prop · GX03165 · 2010-03-23 00:00:00 — För att Skol- inspektionen ska kunna ta tillvara de allmänna intressen som myndig- heten har till uppgift att bevaka bör den ges ställning som part i dom- stolsprocessen även i de fall en kommun överklagar ett beslut att god- känna en enskild som huvudman. En bestämmelse om att förutom den enskilde också Skolinspektionen ska vara kommunens motpart bör därför införas i skollagen. Som redogjorts för i avsnitt 32.2.2. ska också en bestämmelse införas om att den enskilde huvudmannen är den enskildes motpart i domstolen när ett beslut överklagas dit, eftersom 7 § förvaltningsprocesslagen om vem som ska vara klagandens motpart i ärenden hos förvaltningsdomstol inte gäller där beslutande instans är en enskild. Regeringens förslag: Andra beslut enligt den nya skollagen än sådana som anges i kapitlet om överklagande ska få överklagas bara om överklagande får ske enligt 10 kap. kommunallagen (1991:900). beslut i fråga om antagning till utbildning ska dock inte få överklagas. Förbudet mot att överklaga beslut av Skolväsendets överklagande- nämnd ska överföras till den nya skollagen. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ett antal remissinstanser, bl.a. Elevråd och Elevråds (), anser att beslut om betyg ska kunna överklagas. anser att beslut fattade av skolhuvudman gällande övergripande struktur-, miljö- och budget- frågor ska kunna överklagas. I övrigt har inga remissinstanser kommen- Skälen för regeringens förslag: Andra beslut än de som räknas upp i den nya lagens kapitel om överklagande ska emellertid inte kunna bli föremål för annan prövning än laglighetsprövning enligt kommunallagen. I sammanhanget bör särskilt påpekas att ett beslut om antagning till ut- bildning i de frivilliga skolformerna inte får överklagas. beskrivits är ett beslut om mottagande och ett beslut om antagning till en utbildning på gymnasial nivå inte samma sak. I likhet med vad som gäller enligt dagens skollag, föreslås att beslut av med anledning av ett överklagande dit, inte får överklagas. Regeringens förslag: I ett särskilt kapitel i den nya skollagen ska vissa bestämmelser samlas som avser flera skolformer och verksam- heter. bestämmelser om bosättning, vissa ytterligare definitioner, kommunens skyldighet att löpande hålla sig informerad om icke skolpliktiga ungdomar, bestämmelser om handläggning med tillämpning av förvalt- ningslagen (1986:223), talerätt för den som fyllt , anmälan till socialnämnden och samverkan med andra myndig- heter, tystnadsplikt för den som är eller har varit verksam i enskilt be- driven utbildning eller annan verksamhet enligt skollagen, utbildning som leder fram till International Baccalaureate, överlämnande av betygshandlingar från fristående skolor till lägeskommunen, kommunens skyldighet att lämna information om den förskola och annan pedagogisk verksamhet som finns i kommunen och om möjligheten för enskilda att bedriva sådan verksamhet, och vissa övriga bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Inga remissinstanser har yttrat sig över förslaget. Skälen för regeringens förslag: I skollagens avslutande kapitel sam- las bestämmelser som inte har en naturlig plats i skolformskapitlen eller i andra av skollagens kapitel. Kapitlet inleds med bestämmelser om vem som ska anses som bosatt i landet och därmed sammanhängande be- stämmelser när det gäller rätten till utbildning och annan pedagogisk verksamhet för personer som inte är folkbokförda i landet. därutöver vissa skolformsövergripande definitioner, bl.a. om att det som i lagen sägs om barn, ungdomar och vuxna med utvecklingsstörning även ska gälla dem som har fått en betydande och bestående begåvnings- mässig funktionsnedsättning på grund av hjärnskada, föranledd av yttre våld eller kroppslig sjukdom. Vidare finns bestämmelser om kommuners s.k. uppföljningsansvar för ungdomar som inte har fullföljt I kapitlet finns även föreskrifter om handläggning med tillämpning av förvaltningslagen (1986:223), om elevs talerätt, om tystnadsplikt samt en hänvisning till socialtjänstlagens (2001:451) bestämmelse om anmälan till socialnämnden att ett barn kan behöva nämndens skydd. sätt som i den nuvarande skollagen är syftet med hänvisningen till socialtjänstlagen att öka kunskapen om anmälningsskyldighet inom verksamheter som rör barn och ungdom enligt skollagen. innehåller också bestämmelser om riksinternatskolor samt utbildning som leder fram till International Baccalaureate. Vidare föreslås en ny bestämmelse som reglerar en fristående skolas skyldighet att överlämna betygshandlingar till den kommun där skolan är belägen. en bestämmelse om kommunens skyldighet att informera om de förskolor och den verksamhet som avses i kapitel 25 Annan pedagogisk verksamhet som finns att tillgå inom kommunen. avse möjligheten för enskilda att bedriva förskola eller sådan verksamhet som avses i nämnda kapitel med bidrag från hemkommunen (se prop. 2008/09:115 s. 40). Slutligen föreslås att vissa bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att utfärda föreskrifter förs in i lagen, i några fall med erforderliga justeringar vilka i princip innebär att de aktuella bemyndigandena i denna lag även omfattar Regeringens förslag: I skollagen ska det anges att med bosatt i landet avses den som ska vara folkbokförd här enligt folkbokföringslagen (1991:481). Även sådana personer som avses i 1 § första eller tredje styckena lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl., ska anses som bosatta i landet. Detta ska även gälla om ett beslut om avvisning eller utvisning har meddelats fram till dess att de lämnar landet, under förutsättning att de inte håller sig undan så att ett sådant beslut inte Som bosatta i landet ska också avses personer som vistas i landet med stöd av tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt 5 kap. 15 § utlänningslagen (2005:716). För dessa grupper ska rätten avgränsas till att avse utbildning i gymnasie- och gymnasiesärskolan i de fall där ungdomarna har påbörjat denna utbildning . Vidare ska personer som har rätt till utbildning och annan verksam- het enligt denna lag till följd av , eller avtalet mellan och om fri rörlighet för personer anses som bo- satta i landet. Slutligen ska familjemedlemmar till en person som tillhör en främmande makts beskickning eller lönade konsulat eller dess betjä- ning eller som avses i 4 § lagen (1976:661) om immunitet och privile- gier i vissa fall, och som inte har rätt till utbildning och annan verk- samhet till följd av , eller avtalet mellan och om fri rörlighet för personer, anses som bosatta i landet. Rätten till utbildning ska för dessa personer avgränsas till att avse ut- bildning i grundskola, grundsärskola, specialskola och sameskola. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om deltagande i verksamhet enligt den nya skol- lagen för personer som inte omfattas av ovan redovisade bestämmelser om bosättning. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: och (Barnens rätt i sam- hället) konstaterar att asylsökande barn m.fl. alltjämt har rätt till utbild- ning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg på samma villkor som barn och ungdomar som är bosatta i . , Ungdoms- styrelsen, och kommun fram- håller, bl.a. mot bakgrund av vad som stadgas i , att även barn som inte vistas legalt i landet ska ha rätt till utbildning. välkomnar därför att frågan nu är föremål för en av regeringen tillsatt utredning. Skälen för regeringens förslag Skolplikten bör även fortsättningsvis vara begränsad till elever som är bosatta i landet. Av förarbetena till skollag (prop. 1985/86:10, s. 81) framgår att en person som rätteligen ska vara folkbokförd i anses vara bosatt i landet. I regeringens förslag lagfästs principen att med bosatt i landet avses den som rätteligen ska vara folkbokförd här enligt folkbokföringslagen (1991:481). Skolplikten motsvaras också av en rätt till utbildning. Enligt förslaget till ny skollag finns också personer som vid tillämpningen av skollagen ska anses som bosatta i trots att de inte är folkbokförda i landet. Barn och ungdomar som omfattas av dessa bestämmelser har inte skol- plikt men i huvudsak samma rätt till utbildning som skolpliktiga barn. Regeringen har valt att lagtekniskt utforma bestämmelserna så, att i den första bestämmelsen (29 kap. 2 § i förslaget till ny skollag) anges vilka grupper som ska anses som bosatta i landet och därmed ha rätt till utbildning och annan verksamhet enligt skollagen på i princip samma sätt som dem som är folkbokförda i landet. Det gäller fyra kategorier: asyl- sökande m.fl., personer som har tidsbegränsat uppehållstillstånd för att förundersökning eller huvudförhandling i brottmål ska kunna genom- Prop. 2009/10:165 föras, personer som omfattas av , eller avtalet mellan och om fri rörlighet för personer samt familjemed- lemmar till personer som tillhör en främmande makts beskickning m.m. I samtliga ovan nämnda fall föreslår regeringen att rätten till utbildning eller annan verksamhet enligt skollagen ska gälla oavsett huvudman. Alla personer som omfattas av dessa bestämmelser har dock inte rätt till utbildning i alla skolformer. I den följande paragraf (29 kap. 2 §) anges vissa begränsningar i rätten till utbildning. Barn och ungdomar som ensamma eller tillsammans med sina föräldrar har lämnat sitt hemland har samma grundläggande behov av omvårdnad och skydd, av kontinuitet i relation till sina föräldrar och respekt för sin integritet som andra barn. Men det faktum att de har lämnat eller flytt från sitt hemland, och ännu inte vet om de får möjlighet att rota sig här, innebär att dessa barn i många avseenden befinner sig i en svårare situa- tion än andra. Asylsökande barn och ungdomar har i princip samma rätt till utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg som barn som är bosatta i . regleras denna rätt i förordningen (2001:976) om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för asylsökande barn m.fl. Ett led i arbetet för att stärka dessa barns situation är att lagfästa rätten till utbildning. Enligt regeringens uppfattning finns det dock inte skäl att låta dessa barn och ungdomar även omfattas av skolplikten, jfr prop. 2000/01:115, s. 1819. I förordningen om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsom- sorg för asylsökande barn m.fl. finns föreskrifter om utbildning inom det offentliga skolväsendet för asylsökande barn och ungdomar samt för några andra grupper som är jämställda med dessa. Dessa gruppers rättig- heter m.m. regleras dels i lagen (1994:137) om mottagande av asyl- sökande m.fl., dels i utlänningslagen (2005:716). Den nämnda förord- ningen trädde 2002 och har ändrats . Således omfattar förordningen numera även barn och ungdomar som inte är folkbokförda här i landet och vistas här enligt ett beslut om tidsbe- gränsat uppehållstillstånd för att förundersökning eller huvudförhandling i brottmål ska kunna genomföras beslut som regleras i 5 kap. 15 § i utlänningslagen. Eftersom bestämmelserna handlar om rätten till utbildning inom skol- väsendet har regeringen den principiella uppfattningen att relevanta be- stämmelser bör finnas i skollagen i stället för i förordning. Därför före- slår regeringen att rätten till utbildning för de grupper som omfattas av den nuvarande förordningen om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för asylsökande barn m.fl. ska regleras i skollagen på sådant sätt att de, vad gäller rätten till utbildning, ska anses vara bosatta i landet. Därmed kommer, med vissa särskilt angivna undantag, bestämmelserna om rätt till utbildning inom skolväsendet för barn och ungdomar att gälla för asylsökande barn och ungdomar m.fl. på i princip samma sätt som för dem som är folkbokförda i landet. Regeringen anser också att det är rimligt att de asylsökande barn m.fl. som omfattas av de föreslagna bestämmelserna ska anses som bosatta i och därmed ha rätt till utbildning till dess att de lämnar landet, även om ett beslut om avvisning eller utvisning meddelats. Enligt gällande rätt finns ingen rätt till utbildning för barn som håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning. Enligt 6 kap. 2 § grundskoleförordningen och 11 kap. 7 § gymnasieförordningen är det dock möjligt för kommunerna att på frivillig väg ta emot dessa barn i sin grund- och gymnasieskola. Utredningen om rätt till utbildning m.m. för barn som håller sig undan verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning redovisade sina förslag i betänkandet Skolgång för barn som skall avvisas eller utvisas (SOU 2007:34). I betänkandet föreslogs att barn i familjer som håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning får rätt till utbildning inom det offentliga skolväsendet för barn och ung- dom på huvudsakligen samma villkor som barn som är bosatta i . Dessa barn föreslogs också ha rätt att delta i offentligt bedriven förskole- verksamhet och skolbarnsomsorg. Så som utredningens direktiv var formulerade undantogs flera grupper från dess förslag. Framför allt omfattades inte barn som kommer till utan att ha ansökt om nödvändigt tillstånd för vistelsen och som inte fått något beslut om avvisning eller utvisning. Regeringen har tillsatt en särskild utredare för att genomföra en komplette- rande utredning (dir. 2009:71). Utredningen presenterade betänkandet Skolgång för alla barn (SOU 2010:5). I betänkandet föreslår utredningen att rätten till skolgång, förskoleverksamhet och skolbarns- omsorg ska omfatta alla barn och ungdomar som vistas i landet, även om de saknar tillstånd för sin vistelse, förutsatt att vistelsen inte är tillfällig. Rätten till skolgång m.m. föreslås gälla också i fristående skolor och enskilt bedriven förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. Detsamma ska också gälla för de barn och ungdomar som omfattas av förord- ningen (2001:976) om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsom- sorg för asylsökande barn m.fl. I avvaktan på den fortsatta beredningen av utredningens förslag lämnar regeringen inget förslag avseende rätt till utbildning för dessa grupper. Möjligheten till utbildning i gymnasie- och gymnasiesärskolan gäller enligt förordningen (2001:976) om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för asylsökande barn m.fl. endast för den som har på- börjat utbildningen . I den proposition som låg till grund för förordningen (prop. 2000/01:115 om asylsökande barns skolgång m.m.) bedömde nämligen den dåvarande regeringen att rätten till gymna- sieutbildning borde gälla om studierna påbörjas , med hänvisning till att omfattar barn . I propo- sitionen framhölls dock att en kommun självfallet även fick erbjuda gymnasieutbildning till asylsökande ungdomar som fyllt . Regeringen instämmer i denna bedömning och anser inte att det är rimligt att ändra denna åldersgräns till i likhet med det som gäller för ungdomar som är folkbokförda i landet. Regeringen bedömer att ett sådant utökat åliggande skulle medföra ökade kostnader för kommunerna, och att frågan därför behöver utredas vidare. föreslår därför ingen förändring i förhållande till förordningen (2001:976) om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för asylsökande barn m.fl. i detta avseende. Vid införandet av de aktuella bestämmelserna i skollagen bör det emellertid förtydligas att rätten till utbildning även gäller barn som är asylsökande men som bor i s.k. eget boende med en vårdnadshavare som har uppehållstillstånd (1 § tredje stycket lagen om mottagande av asyl- sökande m.fl.). Denna grupp barn har särskilt uppmärksammats av utred- ningen om mottagandevillkor för asylsökande (SOU 2003:89). Enligt utredningen tyder allt på att dessa barn i praktiken har tillgång till utbild- ning i samma omfattning som andra asylsökande barn. Som utredningen konstaterat kan det för att undvika oklarheter i regleringen beträffande denna grupp av barn behövas ett förtydligande. Regeringen anser att det är rimligt att asylsökande barn som bor i s.k. eget boende med en vård- nadshavare som har uppehållstillstånd, även i fortsättningen bör ha samma möjligheter till utbildning som andra asylsökande barn. Regleringen i 29 kap. 2 § ska därför uttryckligen omfatta dessa barn. Regeringens förslag innebär att rätten till utbildning för de grupper av asylsökande m.m. barn och ungdomar som här avses, omfattar även fri- stående skolor, fristående förskoleklasser, fristående förskolor samt fri- tidshem och annan pedagogisk verksamhet som bedrivs av en enskild huvudman. Konsekvenser av medlemskapet i EU och Efter tillkomsten av skollagen (1985:1100) har blivit medlem i Europeiska unionen (EU). har därmed blivit en del av nationella rättsordning. Enligt artikel 12 EUF-fördraget är all diskrimine- ring på grund av nationalitet förbjuden inom fördragets tillämpningsom- råde. Av särskild betydelse för utbildningsområdet är rådets förordning (EEG) nr 1612/68 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen. Av detta följer att även de som inte är bofasta i men som om- fattas av ska ha rätt till utbildning. Vad gäller barn och ungdomar ska, enligt artikel 12 rådets förordning, barnen till en medborgare i en medlemsstat som är eller har varit anställd i en annan medlemsstat få tillträde till denna stats allmänna skolor, lär- lingsutbildning och yrkesskolekurser på samma villkor som medborgarna i denna stat, om barnen bor där. Medlemsstaterna ska vidare bemöda sig att göra det möjligt för dessa barn att delta i utbildningen under bästa möjliga förhållanden. Ett medlemsland kan således inte, enligt den praxis som utvecklats inom , upprätthålla krav på folkbokföring för att medge barn till arbetstagare som är unionsmedborgare eller medborgare i ett EES-land, rätt till utbildning i allmänna skolor. och de därmed sammanhängande avtalen preciserar inte vilka skolformer eller motsvarande som rätten till utbildning avser. I artikel 7.2 rådets förordning (EEG) nr 1612/68 anges att en arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat, inom en annan medlemsstats terri- torium ska åtnjuta samma sociala och skattemässiga förmåner som värd- landets egna medborgare. Regeringen har ingen klar uppfattning om huruvida begreppet sociala förmåner i denna artikel kan anses omfatta rätt till förskola och fritidshem. ansåg dock att det, Prop. 2009/10:165 med hänsyn till syftet med rådets förordning och till att dåvarande EG- domstolen har gjort en vid tolkning av begreppet sociala förmåner, är rimligt att utgå ifrån att förskola och fritidshem omfattas av artikeln i fråga. I artikel 7.3 samma förordning anges vidare att en arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat inom en annan medlemsstats territorium, med stöd av samma rättighet och på samma villkor som landets med- borgare, även ska ha tillgång till utbildning i yrkesskolor och omskol- ningscentra. Regeringen föreslår mot denna bakgrund att det i skollagen förs in en bestämmelse om att den som har rätt till utbildning eller annan verksam- het enligt skollagen till följd av , eller avtalet mellan och om fri rörlighet för personer, ska anses som bosatt i landet även om han eller hon inte är folkbokförd här. För denna personkrets ska inte anges någon begränsning vad gäller rätten till ut- bildning i olika skolformer. Det kan här nämnas att ett beslut av exem- pelvis en kommun om huruvida en person som tillhör aktuell personkrets har rätt till utbildning, kan överklagas till Skolväsendets överklagande- nämnd. Barn till beskickningsmedlemmar från länder utanför EU/EES Den ovan föreslagna regleringen i skollagen om rätt till utbildning i en- lighet med m.m. omfattar även barn och ungdomar som är familjemedlemmar till medlemmar i främmande makts beskickningar från de länder som omfattas av , eller avtalet mellan och om fri rörlighet för personer. EU/EES/, bör ha en i skollagen lagfäst rätt till utbildning. rätt föreslås dock avgränsas till att gälla barn och ungdomar i grundskola, grundsärskola, specialskola, sameskola och motsvarande utbildningar, i enlighet med 2 § förordningen (2007:81) om utbildning och statsbidrag för vissa barn och ungdomar som inte är folkbokförda i . föreslog att barn till beskickningsmedlemmar från länder även utanför EU/EES-avtalens tillämpningsområde också skulle ha rätt till utbildning i förskola, förskoleklass, fritidshem och gymnasie- Regeringen föreslår dock inga förändringar i förhållande till de regler om rätt till utbildning som finns i förordningen (2007:81) om utbildning och statsbidrag för vissa barn och ungdomar som inte är folkbokförda i , men anser att förutsättningarna bör ses över för att utöka rätten till utbildning utöver de skolformer som omfattas av skol- plikten för denna grupp barn. I även detta fall ska bestämmelserna flyttas från förordning till lag eftersom de avser rätten till utbildning. Bemyndigande att utfärda föreskrifter om deltagande i utbildning Regeringens förslag avser regleringen av rätten till utbildning m.m. för Dessutom behöver det även i fortsättningen finnas ett regeringen bestämmer, att utfärda föreskrifter om deltagande i verksam- Prop. 2009/10:165 het som omfattas av skollagens bestämmelser, för personer som inte omfattas av ovan redovisade bestämmelser om bosättning m.m. Detta bemyndigande motsvarar i princip det bemyndigande som finns i den nu gällande skollagens 15 kap. 5 §, men föreslås bli utvidgat till att omfatta alla verksamheter enligt skollagen oavsett huvudman. Regeringens förslag: Med en persons hemkommun ska i den nya skol- lagen avses den kommun som personen är folkbokförd i. För den som är bosatt i landet utan att vara folkbokförd här, ska med hemkommun avses den kommun som han eller hon stadigvarande vistas i eller, om han eller hon saknar stadigvarande vistelseort, den kommun som han eller hon för tillfället uppehåller sig i. Med hemlandsting ska det landsting avses som hemkommunen hör till. Med utlandssvensk elev ska i lagen avses en elev vars vårdnadshavare stadigvarande vistas i utlandet och av vilka minst en är svensk med- borgare. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om att också annan ska anses som utlandssvensk Det som i skollagens kapitel om grundsärskolan, gymnasiesärskolan och särskild utbildning för vuxna sägs om barn, ungdomar och vuxna med utvecklingsstörning ska även gälla dem som har fått en betydande och bestående begåvningsmässig funktionsnedsättning på grund av hjärnskada, föranledd av yttre våld eller kroppslig sjukdom. Personer med autism eller autismliknande tillstånd ska tillhöra målgruppen endast om de också har en utvecklingsstörning eller om de också har en be- tydande och bestående begåvningsmässig funktionsnedsättning på grund av hjärnskada, föranledd av yttre våld eller kroppslig sjukdom. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: tillstyrker den del av för- slaget som rör personkretsen för grundsärskolan, gymnasiesärskolan och särskild utbildning för vuxna. kommun efterfrågar förtydliganden om vilka anpassningar i ordinarie skolverksamhet som behöver göras för att elever med autism utan utvecklingsstörning ska ha en möjlighet att Skälen för regeringens förslag skollags första kapitel finns i avsnittet Gemensamma be- stämmelser för det offentliga skolväsendet vissa, för flera skolformer, gemensamma definitioner, vilka föreslås föras till den nya skollagens avslutande kapitel Övriga bestämmelser. Hemkommun, hemlandsting och utlandssvensk elev Vad gäller skollagens definition av begreppet hemkommun instämmer regeringen i den bedömning som gjordes i den proposition som föregick skollag (prop. 1985/86:10, s. 31), i vilken angavs att den gene- rella rätten till utbildning också måste gälla personer som inte har en stadigvarande vistelseort, även om dessa fall måste betraktas som excep- och att det kan vara svårt att få till stånd en meningsfull skolgång i sådana fall.