prop · GX03135 · 2010-03-17 00:00:00 — behandling mot missbruk av beroendeframkallande medel eller mot något annat särskilt förhållande som kan antas ha samband med hans eller hennes brottslighet, om det inte finns någon beaktansvärd risk för att den intagne kommer att begå brott, undandra sig straffets fullgörande eller på annat sätt allvarligt missköta sig. 4 § Vistelse i halvvägshus innebär att en intagen är placerad i ett av Kriminalvården kontrollerat hem som är anpassat för att ge intagna särskilt stöd och tillsyn. Vistelse i halvvägshus får beviljas en intagen som har behov av särskilt stöd eller kontroll om 1.minst halva strafftiden, dock , har avtjänats, 2.det inte finns någon beaktansvärd risk för att han eller hon kommer att begå brott, undandra sig straffets fullgörande eller på annat sätt allvarligt missköta sig, och 3.han eller hon utför arbete, får behandling eller deltar i utbildning eller särskilt anordnad verksamhet. Den intagne får inte vistas utanför halvvägshuset annat än på särskilt bestämda tider. 5 § Utökad frigång innebär att en intagen under kontrollerade former avtjänar fängelsestraffet i sin bostad. Utökad frigång får beviljas om 1.minst halva strafftiden, dock , har avtjänats, 2.det inte finns någon beaktansvärd risk för att den intagne kommer att begå brott, undandra sig straffets fullgörande eller på annat sätt allvarligt missköta sig, 3.han eller hon har tillgång till bostad, och 4.han eller hon utför arbete, får behandling eller deltar i utbildning eller särskilt anordnad verksamhet. 6 § Ett tillstånd till en utslussningsåtgärd ska förenas med de villkor som behövs för att syftet med åtgärden ska uppnås eller för att Kriminal- vården ska kunna utöva nödvändig kontroll. Elektroniska hjälpmedel får användas för att kontrollera meddelade villkor. Om det på grund av nya omständigheter finns skäl för det, får Kriminalvården ändra, upphäva eller meddela nya villkor. Om det finns särskilda skäl, får Kriminalvården förena en vårdvistelse enligt 3 § med en föreskrift enligt 26 kap. 15 § första stycket 3 brotts- balken som ska gälla för tiden efter villkorlig frigivning. Om det på grund av nya omständigheter finns skäl för det, får Kriminalvården ändra, upphäva eller meddela en ny föreskrift. 7 § Den som är beviljad en utslussningsåtgärd är skyldig att på begäran lämna urin-, utandnings-, saliv-, svett-, blod- eller hårprov för kontroll av att han eller hon inte är påverkad av alkohol, narkotika, något annat berusningsmedel, något sådant medel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller någon sådan vara som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. 8 § Ett tillstånd till en utslussningsåtgärd ska upphävas om 1.det inte längre finns förutsättningar för åtgärden, eller 2.den intagne inte rättar sig efter de villkor som meddelats eller fullgör de skyldigheter som gäller för utslussningsåtgärden. 9 § Om ett tillstånd till en påbörjad utslussningsåtgärd upphävs, ska den intagne föras till en verkställighet av straffet i anstalten. 10 § Kriminalvården får anlita ett bolag, en förening, en samfällighet eller en stiftelse för verksamhet med halvvägshus. 11 § Den som bedriver ett halvvägshus i enskild regi enligt 10 § eller ett hem för vårdvistelse enligt 6 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453) ska 1.fortlöpande hålla Kriminalvården underrättad om hur verksamheten fortskrider, 2.samråda med Kriminalvården i frågor av större vikt, och 3.omedelbart anmäla om den intagne inte rättar sig efter de villkor som meddelats eller fullgör de skyldigheter som gäller för utslussnings- åtgärden. 12 § Den som är anställd av eller har ett uppdrag hos ett bolag, en fören- ing, en samfällighet eller en stiftelse som bedriver sådan verksamhet som avses i 3 eller 4 §, får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon på grund av sin anställning eller sitt uppdrag har fått veta om en enskilds personliga förhållanden eller förhållanden av betydelse för beivrandet av brott. Varning och uppskjuten villkorlig frigivning 1 § En intagen som bryter mot de föreskrifter och villkor som gäller för verkställigheten får tilldelas en varning. 2 § Bestämmelser om att den villkorliga frigivningen kan skjutas upp finns i 26 kap. 6 och 7 §§ . 3 § Frågor om varning enligt 1 § eller uppskjutande av villkorlig frigiv- ning enligt 26 kap. 6 och 7 §§ ska avgöras skyndsamt. 4 § Innan ett beslut om varning meddelas ska förhör hållas med den intagne. 5 § I mål och ärenden om uppskjuten villkorlig frigivning enligt 26 kap. 6 och 7 §§ ska ett offentligt biträde förordnas för den intagne, om det inte måste antas att behov av biträde saknas. Innan ett beslut om uppskjuten villkorlig frigivning meddelas ska den intagne beredas tillfälle att yttra sig. 1 § Ett beslut enligt denna lag fattas av Kriminalvården, om inte annat följer av 3, 4 eller 6 §. 2 § Ett beslut enligt denna lag gäller , om inte något annat förordnas. 3 § Ett beslut om att upphäva ett tillstånd till en påbörjad vårdvistelse, vistelse i halvvägshus eller utökad frigång fattas av en övervaknings- nämnd efter en anmälan av Kriminalvården. Nämnden får också själv- mant ta upp frågan till prövning. 4 § I fall som avses i 3 § får Kriminalvården upphäva till- ståndet i avvaktan på övervakningsnämndens prövning. Kriminalvårdens beslut ska underställas övervaknings- nämnden. ska senast den första arbetsdagen efter den dag då Kriminalvårdens beslut meddelades pröva om beslutet ska bestå, i avvaktan på den slutliga prövningen. Fastställer inte nämnden beslutet inom , upphör det att gälla. Nämnden ska skyndsamt ta upp frågan till slutlig prövning. 5 § Frågor om att upphäva ett tillstånd till en utslussningsåtgärd enligt 3 och 4 §§ prövas av den övervakningsnämnd inom vars verksamhets- område det frivårdskontor där den intagne är inskriven är beläget. Om det finns särskilda skäl, får en annan övervakningsnämnd pröva sådana frågor. 6 § Regeringen får när det gäller en viss intagen besluta att ett ärende om vistelse utanför en anstalt ska överlämnas till regeringens prövning, om det behövs med hänsyn till rikets säkerhet eller risken för att den intagne under verkställigheten medverkar till terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. 1 § Kriminalvårdens beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol, om inte annat följer av 5 §. Ett beslut överklagas till den förvaltningsrätt inom vars domkrets den anstalt, det häkte eller det frivårdskontor är beläget där den klagande var inskriven när det första beslutet i ärendet fattades. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 2 § Ett beslut får inte överklagas enligt 1 § första stycket innan beslutet har omprövats av Kriminalvården. En sådan omprövning får begäras av den beslutet angår om det har gått honom eller henne emot. Ett över- klagande av ett beslut som inte har omprövats ska anses som en begäran om omprövning. Vid omprövning enligt första stycket får beslutet inte ändras till den klagandes nackdel. 3 § En begäran om omprövning ska vara skriftlig och ha kommit in till Kriminalvården från den dag då den klagande fick del av beslutet. I begäran om omprövning ska den klagande ange vilket beslut som avses och vilken ändring i beslutet som han eller hon begär. Kriminalvården prövar om skrivelsen med begäran om omprövning har kommit in i rätt tid. Om skrivelsen har kommit in för sent ska den avvisas, om inte förseningen beror på att myndigheten lämnat den klagande felaktig underrättelse om hur man begär omprövning. 4 § En övervakningsnämnds beslut enligt 13 kap. 3 § får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. ska inte vara part i domstolen. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 5 § Ett beslut om vistelse utanför en intagen som regeringen har meddelat ett förordnande för enligt 7 kap. 11 § får över- klagas till regeringen. 15 kap. Övriga bestämmelser 1 § Den som olovligen överlämnar eller försöker överlämna ett vapen eller annat farligt föremål till en intagen döms till böter eller fängelse i högst , om inte gärningen är belagd med strängare straff i brotts- 2 § Den som till en intagen lämnar alkohol eller annat berusningsmedel eller injektionsspruta eller kanyl som är särskilt ägnad att användas för missbruk av eller annan befattning med narkotika döms till böter eller fängelse , om inte gärningen är belagd med strängare straff i annan lag. Detsamma gäller den som på annat sätt hjälper en intagen att få tillgång till sådant berusningsmedel eller föremål. 3 § Kriminalvården får förordna en väktare i ett auktoriserat bevaknings- företag att, inom ramen för sin anställning där, utföra vissa bevaknings- uppdrag när en intagen ska vistas utanför en anstalt. särskilda skäl, får ett sådant förordnande avse vissa bevakningsuppgifter inom en anstalt. I förordnandet ska uppdragets art och omfattning anges. Förordnandet får återkallas. 4 § En väktare med ett förordnande enligt 3 § får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon på grund av sitt uppdrag har fått veta om en enskilds personliga förhållanden eller förhållanden av betydelse för rikets säkerhet eller för beivrandet av brott. I det allmännas verksamhet tillämpas i stället offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 5 § Föreskrifter om verkställighet av lagen meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Denna lag träder i kraft , då lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt ska upphöra att gälla. Härigenom föreskrivs följande. Lagens innehåll och tillämpningsområde 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om verkställighet av beslut om häktning och vissa andra tillfälliga frihetsberövanden i häkte eller i annan placering och vissa rättigheter (2 kap.), besök och andra kontakter (3 kap.), särskilda kontroll- och tvångsåtgärder (4 kap.), hälso- och sjukvård (5 kap.), restriktioner för intagna som är misstänkta för brott (6 kap.), samt beslut och överklagande m.m. (7 och 8 kap.). 2 § Denna lag gäller den som är 1.häktad, anhållen eller gripen på grund av misstanke om brott, 2.häktad av annan anledning än misstanke om brott, 3.intagen i ett häkte eller en polisarrest i avvaktan på att han eller hon ska förpassas till en kriminalvårdsanstalt eller ett särskilt ungdomshem, 4.tillfälligt placerad i ett häkte med stöd av fängelselagen (2010:000), 5.omhändertagen enligt 28 kap. 11 § tredje stycket i avvaktan på att ett beslut om undanröjande av skyddstillsyn vinner laga kraft. Det som sägs i första stycket 1 gäller inte den som är gripen enligt 35 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträd- are. 3 § Denna lag gäller, om inte annat föreskrivs i lag eller annan författ- ning, också den som är intagen i 1.en kriminalvårdsanstalt eller ett häkte för annat ändamål än verk- ställighet av påföljd för brott, eller 2.en polisarrest för förvar. 4 § Varje intagen ska bemötas med respekt för sitt människovärde och med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med frihets- berövandet. 5 § Verkställigheten ska utformas så att negativa följder av frihetsberöv- andet motverkas. I den utsträckning det är lämpligt och den intagne samtycker till det, ska åtgärder vidtas för att ge honom eller henne det stöd och den hjälp som behövs. 6 § Verkställigheten får inte innebära andra begränsningar i den intagnes frihet än som följer av denna lag eller som är nödvändiga för att ord- ningen eller säkerheten ska kunna upprätthållas. En kontroll- eller tvångsåtgärd får endast användas om den står i rimlig proportion till syftet med åtgärden. Om en mindre ingripande åtgärd är tillräcklig ska den användas. Placering och vissa rättigheter 1 § En intagen har rätt att placeras i enrum. Två eller flera intagna får placeras i samma rum om det är nödvändigt av utrymmesskäl eller någon annan särskild anledning. 2 § En intagen får inte placeras så att han eller hon vistas tillsammans med intagna av motsatt kön. En intagen får dock medges att vistas med intagna av motsatt kön, om det är lämpligt och de intagna samtycker till 3 § En intagen som är får inte placeras så att han eller hon vistas tillsammans med intagna , om det inte kan anses vara till hans eller hennes bästa. 4 § En intagen får medges att ha sitt spädbarn hos sig, om det kan anses vara till barnets bästa. Vistelse i gemensamhet och avskildhet 5 § En intagen ska ges möjlighet att vistas tillsammans med andra intagna (gemensamhet), om inte 1.den intagne är placerad i en annan förvaringslokal än i ett häkte och lokalförhållandena inte tillåter gemensamhet, 2.det av säkerhetsskäl är nödvändigt att hålla den intagne avskild från andra intagna, eller 3.det är nödvändigt för att genomföra en kroppsbesiktning. 6 § En intagen ska, om det är möjligt, beredas lämplig sysselsättning i form av arbete eller annan jämförbar verksamhet. En intagen som utför eller deltar i den sysselsättning som anordnas av Kriminalvården har rätt till ersättning. 7 § En intagen ska ges möjlighet att vistas utomhus , om det inte finns synnerliga skäl mot det. 8 § En intagen ska ges möjlighet att på lämpligt sätt ägna sig åt för- ströelse. 9 § En intagen ska ges möjlighet att på lämpligt sätt följa vad som händer i omvärlden. 10 § En intagen ska ges möjlighet att på lämpligt sätt utöva sin religion. 11 § En intagen får ta emot och inneha böcker, tidskrifter, tidningar och andra personliga tillhörigheter av enkelt slag, dock inte sådana tillhörig- heter som kan äventyra ordningen eller säkerheten. 12 § Tillhörigheter som en intagen inte får ta emot och inneha enligt 11 § får omhändertas och förvaras för den intagnes räkning. Tillhörigheter som omhändertagits ska lämnas ut till den intagne senast i samband med att han eller hon inte längre ska vara berövad friheten. 13 § En intagen får, om det finns särskilt ömmande skäl, beviljas tillstånd att vistas utanför förvaringslokalen (permission), om det inte finns hinder mot det av säkerhetsskäl. Ett tillstånd till permission ska förenas med de villkor som behövs. Om det inte är uppenbart obehövligt, ska den intagne stå under bevakning. Innan ett tillstånd till permission beviljas den som är ålagd restriktioner enligt 6 kap. ska medgivande inhämtas från undersökningsledaren eller åklagaren. Besök och andra kontakter 1 § En intagen får ta emot besök i den utsträckning det lämpligen kan ske, om inte besöket kan äventyra säkerheten. Bestämmelser om rätten för den som är häktad eller anhållen att ta emot besök från sin försvarare finns i 21 kap. 9 § . 2 § Ett besök får, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl, kontrolleras genom att 1. personal övervakar besöket, eller 2. besöket äger rum i ett besöksrum som är så utformat att det omöjlig- gör att föremål överlämnas. 3 § Ett besök får, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl, villkoras av att besökaren underkastar sig kroppsvisitation eller ytlig kroppsbesiktning. 4 § En intagen får stå i förbindelse med en annan person genom elektron- isk kommunikation i den utsträckning det lämpligen kan ske, om inte kommunikationen kan äventyra säkerheten. 5 § Elektronisk kommunikation mellan en intagen och en annan person får avlyssnas, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl. De som ska kom- municera med varandra ska i förväg informeras om kontrollen. Elektronisk kommunikation mellan en intagen och hans eller hennes offentlige försvarare får inte avlyssnas. 6 § Försändelser mellan en intagen och hans eller hennes offentlige försvarare, en svensk myndighet eller ett internationellt organ som har av erkänd behörighet att ta emot klagomål från enskilda ska vidare- befordras utan granskning. En sådan försändelse till en intagen ska dock inte vidarebefordras utan hållas kvar, om det finns anledning att anta att uppgiften om avsändare av försändelsen är oriktig. 7 § I andra fall än som avses i 6 § får en intagen vägras att sända eller ta emot en försändelse, om det är nödvändigt med hänsyn till ordningen eller säkerheten. En försändelse som den intagne inte får sända eller ta emot får hållas kvar. 8 § En försändelse som hålls kvar får inte granskas utan den intagnes medgivande, om det inte är absolut nödvändigt av säkerhetsskäl. En försändelse som avses i 6 § får endast granskas i syfte att utreda vem avsändaren är. 9 § En försändelse som hålls kvar ska, om inte särskilda skäl talar mot det, lämnas ut till den intagne och senast när han eller hon inte längre ska vara berövad friheten. 10 § Den som är placerad i ett häkte för utredning av misskötsamhet enligt 6 kap. 8 § tredje stycket fängelselagen (2010:000) får hindras från kontakter med andra personer genom besök, elektronisk kommunikation eller försändelser, om det är absolut nödvändigt för att syftet med utredningen inte ska äventyras. 11 § Om det behövs för att kunna bedöma om besök eller elektronisk kommunikation kan tillåtas enligt 1 § första stycket eller 4 § eller ska kontrolleras enligt 2 eller 5 §, ska det i förväg undersökas om den som kontakten ska äga rum med är dömd eller misstänkt för brott eller för att utöva brottslig verksamhet. I den utsträckning det behövs ska upplys- ningar också inhämtas om hans eller hennes personliga förhållanden i övrigt. Särskilda kontroll- och tvångsåtgärder 1 § En intagens bostadsrum och hans eller hennes tillhörigheter får kontrolleras i den utsträckning det är nödvändigt för att ordningen eller säkerheten ska kunna upprätthållas. Första stycket gäller även andra slutna förvaringsställen som den intagne disponerar. 2 § Den som ska tas in i en förvaringslokal ska senast vid ankomsten kroppsvisiteras eller kroppsbesiktigas för eftersökande av otillåtna före- mål, om det inte är uppenbart obehövligt. 3 § En intagen får kroppsvisiteras eller kroppsbesiktigas för eftersökande av otillåtna föremål om 1.det finns anledning att anta att ett sådant föremål kommer att anträffas på honom eller henne, 2.han eller hon återkommer efter en vistelse utanför förvaringslokalen, 3.han eller hon ska ha eller har haft ett besök utan sådan kontroll som avses i 3 kap. 2 §, eller 4.det sker i en stickprovskontroll eller i anslutning till en större undersökning som av säkerhetsskäl görs av ett utrymme inom förvarings- lokalen och den intagne har eller har haft särskild anknytning till utrymmet. 4 § En intagen får även i andra fall än som avses i 2 och 3 §§ kropps- visiteras för eftersökande av vapen och andra farliga föremål, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl. 5 § Urin-, utandnings-, saliv-, svett-, blod- eller hårprov får, om inte annat motiveras av medicinska eller liknande skäl, tas på en intagen som skäligen kan misstänkas vara påverkad av alkohol, narkotika, något annat berusningsmedel, något sådant medel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller någon sådan vara som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. 6 § Prov som avses i 5 § får också tas när en intagen själv önskar det, om det behövs för att utreda hans eller hennes drogkonsumtion inför en vård- eller behandlingsinsats. 2009/10:135 7 § Kroppsvisitation eller kroppsbesiktning får inte utföras eller bevittnas Bilaga 10 av någon av motsatt kön som inte är läkare eller legitimerad sjuksköter- ska. Detta gäller dock inte 1.en kroppsvisitation som avses i 4 §, 2.en kroppsvisitation som enbart innebär att föremål som en person bär med sig undersöks, 3.en kroppsvisitation med metalldetektor eller liknande teknisk anord- ning, eller 4.en kroppsbesiktning som enbart innebär att andra prov än urinprov tas enligt 5 eller 6 §. Om det är nödvändigt får en kroppsvisitation eller en kroppsbesiktning av en man utföras eller bevittnas av en kvinna även i andra fall än som avses i första stycket. Omhändertagande av otillåtna föremål 8 § Alkohol, narkotika, andra berusningsmedel, sådana medel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller sådana varor som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor får omhändertas och förstöras 1.om de medförs av någon som ska tas in i en förvaringslokal, 2.om de påträffas hos en intagen, 3.om en intagen får dem sig tillsända, eller 4.om de på annat sätt påträffas inom en förvaringslokal och det inte finns någon känd ägare till dem. Bestämmelserna i första stycket gäller även injektionssprutor, kanyler och andra föremål som är särskilt ägnade att användas för missbruk av eller annan befattning med narkotika. 9 § Ett föremål som påträffas i en förvaringslokal får i andra fall än som anges i 8 § och 2 kap. 12 § omhändertas, om det kan antas att föremålet kommer att tas i beslag. Omhändertagandet ska anmälas till den som får besluta om beslag. 10 § En intagen får beläggas med fängsel 1.vid förflyttning inom förvaringslokalen och vid transport eller annan vistelse utanför lokalen, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl, eller 2.om han eller hon uppträder våldsamt och det är absolut nödvändigt med hänsyn till den intagnes egen eller någon annans säkerhet till liv eller hälsa. En läkare ska undersöka en intagen som belagts med fängsel enligt första stycket 2. 11 § Om det är nödvändigt för att säkerheten ska kunna upprätthållas vid ett häkte får Kriminalvården besluta att alla personer som passerar in i häktet ska kroppsvisiteras (allmän inpasseringskontroll). män inpasseringskontroll ska vara att söka efter otillåtna föremål. liga meddelanden får inte granskas. Ett beslut om allmän inpasseringskontroll får gälla . Kriminalvården får i enskilda fall medge undantag från allmän inpass- eringskontroll, om det finns särskilda skäl. 12 § Om det är nödvändigt för att säkerheten ska kunna upprätthållas vid ett häkte får ett fordon kontrolleras i anslutning till att fordonet passerar in i eller ut ur häktet. Syftet ska vara att söka efter otillåtna föremål eller personer som utan tillåtelse avser att ta sig in i eller ut ur häktet. Skriftliga meddelanden får inte granskas. 1 § En intagen som behöver hälso- och sjukvård ska undersökas av läk- Läkare ska också tillkallas om en intagen begär det och det inte är uppenbart att en sådan undersökning inte behövs. En intagen som behöver hälso- och sjukvård ska vårdas enligt de anvisningar som ges av läkare. Om en intagen inte kan undersökas eller behandlas på ett lämpligt sätt i förvaringslokalen, ska den allmänna Om det behövs, ska den intagne föras över till sjuk- Ett tillstånd till vistelse utanför förvaringslokalen enligt första stycket ska förenas med de villkor som behövs. Om det är nödvändigt av säker- hetsskäl, ska den intagne stå under bevakning. 2 § Bestämmelser om psykiatrisk tvångsvård av den som är intagen finns i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Om en intagen har förts över till en sjukvårdsinrättning eller en under- sökningsenhet som avses i 6 § lagen om rättspsykiatrisk vård, gäller denna lag endast i fråga om restriktioner enligt 6 kap. Bestämmelserna i 1824 §§ lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångs- vård samt bestämmelserna i 8 § andra stycket lagen om rättspsykiatrisk vård om befogenhet för Kriminalvården att besluta om särskilda restrik- tioner för en viss intagen ska tillämpas på en intagen som för frivillig psykiatrisk vård eller rättspsykiatrisk undersökning har förts över till en sådan sjukvårdsinrättning eller undersökningsenhet som avses i andra 3 § Om en transport kan befaras skada den intagnes hälsa, ska läkares medgivande till transporten inhämtas. Restriktioner för intagna som är misstänkta för brott 1 § En intagen som är häktad, anhållen eller gripen på grund av misstanke om brott får åläggas inskränkningar i sin rätt till kontakt med omvärlden (restriktioner), om det finns risk för att han eller hon undan- röjer bevis eller på något annat sätt försvårar sakens utredning. För den som är häktad får restriktioner enligt första stycket meddelas endast om han eller hon får underkastas restriktioner enligt 24 kap. 5 a § . 2 § Ett beslut om restriktioner enligt 1 § får avse inskränkningar i rätten att 1.placeras tillsammans med andra intagna enligt 2 kap. 1 § andra stycket, 2.vistas i gemensamhet enligt 2 kap. 5 §,