämnade ett antal förslag som syftar till att ytterligare stärka och förtydliga bestämmelserna om stöd och skydd för barn och unga och sammanföra dem i en lag. Dessutom lämnas förslag till en specialistutbildning för denna grupp socialsekreterare. Betänkandet har remissbehandlats och bereds inom . Utveckling av verksamheten vid Regeringen gav (SiS) i uppdrag att göra en översyn av avskiljning (S2009/5081/ST). I redovisningen av uppdraget har SiS föreslagit vissa ändringar i lagstiftningen om avskiljning. Förslagen bereds inom tillsammans med vissa andra lagförslag (S2009/5113/ST) som myndig- 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 heten inkommit med i syfte att stärka den enskildes rättsäkerhet samt komplettera och förtydliga den lagstiftning som gäller för SiS verksamhet. SiS ansvarar för verkställigheten av sluten ungdomsvård. Vid frihetsberövande påföljder ska verkställigheten vara inriktad på att motivera ungdomarna att förändra sin kriminella livsstil. Fokus ska också ligga på att planera och förbereda tiden efter frigivning. En väl anpassad utslussning från sluten ungdomsvård bedöms minska risken för återfall i brott. Regeringen avser att återkomma till med förslag om en strukturerad utslussning från sluten ungdomsvård med utvecklade kontrollmöjligheter. Föräldrarnas gemensamma ansvar för ett barn upphör inte vid en separation eller skilsmässa föräldraskapet är livslångt. Den nya situation som uppstår efter en separation ger ibland upphov till osäkerhet om hur man på bästa sätt ordnar det för barnet. Det kan vara svårt att se situationen utifrån barnets perspektiv, i synnerhet för föräldrar som sinsemellan har en konfliktfylld situation. För barnets skull är det viktigt att eventuella konflikter hanteras på ett bra sätt, helst utanför domstol, eftersom barnet ofta hamnar i kläm i vårdnadstvister. Enligt socialtjänstlagen (2001:453) är kommuner skyldiga att erbjuda samtal under sakkunnig ledning i syfte att nå enighet i frågor som rör vårdnad, boende och umgänge s.k. samarbetssamtal. Samarbetssamtalen syftar till att finna lösningar som är till barnets bästa. Regeringens målsättning är att alla föräldrar som separerar ska erbjudas samarbetssamtal så att fler kan få hjälp att hitta konstruktiva lösningar och att enas om det fortsatta gemensamma ansvaret för barnet. Det är viktigt att samtalen har ett tydligt barnperspektiv och att barnet har möjlighet att komma till tals i samband med samtalen, och dessa bör erbjudas inom rimlig tid efter separationen. Regeringen avser vidta åtgärder som berör samarbetssamtalen inom ramen för utgiftsområde 9 avsnittet om regeringens Barnrättspolitik. För att personer med missbruks- och beroendeproblematik ska få sitt vårdbehov tillgodosett anser regeringen att tillgängligheten till kunskapsbaserade insatser behöver förbättras och individens ställning stärkas. Missbruks- och beroendevården blir alltmer kunskapsbaserad, men ännu har inte de nationella riktlinjerna fått fullt genomslag i verksamheterna. För att riktlinjerna ska omsättas i den praktiska verksamheten krävs ett uthålligt implementeringsarbete som bl.a. inkluderar kompetensutveckling av personalen. har regeringen ingått årliga överenskommelser med Kommuner och Landsting där den bärande idén är att kommuner och landsting ska ta ett gemensamt ansvar för utvecklingen av missbruks- och beroendevården. Samordnade och långsiktiga insatser är även den bärande idén i den överenskommelse om en gemensam plattform för regeringens och Kommuner och Landstings fortsatta arbete med att utveckla en evidensbaserad praktik i . Inom ramen för plattformen avser regeringen att sluta en överenskommelse om fortsättning av det pågående utvecklingsarbetet inom missbruks- och beroendevården . I regeringens strategi för utveckling av missbruks- och beroendevården som löpt under 20082010, är ett av de övergripande målen ökad likvärdighet. Regeringen anser att utvecklingen av öppna jämförelser inom missbruks- och beroendevården utgör en viktig drivkraft för huvudmännens arbete genom att belysa en rad kvalitetsaspekter i den missbruksvård som kommunerna tillhandahåller, liksom skillnader mellan kommuner. Regeringen har för avsikt att samordna arbetet med öppna jämförelser inom missbruks- och beroendevården med utvecklingen av en ändamålsenlig struktur för en samlad uppföljning och utvärdering av effekterna av regeringens insatser inom hela ANDT- området. Regeringen vill verka för att de öppna jämförelserna ska vara användbara och ändamålsenliga för beslutsfattare, verksamhetsansvariga och brukare och deras närstående. har presenterat en handlingsplan för utveckling av öppna jämförelser inom m.m., där missbruks- och beroendevården är en del. Handlingsplanen sträcker sig fram . Att uppmärksamma missbrukets konsekvenser för barn och familj och andra närstående är en fortsatt prioriterad fråga för regeringen. Inom pågår ett utvecklingsarbete som syftar till att stärka stödet till barn och unga som lever i familjer med missbruk. En vägledning publicerades och arbetet med att sprida kunskapen har pågått och kommer att fortsätta med syfte att stimulera till mer systematisk och strukturerad dokumentation av verksamhetsinnehåll samt uppföljning för att förbättra kunskaperna om resultat. Missbruks- och beroendevården är ett område där flera huvudmän har ansvar enligt olika lagstiftningar.