prop · GY0331 · 2010-10-25 00:00:00 — En checkkredit är exempel på en fordran som skulle kunna undantas. Det är vanligt att företagare använder en checkkredit för inköp av arbetsredskap och andra löpande utgifter. ger också möjlighet att särskilt förbehålla gäldenären medel för betalning av sådana fordringar som har undantagits. Var gäldenären skyldig att betala sådana skulder utan att hänsyn tagits till dem vid beräkningen av förbehållsbeloppet, skulle det finnas stor risk för att betalningsplanen inte kunde fullföljas. Lagen medger alltså att gäldenären får en realistisk möjlighet att klara av verksamhetens löpande driftskostnader som skuldsaneringen pågår. anser att det nuvarande undantaget för ford- ringar som inte omfattas av en skuldsanering för att de är förenade med viss i lagen angiven förmånsrätt bör utvidgas till att gälla samtliga för- månsrätter, t.ex. företagshypotek (jfr 7 § tredje stycket skuldsanerings- lagen). Regeringen delar visserligen mening att det sak- nas skäl för att en borgenär i något fall ska riskera att en fordran med förmånsrätt omfattas av skuldsaneringen, i den mån det finns tillgångar för att täcka fordringen. Det finns dock inte tillräckligt beredningsunder- lag för att lägga fram ett sådant förslag. Ändringen är inte heller nödvän- dig för att utvidga möjligheten till skuldsanering. De näringsidkare som avses komma i fråga för skuldsanering har typiskt sett inte företagshypo- tek i sin verksamhet. I den mån kostnader för sjukvård och liknande kan förutses beaktas de vid uträkningen av gäldenärens betalningsutrymme. som betalningsplanen vid en skuldsanering normalt ska gälla inträffar det dock ofta förändringar i gäldenärens ekonomiska situation, och redan vid ganska små förändringar till det sämre kan det uppstå svårigheter för gäldenären att fullgöra sina skyldigheter enligt betalningsplanen. Även detta pekar utredningen på som ett problem. I samband med den senaste ändringen av skuldsaneringslagen övervägdes det om gäldenärens förbe- hållsbelopp borde bestämmas på något annat sätt (prop. 2005/06:124 s. 8). Med hänvisning till den praxis som utvecklats när det gäller att låta gäldenären få förbehålla sig ett mindre belopp för oförutsedda utgifter vid sidan av vad som direkt följer av löneexekutionsnormen, föreslogs ingen ändring av reglerna om förbehåll för gäldenären. I enlighet med vad som då angavs i förarbetena lämpar det sig inte att i lagen detalj- reglera dessa frågor. och Föreningen menar att det typiskt sett kan finnas större risk för varieran- de inkomster och oförutsedda utgifter för den grupp av näringsidkare som skuldsanering skulle aktualiseras för än för löntagare. Dessa remiss- instanser bedömer dock att det inte för den skull finns behov av särskilda regler för näringsidkare. På motsvarande sätt som för löntagare kan det i stället avgöras från fall till fall om en företagare bör förbehållas något belopp vid sidan av vad som direkt följer av reglerna om löneutmätning. Några remissinstanser anser att det finns risk för ett ökat antal ärenden om omprövning som en konsekvens av att gäldenärens förhållanden ändras under skuldsaneringen. Denna risk är dock inte större för aktiva företagare än för personer som startar en verksamhet efter ett beslut om skuldsanering. Utredningen befarar också att skuldsanering för aktiva näringsidkare kan snedvrida konkurrensen. Denna bedömning grundas dock huvudsak- ligen på att betalningsplanen som regel föreslås vara och att en sådan period avviker från de femåriga betalningsperioder som normalt förekommer i näringslivet för t.ex. rörelsefinansiering, leasing och av- Som framgår av denna proposition väljer regeringen att inte Prop. 2010/11:31 lämna något sådant förslag om förkortad betalningsplan. inte heller konkurrensskäl hindra att näringsidkare får möjlighet till skuldsanering. På motsvarande sätt som för övriga fysiska personer bör skuldsanering kunna beslutas också för personer som försörjer sig på näringsverksam- het om de uppfyller de generella kraven för att få skuldsanering, bl.a. att det bedöms som skäligt. Att näringsidkaren t.ex. överlåtit egendom till närstående eller på något annat illojalt sätt försökt att skydda sig mot betalningskrav bör i princip utesluta skuldsanering (jfr prop. s. 98). På samma sätt som för övriga fysiska personer får det ske en hel- hetsbedömning i varje enskilt fall (jfr prop. 2005/06:124 s. 40 f.). Sammanfattningsvis bedömer regeringen att det finns möjlighet att med en tillämpning av nuvarande bestämmelser ta hänsyn till en närings- idkares särskilda förutsättningar i det enskilda fallet. Fysiska personer bör kunna få skuldsanering även om de försörjer sig på Regeringen föreslår alltså att skuldsaneringslagen blir tillämplig också på fysiska personer som bedriver näringsverksamhet. Det ska inte spela någon roll om näringsverksamheten är av ringa omfattning eller inte. Det bör emellertid även fortsättningsvis förutsättas att verksamheten är sådan att gäldenärens ekonomiska situation är relativt lätt att bedöma. Avsikten är ju att skuldsaneringsförfarandet ska vara enkelt och snabbt, vilket innebär att det inte är avpassat för att hantera svårutredda Det är typiskt sett förhållandevis lätt att över- blicka de ekonomiska förhållandena hos t.ex. den som bedriver hushålls- nära tjänster eller enklare konsultverksamhet. det med en dator eller telefon som arbetsverktyg. derna för inkomsternas förvärvande och de övriga ekonomiska förhållan- dena är då i regel lätta att överblicka. måste vara av enkel beskaffenhet för att en företagare ska kunna få skuld- sanering bör alltså, som framhåller, i sak behållas. Kravet innebär att de ekonomiska förhållandena i näringsverksamheten inte får vara komplicerade eller annars svåra att överblicka (se prop. 1995/96:5 s. 167 f.). Detta bör, som Lagrådet föreslår, komma till uttryck i lagtexten på så sätt att det där anges att skuldsanering för en fysisk person som är näringsidkare endast får beviljas om de ekonomiska för- hållandena i näringsverksamheten är enkla att utreda. Nya skulder bör inte hindra en annars motiverad skuldsanering Det kan finnas olika skäl till att ett företag kommer på obestånd; man kan ha missbedömt en investering eller ha drabbats av en negativ engångs- händelse, t.ex. att en leverantör eller en viktig kund gått i konkurs. enskild näringsidkare är verksamhetens skulder också hans eller hennes Det personliga ansvaret för skulderna kvarstår efter en kon- kurs, och det kan få stora privatekonomiska följder att verksamheten måste läggas ned. När det gäller aktiebolag och andra juridiska personer drabbar skulderna primärt företaget, men även då kan skulderna i för- längningen drabba den fysiska person som genom sitt eget ägande står bakom näringsverksamheten. I aktiebolag med begränsad omsättning är det relativt vanligt att ägaren går i personlig borgen för bolagets skulder och alltså i praktiken blir personligen betalningsansvarig. Den som har drivit en egen rörelse eller har gått i borgen för sitt bolags förpliktelser och som misslyckats och dragit på sig stora skulder kan sakna möjlighet att genom eget arbete någonsin betala dessa. Utredningen konstaterar att det i praktiken är svårt att få skuldsanering i rimlig tid efter en konkurs och en av de viktigaste förklaringarna bedöms vara den betydelse som skuldernas ålder har vid den allmänna skälighetsbedömningen. Skuldernas ålder är en av de omständigheter som ska beaktas särskilt vid bedömningen. Enligt förarbetena bör skuld- sanering som regel vara utesluten om merparten av skulderna inte är äldre än tre till (se prop. 1993/94:123 s. 99). Kravet ger uttryck för den allmänna tanken bakom skuldsaneringslagen att gäldenären först ska ha försökt att på egen hand lösa sina ekonomiska problem, men som utredningen konstaterar är kravet inte avpassat för näringsidkare. Av de gäldenärer som ansöker om skuldsanering har personer som tidigare bedrivit näringsverksamhet den högsta genomsnittliga skuldbördan, och sett till skuldbördan kvalificerar sig gäldenären i allmänhet för skuld- sanering. Att skulderna härrör från en tidigare bedriven näringsverk- samhet anses i förarbetena normalt böra beaktas positivt vid den all- männa skälighetsbedömningen (prop. 1993/94:123 s.100). Praxis är dock att en tidigare företagare inte beviljas skuldsanering om merparten av skulderna är nya. Kravet på skulder av viss ålder slår särskilt hårt mot företagare, eftersom de ofta i ett slag får en sådan skuldbörda att de kvali- ficerar sig för skuldsanering. Inte sällan har merparten av skulderna upp- stått i nära anslutning till den tidpunkt då näringsidkaren hamnade på obestånd. Skulderna kan ha uppkommit som ett led i den sedvanliga verksamheten, men näringsidkaren kan också ha tagit betydande krediter före konkursen för att försöka rädda rörelsen. Enligt regeringens mening är det rimligt att som utgångspunkt kräva att en gäldenär har försökt att komma till rätta med sin skuldbörda innan han eller hon beviljas skuldsanering. Inte minst för att skuldsaneringsinstitu- tet ska ha allmänhetens förtroende bör skuldernas ålder även fortsätt- ningsvis kunna ha betydelse vid skälighetsbedömningen. delar regeringen utredningens och remissinstansernas uppfattning att den bety- delse som tillmäts denna omständighet innebär en klar nackdel och i onödan passiviserar en och annan. Det gäller framför allt personer som drivit företag och som skulle kunna starta om. Talar om- ständigheterna vid skuldernas tillkomst och i övrigt för skuldsanering, bör skuldsanering bl.a. i ett sådant fall kunna beviljas trots att merparten av skulderna är nya. Att gäldenären ska behöva vänta på skuldsanering tills skulderna blivit gamla försvårar en ekonomisk rehabili- tering och kan leda till ett sämre utfall för borgenärerna. Regeringen föreslår därför att skuldernas ålder inte längre särskilt ska beaktas vid den allmänna skälighetsbedömningen. Gallring av uppgifter i kreditupplysningsverksamhet En uppgift om skuldsanering beträffande en fysisk person som inte är näringsidkare ska i kreditupplysningsverksamhet gallras senast fem år efter den dag då skuldsaneringen beviljades. Om en betalningsplan löper , ska uppgiften gallras senast den dag då planen löper ut. Är den som har fått skuldsanering näringsidkare, gäller inte de nämnda Då gäller endast den generella regeln att en uppgift ska gallras när den är nödvändig med hänsyn till ändamålet Förutsättningarna för att gallra uppgifter om skuldsanering bör i fort- sättningen vara desamma för fysiska personer som är näringsidkare som för övriga fysiska personer och en ändring behöver därför göras i kredit- upplysningslagen (1973:1173). I övrigt behöver det inte göras någon Det finns gäldenärer som är så skuldsatta som det krävs enligt lagen men som ändå inte ansöker om skuldsanering. har i vissa fall varit föremål för utmätning till och från i uppemot tjugo Det är svårt att fastslå hur många evighetsgäldenärer det finns, men utredningen utgår från att antalet avsevärt överstiger de ca 7 000 gälde- närer som ansöker om skuldsanering. Mycket tyder alltså på att många skulle kunna få skuldsanering redan med en tillämpning av de nuvarande reglerna i skuldsaneringslagen. kanske viktigaste förklaringen till att det fortfarande finns en stor grupp överskuldsatta är att många inte ansöker om skuldsanering. detta varierar givetvis. En del resignerar och blir passiva, särskilt om de har drabbats av sjukdom, arbetslöshet eller någon annan livskris. gäldenären redan försökt nå en frivillig överenskommelse med borge- närerna utan att lyckas, kan det upplevas som utsiktslöst att få skuldsane- Bland dem som inte ansöker om skuldsanering finns personer som skulle kunna vara i behov av god man eller förvaltare enligt föräldra- Utredningen noterar att vissa personer inrättat sitt liv på ett sådant sätt att det kan vara svårt att vända tillbaka genom en skuldsane- En och annan kan ha vant sig vid inkomster från svartarbete och inte anse det värt att begränsa sina ekonomiska ramar för att få Som utredningen konstaterar finns det anledningar till att gäldenärer inte söker skuldsanering som är svåra att komma åt, i varje fall genom ändringar i skuldsaneringslagen. Utredningen har övervägt också andra lagstiftningsåtgärder för att komma till rätta med problemen, t.ex. absolut preskription, räntetak vid indrivning och sociala lån. svårigheten att överblicka konsekvenserna stannar utredningen dock för att inte lämna några sådana förslag. bedömning att några sådana ändringar inte bör genomföras och att skuld- sanering är den mest lämpliga åtgärden för att lösa skuldsättningspro- I stället ska man börja med att försöka nå ut till överskuldsatta genom bättre informationsinsatser och rådgivning. och har därför förstärkts med ytterligare resurser för år 2010 som används för ökade insatser från de kommunala budget- och skuldrådgivarnas sida. Detta bör kunna bidra till att fler gäldenärer fångas upp och får vägledning, t.ex. när det gäller möjligheten till skuld- sanering. har för övrigt utarbetat metoder för att underlätta och kvalitetssäkra budget- och skuldrådgivar- nas arbete. Regeringen kommer att följa utvecklingen. Utredningen lämnar vissa andra förslag till ändringar i skuldsanerings- lagen. Utredningen föreslår att skuldsanering ska kunna komma i fråga om gäldenären är på obestånd och så skuldsatt att han eller hon kan antas sakna förmåga att betala sina skulder . Enligt gällande rätt ska gäldenären vara så skuldsatt att han eller hon inte kan antas ha förmåga att betala sina skulder inom överskådlig tid. Det före- slås också att betalningsperioden förkortas till som huvudregel. Det finns ingen anledning att ifrågasätta utredningens bedömning att de föreslagna lättnaderna skulle vara positiva för många överskuldsatta gäldenärer. Med hänsyn till det ingrepp i den civilrättsliga avtalsrela- tionen som skuldsanering innebär bör denna möjlighet reserveras för de fall då någon har avsevärda skuldproblem. Regeringen anser att förslagen i utkastet till lagrådsremiss är väl avvägda i detta hänseende. Genom- fördes ändringarna ökar risken att ingångna förpliktelser inte fullföljs. Enligt beräkningar riskerar antalet ansökningar om skuldsanering att flerfaldigas och även de som med gällande ordning inte omfattas av regelverket skulle kunna beviljas skuldsanering. Det finns en risk att ett sådant förfaringssätt skulle kunna påverka den allmänna betalningsmoralen negativt. Förutsättningarna för att få skuldsanering ändrades så sent som . Att det s.k. egenförsöket då togs bort ledde till en för- dubbling av antalet ansökningar. Det är lämpligt att effekterna av ändringen kan överblickas innan förutsättningarna ändras ytterligare. Enligt har också allt fler ansökningar beviljats i och med att myndigheten i större utsträckning gjort en totalbedömning av gäldenärens förhållanden. En särskild fråga är om ändringarna bör genomföras för näringsidkare för att främja förutsättningarna att starta på nytt efter en konkurs. Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser (Tillväxt- analys) har på regeringens uppdrag analyserat konsekvenserna av utred- ningens förslag ur ett sådant perspektiv. I likhet med bedömer Tillväxtanalys att förutsättningarna för entreprenörskap i och för sig kan förväntas gynnas av att bestämmelserna om skuldavskrivning mjukas upp, men myndigheten pekar på möjliga negativa effekter av sådana regeländringar som föreslås, framför allt när det gäller kreditgiv- ningen. Kreditgivningen kan inte antas försämras till företagare generellt om utredningens förslag genomförs, men de låntagare som har sämst kreditvärdighet riskerar att påverkas genom antingen sämre villkor eller avslag på kreditansökan. Myndighetens slutsats är att konsekvenserna för den grupp som kommer i fråga för skuldsanering bör studeras närmare innan det vid sidan av genomförande av förslaget om skuldernas ålder görs några fler ändringar. Också från Riksbank, , Svenska Bankföre- ningen och Svensk Inkasso framförs liknande synpunkter. Det är tydligt att utformningen av reglerna om skuldsanering påverkar Prop. 2010/11:31 gäldenärers och borgenärers agerande i samband med kreditgivning. förkortning av betalningsperioden påverkar förstås inte borgenärers möj- lighet att få betalt i de skuldsaneringsärenden där gäldenärens bristande betalningsförmåga mynnar ut i en skuldsanering utan betalningsplan. I andra fall avgör dock betalningsplanens längd hur stor andel av ford- ringarna som borgenärerna totalt får betalt för. Naturligtvis handlar det om en begränsad del av de totala krediterna som blir föremål för avskriv- ning och i många fall innebär avskrivningen bara en bekräftelse på att gäldenären saknar möjlighet att betala sina skulder. I detta ljus kan risken för att tillgången på krediter försämras framstå som begränsad. Ett antal remissinstanser och Tillväxtanalys framför dock att utredningens förslag skulle kunna påverka kreditgivningen negativt, i synnerhet för företag som redan har svårt att få krediter. Regeringen delar bedömningen. Att företag på goda villkor ska kunna låna pengar för sin verksamhet är av- görande för ett väl fungerande näringsliv. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att förbättra förutsättningarna för en effektiv kreditmarknad, t.ex. genom den lagändring som trädde i kraft och som innebär att företagsinteckningens värde som kreditsäkerhet stärks (se prop. 2007/08:161). Sammanfattningsvis gör regeringen bedömningen att bestämmelserna om insolvensprognosen och betalningsplanen bör behållas oförändrade. Därmed ska de förslag som utredningen lämnar i övrigt inte genomföras. Regeringen kommer noga att följa utvecklingen på området. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Regeringens bedömning: Det behövs inga övergångsbestämmelser. Utredningens förslag: Det föreslås att äldre bestämmelser ska gälla beträffande ansökningar om skuldsanering som gjorts före ikraftträdan- det. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har någon invändning mot utredningens förslag. Förslaget och bedömningen i utkastet till lagrådsremiss: Lag- ändringarna föreslås träda i kraft . Beträffande över- gångsbestämmelser överensstämmer bedömningen med regeringens. Remissinstanserna: Bortsett från , som anser att det bör införas en övergångsbestämmelse, har ingen remissinstans någon invänd- ning mot förslaget eller bedömningen i utkastet till lagrådsremiss. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Lagändringarna bör kunna träda i kraft . Den nya ordningen i skuldsaneringslagen, som är av materiell inne- börd, bör snabbt få genomslag och bör inte förses med några övergångs- bestämmelser. I båda de avseenden som ändringar föreslås utökas möj- ligheten att få skuldsanering jämfört med tidigare. Skulle en gäldenär få avslag för att äldre bestämmelser tillämpats, kommer han eller hon Prop. 2010/11:31 sannolikt att ansöka på nytt och då ändå få frågan prövad enligt de nya Det är därför lämpligt att en ansökan direkt kan prövas enligt de nya reglerna. Det behövs inte heller någon övergångsbestämmelse avseende änd- ringen i kreditupplysningslagen. När lagändringen träder i kraft bör de uppgifter som träffas av den nya bestämmelsen gallras i enlighet med de tidsfrister som anges där även beträffande näringsidkare. 6 Konsekvenser och kostnader Regeringens bedömning: kan reformen väntas inne- bära en viss ökning av de statsfinansiella kostnaderna. Ändringarna bedöms inte innebära några nämnvärda administrativa kostnader för borgenärer. Utredningens bedömning överensstämmer i huvudsak med rege- ringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna lämnar utredningens bedömning utan någon invändning. räknar med att antalet ansökningar till följd av de ändringar som föreslås kommer att fördubblas, vilket innebär ökade kostnader för myndigheten. Kommuner och Landsting framhåller att antalet ärenden hos de kommu- nala budget- och skuldrådgivarna kan väntas öka, vilket innebär ökade kostnader för kommunerna. Bedömningen i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer med regeringens utom så till vida att det i utkastet till lagrådsremiss inte görs någon bedömning av kostnaderna för borgenärerna. Remissinstanserna har, med ett par undantag, inga synpunkter på bedömningen i utkastet till lagrådsremiss. avstyrker förslagen med hänvisning till att det saknas en analys av om ändringarna leder till administrativa kostnader för berörda företag. anser sig behöva utökat anslag. Skälen för regeringens bedömning: I de allra flesta fall då en aktiv näringsidkare med regeringens förslag kommer att få skuldsanering kan borgenärernas intäkter på sina fordringar förväntas bli större jämfört med om näringsidkaren i stället skulle ha försatts i konkurs. Däremot kan borgenärernas intäkter väntas minska något som en följd av att skulder- nas ålder inte längre ska tillmätas särskild betydelse. som en gäldenär måste vänta på att skulderna blir så gamla att gäldenären kan få skuldsanering får borgenärerna i vissa fall betalt via löneutmätning. beslut om skuldsanering kan dock antas leda till mer samarbetsvilliga gäldenärer och minskad social utslagning. Det kan också förväntas positiva dynamiska effekter av reformen. En snabbare ekonomisk rehabilitering innebär sannolikt att gäldenärerna i allmänhet kan starta om och försörja sig själva, i stället för att passivi- seras. Det leder i sin tur till att gäldenärens förutsättningar att betala mer på skulden ökar. De positiva konsekvenserna av reformen kan inte väntas Prop. 2010/11:31 slå igenom . kan antalet ansökningar om skuldsanering väntas öka som antalet ansökningar om verkställighet sannolikt sjunker. Även om medel kan omfördelas inom , fordrar reformen ett ökat anslag till och till kommunerna (se prop. 2009/2010:1, volym 2, utgiftsområde 3 och utgiftsområde 25). kan visserligen påverkas något av ett ökat antal ansök- ningar om skuldsanering eftersom verket tillfrågas i ärenden där myndig- heter kan väntas ha fordringar. Detta arbete bedöms dock rymmas inom ramen för befintliga anslag. Kommuner och Landsting anser att utvidgningen till aktiva näringsidkare kan kräva olika kompetenshöjande åtgärder hos dem som handlägger budget- och skuldsaneringsärendena i kommunerna. Det bör här noteras att avsikten inte är att öppna skuldsaneringsförfarandet för fall där det är fråga om komplicerade företagsekonomiska överväganden. Fysiska personer som bedriver näringsverksamhet bedöms för övrigt i första hand vända sig med frågor till sina branschorganisationer eller direkt till . Ett ökat antal inledda skuldsaneringar kan medföra en viss ökad administration för borgenärerna. Exempelvis sänds Kronofogdemyndig- hetens förslag om skuldsanering till samtliga kända borgenärer vars ford- ringar omfattas av skuldsaneringen, med föreläggande för dem att yttra sig över förslaget. Ett uteblivet yttrande hindrar inte ett beslut om skuld- sanering. För de borgenärer som väljer att svara på föreläggandet kan det uppkomma en kostnad. Det är dock fråga om en marginell engångskost- nad. En och annan borgenär kan också vilja bevaka att gäldenären inte får väsentligt ökade inkomster under betalningsplanens löptid för att i så fall kunna ansöka om omprövning av beslutet. Borgenärernas deltagande under en skuldsanering är dock mer begränsat än t.ex. under en företags- rekonstruktion eller en konkurs. De administrativa kostnaderna för en borgenär till följd av en skuldsanering bedöms vara mycket begränsade. Utredningens förslag till ändringar skulle leda till fler ansökningar om skuldsanering än de ändringar som föreslås i denna proposition och ingen företagarorganisation bedömer att ett genomförande av förslagen i proposi- tionen skulle innebära någon administrativ nackdel för borgenärerna. Förslaget till lag om ändring i kreditupplysningslagen 8 § En uppgift om en fysisk person ska gallras när det är nödvändigt att bevara uppgiften med hänsyn till ändamålet med behandlingen.