prop · GX03213 · 2010-05-18 00:00:00 — i län vill se fler åtgärder för att höja kunskapsnivån om farliga ämnen hos tillverkare, leverantörer, konsumenter och utövare av miljöfarlig verksamhet och inom sjuk- vården. i ställer sig frågande till Naturvårds- verkets uppfattning att aktiva deponier inte utgör betydande källor till farliga ämnen och menar att förorenade områden i marin miljö behöver uppmärksammas mer än . anser att identifiering av källor till giftiga ämnen är en viktig åtgärd, men att det är en brist att förorenade områden och marint skräp inte behandlas i rapporten. stad menar att det är importen av textilier m.m. som har bidragit till farliga ämnen i vattnet. Skälen för regeringens bedömning: Utsläppen av farliga ämnen från industrier och förbränningsanläggningar har till största del åtgärdats. Ytterligare åtgärder kan vara aktuella vid tillståndsprövning av verk- samheterna. Samtliga deponier som tar emot avfall ska från utgången av 2008 uppfylla kraven i rådets direktiv /31/EG av om deponering av avfall (deponeringsdirektivet). Kunskapen om miljörisker vid äldre, nedlagda avfallsdeponier är dock bristfällig och behöver förbättras. Eftersom farliga ämnen sprids långväga via vatten, atmosfären eller genom varuhandel krävs fortsatt arbete internationellt och inom EU för att minska användning, utsläpp och spridning av farliga ämnen. Genomförande och utveckling av Reach är avgörande för att man ska erhålla mer kunskap om kemikaliers egenskaper och för att förbjuda och begränsa användningen av särskilt farliga ämnen. ytterligare kunskap om källor till farliga ämnen bl. a. dioxiner. Inom Helcom pågår flera projekt för ökad kunskap om förekomst av farliga ämnen såsom screening av prioriterade ämnen i östra delen av och analys av komplexa utsläpp från avlopp. Genom att organisationen för sanering av förorenade områden effektiviseras kan fler objekt saneras, se även propositionen Svenska miljömål för ett effektivare arbete (prop. 2009/10:155). I propositionen En sammanhållen svensk havspolitik (prop. 2008/09:170) redovisade vi en rad åtgärder rörande farliga ämnen. Åtgärderna omfattar bl.a. farliga ämnen i båtbottenfärger, miljörisker vid ägarlösa vrak, minskade utsläpp av kadmium, kvicksilver och nonylfenol, ökad kunskap om förekomster av dioxiner i fisk och läkemedelsrester i vattenmiljön. Vi har infört ett statligt bidrag till etablering av båtbottentvättar inom ramen för de bidrag till lokala vattenvårdssatsningar som länsstyrelserna hanterar . Syftet är att stimulera användning av båtbotten- tvättar för att minska behovet av båtbottenfärger som innehåller farliga ämnen. har etablerat ett system för kontroll av att fartyg uppfyller kraven i den internationella sjöfartsorganisationens IMO:s konvention om förbud av farliga ämnen i båtbottenfärger (Antifouling- konventionen). Vi har gett i uppdrag att inventera förekomst av och miljörisker med ägarlösa vrak (dnr N2009/4683/TR). har i regleringsbrevet fått i uppdrag att föreslå ett system för att omhänderta uttjänta båtar i syfte att förebygga uppkomsten av nedskräpande vrak samt att föreslå ett system för att omhänderta nedskräpande eller uppenbarligen övergivna båtar. Uppdra- get ska redovisas senast . Vidare har vi i regleringsbreven gett och i uppdrag att bl.a. undersöka variationen av dioxinhalter i fisk. Resultatet kommer att vara en del i den analys myndigheterna ska göra av det undantag som har från för dioxinhalter i fisk. inkom myndigheterna med en delrapportering av uppdraget. studerar källor till dioxiner i och har kommit fram till att atmosfären är den största källan (Rapport 5912, 2008). Verket pekar på en rad aktuella forskningsområden och arbetet fortgår med att närmare identifiera utsläppskällor för dioxiner. Vi har även gett Kemikalieinspektionen i uppdrag att, efter samråd med , och , genomföra en bedömning av riskerna för människors hälsa och miljö beträffande kadmium. I uppdraget ingår att uppmärksamma ett eventuellt behov av lägre nationellt gränsvärde för kadmium i handelsgödsel. Uppdraget ska redovisas senast . Inom Helcom har länderna kommit överens om gränsvärden för högsta tillåtna halter av kadmium i handelsgödsel inom ramen för Helcoms aktionsplan. arbetar med genomföra och rådets direktiv /105/EG av om miljö- kvalitetsnormer inom vattenpolitikens område (dotterdirektivet om prioriterade ämnen). infördes ett totalförbud mot använd- ningen av kvicksilver i , med undantag för sådan användning som Skr. 2009/10:213 är reglerad inom EU. Vad gäller läkemedel pågår ett omfattande forskningsprogram om nedbrytning och miljöeffekter av läkemedel som beräknas slutföras (MistraPharma). har i sin redovisning av ett regeringsuppdrag lämnat förslag på hur miljöpåverkan från produktion och användning av läkemedel kan minska (dnr M2009/4816/Kk). förslag bereds inom . Mycket av det pågående kemikaliearbetet innebär minskad påverkan på havsmiljön från farliga ämnen, t.ex. genomförandet av Reach, omarbetning av direktiv /95/EG om begränsning av farliga ämnen i elektriska och elektroniska produkter (RoHS-direktivet) och för- handlingar om en ny biocidförordning (KOM 2009(267)), sanering av förorenade områden samt det internationella arbetet med SAICM (Strategic Approach to ), och en ny kvicksilverkonvention. Parterna till beslutade att förbjuda ytterligare nio långlivade organiska föroreningar (POP:s). antog IMO en ny konvention, om återvinning av fartyg. Konventionen innehåller regler för att säkerställa att varken miljön eller människors hälsa skadas vid nedmon- tering och återvinning av fartyg. Konventionen kommer att träda i kraft efter att minst 15 av IMO:s medlemsstater, som motsvarar av världshandelstonnaget och har kapacitet att skrota och återvinna av tonnaget, har ratificerat konventionen. för (se avsnitt 3.1.1) innehåller ett avsnitt om farliga ämnen. leder arbetet med att genomföra åtgärderna i det avsnittet. Det handlar till stor del om att stärka EU-ländernas insatser för att fasa ut farliga ämnen och genomföra de rekommendationer som har antagits av Helcom. Områden som särskilt lyfts fram är begränsning av spridningen av hormonliknande ämnen, mer forskning om farliga ämnen, miljörisker med vrak och dumpade kemiska vapen. Naturvårds- verket är ansvarig myndighet för arbetet med farliga ämnen i strategin. Farliga ämnen som förekommer i havsmiljön och som innebär negativ påverkan är bl.a. dioxiner, tributyltenn, kadmium, kvicksilver, flam- skyddsmedel, perfluorerade ämnen och nonylfenol/nonylfenoletoxylater. Verksamma ämnen i läkemedel kan också leda till påverkan på Nya ämnen som vi ännu inte känner till riskerna med kan också spridas till vattenmiljön. I Helcoms aktionsplan listas elva farliga ämnen eller grupper av ämnen som är av särskild betydelse för Öster- De stora utsläppskällorna i är till största del åtgärdade och arbetet måste därför fokuseras på den diffusa spridningen och de Det handlar om spridning av farliga ämnen från varor, trafik både på land och till sjöss, avlopp, jordbruk, föroreningar i mark och sediment samt atmosfäriskt nedfall av dioxiner och kvicksilver från främst förbränning och energiproduktion. Landbaserad verksamhet kan förorena havsmiljön genom avrinning eller via atmosfären. Natur- vårdsverket lyfter i rapporten 2009 fram att det i havet finns en mängd mikroskopiska partiklar, vilka bl.a. består av plast, naturfibrer och slitagepartiklar från fordon. Antalet partiklar är fler än man har trott. Närmare kunskap om partiklarnas ursprung och effekter på miljön finns dock inte. Fet fisk från innehåller ofta högre halter av dioxiner än vad EU:s gränsvärden tillåter. Halterna har minskat, men det är inte känt varför minskningen nu har planat ut. Samma sak gäller också för kadmium. Diffusa källor till utsläpp av farliga ämnen bl.a. dioxiner måste fortsatt analyseras och identifieras och kunskapsnivån om farliga ämnen behöver höjas där det finns kunskapsluckor. 5.2.3Ytterligare åtgärder mot farliga ämnen I syfte att möta åtagandena i aktionsplanen för vad gäller farliga ämnen behöver vidta ytterligare åtgärder utöver vad som redan sker. En analys och sammanställning av miljörisker med nedlagda deponier behöver genomföras och vid behov bör åtgärder vidtas. Vi avser att ge i uppdrag att sammanställa information om nedlagda deponier och vid behov föreslå åtgärder. Eftersom många deponier faller under kommunalt ansvar är det främst kommunerna som bör ta fram informationen. De förslag lämnar om utfasning av vissa farliga ämnen kommer att hanteras i det löpande EU- arbetet, bl.a. inom Reach, där har en aktiv roll. Inom EU är pådrivande för nya och skärpta regler kring bl.a. kadmium i handelsgödsel, farliga ämnen i batterier och elektronik samt kvicksilver i mätinstrument. Den kommande översynen av är viktig och vi avser att vid behov ta initiativ till ytterligare åtgärder inom ramen för strategin. Utöver åtagandena i aktionsplanen ser vi behov av andra åtgärder. En övergång till båtbottenfärger som inte innehåller farliga ämnen kräver fortsatta insatser. Vi avser därför att ge i uppdrag att följa upp tidigare beslut om statliga bidrag till etablering av båtbotten- tvättar och ta fram kriterier för sådana tvättar samt annan information som underlättar etableringen. Fortsatt arbete med att analysera och identifiera källor till utsläpp av farliga ämnen såsom dioxiner är betydelsefullt för möjligheten att kunna vidta ytterligare åtgärder. Det är också angeläget att förekomsten av utsläppskällor för mikroskopiska plastpartiklar och deras påverkan på havsmiljön fortsatt undersöks. Detta är en fråga som har uppmärksammats inom ramen för FN:s kommission för hållbar utveckling (CSD). Det internationella kemikaliearbetet är prioriterat för att förebygga och minska utsläpp och spridning av farliga ämnen. Vi avser att fortsatt vara aktiva i arbetet med de internationella kemikaliekonventionerna. är t.ex. pådrivande för att förhandlingarna om en ny global kvicksilver- konvention kan slutföras till 2013 och att den innehåller ambitiösa åtaganden inom kvicksilvrets hela livscykel. Vi förbereder det första Skr. 2009/10:213 förhandlingsmötet som kommer att äga rum i . propositionen Svenska miljömål för ett effektivare arbete (prop. 2009/10:155) redogör vi närmare för åtgärder som syftar till att minska användning, utsläpp och spridning av farliga ämnen. Regeringens bedömning: Det är angeläget att se över EU:s direktiv om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester, särskilt mot bakgrund av de brister som finns med det s.k. no-special-fee- systemet. En enhetlig tillämpning av reglerna inom bör eftersträvas. förslag: Överensstämmer i huvudsak med vår bedömning. Remissinstanserna: Remissinstanserna ansluter i huvudsak till förslag. hamnar och påtalar att det finns brister i såväl tillämpningen av no-special-fee- systemet som förmågan i hamnarna att ta emot fartygsgenererat avfall. Skälen för regeringens bedömning: Det finns brister i hur Europa- parlamentets och rådets direktiv /59/EG av om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester (mottagningsdirektivet) är genomfört i olika medlemsländer. Därför är den översyn av direktivet som kommissionen har aviserat mycket angelägen. har utfört en studie av tillämpningen av det s.k. no-special-fee-systemet, dvs. systemet med att hamnar inte får ta ut några särskilda avgifter för att ta emot avfall från fartyg. Verket har bl.a. kunnat konstatera en mängd felaktigheter i den tillgängliga statistiken, såväl vad gäller uppgifter om vilka kvantiteter fast avfall och oljehaltigt avfall som har lämnats. Vidare har man funnit skillnader i den prissättning som tillämpas av hamnar, vilket avviker från principen om no-special-fee. rekommenderar att fortsatta studier görs i syfte att tydliggöra bakomliggande orsaker till detta samt för att undersöka i vilken mån fartyg/rederier upplever hamnarnas prissättningar som entydiga och lättförståeliga. Vidare bör de skillnader som finns mellan olika rapporteringssystem bättre kunna utnyttjas för att upptäcka eventuella brister i rapportering och hantering av avfall. Vi överväger om det krävs ytterligare studier i enlighet med rekommenda- tion. Merparten av de svenska hamnarna har infört ett system för omhän- dertagande av fartygsavfall enligt no-special-fee-systemet. bör fortsätta arbeta för att få till stånd en enhetlig hantering inom EU, i synnerhet i , och det är bl.a. angeläget att EU-direktivet revideras. Det är vidare angeläget att se till att hamnarna har förmåga att ta emot avfall från alla fartyg som vill lämna avfall i land. Vi avser därför att ge i uppdrag att tillsammans med övriga berörda aktörer se över dessa möjligheter, både nationellt och internationellt, i syfte att Skr. 2009/10:213 komma till rätta med de problem som finns på området. 5.4Säker sjötrafik utan olycksrelaterade föroreningar Regeringens bedömning: Åtgärder för att ytterligare öka säkerheten till sjöss och minska risken för olyckor är angelägna. Det pågående arbetet med att analysera trafikflöden och föreslå trafiksepareringsåtgärder och gemensam trafikövervakning bör därför prioriteras. Utvecklingen av nya tekniska system för navigering och övervakning kan skapa nya möjligheter att öka sjösäkerheten. Svenska myndigheter bör därför verka för en fortsatt utveckling av olika tekniska tjänster på området. förslag: Överensstämmer i huvudsak med vår bedömning. Remissinstanserna: Remissinstanserna ansluter i huvudsak till förslag. Transportstyrelsen och påtalar dock att flera av förslagen redan är genomförda i nationella och internationella regelverk och att ett omfattande arbete pågår för att genomföra övriga förslag i Helcoms aktionsplan. framhåller att utvecklingen vad gäller kontrollen av sjötrafiken bör fortsätta och att utvecklingen av gemensamma VTS-centraler i bör övervägas. Skälen för regeringens bedömning Den täta sjötrafiken i närområde ställer krav på fortsatta insatser för att minska risken för olyckor. I propositionen En sammanhållen svensk havspolitik (prop. 2008/09:170) beskrev vi arbetet med miljö- skydd och säkerhet på sjöfartsområdet, bl.a. åtgärder för ökad trafik- reglering, sjöövervakning och sjötrafikövervakning. Arbetet med att se över behovet av ytterligare trafiksepareringsåtgärder fortgår. Transport- styrelsen har bjudit in företrädare för sjösäkerhetsmyndigheterna i de övriga för att diskutera om ytterligare trafikreglerande åtgärder behöver vidtas för att öka sjösäkerheten i . Ur detta arbete har ett antal konkreta åtgärder utkristalliserats och flera av dessa har godkänts av IMO, t.ex. trafikseparerringsåtgärder vid och i . Arbetet att tillsammans med inrätta ett fartygsrapporteringssystem i pågår. Det arbete Transportstyrelsen har inlett med att tillsammans med se över fartygstrafiken i är angeläget för att minska riskerna för olyckor. Målet är att eventuella behov av nya trafik- separeringsåtgärder ska kunna tillställas IMO . På motsva- rande sätt är målet för det påbörjade arbetet att tillsammans med se över behovet av trafiksepareringsåtgärder framför allt i Kvarken- området, att en ansökan ska kunna lämnas till IMO under 20122014. IMO har beslutat om krav på elektroniska sjökort (ECDIS) för fartyg över en viss storleksklass. Sjökorten ska införas successivt . Även om beslutet inte omfattar samtliga fartyg är det centralt för den fortsatta utvecklingen inom området. bör fortsätta att vara pådrivande i utvecklingen av elektroniska sjökort i syfte att ytterligare öka sjösäkerheten och underlätta för fartygstrafiken. Ett åtagande i Helcoms aktionsplan är att samarbeta kring System (DGNSS), via AIS-systemet () till stöd för navigering. Därmed kan riskerna för olyckor minskas. bör fortsatt verka för att AIS-systemet kan användas för utökad tillsyn och övervakning av fartyg i enlighet med Memorandum of Understanding on (MoU). Vidare har Helcom- länderna tagit fram underlag till en gemensam skrivelse till IMO om behovet av att modifiera AIS-informationen för att öka sjöfartsäkerheten. I syfte att skydda miljön och öka säkerheten till sjöss är ett effektivt genomförande av IMO:s antifoulingkonvention och motsvarande regler inom ramen för MoU och och rådets direktiv /16/EG av om hamnstatskontroll mycket angelägna. Direktivet, som i huvudsak sätter i kraft de principer som finns i MoU, träder i kraft . De nya reglerna utgör ett viktigt steg för att ytterligare stärka sjösäkerheten. Införlivandet av det riskanalysbaserade arbetssättet som har förhandlats fram inom MoU och som införs i utgör ett viktigt steg för en mer effektiv tillsyn inriktad på s.k. högriskfartyg. Detta bör bidra till att öka träffsäkerheten i inspektionsverksamheten och skapa ett tydligare fokus på högrisksjöfarten, som det underlättar för kvalitetssjöfarten. överlämnade utredningen sjösäkerhetspaketet ett delbetänkande (SOU 2009:90) med förslag för genomförande av bl.a. det aktuella direktivet. Ärendet bereds i och vi avser att återkomma till med en proposition . De ändrade reglerna på området kommer att innebära en utveckling av hamnstatskontrollverksamheten. Arbetet med sjöövervakning är ett fortsatt prioriterat område. De myndigheter som har ansvar till sjöss har behov av ett ökat informations- utbyte för att kunna förbättra säkerhet, framkomlighet, gränskontroller och för att kunna bekämpa gränsöverskridande brottslighet. Flera nya system både inom EU och internationellt har tagits i drift. antogs, inom ramen för EU:s havspolitik, rådsslutsatser om en integrerad sjöövervakning inom unionen. Inriktningen är en sektors- övergripande ansats och integreringen ska ske utifrån målsättningen att göra befintliga, planerade och kommande system mer interoperabla, för att på så sätt bidra till en förbättrad övervakning och ökad kostnads- effektivitet. Vi anser att det är angeläget att öka integrationen och att svenska myndigheter, utöver arbetet inom respektive sektor, fortsätter arbetet med att driva en ökad integration mellan olika sektorer. Försvarsmakten lämnar bearbetad sjölägesinformation till Kust- bevakningen, sammanställd för civila behov. har i uppgift att samordna de civila behoven av sjöövervakning och sjö- information, och att förmedla denna till berörda myndigheter. innebär att ska samla in, säkerställa, bearbeta och Skr. 2009/10:213 förmedla information från civila myndigheter som arbetar med sjöfart, fiske och miljö. Vid finns ett samrådsorgan för sjöövervakning och sjöinformation kopplat till uppgiften (Sjöövervak- ningsrådet), där , , , , Polisen, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, Transportstyrelsen, Geologiska Undersökning, , och deltar. Systemet bidrar till en bättre möjlighet att dela information mellan berörda myndigheter och har därmed bidragit till att förbättra övervakning och kontroll. Rapportering och övervakning av fartyg har det skett en relativt omfattande utveckling både inom ramen för IMO och EU ifråga om vad fartyg ska rapportera och mängden information som inhämtas från fartyg. befinner sig det s.k. E- navigationskonceptet på ett tidigt stadium och nästa generations navigationsmetodik är under utveckling. har varit ett föregångsland inom den maritima utvecklingen där flera tekniska system, t.ex. , varit resultatet av svenska forskningsinsatser. Vi anser att utvecklande av produkter och system i ett tidigt skede bör ges prioritet. Vidare finns behov av att överväga och utveckla de nya möjligheter som systemen erbjuder, bl.a. vad avser en säkrare sjöfart. Som ett led i arbetet med att förstärka säkerheten vid vintersjöfart enligt Helcoms rekommendationer bör verka inom Helcom för att isbrytningsverksamheten i ska vara s.k. och därmed få fortsatt tillgång till satellitbilder. Säkerheten vid vintersjöfart bör även stärkas genom användning av utbildad besättning samt utnyttjande av islots. Ett samarbete inom området har etablerats. 5.5Minskade utsläpp av toalettavfall från fritidsbåtar och fartyg Regeringens bedömning: Ett förbud mot utsläpp av toalettavfall från fritidsbåtar bör införas. bör även fortsatt arbeta aktivt för ett totalförbud mot utsläpp av toalettavfall från samtliga fartyg i . Transportstyrelsens rapport: Enligt Transportstyrelsen finns inget lagstadgat förbud i mot utsläpp av toalettavfall från Transportstyrelsen förordar ett sammanhållet regelverk, d.v.s. en anpassning till lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening Transportstyrelsen är av uppfattningen att befintlig lag och förordning ger utrymme för att genomföra ändringar genom Remissinstanserna: Rapporten har remitterats till 77 remissinstanser. En övervägande majoritet välkomnar och tillstyrker förslaget. och är de enda instanserna som avstyrker förslaget och menar att en lösning av problemet ska bygga på frivillighet och en kraftig utbyggnad av landbaserade toaletter och i anser att det Skr. 2009/10:213 finns straffbestämmelser i som kan tillämpas när någon släpper ut toalettavloppsvatten. Flera kommuner menar att förslaget kommer att leda till ökade kostnader för kommunerna. De kräver kompensation av staten för de ökade kostnaderna. Vidare anser kommunerna att grundprincip att förorenaren betalar ska gälla. Flera remissinsatserna menar att de i LOVA-bidrag (statligt stöd till lokala vattenvårdsprojekt) som har avsatts för bl.a. detta ändamål inte är tillräckligt, eftersom driften och under- hållet av mottagningsanordningarna kräver betydligt mer resurser. Vissa kommuner pekar på, förutom en utbyggnad av infrastrukturen, att de reningsverk som finns, t.ex. i fritidshusområden, inte är dimensionerade för att ta emot ytterligare avfall från fritidsbåtar. Vid områden där det inte finns något allmänt kommunalt avloppsnät kan det komma att bli nödvändigt att förbättra väganslutningar då slamsugningsfordonen är stora och tunga. är emot den föreslagna tillsyns- ordningen. Myndigheten menar att förslaget innebär nya befogenheter för kontroll av fritidsbåtar och nya arbetsuppgifter för , vilket i sin tur kräver tillskott av anslagsmedel alternativt omprioriterade resurser. Flera remissinstanserna efterfrågar vidare klargöranden vad gäller bl.a. vilka och hur stora fritidsbåtshamnar som ska omfattas av skyldigheten att inrätta toalettavfallsmottagningar, vem som ska stå för kostnaderna, vem som ska ansvara för drift och underhåll och huruvida äldre fritidsbåtar kommer att undantas. Skälen för regeringens bedömning har genom Helsingforskonventionen har förbundit sig att införa ett förbud mot utsläpp av toalettavfall från fritidsbåtar. Helcomländerna har enats om att allt avfall som inte får släppas ut till sjöss ska lämnas iland och att medlemsstaterna ska se till att mottagningsanordningar finns. Utsläpp av toalettavfall från fritidsbåtar leder bl.a. till att vattnet tillförs fosfor- och kväveföroreningar samt bakterier. Utsläppen av toalettavfall från fritidsbåtar sker under en för mycket känslig period och är koncentrerade till av året. Lokala utsläpp av toalettavfall i större mängder medför att det upplevs som otrevligt och icke estetiskt tilltalande att vistas i närheten. Vid de stränder där det under högsäsong vistas ett större antal båtar kan vattenkvaliteten dessutom bli så dålig på grund av utsläppen att det är hälsovådligt att bada där. Toalettavfallet kan ge upphov till både mag-, tarm-, öron-, näs-, hals- och hudinfektioner. Smittan sker via sår eller genom att badande sväljer vatten. gav vi Transportstyrelsen i uppdrag att i samråd med och föreslå hur införandet av ett förbud mot utsläpp av toalettavfall från fritidsbåtar kan genomföras samt hur förvaltning och ansvarsfördelning av systemet med sugtömnings- anläggningar bör hanteras. redovisade Transport- styrelsen ett förslag innehållande tre delar: -Ett generellt förbud som stadgar att fritidsbåtar med fast toalett- installation inte får släppa ut toalettavfall. Detta ska gälla fritidsbåtar inom Sveriges sjöterritorium och svenska fritidsbåtar inom andra vattenområden.