prop · GX03130 · 2010-05-27 00:00:00 — Enligt den tidigare beräkningen hade balanstalet 2008 uppgått till 0,9672 och 2009 till 0,9570. Källa: Pensionssystemets årsredovisning 2009. Inkomstpensionssystemets tillgångar består av avgiftstillgången som motsvarar värdet av systemets anspråk på av alla framtida arbetsinkomster och pensionsgrundande transfereringar samt buffert- fondernas kapital. ökade tillgångarna med , eller , varav avgiftstillgången och buffert- fonderna svarade för -115 respektive . Den minskade avgiftstillgången, i sin tur, förklaras nästan uteslutande av lägre avgiftsinkomster och sjunkande inflation 2009. Avgiftstillgången påverkades endast marginellt av en minskad omsättningstid. För buffertfondernas utveckling, se avsnitt 3.4. Pensionsskulden ökade med 2009, eller , varav uppräkningen med genomsnittsinkomsten (inkomst- index) svarade för . Därutöver ökade skulden med till följd av något ökad medellivslängd (). Skulden minskade å andra sidan med till följd av att pensionsutbetalningarna översteg nyintjänade pensions- rätter och ATP-poäng, inklusive vissa justeringar. Inkomstpensionssystemets underskott 2009 innebär att balanstalet har Skr. 2009/10:130 beräknats till 0,9549, enligt den nya metod för beräkning av balanstalet Vid utgången av 2009 omfattade premiepensionssystemet 6,2 miljoner premiepensionssparare med ett samlat fondinnehav om . Värdet av pensionsspararnas fondinnehav ökade med på att fondkapitalet ökade med kronor och på ett inflöde av nya pensionsrätter på , vilket något motverkades av pensionsutbetalningar på . Den genomsnittliga avkastningen på fond- placeringarna uppgick till . Sedan fondförvaltningen startade har den genomsnittliga avkastningen uppgått till -3,. Vid utgången av 2009 hade av pensionsspararna haft en positiv värdeutveckling på sina premiepensions-konton sedan sitt inträde i systemet, att jämföra föregående år. Vid utgången av 2009 deltog 88 fondförvaltare med tillsammans 777 fonder i premiepensionssystemet. Andelen pensionssparare som aktivt valt fond har legat . Före dess minskade andelen, från 2000. För femte året i följd ökade emellertid de aktiva fondväljarnas andel av kapitalet (detta år till av kapitalet), vilket beror på att de aktivas pensionsrätter i genomsnitt är högre och att de som byter från Premiesparfonden till en egen vald portfölj har högre behållning på pensionskontot jämfört med dem som väljer att ligga kvar i Premiesparfonden. Pensionsspararnas aktivitet har fortsatt att öka, ökade bl.a. antalet genomförda fondbyten till 4,5 miljoner fondbyten. Dessa fondbyten har utförts av något fler än 890 000 pensionssparare, vilket motsvarar . En stor del av ökningen i antalet fondbyten kan tillskrivas de förvaltningsföretag som har genomfört fondbyten åt sina kunder. Tabell 3.2 Fondplaceringar inom premiepensionssystemet 20052009 (mdkr) Källa: PPM. Avgiftsuttaget från pensionsspararna till () uppgick till , vilket motsvarade av pensionsspararnas fondinnehav. Fondbolagens förvaltningsavgifter uppgick till . Av dessa kommer att återföras till pensionsspararna i form av rabatter Detta motsvarade en sänkning av förvaltningsavgiften från före rabatt till efter rabatt. 2009/10:130 spararnas samlade avgifter till PPM och fondförvaltarna detta år kan därmed uppskattas till av förvaltat kapital. Vid sidan av fondförsäkring bedriver PPM traditionell livförsäkrings- rörelse med ett samlat kapital om för pensionärer som valt att omvandla fondförsäkringen till en livförsäkring med fasta belopp (s.k. annuitet). Den ursprungliga AP-fonden inrättades i samband med pensionsreform och införandet av Allmän tilläggspension (ATP). Motivet bakom fondbildningen var ett samhällsekonomiskt intresse av att upprätthålla sparandet i ekonomin och därmed goda förutsättningar för att långsiktigt finansiera pensionsutgifterna samt att bygga upp en buffert för att jämna ut kortsiktiga avvikelser mellan avgiftsinkomster och pensionsutbetalningar. Den genomgripande reformen av ålderspensionssystemet, som beskrivits ovan, utgör bakgrunden till de förändringar av AP-fondernas regelverk som inleddes och som fullföljdes genom ändrade placeringsregler året därpå. Som en konsekvens av reformen har AP-fondernas roll som buffert och långsiktig finansiär av det reformerade pensionssystemet tydliggjorts. I samband med reformen namnändrades första, andra, fjärde, sjätte och sjunde fondstyrelserna till Första, Andra, Fjärde, Sjätte och Sjunde AP-fonderna. Den dåvarande tredje fondstyrelsen avvecklades, medan femte fondstyrelsen bytte namn till Tredje AP-fonden. Av den anledningen finns det inte någon femte AP-fond. De nybildade FörstaFjärde AP-fondernas placerings- bestämmelser började gälla . Pensionsreformen innebar en belastning på statsbudgeten genom det övertagna åtagandet för garantipension som staten enligt nya regler ålades att betala avgifter för pensionsgrundande ersättningar från social- och arbetslöshetsförsäkringarna samt för pensionsgrundande belopp i form av förtidspension, barnår, studier eller plikttjänst. Det ansågs därför motiverat att kompensera statsbudgeten genom att överföra kapital från buffertfonderna till , motsvarande en engångsöverföring om per . har beslutat om överföringar från AP-fonderna till statsbudgeten motsvarande sammanlagt per detta datum (prop. 1999/2000:46 s. 62). Frågan om överföringarnas slutliga storlek hänsköts till en kontrollstation 2004. Partierna bakom pensionsöverenskommelsen har därefter enats om att ett definitivt ställningstagande om återstående överföringar ska samordnas med beslut om fördelning av överskott i pensionssystemet. Buffertfondernas roll i inkomstpensionssystemet FörstaFjärde samt Sjunde AP-fondernas förvaltning regleras i lagen (2000:192) om allmänna pensionsfonder (AP-fonder), medan regleras i lagen (2000:193) om . Som framgått av figur 3.1 fullgör FörstaFjärde AP-fonderna uppgiften som buffertfonder inom ramen för inkomstpension, övergångsvis inklusive tilläggspension (det s.k. fördelningssystemet). Dessa fonder mottar pensionsavgifter och finansierar pensionsbetalningar månatligen. Sedan beslutat om den automatiska balanseringen av ålders- pensionssystemet definieras även som buffertfond inom fördelningssystemet genom att inkluderas bland pensionssystemets tillgångar. ingick däremot inte i pensionsöverens- kommelsen och har ett specialiserat uppdrag jämfört med andra buffert- fonder. Sjunde AP-fonden förvaltar en del av premiepensionskapitalet, dvs. det kapital som vid pensionering ligger till grund för utbetalning av premie- pension. Sjunde AP-fonden ingår därför i premiepensionssystemet. Genom att det reformerade pensionssystemet ska vara autonomt från statsbudgeten har buffertfondernas roll klarlagts ytterligare. övergripande plan ska fondmedlen förvaltas så att de blir till största AP-fondernas del innebär det att förvaltningen ska ta sin utgångspunkt i Fonderna ska inte ha näringspolitiska eller Målet är att långsiktigt maximera avkastningen i förhållande till risken i placeringarna. Den totala risknivån i förvaltningen ska vara låg, vilket inte ska tolkas som ett risk- Av det följer däremot ett krav på god riskspridning. Risk och avkastning ska tolkas i termer av utgående pensioner. som förvaltare av allmänna pensionsmedel ställer krav på att fonderna uppbär allmänhetens förtroende, varför hänsyn ska tas i placerings- verksamheten till miljö och etik utan att avkall görs på det övergripande målet om hög avkastning. Var och en av FörstaFjärde AP-fonderna ska, med de medel fonden förvaltar, svara för kostnaderna för sin verksamhet och för revision och utvärdering av fondförvaltningen. styrelse för var och ska bestå av nio ledamöter. ansvarar för fondens organisation och förvaltningen av fondens medel. Styrelsens ledamöter utses av regeringen på grundval av sin kompetens att främja fondförvaltningen. Regeringen utser också ordförande och vice Styrelsen tar bl.a. beslut om strategi, utifrån det uppdrag och mål som definieras i lag och förarbeten. innefattar bl.a. val av normalportfölj och riktlinjer för placerings- Var och en av FörstaFjärde AP-fonderna ska utforma en strategisk placeringsinriktning efter en analys av pensionssystemets åtagande. strategi som styrelsen beslutar om är valet av referensportfölj (eller normalportfölj). För att fastställa vilken referens- Skr. 2009/10:130 portfölj som ska användas utnyttjas s.k. ALM-analyser (tillgångs- och skuldanalys), där sambandet mellan fondens åtagande och olika portföljstrukturer studeras. En annan del av den strategi som styrelsen ska besluta om är vilka riktlinjer som ska gälla när strategin genomförs. Enligt lag ska var och en av FörstaFjärde AP-fonderna fastställa en verksamhetsplan, som ska innehålla riktlinjer för placeringsverksamheten och för utövande av rösträtt i enskilda företag, samt en riskhanteringsplan. Riskhanterings- planen ska beskriva de huvudsakliga risker som är förenade med placeringsverksamheten och hur dessa risker hanteras. Det ska vidare finnas interna instruktioner för hantering av dessa risker. Riskhanterings- planen och instruktionerna ska också enligt lag följas upp löpande av styrelsen. Styrelsen måste också besluta om frågor som rör val av förvaltningsstruktur för genomförandet av strategin. I styrelsens uppdrag ingår att fastställa mål och mandat till den operativa ledningen när det gäller fördelningen av tillgångar mellan olika tillgångsslag och marknader, andelen tillgångar som ska förvaltas externt respektive internt samt i vilken utsträckning tillgångarna ska förvaltas aktivt respektive passivt. Själva implementeringen delegerar styrelsen i stor utsträckning till den operativa ledningen. Det yttersta ansvaret bär dock alltid styrelsen. Utifrån styrelsens riktlinjer beslutar den operativa ledningen närmare om hur genomförandet ska ske. En del av det arbetet utgörs av s.k. riskbudgetering, som syftar till att fastställa målsättning och mandat för den aktiva förvaltningen. Till skillnad från beslut om förvaltnings- struktur, som ofta är långsiktiga och strategiska, kräver risk- budgeteringen löpande revideringar. Beslut kring riskbudgeteringen blir därför i första hand ett verktyg för den operativa ledningen. Figur 3.2 Schematisk beskrivning av kompetensfördelningen inom AP-fonderna Buffertfondernas tillgångar ingår i beräkningen av det s.k. balanstalet och har därmed direkt betydelse för den automatiska balanseringen och frågan om denna ska aktiveras eller inte. utgjorde vid utgången av 2009 , dvs. uppdrag kan beskrivas som inflytande sträcker sig, undvika att den automatiska balanseringen Skr. 2009/10:130 aktiveras, men inte i en snävt kortsiktig mening (prop. 1999/2000:46 s. Ett alltför lågt kortsiktigt risktagande kan medföra att den långsiktiga avkastningen blir sämre och att sannolikheten därmed ökar för att balanseringsmekanismen ska aktiveras på . Detta missgynnar yngre generationer som möter en ökad risk för att deras pensioner ska påverkas negativt, medan äldre generationer gynnas av att balansering inte behöver ske. Ett alltför högt risktagande kan å andra sidan leda till en kortsiktigt negativ utveckling som drabbar äldre generationer oproportionerligt. I denna komplicerade avvägning mellan olika generationers intressen bör AP-fonderna sträva efter neutralitet. Fondernas roll som buffert motiverar också ett krav på nödvändig betalningsberedskap. Den centrala frågeställningen för AP-fondernas tillgångsförvaltning blir hur deras åtagande gentemot pensionssystemet kan preciseras, samt om de olika målen som ställts upp enligt ovan är förenliga med varandra. I de fall det finns en målkonflikt måste en avvägning ske. Eftersom belastningen på pensionssystemet till följd av demografiska faktorer kan förutses vara störst , måste analysen av åtagandesidan sträcka sig tiotals år in . Enligt det nu gällande uppdraget ska FörstaFjärde AP-fonderna förvalta blandade portföljer bestående av marknadsnoterade och omsättningsbara värdepapper samt aktier eller andra andelar som avses bli upptagna till handel på en reglerad marknad eller en motsvarande marknad utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). av det marknadsvärderade kapitalet ska placeras i räntebärande instrument med låg risk. Var och en av FörstaFjärde AP-fonderna får inneha sådana aktier i svenska bolag som är upptagna till handel på en reglerad marknad i till ett marknadsvärde som uppgår till högst av det totala marknadsvärdet av sådana aktier. En fond får äga aktier i bolag som är upptagna till handel på en reglerad marknad, intill ett belopp som motsvarar högst av röstetalet för aktierna i bolaget. Maximalt av det marknadsvärderade fondkapitalet får placeras i aktier eller andra andelar i riskkapitalföretag som inte är upptagna till handel på en reglerad marknad eller en motsvarande marknad utanför EES, alternativt fordringsrätter, som inte är upptagna till handel på en reglerad marknad eller en motsvarande marknad utanför EES eller i fonder som huvudsakligen placerar i sådana instrument aktier eller andra andelar i företag som inte är upptagna till handel på en reglerad marknad eller en motsvarande marknad utanför EES. Beträffande sådana riskkapitalbolag som nämnts ovan gäller en begränsning vid maximalt av röstetalet. FörstaFjärde AP-fondernas aktieplaceringar i fastighetsbolag är undantagna från begränsningarna avseende marknadsvärde och röstetal. Dessa placeringar begränsas i stället av en generell princip om riskspridning. Högst av FörstaFjärde AP-fondernas marknadsvärderade tillgångar får vara utsatta för valutarisk. av fondkapitalet ska förvaltas externt. Tabell 3.3 FörstaFjärde AP-fondernas placeringsregler i sammandrag Typ av instrument m.m. Alla förekommande instrument på kapitalmarknaden. Aktier och fordringsrätter ska vara upptagna till handel på en reglerad marknad eller motsvarande marknad utanför EES (fastighetsaktier undantagna). Högst av fondkapitalet får vara placerat i aktier eller andelar i riskkapitalföretag, alternativt fordringsrätter, som inte är upptagna till handel på en reglerad marknad eller motsvarande marknad utanför Onoterade aktier får endast ägas indirekt via fond eller riskkapitalbolag (fastighetsaktier undantagna). av fondkapitalet ska vara placerat i räntebärande värdepapper med låg kredit- och Främst i syfte att effektivisera förvaltningen eller Ej derivat med råvaror som under- Bankinlåning och utlåning på dagslånemarknaden. Direktlån till egna fastighetsbolag. värdepapperslån främst i syfte att effektivisera Kortfristig upplåning vid tillfälliga behov. lån i vid fondtömning. Högst av fondkapitalet får vara exponerat Högst av fondkapitalet får vara exponerat mot en enskild emittent eller grupp av emittenter med Marknadsvärdet av en fonds innehav av aktier i svenska bolag som är upptagna till handel på en reglerad marknad i får uppgå till högst två procent av värdet av sådana aktier. Högst i ett noterat enskilt företag (egna fastighetsbolag undantagna). av fondkapitalet ska läggas ut för inrättades en sjätte fondstyrelse med uppgift att placera fondkapitalet på den inhemska riskkapitalmarknaden med inriktning mot små och medelstora företag. I samband med reformen 2000 bytte sjätte fondstyrelsen namn till . Fonden motiveras på samma sätt som FörstaFjärde AP-fonderna av behovet att förvalta inkomst- pensionens buffertkapital på ett effektivt sätt. ingick däremot inte i pensionsöverenskommelsen och har därför arbetat med väsentligen oförändrade förutsättningar . De tidigare gällande reglerna avseende sjätte fondstyrelsen har överförts i princip oförändrade till lagen (2000:193) om . Dessa regler innebär bl.a. obegränsade möjligheter att investera i onoterade företag och noterade riskkapitalbolag. får äga maximalt av röstetalet i svenska eller utländska bolag vars aktier är upptagna till handel på en reglerad marknad eller en motsvarande marknad utanför EES. Det finns däremot ingen begränsning av Sjätte innehav när det gäller övriga svenska bolag eller riskkapitalbolag som i sin tur investerar i aktier som inte har tagits upp till handel på en reglerad marknad eller motsvarande (onoterade aktier). Sjätte tidigare ensidiga inriktning mot svenska bolag har brutits genom att fonden getts rätten att placera en mindre andel av fondkapitalet utomlands. Detta kommer till uttryck genom att får utsätta högst av fondkapitalet för valutarisk (prop. 2006/07:100 s. 188 f.). 3.3.3 Sjunde AP-fondens roll i premiepensionssystemet Medan övriga AP-fonder fullgör en buffertfunktion inom fördelnings- systemet, och därtill förväntas bidra till inkomstpensionens långsiktiga finansiering, är Sjunde AP-fonden en del av det fullt fonderade premie- pensionssystemet. Sjunde AP-fonden, den tidigare sjunde fondstyrelsen, inrättades ursprungligen 1998 och inledde verksamhet när val av fonder ägde rum inom premie- pensionssystemet. Sjunde AP-fonden var vid utgången av 2009 en av systemets 88 fondförvaltare. Sjunde AP-fonden förvaltar Premiesparfonden och Premievalsfonden för de ändamål som framgår av bestämmelserna om premiepension i lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension. Förvaltningen ska ske uteslutande i pensionsspararnas intresse. Sjunde AP-fonden lyder under samma övergripande regelverk som gäller för FörstaFjärde AP-fonderna. Kravet på låg risk gäller emellertid inte Sjunde AP-fondens förvaltning av Premievalsfonden, eftersom denna är fullt konkurrens- utsatt. Hänsyn till miljö och etik ska tas i placeringsverksamheten, utan att avkall görs på det övergripande målet om hög avkastning. Som framgått ska den totala risknivån i Premiesparfonden vara låg, varvid risk och avkastning ska tolkas i termer av utgående pensioner. Eftersom medlen i Premiesparfonden och Premievalsfonden förvaltas för individuella pensionssparares räkning, bärs risken av samma individer som erhåller den motsvarande avkastningen. förväntad avkastning och risk kan därmed överlåtas till individen genom val av fond. När det gäller ickeväljarna, vars premiepensionsmedel förs Skr. 2009/10:130 till Premiesparfonden, måste Sjunde AP-fonden genomföra avvägningen mellan förväntad avkastning och risk i deras ställe. Sjunde AP-fonden lyder dessutom under tillämpliga delar av lagen (2004:46) om investeringsfonder. Utöver den senare lagens bestämmelser om förvaltning av värdepappersfonder är Sjunde AP-fonden förhindrad att förvärva av röstetalet i ett svenskt eller utländskt aktiebolag och är i normalfallet dessutom förhindrad att rösta för aktierna i svenska aktiebolag. För Sjunde AP-fonden finns inget krav på en minsta andel extern förvaltning. har fattat beslut om vissa förändringar i premie- pensionssystemet, bl.a. att Premiesparfonden ska ersättas med ett placeringsalternativ med generationsprofil, att placeringsalternativ med olika riskprofil ska tillhandahållas av Sjunde AP-fonden och att Premievalsfonden ska läggas ned (prop. 2009/10:44). De nya reglerna för Sjunde AP-fonden trädde i kraft . FörstaFjärde AP-fonderna har bedrivit verksamhet med de nya placeringsreglerna som grund under sammanlagt . Den samlade buffertfonden omfattar FörstaFjärde AP-fonderna och . Buffertfonderna har tidigare även omfattat två s.k. avvecklingsfonder som har förvaltat onoterade värdepapper som inte fördelades mellan FörstaFjärde AP-fonderna i samband med pensionsreformen. Båda avvecklingsfonderna har upphört. Första AP-fondens avvecklingsfond och Fjärde AP-fondens särskilda förvaltning slutförde sitt uppdrag respektive 2009. Det samlade fondkapitalet i buffertfonderna ökade med till följd av ett marknadsvärderat resultat på och ett negativt nettoflöde av pensionsavgifter som uppgick till (tabell 3.4). Underskottet av pensionsavgifter i förhållande till pensionsbetalningar var och kostnaderna för ålderspensionssystemets administration uppgick till . Tabell 3.4 Det summerade fondkapitalets utveckling 19602009 (mdkr) -194,7 -217,4 -199,2 -138,8 -77,4 -19,0 -1,2 -45,0 -0,9 -0,6 -1,1 -0,5 -0,2 -0,1 Tillfört kapital, netto -15,6 -40,6 Källa: Pensionssystemets årsredovisning 2009. Med ledning av detaljerade uppgifter om pensionsavgifter och pensions- Skr. 2009/10:130 betalningar, inklusive tidpunkterna för dessa betalningsflöden, är det möjligt att beräkna buffertkapitalets samlade avkastning i form av en kapitalvägd avkastning (internränta). Mätt på detta sätt uppgick totalavkastningen (tabell 3.5). uppgick inflationen under loppet av året till , mätt med konsumentprisindex, varför buffertfondernas samlade reala avkastning blev . Den genomsnittliga avkastningen uppgick till , vilket överstiger inflationen med i genomsnitt . Tabell 3.5 Resultatsammanställning för summan av buffertfonder Nettoflöde (mdkr) Utgående fondkapital (mdkr) Avkastning (procent )* -21,6 Real avkastning (procent ) -22,2 *) Beräknad som kapitalvägd avkastning (internränta) med hänsyn tagen till flöden till och från den aggregerade buffertfonden, inklusive tidpunkten för dessa, under respektive år. Källa: Pensionssystemets årsredovisning 2009. Kostnaderna för buffertfondernas förvaltning har stigit sedan reformen 2001, vilket har samband med uppdelningen av fondkapitalet i fyra lika stora fonder (exklusive som inte berördes av reformen) och fondernas förändrade placeringsinriktning. Genom reformen gavs var och en av FörstaFjärde AP-fonderna ett generellt uppdrag att sätta samman och förvalta diversifierade globala portföljer av finansiella instrument samt fastigheter och ett visst inslag av andra s.k. alternativa investeringar. De förutvarande förstatredje samt fjärde och femte fondstyrelserna hade i stället specialiserade uppdrag att förvalta huvudsakligen inhemska räntebärande instrument och fastigheter, respektive aktier. I det reformerade pensionssystemet reducerar administrations- kostnaderna utestående pensionsbehållningar, dock inte pensioner som har börjat utbetalas. Genom en förändring av FörstaFjärde AP- fondernas redovisningsprinciper 2005 minskade den andel av fondernas kostnader som belastar de försäkrades pensionsbehållningar (tabell 3.6). genomförde motsvarande förändring 2008. De förändrade redovisningsprinciperna innebär även att kostnaderna för FörstaFjärde AP-fondernas förvaltning inte är jämförbara före och efter 2005 och inte heller jämförbara med de kostnader som redovisade . årsredovisning (mnkr) Källa: Pensionssystemets årsredovisning 2009. FörstaFjärde AP-fondernas förändrade redovisningsprinciper innebär att endast interna kostnader redovisas som rörelsekostnader . Externa förvaltningskostnader och depåkostnader benämns provisions- kostnader och redovisas som en negativ post bland rörelsens intäkter. Dessutom görs en uppdelning av dessa provisionskostnader i fasta avgifter respektive resultatberoende avgifter, varav endast de fasta avgifterna redovisas som en provisionskostnad. Resultatberoende avgifter utbetalas under förutsättning att förvaltningen överträffat uppställda mål och nettoredovisas i resultatet. genomfördes dessutom en förändring av FörstaFjärde AP-fondernas redovisningsprinciper när det gäller avgifter till riskkapitalföretag eller fonder som huvudsakligen placerar i onoterade aktier (riskkapitalfonder). Förändringen innebar att sådana avgifter bokfördes som en fordran i balansräkningen och inte som en kostnad, under förutsättning att avtalen med dessa fonder innehåller en klausul som föreskriver att återbetalning av inbetalda förvaltningsavgifter ska föregå eventuell vinstdelning. redovisas dessa avgifter i stället som en del av tillgångens anskaffningsvärde. Detta förutsätter att vinstdelning kan bedömas vara sannolik i varje enskilt fall. redovisar även förvaltnings- kostnader för onoterade innehav på detta sätt. Tabell 3.7 Buffertfondernas interna och externa förvaltningskostnader (mnkr) I tabell 3.6 (Pensionssystemets årsredovisning) redovisas Sjätte totala kostnad som intern. Källa: AP-fondernas årsredovisningar. Som framgår av tabell 3.7 har förvaltningskostnaderna ökat något under 2009, med motsvarande fondkapital har kostnaderna ökat från . I pensions- Skr. systemets årsredovisning 2009 redovisas buffertfondernas samlade