prop · GX03129 · 2010-03-23 00:00:00 — 2009/10:129 inom politik för global utveckling För att omsätta politiken för global utveckling i praktiken konkretiserade regeringen i skrivelsen Globala utmaningar vårt ansvar1 arbetet till att särskilt bemöta sex globala utmaningar. Regeringen identifierade dessa utmaningar som centrala för att nå målet att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling och som områden där har möjlighet att bidra på ett effektivt sätt. De globala utmaningarna är: förtryck, ekonomiskt utanförskap, migrationsströmmar, klimatförändringar och miljöpåverkan, konflikter och sviktande situationer samt smittsamma sjukdomar och andra hälsohot. Samtliga utmaningar bedömdes förutsätta samstämmighet och samverkan mellan olika politikområden för att ge resultat. Regeringen underströk att också biståndet ingick i denna helhet och att biståndet i delar behövde anpassas för att bättre stödja och komplettera insatser för global utveckling inom andra politikområden i enlighet med den svenska politiken för global utveckling. För var och en av de sex utmaningarna identifierades tre fokusområden. Syftet med dessa sammanlagt 18 fokusområden var dels att mer ingående hantera ett antal frågor och processer som är centrala för att möta de globala utmaningarna, dels att förstärka genomförandet av regeringens politik. För att följa utvecklingen och stimulera ett kontinuerligt lärande konstaterade regeringen att en tydlig resultatstyrning av arbetet behövdes där de 18 fokusområdena på ett övergripande plan angav inriktningen för regeringens arbete. Detta kapitel inleds med ett resonemang om hur resultat av samstämmighetspolitiken kan följas upp och kring den modell för resultatredovisning som används i skrivelsen. Därefter presentas exempel på resultat och regeringens bedömning av arbetet. När inriktningen med de globala utmaningarna slogs fast uppmärksammades behovet av att fortlöpande hantera andra viktiga globala skeenden med bäring på global utveckling. Livsmedelskrisen är ett exempel där regeringen arbetat på ett samstämmigt sätt över politikområden. Exempel på resultat av regeringens arbete med livsmedelskrisen redovisas i kap 2.7. Resultat är ett samlingsbegrepp för prestationer, dvs. de tjänster, produkter och kapitalvaror som genereras av en viss verksamhet, och effekterna av dessa. Att härleda resultat av samstämmighetspolitiken i form av effekter i ett utvecklingsland till svenska prestationer är en stor utmaning. Mellan ett politiskt initiativ eller beslut i som potentiellt har en effekt i ett utvecklingsland, positiv eller negativ, är det många steg. Ofta arbetar genom t.ex. EU för att få till stånd en 1 Globala utmaningar - vårt ansvar, regeringens skrivelse om Politik för global utveckling (skr. 2007/08:89) förändring som i sin tur ska påverka t.ex. WTO om det gäller Skr. 2009/10:129 handelspolitik. Detsamma gäller möjliga effekter i form av ändrad syn i internationell politikutformning kring t.ex. globala nyttigheter. Det är därför svenska prestationer står i fokus för denna resultatskrivelse, dvs. vilka beslut regeringen och berörda myndigheter tagit, hur har agerat i olika sammanhang etc. Att följa upp effekter av samstämmighetspolitik i utvecklingsländer I takt med ökad insikt om betydelsen av samstämmighet för utveckling ökar behovet att analysera och bedöma vilka faktorer som bidrar till utveckling som inte är bistånd. Flera organisationer har påbörjat arbete med att utveckla modeller för att göra konsekvensbedömningar av hur politiska beslut i länder och i EU påverkar utvecklingen i fattiga länder. I inkluderas t.ex. två fallstudier av hur EU:s politik inom några utvalda områden påverkar några utvecklingsländer. Med exempel från bl.a. illustrerar rapporten faktorer som påverkar millenniemål ett: Att utrota extrem fattigdom och svält. Exempel: Fallstudie om EU:s påverkan på utvecklingen i studie granskar hur skilda policyer, som livsmedelsstandarder, importregler och fiskeavtal har påverkat strävandena att uppnå millenniemål ett om att utrota extrem fattigdom och svält. Här återges en sammanfattning av delar av studien. EU:s gemensamma jordbrukspolitik (CAP) har haft inverkan på utvecklingsländers exportmöjligheter eftersom ekonomiskt stöd till europeiska jordbrukare har ökat produktionen och drivit ner världsmarknadspriserna. Rapporten menar att detta hinder för utveckling kan balanseras av de nya handelsavtal (EPA) som väntas öka exporten. menar också att de lägre världsmarknadspriserna har givit , som även importerar livsmedel tillgång till billigare mat. CAP har successivt reformerats vilket inneburit minskade fördelar för livsmedelsexport till EU, som förlorar sin särställning genom att utsättas för konkurrens. För gäller detta t.ex. exporten av vegetabilisk olja. export har även påverkats av kvalitets- och hygienkraven i EU. Rapporten konstaterar att de ökade kraven från EU-standarder, men även från livsmedelskedjors policyer och andra märkningar, kräver anpassning som givit producenter som klarar kraven ökade förtjänster. I har små och medelstora producenter av till exempel frukt, fisk och skaldjur haft svårt att möta kraven på kvalitet och ursprungsmärkning. EU har därför en rad program för att minska dessa svårigheter. Även EU:s fiskeavtal tas upp i fallstudien. I studier av effekter av en viss politik kan etablerade metoder som fallstudier, risk- och miljökonsekvensbedömningar, ekonometriska modeller etc. vara användbara metoder beroende på vad som ska följas upp. Flera erfarenhetsstudier om konsekvensbedömningar lyfter fram betydelsen av kvalitet på, och omfattning av, tillgängliga data och att det Skr. 2009/10:129 ofta krävs omfattande empiriska undersökningar som grund. Trots svårigheterna är ökad analyskapacitet och kunskap om utvecklingseffekter till följd av den politik som förs eller nya politiska initiativ helt centralt för att och andra länder ska kunna formulera och följa upp resultaten av en mer samstämmig politik för utveckling. Endast genom att bättre förstå vilken påverkan förd politik har kan regeringar förändra sitt agerande, eller åtminstone få argument för behovet av att genomföra förändringar av en politik som visar sig ha negativa effekter på det övergripande målet. Regeringen understryker behovet av detta arbete och bidrar därför till en vidareutveckling av mätmetoder genom erfarenheter och finansiellt stöd inom EU och , men även genom samarbete med organisationer där det finns expertis på utvecklingsfrågor.2 Att följa upp resultat av prestationer för samstämmighet för utveckling i Genom att analysera de prestationer som bidrar till samstämmighet för utveckling kan utvecklingen av ett enskilt OECD-lands samstämmighetspolitik följas upp. Analysen utgår från ett grundläggande antagande om att ökad samstämmighet för utveckling leder till positiva effekter för global utveckling. Regeringens arbete för ökad samstämmighet enligt politik för global utveckling kan illustreras av tre ömsesidigt förstärkande delar, eller centrala byggstenar. Modellen har utvecklats av baserat på jämförande studier av flera arbete med samstämmighet. Modellen har även använts av . Nedan beskrivs de tre byggstenarna kort: 2 har samarbeten med bl.a. () och () Politikens utformning och utförande Denna byggsten avser hur politiken formulerats, vilka politiska prioriteringar som gjorts och hur de blivit omsatta i styrdokument och Ett grundläggande steg har tagits genom att regeringen i denna och tidigare skrivelser om politik för global utveckling3 återbekräftar att alla politikområden, inom ramen för sina områdesspecifika målsättningar, ska söka vägar för att stärka det svenska bidraget till en rättvis och hållbar global utveckling. Detta uppmärksammas också i internationella jämförelser där uttalade ansats att hela regeringen delar ansvaret att bidra till global utveckling ger eko. Regeringens höga ambition kan inte stanna vid ett åtagande. Bidraget måste också omsättas i handling. När regeringen exempelvis formulerar sin migrations-, handels- eller jordbrukspolitik bör konsekvenser för utvecklingsländer tas i beaktande på ett tydligt sätt. Det gäller även politikområden som vid första anblick kan verka vara av rent inrikespolitisk karaktär. I praktiken handlar detta om att inkludera utvecklingsperspektiv i all relevant politikutformning. Det kan handla om regeringens propositioner, EU-positioner eller interna styrdokument som rör verksamhetsplanering men även myndighetsstyrning. Det handlar också om att företrädare för regeringen i internationella möten och förhandlingar, i möten med det civila samhällets aktörer, forskarsamhället etc. bidrar till ökad kunskap om vilka utvecklingskonsekvenser som kan bli följden av den av regeringen förda politiken. Den andra byggstenen består i att säkerställa en samordning av politiska beslut och dess genomförande. Detta ska bidra till att skapa synergier och minimera bristande samstämmighet för utveckling. För en framgångsrik samstämmighetpolitik krävs fungerande mekanismer inom med konsultationer över departementsgränser och som därmed bidrar till samstämmighet i politikens utformning och genomförande. I grunden handlar detta om att se till att formella beredningsrutiner fungerar, med tydlig rollfördelning. Men det är ofta lika viktigt att det finns nätverk eller informella arbetsgrupper för ökad samstämmighet, samverkan, informationsspridning och synliggörande av mål och intressekonflikter mellan politikområden och rutiner för dessas hantering. Ofta behöver samverkan involvera relevanta myndigheter med specialkunskaper och utvecklingsexpertis. Det handlar också om samverkan med externa aktörer så som näringslivet och civilsamhällets organisationer i syfte att bredda engagemanget för genomförandet av samstämmighetspolitiken. 3 Globala utmaningar - vårt ansvar, regeringens skrivelse om Politik för global utveckling, 2008, sid 6) Den tredje beståndsdelen knyter an till frågeställningen om kunskap om vilka konsekvenser politiken har för fattiga individer och för grupper av fattiga och utsatta människor i utvecklingsländer. Det handlar om att säkerställa att det finns underlag till, och system för, att bedöma utvecklingskonsekvenser av politiska beslut. I praktiken innebär det att ha tillräcklig kapacitet att analysera utvecklingskonsekvenser, men även att tillgodogöra sig befintlig kunskap från aktuell forskning, aktörer i utvecklingsländer och internationella Det kan också handla om att använda expertis inom myndigheter, forskarsamhället och andra aktörer mer effektivt. kunskap saknas för att bedöma utvecklingskonsekvenser av planerad eller förd politik bör resurser avsättas för att initiera utvärderingar, studier och dylikt. Resultatredovisningsmodell för regeringens arbete med samstämmighet för utveckling inom de sex globala utmaningarna Redovisningen av arbetet med de 18 fokusområdena har strukturerats utifrån de tre byggstenarna som beskrivs ovan, dvs. politikens utformning och utförande, samordning och samverkan samt kunskap och analys. Genom att redovisa exempel på resultat i förhållande till varje del i denna kedja kan starka och svaga punkter identifieras och ge vägledningar till var regeringens ansträngningar behöver fokuseras. Därmed lägger regeringen också grunden för en modell för att bedöma resultat av arbetet som gör det möjligt att följa utvecklingen och mellan olika fokusområden. För varje del i resultatredovisningen återges en samlad bedömning av hur väl arbetet med de tre byggstenarna i resultatredovisningsmodellen omsatts i regeringens politik och arbetssätt. Till grund för bedömningarna har gemensamma bedömningskriterier använts, baserade på modell, i beredningen inom . Kriterierna baseras på vad som anses vara viktiga element inom de respektive byggstenarna som redogörs för tidigare i detta avsnitt. Den samlade bedömningen kategoriseras enligt en tregradig skala där regeringen bedömer att man kommit långt, relativt långt eller att vissa brister finns. Målsättningen är att alla fokusområden i resultatuppfyllelse ska uppnå långt för samtliga beståndsdelar. Den övergripande bedömning som görs syftar till att skapa en s.k. baslinje, en utgångspunkt som kan användas för att förbättra arbetet där det bäst behövs, men också för att visa på hur resultaten förändras genom att återkomma till samma kriterier för bedömningar vid nästa redovisningstillfälle . En översiktlig beskrivning av några av de viktigaste områdena för den kommande tvåårsperioden återges i kapitel fyra. Resultatredovisning för arbetet med samstämmighet för utveckling Skr. 2009/10:129 utifrån de sex globala utmaningarna I följande avsnitt redovisar regeringen exempel på resultat vad avser genomförandet av arbetet med de sex globala utmaningarna. Utgångspunkten är de mål som formulerades för de totalt 18 fokusområdena i skrivelsen 2008. Syftet med redovisningen är att ge en bild av hur arbetet med samstämmighet för utveckling har utvecklats inom respektive fokusområde. Exemplen är strukturerade enligt den resultatredovisningsmodell som redogörs för ovan. Regeringen har beredskap att löpande uppmärksamma och hantera frågor med relevans för politiken för global utveckling inom de sex globala utmaningarna. Ett exempel på detta är livsmedelskrisen och regeringen redovisar i slutet av detta kapitel exempel på resultat för sitt arbete med att hantera livsmedelskrisen utifrån ett utvecklingsperspektiv (2.7). 2.1 Global utmaning: Förtryck Människors lika värde och rätten att leva ett liv i frihet gäller alla människor. Ett av de mest grundläggande hindren för fattigdomsminskning och att nå målet om en rättvis och hållbar global utveckling är ofrihet i form av förtryck. Arbetet med att skydda individers rättigheter och möjligheter att själva hävda rätten att leva ett liv i frihet är därför centralt för fattigdomsbekämpning. Förtryck tar sig olika uttryck som alla har det gemensamt att människor berövas makten över sina egna liv. Det globala arbetet för mänskliga rättigheter har betytt ökad synlighet för nya grupper. Den nya om rättigheter för personer med funktionsnedsättning förväntas bidra till att tidigare marginaliserade grupper successivt bereds möjlighet till delaktighet i samhällslivet. Trots en del framgångar för den demokratiska utvecklingen har inneburit ett fortsatt hårt klimat för människor runt om i världen som riskerar hälsan och livet för sina åsikters skull när de försvarar de mänskliga rättigheterna. Det kan gälla fängslande och mord av dissidenter och journalister, människor som förföljs på grund av sin religiösa övertygelse eller att kvinnor dör eller skadas allvarligt till följd av att de nekas rätten att bestämma över sin egen kropp och att de förvägras tillgång till preventivmedel eller till säker abort. Den globala finansiella och ekonomiska krisen har försämrat förutsättningarna för miljontals människor världen över. Bl.a. har grogrunden för utsatthet för organiserad brottslighet och människohandel förstärkts som följd av att de framsteg som gjorts när det gäller fattigdomsbekämpning har omintetgjorts. Arbetet för människors frihet måste fortsatt ske genom gemensamma och samordnade insatser på alla nivåer. Mål: Ökad yttrandefrihet i länder där denna begränsas Varje människas rätt att fritt kunna uttrycka sin åsikt och erhålla och sprida information och tankar är en grundläggande frihet och en förutsättning för att kunna bekämpa alla former av förtryck. Genom sitt utvecklade och långvariga skydd för yttrandefrihet är väl rustat för att försvara och främja yttrandefriheten världen över. Exempel på resultat för politikens utformning och utförande -har varit drivande bakom ett beslut i om en deklaration om förbättrad uppföljning och övervakning av yttrandefriheten. Deklarationen grundas på artikel 10 i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Till deklarationen hör ett antal förslag som bl.a. innebär att åtgärder ska vidtas för förbättrad faktainsamling, samordning, teknisk och politisk uppföljning samt utvärdering. -Under EU-ordförandeskapet 2009 bidrog till att höja EU:s profil rörande yttrandefrihet. Inom ramen för EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik gjordes EU-demarscher och uttalanden till stöd för människor som på grund av internetanvändning blivit frihetsberövade eller på annat sätt är utsatta för våld eller trakasserier. Dessutom genomfördes en EU-demarschkampanj mot en rad stater där yttrandefriheten på internet begränsas, exempelvis i , , , och . Inom () påtalade EU- ordförandeskapet brister i en rad anföranden i permanenta råd, bl.a. avseende våld mot journalister i och , samt andra försök att begränsa media, inklusive internet, i , , , och . -bidrog till ett särskilt fokus på yttrandefrihet och mänskliga rättigheter vid det globala (). Vikten av utvecklingsländernas ökade inflytande vid IGF betonades särskilt. Ett direkt resultat är att EU:s profil när det gäller yttrandefriheten på internet har förstärkts samt att samverkan med civilsamhällets aktörer intensifierats. fortsätter arbetet inom IGF, med tydligare fokus på frågor om hur internets förvaltning på ett bättre sätt kan möta utvecklingsländernas utmaningar. har ett tydligt mandat att främja och värna yttrandefriheten på global nivå. -har varit drivande i framtagandet av konvention om skydd för, och främjande av, mångfalden av kulturyttringar och var också ett av de första länderna att ratificera konventionen. Det svenska EU-ordförandeskapet valde att lyfta fram yttrandefrihetsfrågorna i gemensamma EU-uttalanden i och initierade även en utställning och ett seminarium om hotade journalister som genomförde . Exempel på resultat för samordning och samverkan -Samverkan inom har stärkts mellan framförallt utrikes- och IT-politiken i syfte att integrera yttrandefrihet inom arbetet med internets förvaltning. Detta har bl.a. resulterat i att de mänskliga rättigheterna genomsyrat positioner som antagits av EU. -Genom ett möte med , civilsamhällets organisationer och näringslivet som hölls som förberedelse för det särskilda initiativ att främja yttrandefrihet på internet under svenska ordförandeskapet, bidrog till ökad kunskap om aktörernas olika roller och kompetenser samt gav värdefull input till initiativets utformning. Exempel på resultat för kunskap och analys -I anslutning till Human Dimension Implementation Meeting arrangerade det svenska EU-ordförandeskapet tillsammans med ett seminarium om internet och yttrandefrihet. Som ett led i arbetet för att öka uppmärksamheten kring dessa frågor inom bidrog detta till att belysa de utmaningar och möjligheter som internet innebär för yttrandefriheten. -Sida har stött framtagandet av en studie av IT och demokrati med fokus på yttrandefrihet och medborgarinflytande i utvecklingsländerna. Studien for Democracy Information and for the Enhancement of Democracy with a Focus on Empowerment, förväntas bidra till ökad kunskap inom utvecklingssamarbetet om sambanden mellan IT och demokrati. En av slutsatserna i studien är att det är viktigt att stärka den institutionella kapaciteten hos civilsamhällets organisationer och stärka stat och myndigheter för att öka transparens och god samhällsstyrning. Exempel på resultat inom biståndet med relevans för fokusområdet -Regeringen har stärkt sitt arbete för demokratisering och yttrandefrihet och antog en ny policy för demokratisk utveckling och mänskliga rättigheter inom svenskt utvecklingssamarbete. En särskild satsning på området har också gjorts. Satsningen är flerårig och kompletterar regeringens övriga utvecklingssamarbete för demokrati och mänskliga rättigheter och syftar till att stärka förändringsaktörer, grupper och organisationer ur det civila samhället som arbetar för demokratisering och yttrandefrihet. I budgetpropositionen beräknas satsningen uppgå till . Ett antal organisationer beviljades stöd och ett stort antal ansökningar om stöd har inkommit till Sida . -Sida har inlett arbetet med att genomföra ett mer sektorbaserat medieutvecklingssamarbete som omfattar lagstiftning, ekonomisk hållbarhet, teknisk utveckling och utbildning. Inom ramen för detta har Sida startat ett samarbete med det privata näringslivet inom svensk och global mediebransch () för att stärka långsiktig ekonomisk hållbarhet och därmed enskilda Regeringens bedömning är att yttrandefrihet utgör en grundläggande förutsättning för att kunna bekämpa alla former av förtryck. Regeringen har stärkt sina insatser för yttrandefriheten, bl.a. genom att underbygga den starka potential ny teknik och nya medier har i att främja det fria ordet. Regeringens samlade bedömning av bidrag till fokusområdet och dess mål är följande: Vad gäller politikens utformning och utförande har regeringen kommit relativt långt. Det finns ett antal exempel på att regeringen konsekvent lyft fram vikten av och prioriterat yttrandefrihetsfrågor ur ett utvecklingsperspektiv. Samverkan mellan olika politikområden och aktörer inklusive Sida har stärkts genom en etablerad samrådsgrupp vilket är exempel på att regeringen kommit relativt lång vad gäller samordning och samverkan. God kunskap finns om utvecklingsaspekter av yttrandefrihet varför regeringen gör bedömningen att man kommit relativt långt vad gäller kunskap och analys. 2.1.2 Sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter Mål: Bättre hälsa och livskvalitet för kvinnor och män, pojkar och flickor i utvecklingsländer Trots att sexuell och reproduktiv ohälsa fortsätter att vara en av de vanligaste orsakerna till sjukdom och död bland fattiga kvinnor och därmed ett allvarligt hinder för fattigdomsbekämpning och utveckling, förblir många SRHR-frågor kontroversiella. Exempel på resultat för politikens utformning och utförande -Genomförandet av regeringens policy för internationella hiv- och aidsarbete som antogs , Rätten till en Framtid, har bl.a. resulterat i närmare samverkan i kampen mot hiv och aids och främjandet av SRHR och jämställdhet. Trots motstånd bland vissa medlemsstater i EU antogs under EU- ordförandeskap rådsslutsatser om EU:s handlingsprogram för hiv och aids, malaria och tuberkulos. -ansträngningar att lyfta SRHR-frågor inom ramen för bl.a. FN och EU resulterade i att EU hade en gemensam position inför exempelvis FN:s () , ECOSOC:s högnivåsegment och uppmärksammandet av femtonårsjubileet av den internationella konferensen om befolkning och utveckling (ICPD) i . -Bekämpning av kvinnlig könsstympning fortsätter. har fört en politisk dialog i , vilket bidragig till förebyggande arbetet nationellt. antog en ny lag mot sedvänjan . -Regeringen har tagit initiativ för att lyfta homo- och bisexuella samt transpersoners (HBT) rättigheter i olika sammanhang, bl.a. genom medverkan i och 2009. internationellt i t.ex. samt i . Under det svenska ordförandeskapet i EU arrangerade Skr. 2009/10:129 tillsammans med andra likasinnade länder ett särskilt möte i Generalförsamlingen för att lyfta fram HBT-personers åtnjutande av de mänskliga rättigheterna. De svenska initiativen har resulterat i en påtagligt ökad synlighet för HBT-personers rättigheter och SRHR. Dessa frågor diskuteras nu mer öppet i internationella sammanhang. Exempel på resultat för samordning och samverkan -Regeringen antog en handlingsplan för arbete med att genomföra 1325 om kvinnor, fred och säkerhet 2009-2012. Handlingsplanen omfattar även åtgärder på nationell, regional och internationell nivå för genomförandet av resolution om bekämpning av sexuellt våld i konflikt och postkonflikt. Genomförandet av handlingsplanen sker bl.a. genom ett samverkansnätverk där olika departement och myndigheter samt civilsamhällesorganisationer ingår. -Som ett led i genomförandet av regeringens särskilda satsning för att förstärka arbetet med att minska mödradödligheten har Sida etablerat en referensgrupp som leds av Biståndsministern och med representanter från Integrations- och Jämställdhetsdepartementet, , myndigheter och representanter från civila samhällets organisationer samt näringslivet. Exempel på resultat för kunskap och analys