prop · GY0344 · 2010-12-21 00:00:00 — Det föreslås att detta krav genomförs genom Läkeme- delsverkets rapporteringsskyldighet till den Europeiska läkemedelsmyn- digheten enligt artikel 25 i förordning (EG) nr 726/2004, se nedan. Där- vid kommer den som har tillstånd att tillverka läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundantag att rapportera misstänkta allvarliga biverkningar till som i sin tur får rapportera vidare till i enlighet med artikel 25. Denna rapporteringsväg kan medföra att den Europeiska läkemedelsmyndig- heten kan komma att få rapport om misstänkta allvarliga biverkningar än vad som föreskrivs i förordningen (EG) nr 726/2004. Denna tidsutdräkt får dock anses acceptabel med tanke på läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundantag är nationella produkter som inte får exporteras. Rapportering av biverkningar som inträffat i tredjeland I artikel 24.2 anges att innehavaren av godkännandet för försäljning av ett humanläkemedel ska se till att alla misstänkta oförutsedda allvarliga biverkningar och varje form av misstänkt överföring av smittämnen via ett läkemedel som inträffat i tredjeland rapporteras till medlemsstaterna och . Med beaktande av att läke- medel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundantag inte kommer att exporteras bedöms kraven enligt denna artikel inte vara tillämpliga på läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundantag. I artikel 24.5 första och andra styckena anges att innehavaren av ett god- kännande för försäljning inte får, utan att ha underrättat den Europeiska läkemedelsmyndigheten, ge allmänheten information som rör säkerhets- övervakning i fråga om dess godkända läkemedel. havaren av godkännandet för försäljning för att informationen presen- teras objektivt och inte är vilseledande. Med tanke på att läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundantag är specialanpassade pro- dukter framtagna för en enskild patient kommer sådan information som avses i artikel 24.5 första och andra styckena inte att bli aktuell att ge till De krav som anges i artikel 24.5 första och andra styckena bedöms därmed inte vara aktuella att ställa på läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundantag. I artikel 24.5 sista stycket anförs att medlemsstaterna ska vidta nödvän- diga åtgärder för att se till att innehavare av godkännande för försäljning som åsidosätter sina skyldigheter kan bli föremål för effektiva, propor- och avskräckande påföljder. Särskilt med beaktande av patient- säkerheten görs bedömningen att kravet i artikel 24.5 sista stycket även bör omfatta läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusun- Vid genomförandet av artikel 24.5 i svensk rätt anfördes i förarbetena att den sanktion som närmast bör komma ifråga vid åsidosättande av skyldigheter rörande säkerhetsövervakning, är föreläggande eller förbud och att koppla viten till sådana påbud. Det föreslogs därvid att det i lä- kemedelslagen skulle införas bestämmelser angående tillsyn enligt förordningen enligt vilka skulle ges möjlighet att fö- relägga aktörer att prestera vad som åläggs dem i denna (jfr. 2005/06:70 s. 154). Därvid infördes tillägg i 23 och 24 §§ läkemedelsla- I 23 § läkemedelslagen anges att har tillsyn över efterlevnaden av bland annat läkemedelslagen, föreskrifter och villkor som har meddelats med stöd av läkemedelslagen samt förordning (EG) nr 726/2004. I 24 § läkemedelslagen framgår att har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för får vidare meddela förelägganden och för- bud som behövs för efterlevnaden av bland annat läkemedelslagen, före- skrifter och villkor som meddelats med stöd av läkemedelslagen samt förordning (EG) nr 726/2004. Av 24 § tredje stycket framgår att Läke- medelsverket därvid har rätt till tillträde dels till områden, lokaler och andra utrymmen som används i samband med tillverkning eller annan hantering av läkemedel, av utgångsmaterial eller av förpackningsmaterial till läkemedel, dels till utrymmen där prövning av läkemedels egenskaper får i sådana utrymmen göra undersökningar och ta prover. har dock inte med stöd av läkeme- delslagen rätt till tillträde till bostäder. stycke ska den som förfogar över sådana varor som avses i tredje stycket, på begäran, lämna nödvändigt biträde vid undersökningen. prov betalas inte ersättning. Beslut om föreläggande eller förbud får Prop. 2010/11:44 förenas med vite. Vägras tillträde eller biträde får också förelägga vite. För att genomföra kraven enligt artikel 24.5 sista stycket, föreslås att det i 2 d § läkemedelslagen anges att även 23 och 24 §§ i denna lag ska vara tillämpliga på läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjuk- husundantag. Därmed kommer att få tillsyn över de som har tillstånd att tillverka sjukhusundantagsprodukter. Läkemedels- verket får även rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen och meddela de föreläggande och förbud som be- hövs för efterlevandet av läkemedelslagen och föreskrifter och villkor som meddelats med stöd av lagen. Enligt artikel 25 i förordning (EG) nr 726/2004 ska varje medlemsstat se till att alla misstänkta allvarliga biverkningar av ett humanläkemedel, godkänt enligt förordningen, som inträffar på dess territorium registreras och rapporteras till både och till innehavaren av godkännandet för försäljning. Denna rapportering ska ske omgående efter det att biverkningen kommit till medlemsstatens känne- dom, dock dagar efter mottagandet av upplysningarna. ska vidarebefordra upplysningarna till de nationella system för säkerhetsövervakning som upprättats i enlig- het med artikel 102 i direktiv /83/EG. När det gäller läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhus- undantag, bör ovan nämnda rapportering ske till den som har tillstånd att tillverka det aktuella läkemedlet. I detta avseende återfinns i 4 kap. 3 § första stycket läkemedelsförordningen en reglering med samma innebörd som den i artikel 25. Av 4 kap. 3 § första stycket läkemedelsförordningen framgår att ska utan dröjsmål vidarebefordra uppgift om misstänkta allvarliga biverkningar av ett läkemedel till den som har fått läkemedlet godkänt för försäljning, dock senast från det att verket tagit emot anmälan om biverkningarna. Ytterligare be- stämmelser för att rapportering även ska ske till den som har tillstånd att tillverka en sjukhusundantagsprodukt bedöms kunna genomföras genom bestämmelser i förordning och myndighetsföreskrifter. Information till och andra med- lemsstater Enligt artikel 25 ska medlemsstaterna även se till att alla misstänka allvarliga biverkningar av ett humanläkemedel, godkänt i enlighet med förordning (EG) nr 726/2004, som inträffar på dess territorium registre- ras och rapporteras till . Denna rapportering ska ske dagar efter mottagandet av upplysning- arna. Enligt artikel 25 andra stycket ska den Europeiska läkemedelsmyn- digheten vidarebefordra upplysningar till de nationella system för säker- hetsövervakning som upprättats i enlighet med artikel 102 i direktiv /83/EG. I artikel 102 anges medlemsstaterna ska ha ett system för säkerhetsövervakning som ska användas för att samla in information av betydelse för säkerhetsövervakningen, särskilt i fråga om biverkningar hos människor, samt för att vetenskapligt utvärdera denna information. Medlemsstaterna ska se till att lämplig information som samlas in med hjälp av detta system överlämnas till de andra medlemsstaterna och till . Informationen ska registreras i den databas som avses i artikel 57.1 andra stycket i förordning (EG) nr 726/2004. Informationen ska vara tillgänglig för alla medlemsstater och utan dröjsmål för allmänheten. Enligt i län synes en rapportering till den Euro- peiska läkemedelsmyndigheten vara tämligen meningslös. ställer sig frågan vad ska med en sådan rapport innan en utredning av en händelse, som har inträffat i en komplicerad sjukvårdande situation, där en produkt har använts enligt en icke-standardiserad process för en enstaka patient under specifika för- hållanden inom ett land. Det viktiga när det gäller dessa läkemedel är preliminär rapportering till ansvarig myndighet, slutlig rapport efter den lokala utredning som utförs, att myndigheten informerar andra myndig- heter om det kan anses behövas samt att en årsrapport lämnas till kom- missionen och gärna även till i enlighet med bestämmelser i lagen (2008:286) om kvalitets- och sä- kerhetsnormer vid hantering av mänskliga vävnader och celler samt Lä- kemedelsverkets föreskrifter (LVFS 2008:12) om hantering av mänskliga vävnader och celler avsedda för läkemedelstillverkning. Läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundantag är högriskprodukter. För att uppnå en ökad säkerheten vid användandet av dessa läkemedel föreslås det att misstänkta biverkningar avseende dessa preparat rapporteras till . Infor- mationen kan registreras i den databas som avses i artikel 57.1 i förord- ningen (EG) nr 726/2004. Därmed kommer informationen även att vara tillgänglig för behöriga myndigheter inom EU. Vid underhandskontakter med har framkommit att den föreslagna rapporte- ringen kan vara till nytta för och andra medlemsländer. Vidare åligger det , och inte användarna eller tillverkarna, att informera den Europeiska läkemedels- myndigheten. Kravet på rapportering till den Europeiska läkemedels- myndigheten bedöms inte kräva lagändringar utan bör genomföras ge- nom bestämmelser i förordning och myndighetsföreskrifter. Instruktion för insamling, kontroll och presentation av rapporter m.m. Enligt artikel 26 första stycket i förordning (EG) nr 726/2004 ska kom- missionen i samråd med , med- lemsstaterna och berörda parter utarbeta en instruktion för insamling, kontroll och presentation av rapporter om biverkningar. En sådana in- struktion har utarbetats och återfinns i volym 9 A i publikationen Läke- medelsregler inom Europeiska unionen. Enligt artikel 26 andra stycket ska innehavarna av godkännande för Prop. 2010/11:44 försäljning, i överensstämmelse med instruktionen, använda en interna- tionellt vedertagen medicinsk terminologi vid översändande av rapporter om biverkningar. Detta krav bör även vara tillämpligt på läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundantag och genomföras genom myndighetsföreskrifter. Stöd för sådan normgivning föreslås införas i 2 d § läkemedelslagen (se avsnitt 6.10). I artikel 26 fjärde stycket anges att efter det att läkemedlet släpptes ut på marknaden i gemenskapen (unionen) får den Europeiska läkemedelsmyndigheten begära att innehavaren av godkännandet för för- säljning vidtar åtgärder för att specifika uppgifter om säkerhetsöver- vakningen samlas in från vissa patientgrupper. Med tanke på att läkeme- del som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundantag bereds enligt ett icke-rutinmässigt förfarande och är specialanpassade produkter för en- skilda patienter bedöms kravet i artikel 26 fjärde stycket inte vara till- lämpligt på dessa läkemedel. Även om tillverkningstillstånd för läkeme- del som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundantag kan komma att beviljas för ett visst läkemedel bedöms inte detta krav vara relevant eftersom dessa produkter inte kommer att användas i den omfattningen att insamling av uppgifter för vissa patientgrupper kan komma att bli Olika samarbeten samt möjligheten att ändra förordningen I artikel 27 i förordning (EG) nr 726/2004 anges att den Europeiska lä- kemedelsmyndigheten ska samarbeta med när det gäller internationell säkerhetsövervakning. Av artikel 28 framgår att myndigheter ska samarbeta för att kontinuerligt utveckla system för säkerhetsövervakning med kapacitet att uppnå en hög standard på folk- hälsoskydd för alla läkemedel, oberoende av hur godkännandet beviljats. Samarbetet ska även omfatta användning av samarbetsmetoder. med samarbetet är att maximera användningen av tillgängliga resurser inom gemenskapen (unionen). I artikel 29 anges att alla ändringar som kan komma att krävas för att uppdatera bestämmelserna i kapitel 3 i för- ordning (EG) nr 726/2004, för att beakta den vetenskapliga och tekniska utvecklingen, ska antas i enlighet med förfarandet i artikel 87.2. artiklar föranleder inga förslag till ytterligare lagbestämmelser. I artikel 14.2 i förordning (EG) nr 1394/2007 anges att, om det finns sär- skild anledning till oro, ska kommissionen på den Europeiska läkeme- delsmyndighetens inrådan, som villkor för ett godkännande för försälj- ning, kräva att ett riskhanteringssystem införs som syftar till att identifi- era, karakterisera, förebygga eller minimera risker i samband med läke- medel för avancerad terapi, och som omfattar en utvärdering av effekti- viteten av detta system, eller att innehavaren av godkännandet för för- säljning genomför särskilda studier efter det att läkemedlet börjat salu- föras och lämnar in dessa till myndigheten för granskning. andra stycke anges att dessutom Prop. 2010/11:44 får begära in ytterligare rapporter där effektiviteten av ett eventuellt risk- hanteringssystem och resultaten av sådana studier utvärderas. Såvitt avser läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusun- dantag bör det kunna krävas att om det finns särskild anledning till oro ska den som tillverkar sjukhusundantagsprodukter införa ett riskhanter- ingssystem och upprätta rapporter om effektiviteten av ett sådant system. Enligt uppfattning är de aktuella produkterna av så- dant slag att utgångspunkten bör vara att det krävs att riskhanteringssy- stem inrättas. Med tanke på att dessa läkemedel är nationella produkter bör det emellertid inte, såsom anges i artikel 14.2, vara som ställer dessa krav utan . Kraven bör genomföras i svensk rätt genom myndighetsföreskrifter och stöd för sådan normgivning föreslås införas i 2 d § läkemedelslagen (se avsnitt 6.10). Det förefaller däremot inte lämpligt att kräva att en tillverkare av sjuk- husundantagsprodukter ska genomföra särskilda studier. Detta på grund av att dessa produkter är specialanpassade produkter för enskilda patien- ter och det förefaller inte troligt att det kommer finnas ett tillräckligt stort underlag för att genomföra sådana studier. Enligt artikel 14.2 tredje stycket i förordning (EG) nr 1394/2007 ska en utvärdering av effektiviteten av sådana riskhanteringssystem och resul- taten av sådana studier medtas i de uppdaterade periodiska säkerhetsrap- porter som avses i artikel 24.3 i förordningen 726/2004. Som anges i avsnitt om artikel 24 i förordning (EG) nr 726/2004 kommer även en till- verkare av läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundan- tag att avge periodiska säkerhetsrapporter. Dessa säkerhetsrapporter bör kunna innehålla även en utvärdering av effektiviteten av riskhanterings- systemen. Detta krav bör införas i svensk rätt genom myndighetsföre- skrifter. Som ovan nämnts, föreslås att stöd för sådan normgivning införs i 2 d § läkemedelslagen (se avsnitt 6.10). I artikel 14.3 i förordning (EG) nr 1394/2007 anges att ska utan dröjsmål meddela kommissionen om den finner att innehavaren av godkännandet för försäljning inte uppfyller kravet i artikel 14.2. Av artikel 14.4 framgår att Europeiska läkemedels- myndigheten ska utarbeta detaljerad riktlinjer för tillämpningen av artikel 14.1-3. Dessa artiklar, 14.3 och 14.4, bedöms inte vara tillämpliga när det gäller läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundantag. 6.8.2Biverkningsrapportering för kombinationsläkemedel för avancerad terapi Om ett kombinationsläkemedel för avancerad terapi (dvs. för avancerad terapi som innehåller en eller flera medicinteknisk produkt eller aktiva medicintekniska produkter för implantation) ger upphov till allvarliga komplikationer eller biverkningar ska den Europeiska läkeme- delsmyndigheten, enligt artikel 14.5 i förordningen (EG) nr 1394/2007, informera de behöriga nationella myndigheter som ansvarar för genom- förandet av direktiv /385/EEG om aktiva medicintekniska produkter för implantation, direktiv /42/EEG om medicintekniska produkter och direktiv /23/EG om mänskliga vävnader och celler förutom blod- Prop. 2010/11:44 celler. Det kan här nämnas att i stället för begreppet allvarlig komplika- tion används i svensk rätt allvarlig avvikande händelse vid genomfö- randet av det direktiv som reglerar hantering av mänskliga vävnader och celler (dir. 2004/23/EG). Denna biverkningsrapporteringen för kombinationsläkemedel för avan- cerad terapi såvitt avser medicintekniska produkter kommer att ske till genom en databas vid namn EudraVigilance. Detta är en databas som är upprättad av för att registrera biverkningar av humanläkeme- del. Vid kontakter med har framkommit att denna centrala databas även kan hantera rapporter avseende sådana läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundantag och som även inne- håller medicintekniska produkter. Det bedöms därvid lämpligt att vidarebefordrar anmälningar om sådana allvarliga komplikationer och biverkningar som orsakats av en sjukhusundantagsprodukt som innehål- ler en medicinteknisk produkt till andra medlemsländer genom den cen- trala databasen . Information ska även ges till de behöriga myndigheter som ansvarar för genomförandet av direktiv /23/EG om vävnader och celler, förutom blodceller. Dessa krav bedöms kunna genomföras i svensk rätt genom bestämmelser i förordning och myndig- hetsföreskrifter. Ytterligare bestämmelser avseende läkemedel som Regeringens förslag: Läkemedelslagens bestämmelser om deklara- tion och hantering av läkemedel, vissa förbud mot marknadsföring, förordnande och utlämnande av läkemedel, avgifter, ansvar, överkla- gande och läkemedelskontrollen i krig ska även vara tillämpliga på lä- kemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundantag. bemyndiganden att meddela föreskrifter om förordnanden och utläm- ning, avgifter och om skydd för människors hälsa och miljö ska vara Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslogs inte att ett bemyndigande om förordnande och utlämnande av läkemedel skulle gälla för sådant läkemedel som avses i 2 d § läkemedelslagen (1992:859). Remissinstanserna: har angett att det anser att alla produktresuméer för läkemedel bör innehålla samtliga ingående sub- Övriga remissinstanser har inte haft någon erinran mot prome- Skälen för regeringens förslag De krav som anges i artikel 3.7 i direktiv /83/EG är minimumkrav som bör ställas på de läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjuk- Det finns anledning att beakta om ytterligare krav bör stäl- las på dessa läkemedel. Sådana ytterligare krav bör dock uppfylla föl- - kraven behövs för att värna om folkhälsan, - kraven överensstämmer med syftet avseende sjukhusundantags - kraven behövs för att skapa en tydlig lagreglering på området. Nedan nämnda områden anses uppfylla dessa kriterier. Enligt 4 § första stycket läkemedelslagen (1992:859) ska ett läkemedel vara av god kvalitet och ändamålsenlig. I avsnitt 6.5. föreslås detta krav även gälla för läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusun- I andra stycket samma paragraf anges att ett läkemedel ska vara fullständigt deklarerat, ha godtagbar och särskiljande benämning och vara försett med tydlig märkning. Detta krav bör, i den omfattning det är möjligt, även vara tillämpligt på sjukhusundantagsprodukter för att värna Kravet får även anses överensstämma med syftet avse- ende bestämmelsen om sjukhusundantag och tillgodoser att lagregle- ringen blir tydlig. Av 4 § andra stycket läkemedelslagen framgår att regeringen eller, ef- ter regeringens bemyndigande, får medge undantag från kravet på fullständig deklaration. Även denna möjlighet att meddela undantag bör kunna tillämpas vid regleringen av sjukhusundantagspro- anser att alla produktresuméer för läkemedel bör inne- hålla samtliga ingående substanser (aktiva substanser, övriga bestånds- delar, hjälpämnen och konserveringssystem). Dessa substanser bör också vara så precist angivna och kodade enligt ett enhetligt och vedertaget kodverk, att information om dem ska kunna kopplas till alla delar av hanteringen av läkemedlet i fråga. Förbundet menar att detta är en förut- sättning för att IT-systemen ska vara till hjälp vid värderingar av agens för exempelvis biverkningar, överkänslighet och ärenden för läkemedels- Regeringen överlåter åt att närmare be- Därvid kan noteras att har behörighet att meddela ytterligare föreskrifter om märkning av läkemedlet. sådan normgivning återfinns i 29 § läkemedelslagen. föreslås nedan även vara tillämplig gällande läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundantag. I 19 § första stycket läkemedelslagen föreskrivs att den som yrkesmässigt tillverkar, importerar, säljer, transporterar, förvarar eller på annat sätt yrkesmässigt hanterar läkemedel ska vidta de åtgärder och i övrigt iaktta sådan försiktighet som behövs för att hindra att ett läkemedel skadar människor, egendom eller miljö samt se till att läkemedlets kvalitet inte Tillverkning av läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundantag kan, såsom anges i avsnitt 6.3, inte anses vara yrkes- Emellertid kan den som yrkesmässigt transporterar, förvarar eller Prop. 2010/11:44 på annat sätt yrkesmässigt hanterar läkemedel, i denna verksamhet även komma att transportera, förvara eller hantera läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundantag. Även om transporten, förvaringen eller hanteringen inte kan anses yrkesmässig endast på grund av läkeme- del som omfattas av bestämmelsen om sjukhusundantag, så är sjukhus- undantagsprodukter läkemedel som ska hanteras med sådan försiktighet som anges i 19 § första stycket. Därmed bör 19 § första stycket gälla för sjukhusundantagsläkemedel i tillämpliga delar. Av 19 § tredje stycke framgår att de som i andra fall hanterar läkeme- del ska vidta de åtgärder och iaktta de försiktighetsmått i övrigt som behövs för att förhindra att läkemedlen skadar människor, egendom eller Denna bestämmelse om hantering av läkemedel bör även gälla för I 21 a § läkemedelslagen stadgas ett förbud mot marknadsföring av humanläkemedel som inte har godkänts för försäljning samt ett förbud mot att rikta marknadsföring av humanläkemedel till barn. Med begreppet marknadsföring i bestämmelsen avses marknadsföring i den mening som avses i direktiv /83/EG (jmf prop. 2005/06:70 s. 193 f.). Enligt definitionen av begreppet i artikel 86 i detta direktiv är marknadsföring varje form av information vid uppsökande försäljning, lokala reklamkampanjer eller förmånserbjudande som syftar till förskriv- ning, leverans, försäljning eller konsumtion av läkemedel. en uppräkning av vilka åtgärder som särskilt avses, t.ex. läkemedels- reklam som riktas till allmänheten eller till personer som är behöriga att I artikel 86.2 redovisas vissa undantag som inte om- fattas av regleringen. Sådana åtgärder är t.ex. vissa faktamässiga och in- formativa medelanden och referensmaterial. tillämpas på sjukhusundantagsprodukter för att värna om folkhälsan. Bestämmelsen får även anses överensstämma med syftet med regleringen om sjukhusundantag och tillgodoser att lagregleringen kring dessa pro- dukter blir tydlig. Därvid görs bedömningen att 21 a § läkemedelslagen även bör gälla för läkemedel som omfattas av bestämmelsen om sjuk- Av 22 § läkemedelslagen framgår att den som förordnar eller lämnar ut läkemedel ska särskilt iaktta kraven på sakkunnig och omsorgsfull vård samt på upplysning till och samråd med patienten eller företrädare för Denna bestämmelse föreslås även gälla för sjukhusundantagspro- I 22 d § läkemedelslagen anges att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vad som ska gälla vid förordnande och utlämnande av ett läkemedel. trädde i kraft . Bestämmelsen bör även gälla för sjukhus- Som framgår av avsnitt 6.3, föreslås ett krav på tillstånd enligt 16 § lä- kemedelslagen för tillverkning av läkemedel som omfattas av bestäm- melsen om sjukhusundantag. Enligt 25 § första stycket läkemedelslagen ska den som ansöker om bland annat tillstånd för tillverkning av läkemedel betala en ansöknings- Enligt paragrafens tredje stycke ska även en årsavgift tas ut så länge som ett tillstånd gäller.