prop · GY031d9 · 2010-10-12 00:00:00 — 2009/10:207, bet. 2009/10:SoU25, rskr. 2009/10:344). Förändringarna syftar till en bättre efterlevnad av bestämmelserna om åldersgräns samt en effektivare tillsyn. Kraven på näringsidkare som bedriver försäljning av tobaksvaror skärps. Att sälja tobaksvaror utan att först ha gjort anmälan till kommunen kan medföra straffrättsligt ansvar, likaså att sälja tobak i strid med meddelat försäljningsförbud. Personal som ansvarar för försäljningen ska ges det stöd och den information som behövs för att de ska kunna följa lagens bestämmelser. Såväl kommunen som polisen utövar tillsyn över bestämmelserna om handel i tobakslagen. De nya bestämmelserna trädde i kraft . Ett förslag till ny alkohollag (prop. 2009/10:125) överlämnades av regeringen till . Den nya lagen föreslås ersätta både den nuvarande alkohollagen (1994:1738) och lagen (1961:181) om försäljning av teknisk sprit m.m. Vägledande för lagöversynen har varit att för folkhälsans skull hålla fast vid en restriktiv alkoholpolitik, men modernisera och förenkla bestämmelserna. Bland annat moderniseras de krav som ställs på köksutrustning och matutbud för att få serveringstillstånd. Även i övrigt förtydligas regleringen kring alkoholservering, t.ex. när det gäller provsmakning, rumsservering och cateringföretags möjligheter att få serveringstillstånd. Den som söker serveringstillstånd ska genom att avlägga prov påvisa tillräcklig kunskap om alkohollagstiftningen. Kommunerna ska ha riktlinjer för vad som gäller för att få serveringstillstånd och upprätta planer för tillsynen av efterlevnaden av bestämmelserna om alkoholservering och folkölsförsäljning. Systemet med tillstånd för tillverkning av sprit och alkoholdrycker samt handel med teknisk sprit avskaffas och ersätts med en rätt att bedriva sådan verksamhet för den som är godkänd upplagshavare enligt bestämmelserna i lagen (1994:1564) om alkoholskatt. Handeln med alkoholhaltiga preparat ska vara fri, utan krav på införseltillstånd eller godkännande. För att skydda folkhälsan föreskrivs dock vissa allmänna krav på preparaten för att de ska få säljas fritt. Förslaget förväntas behandlas i . Regeringen avser att överlämna propositionen En effektivare narkotika- och dopningslagstiftning m.m. till . I den föreslås att det i lagen om kontroll av narkotika (1992:860) införs en bestämmelse som gör det möjligt att hantera narkotika för industriella ändamål. Syftet med detta är att göra det möjligt att narkotikaklassa GBL och 1,4 butandiol som är upptagna som hälsofarliga varor. Vidare föreslås att det ska vara möjligt att omhänderta och förstöra vissa substanser som kan antas komma att användas i missbrukssyfte i avvaktan på att regeringen beslutar om att förklara substansen som narkotika eller hälsofarlig vara. Straffskalan för grovt dopningsbrott skärps till fängelse i högst . påverkas i hög grad av förhållanden och förändringar utanför landets gränser. Samarbetet inom EU och internationellt är därför en hörnsten i den nationella politiken. När det gäller frågor som rör alkohol, narkotika, dopning och tobak omfattar EU-samarbetet många olika politikområden. engagemang i det internationella samarbetet har stärkt folkhälsoperspektivet inom relevanta politikområden i EU och internationellt. Ett aktivt samarbete inom EU och internationellt är nödvändigt för att uppnå såväl de nationella målen för ANDT- politiken som för att kunna genomföra de åtaganden som har på ANDT-området inom EU och internationellt. Tillsammans med de övriga nordiska länderna har arbetat för att det alkoholskadeförebyggande arbetet ska ges högre prioritet inom EU och internationellt. Gemensamt för en nordisk alkoholpolitik är att man värnar om folkhälsoperspektivet. antogs en EU-strategi för att stödja medlemsländerna i arbetet med att minska de alkoholrelaterade skadorna. Europeiska kommissionen presenterade en första lägesrapport . antog också Europeiska kommissionen för perioden 2013, där både alkohol- och tobaksfrågor är prioriterade. Alkohol och hälsa var en av de prioriterade frågorna inom hälsoområdet under det svenska ordförandeskapet i . Det övergripande syftet var att stödja genomförandet av och stärka ett långsiktigt och hållbart arbete rörande alkohol och hälsa inom alla relevanta EU-insti- tutioner och politikområden. Ordförandeskapet arrangerade i samarbete med Europeiska kommissionens folkhälsodirektorat en expertkonferens där skydd av barn och unga och förebyggande insatser för att minska alkoholrelaterade skador och problem i den vuxna befolkningen stod i fokus. har ett arbete pågått inom ramen för WHO om att utarbeta en global strategi för att minska den globala alkoholrelaterade sjukdomsbördan och säkerställa WHO:s fort- 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 satta arbete på alkoholområdet. På () 2008 antogs en resolution med begäran om ett förslag till global strategi, vilken antogs vid . Under ordförandeskap i drev narkotikafrågorna bl.a. inom rådsarbetsgruppen för övergripande narkotikafrågor. Under det svenska ordförandeskapet antog rådet slutsatser som rör förebyggande insatser, forskningsprioriteringar och narkotikakontroll. beslutade att skulle ansluta sig till WHO:s ramkonvention om tobak. är 160 länder part till konventionen. har en förhandlingsprocess om ett protokoll om olaglig handel med tobaksvaror förts. Länderna ska besluta om fortsättningen. 4.7.10 Analys och slutsatser För att motverka missbruk och skador orsakade av missbruk av alkohol och narkotika antog regeringen och 2006 nationella alkohol- och narkotikahandlingsplaner för perioden 20062010. En viktig del i arbetet i enlighet med handlingsplanerna är att skapa en fungerande struktur för det förebyggande arbetet. Ett fokus i detta arbete är att skapa en bättre samordning på såväl nationell som regional och nivå samt mellan dessa nivåer. Även om det inte går att dra någon direkt parallell mellan de satsningar som gjorts och ANDT-utvecklingen har alkohol- och tobaksbruket i befolkningen fortsatt nedåt. Användningen av dopningsmedel är fortfarande låg. Det finns fog för att säga att långsiktiga satsningar på förebyggande arbete lönar sig, något som även var erfarenheten från de stora satsningar som genomfördes . Regeringens prioritering av riktade insatser till barn och unga i riskzonen har varit framgångsrik. har på vissa områden gått emot den allmänna ökningstrenden i , exempelvis vad gäller s.k. intensivkonsumtion av alkohol bland unga. Med några få undantag har andelen som prövat eller använder narkotika och/eller röker minskat . Genomförandet av rökfria miljöer fick en påverkan på exponering av tobaksrök hos arbetstagare och har bidragit till minskningen. Även om utvecklingen har gått i rätt riktning så ligger 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 ANDT-användningen fortfarande på en alltför hög nivå. Åtgärder mot tobaksbruk är ett kostnadseffektivt sätt att förbättra folkhälsan och inom sjukvården är rökavvänjning en av de mest kostnadseffektiva metoderna. Fortsatta hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande åtgärder är angelägna, riktade såväl till barn och unga som till vuxna. Kontinuitet och långsiktighet är viktigt i det förebyggande arbetet. Den finansiella krisen ställer också stora krav på konstruktiva lösningar för att säkerställa ett långsiktigt förebyggande arbete. Det är därför angeläget att aktörer på nationell, regional och lokal nivå fortsätter att prioritera det förebyggande arbetet för att nå målet om att minska alkoholens medicinska och sociala skadeverkningar och för att skydda barn och ungdomar. Nuvarande strukturer på nationell, regional och lokal nivå har fungerat väl. Målet för samhällets smittskydd är enligt smittskyddslagen (2004:168) att tillgodose befolkningens behov av skydd mot spridning av smittsamma sjukdomar. Målet för insatserna i fråga om hiv/aids är att begränsa spridningen av denna sjukdom och av andra sexuellt överförbara och blodburna sjukdomar och begränsa konsekvenser av dessa infektioner för samhället och enskilda. Målet för insatserna i fråga om antibiotikaresistens är att bevara möjligheten att effektivt använda antibiotika vid bakteriella infektioner hos människor och djur. Insatserna inom hälsoskyddsområdet faller inom mål om att främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. Indikatorerna som används för att bedöma resultat inom smittskyddsområdet är antalet fall som upptäcks av hivinfektion, klamydiainfektion, infektion med meticillinresistenta gula stafylokocker, infektion med campylobak- ter samt den årliga uppföljningen av det nationella barnvaccinationsprogrammet. 4.8.3Övergripande bedömning och analys Det epidemiologiska läget för smittsamma sjukdomar följs upp på nationell nivå genom den rapportering av inträffade sjukdomsfall som görs till enligt smittskyddslagen och genom frivillig rapportering. Den Europeiska myndigheten för förebyggande och kontroll av sjukdomar (ECDC) följer och analyserar utvecklingen inom Europeiska unionen. Anslutningen till det nationella vaccinationsprogrammet för barn övervakas genom årlig insamling av vaccinationsstatistik från alla barnavårdscentraler i landet samt för de äldre barnen från skolhälsovården. följer utvecklingen inom hälsoskydd och miljömedicin och sammanställer regelbundet kunskap och erfarenheter om miljörelaterad ohälsa och vad den beror på i en miljöhälsorapport. lämnande en rapport till regeringen om läget inom smittskyddsområdet i landet. I jämförelse med många andra länder är läget i gott beträffande flertalet av de allvarliga smittsamma sjukdomarna. har det dock skett en rad förändringar som påverkat smittskyddssituationen i . Positiva förändringar har ägt rum genom olika åtgärder som medfört en markant minskning av ett antal olika smittsamma sjukdomar. Ett flertal av de allmänfarliga sjukdomarna förekommer endast som något enstaka fall eller har inte alls förekommit . Oavsett detta utgör infektionssjukdomarna fortfarande ett väsentligt problem. har vi sett en ökad förekomst av sexuellt överförbara sjukdomar. Nya problem har uppmärksammats, bl.a. förekomsten av resistenta bakterier. Vidare är mer utsatt för smittsamma sjukdomar genom det ökade utbytet med omvärlden. Några faktorer som haft betydelse är människors allt mer omfattande utlandsresor, den ökade invandringen och handeln med livsmedel. I ljuset av nya infektionshot och en mer innovativ vaccinindustri har dessutom frågor som rör vaccinationer åter blivit högaktuella. Konflikter, katastrofer och andra händelser samt ökat resande har effekter för sjukdomars rörlighet. Förändringar mot ett varmare klimat kan också på lång sikt kunna innebära en etablering av vektorburna smittämnen (vektorer är exempelvis myggor, knott eller fästingar) i varmare klimat. Beredskap genom omvärldsbevakning utgör en viktig del av smittskyddsarbetet och utvecklingen går mer mot en beredskap som även inbegriper områden som ligger utanför det traditionella smittskyddet. Detta har visat sig genom WHO:s internationella hälsoreglemente (IHR) som omfattar alla typer av händelser som kan utgöra ett internationellt hot mot människors hälsa. Även inom EU har beredskapsarbetet fokuserats mot generell beredskapsplanering genom olika initiativ, bl.a. genom samarbete om hot från kemiska, bakteriologiska, radiologiska och nukleära ämnen (CBRN). Beredskapen för och hanteringen av olika hälsohot kräver internationell samordning. Utveckling av myndigheterna inom smittskyddsområdet måste långsiktigt kunna hantera de omvärldsförändringar som sker inom smittskyddsområdet för att säkerställa en fortsatt god svensk smittskyddsberedskap. Det krävs stor flexibilitet för att kunna hantera nya smittämnen och andra ämnen som kan utgöra ett hot och som får en förändrad utbredning eller som återuppträder. Smittskyddet är till sin natur ett kunskapsintensivt område där den statliga styrningen i huvudsak utgörs av kunskapsstöd och riktlinjer byggda på det aktuella kunskapsläget. Regeringen har i propositionen Myndigheterna inom smittskyddsområdet (prop. 2009/10:123, bet. 2009/10:SoU14, rskr. 2009/10:259) konstaterat att det behövs en rad förändringar av den verksamhet som bedrivs vid myndigheterna för att långsiktigt hantera de utmaningar som finns inom smittskyddsområdet. Det är angeläget att skapa goda betingelser för de myndigheter som har att axla de utmaningar som smittskyddsarbete innebär och . Det behövs tydliga och sammanhållna uppdrag som lätt kan förstås av de ansvariga inom smittskyddsområdet i landet och som tillgodoser deras behov av myndighetsstöd. Inte minst är detta viktigt i smittutbrottssituationer. Av denna anledning behövs det en funktionell arbetsfördelning mellan de statliga aktörerna, främst då och Smittskyddsinsti- 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Den mest ändamålsenliga strukturen för myndigheterna inom smittskyddsområdet är, enligt regeringens bedömning, att utgå från ett fortsatt sammanhållet ansvar för smittskyddsverksamhet och närliggande områden vid i kombination med att ges ett breddat och fördjupat ansvar för utvecklings-, utvärderings- och uppföljningsarbete samt kunskapsuppbyggnad inom för smittskyddet relevanta områden. En ombildning av har genomförts i syfte att ge myndigheten ett bredare uppdrag för kunskapsuppbyggnad och kunskapsspridning inom smittskyddsområdet. Förändringen innebär att myndigheten får till uppgift att ta fram kunskaps- och beslutsunderlag, svara för epidemiologisk övervakning och annan kunskapsuppbyggnad och ha ett nationellt laboratorieansvar för den diagnostik som behövs inom smittskyddsområdet. inordnas Nationella rådet för samordning av insatser mot hiv/aids och och minskad antibiotikaresistens i linjeorganisation. Även fortsättningsvis kommer myndigheten att ha till uppgift att bedriva forskning inom smittskyddsområdet. Forskningen bör dock begränsas till sådan som är nödvändig för myndighetens övriga uppdrag. Det organisatoriska samarbetet med har upphört . Ett skäl till dessa förändringar är att ge förutsättningar för ett mer folkhälsoinriktat smittskyddsarbete. Det är denna utgångspunkt som ligger till grund för omvandlingen av till en myndighet med ett bredare folkhälsouppdrag. bör även fortsättningsvis ha ett övergripande ansvar för den statliga styrningen av de smittskyddsåtgärder som vidtas inom hälso- och sjukvårdens ram. uppgifter enligt smittskyddslagen (2004:168) och lagen (2006:1570) om internationella hot mot människors hälsa bör inte förändras. I uppdrag ingår även att vara ansvarig för beredskapsplaneringen inom smittskyddsområdet och för vissa frågor som rör försörjning av läkemedel och vaccin ur beredskapshänseende. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 4.8.4Hivinfektion och andra sexuellt överförbara sjukdomar befinner sig, trots en låg förekomst av hiv/aids i befolkningen, i en brytningstid när det gäller arbetet med att förebygga hiv/aids och andra sexuellt överförbara infektioner. Fler personer än någonsin lever med hiv/aids i . Fjolårets ökning av antalet fall som anmälts till bekräftar trenden att antalet hivfall har ökat (se diagram 4.10). Diagram 4.10 Antalet fall av hivinfektion som anmälts 20002009 anmäldes 486 fall av hivinfektion till , vilket är 38 fler fall än 2008. 221 av de anmälda fallen var heterosexuellt smittade, 134 var smittade via sex mellan män och 27 smittade via intravenöst missbruk. Av alla anmälda hivfall 2009 har, liksom föregående år, över hälften smittats före ankomst till i länder med hög förekomst av hiv/aids, framför allt i söder om samt i . Det höga antalet speglar en ökad förekomst av hiv i världen och ökad global migration. rapporterades att 108 personer smittats i . Av dessa rapporterades att 59 var smittade via homosexuell kontakt. Det är fortfarande den grupp som dominerar när det gäller inhemsk smitta. finns en trend till långsam ökning i denna grupp, vilket indikerar ett ökat risktagande i gruppen män som har sex med män. Till och med har totalt 8 935 hivfall anmälts i , varav drygt 5 000 beräknas leva med hiv/aids i . av de anmälda är kvinnor. Diagram 4.11 Antal fall av klamydiainfektion som anmälts 20002009 har det skett en långsiktig ökning av antalet klamydiafall. Trots minskningen av antalet klamydiafall (se diagram 4.11) , har klamydiafallen fördubblats sett över hela den senaste tioårsperioden. Det är för tidigt att säga om de senaste två årens nedgång är ett reellt trendbrott, en temporär minskning eller bara en återgång till normalnivån efter den stora mängden klamydiafall som anmäldes 2007 i samband med att en ny klamydiavariant upptäckts. Riskfaktorer för smitta med hiv/aids och andra sexuellt överförda infektioner är vanligt förekommande bland ungdomar och unga vuxna i dagens , oavsett sexuell läggning. Detta manifesteras i den omfattande spridningen av klamydiainfektion i dessa åldersgrupper, särskilt bland unga heterosexuella personer. Även bland intravenösa missbrukare finns ett utpräglat riskbeteende, vilket gör att smitta som kommer in i gruppen snabbt kan få stor spridning. Det fortsatta arbetet kräver breda förebyggande insatser kring sexuellt överförda infektioner bl.a. i det förebyggande arbetet riktat till unga, med fokus på kondomanvändning och ökad medvetenhet om sexuella risker. Det är också mycket angeläget att nå de nyanlända invandrargrupper som kommer från högendemiska områden för hiv/aids. har samordnat den uppföljning ska göra enligt FN:s överenskommelse om det förebyggande arbetet mot hiv/aids. Uppföljningen visar att den nationella strategi som legat till grund för det svenska arbetet har bidragit till att nu har ett mer sammanhållet system för det förebyggande arbetet. I syfte att förtydliga respektive myndighets uppdrag inom smittskyddsområdet flyttades Nationella hivrådet från till . Rådet, som har en bred sammansättning med representanter för berörda myndigheter, huvudmän och ideella organisationer, ska även fortsättningsvis bidra till att de strategier som utvecklas inom området är förankrade med såväl berörda myndigheter och huvudmän som i förhållande till den ideella sektorn. I detta ligger bl.a. att vara ett stöd för i myndighetens planering och uppföljning av arbetet med att nå de hivpolitiska målen. Arbetet följer intentionerna i Nationell strategi mot hiv/aids och vissa andra smittsamma sjukdomar (prop. 2005/06:60). Dessa uppgifter är strategiska och stödjer myndigheter, huvudmän och ideella organisationer som är verksamma på området. Vägledande för arbetet med och fördelningen av statsbidraget, , till landsting och kommuner är den överenskommelse som träffats mellan regeringen och Kommuner och Landsting. har också fördelat statsbidrag, , till ideella organisationer som utför preventivt arbete i enlighet med förordning (2006:93) om statsbidrag till verksamhet inriktad mot hiv/aids och vissa andra smittsamma sjukdomar. 4.8.5Pandemin och andra hälsohot Den pandemiska influensan har satt sin prägel på arbetet hos aktörerna inom smittskyddsområdet. Den pandemiska spridningen av influensa A (H1N1) av den typ som upptäcktes och började spridas bland människor i , fortsättningsvis benämnd den nya influensan A (H1N1), har inneburit stora påfrestningar på såväl de statliga myndigheterna inom smittskydds- och krisberedskapsområdet som på landsting och kommuner. har i egenskap av sin samordnande funktion haft en nyckelroll att tillsammans med andra myndigheter och smittskyddsläkarna i landstingen ge stöd till sjukvården. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Föreskrifter och rekommendationer har snabbt tagits fram och berörda myndigheter har avsatt stora resurser på information kring influensapandemin. Även om pandemin blev mildare än vad som inledningsvis befarades ledde den till ett stort antal sjukhusvårdade fall och många av dem var svårt sjuka. Särskilt drabbades unga och tidigare friska individer vilka krävde lång tids intensivvård för att tillfriskna. Medelåldern i av de laboratoriebekräftade fallen var , en tredjedel var . Cirka 1 540 personer, varav 780 män och 760 kvinnor krävde sjukhusvård, ett hundratal behövde intensivvårdsinsatser och 25 personer avled. Inför och under pandemin med anledning av den nya influensan A (H1N1) gav Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, i samverkan med , inriktning och stöd för att länsstyrelser, centrala myndigheter och företag skulle kunna identifiera kritiska funktioner i samhällsviktig verksamhet. Diagram 4.12 Antal fall av den nya influensan A (H1N1) beredskapsavtal för vacciner aktiverades i och med att klassificerade den nya influensan A (H1N1) som en pandemi. hade en vaccinationstäckning på uppnåtts och cirka 67 miljoner vaccindoser förbrukats. har undersökt allmänhetens inställning till vaccination mot den nya influensan A (H1N1) och resultatet visade att var positiva till vaccination. Med beaktande av att kunskapen om doseringen av vaccinet har ökat och rekommendationen har ändrats från två till en dos per individ har emellertid ett överskott av vacciner uppstått. har därför, tillsammans med Kommuner och Landsting samt 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 , kommit överens med aktuellt läkemedelsföretag om att minska vaccinleveransen till . Överenskommelsen mellan parterna innebär att det finns ett lager med 67 miljoner doser av vaccinet som kan användas . Landstingen har dessutom fått möjlighet att mot en mindre kostnad byta ut den nu aktuella virusstammen mot annan anti-gen om viruset skulle förändras eller någon annan influensa blir till en pandemi. Med stöd av smittskyddslagen fattade regeringen beslut om att bestämmelserna om allmänfarliga sjukdomar skulle tillämpas på influensa A (H1N1). för regeringens beslut fanns behov av att snabbt identifiera och minska effekterna av en spridning inom landet. För detta krävdes att sjukdomen rapporterades och övervakades på ett effektivt sätt. Med beaktande av att en stor del av befolkningen har uppnått immunitet mot influensan är det inte längre motiverat att beteckna sjukdomen som allmänfarlig. Regeringen föreslog därför i propositionen Den nya influensan A (H1N1) (prop. 2009/10:126, bet. 2009/10:SoU16, rskr. 2009/10:236) att influensan skulle omklassificeras till att bli en anmälningspliktig sjukdom. Lagändringen trädde i kraft . För att bedöma vilka antibiotika som behövs för beredskapslagring inför en pandemi har genomfört en utredning som överlämnades . Av rapporten framgår bl.a. att bedömer att de stora naturliga sjukdomshoten är en pandemisk influensa och infektioner orsakade av bakterier som utvecklat antibiotikaresistens. Mot bakgrund av fick myndigheten i uppdrag att upphandla ett omsättningslager antibiotika för beredskapsändamål. Upphandlingen ska vara avslutad . har även köpt och lagerhållit antivirala läkemedel som beredskap inför en eventuell influensapandemi. Regeringen beslutade att uppdra till att fortsätta att lagerhålla de antivirala läkemedlen som finns i beredskapslager och som passerar sista hållbarhetsdatum . Regeringen har givit i uppdrag att genomföra en omvärldsanalys av tillgången till influensavaccin för att täcka behov vid en framtida influensapandemi respektive en uppföljning av det avtal om pandemigaranti som tecknats för pandemin av influensa A (H1N1). En slutrapport kommer att presenteras . Spridningen av den nya influensan A (H1N1) och de åtgärder som vidtagits till följd av denna föranleder ett behov av utvärdering inom en rad områden, särskilt när det gäller genomförandet av de befolkningsinriktade vaccinationsinsatser som genomförts i samtliga landsting. Även hanteringen av kommunikationsfrågorna och de insatser som vidtagits för att säkerställa försörjningen av vacciner och läkemedel behöver utvärderas. Regeringen har därför givit och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i uppdrag att utvärdera förberedelserna inför och hanteringen av pandemin (S2010/2472/FH). Uppdraget ska slutrapporteras . I uppdraget ingår att påtala vilka frågor regeringen kan behöva hantera för att ta ställning till behovet av att ytterligare förtydliga ansvaret för de statliga myndigheterna inom smittskyddsområdet ur beredskapshänseende.