prop · GX03106 · 2010-03-16 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2009/10:106 Dialog om samhällets värdegrund Regeringen överlämnar denna skrivelse till . (Integrations- och jämställdhetsdepartementet) Det svenska samhället bygger på ett demokratiskt styrelseskick och respekt för de mänskliga rättigheterna, där respekten för alla människors lika värde och för enskilda människors frihet och värdighet står i Detta framgår av regeringsformen och internationella konven- tioner som har anslutit sig till. Samhällets värdegrund i betydel- sen demokratin och de mänskliga rättigheterna behöver därför inte slås fast; den gäller redan, och den vilar till stora delar på universella regler. Regeringen anser dock att det finns behov av utökad dialog och reflektion om vad normerna om demokratin och de mänskliga rättig- heterna konkret innebär i vardagen. Normerna medför både rättigheter och ansvar för varje person, vilket ställer krav på kunskap och medveten- het om deras betydelse. En aktiv dialog om samhällets värdegrund demokratin och de mänskliga rättigheterna förutsätter personliga möten och att det finns utrymme för att ventilera frågor om tolkning, intressekonflikter och regelmotsättningar, både i dialog mellan enskilda och mellan enskilda och företrädare för den offentliga sektorn. Regeringen aviserade 2008 en satsning på värdegrundsdialog i samverkan med bl.a. organisationer inom det civila samhället. skrivelse redovisas regeringens syfte med satsningen och det arbete som Vidare beskrivs frågor som regeringen bedömer är strategiska för det framtida arbetet. Regeringen vill framöver vidga sättet att arbeta med frågor om social sammanhållning till att inte endast omfatta dialog som uttryckligen rör demokratin och de mänskliga rättigheterna. göras för att stimulera till att mötesplatser utvecklas där människor med olika erfarenheter, bakgrund, värderingar och livssituationer kan mötas, särskilt i lokalsamhället. Det övergripande syftet bör vara att verka för social sammanhållning med utgångspunkt i demokratin och de mänskliga rättigheterna. Utifrån denna inriktning redovisas framtida insatser. Syfte och mål ................................................................................... Motiv, utgångspunkter och metod.................................................... Varför behövs värdegrundsdialogen?................................ Dialog som mål och medel .............................................. 3.3Målgrupper och samverkanspartner för regeringens Studier om befolkningens attityder och värderingar........ 4.7Övrigt arbete med frågor om värdegrund som bedrivs inom den offentliga sektorn ................................ 4.8Arbete som utförs av organisationer inom det civila samhället och andra aktörer............................................. Strategi för det fortsatta arbetet...................................................... Utmaningar och möjligheter............................................ Globalisering och social sammanhållning ...... Individualisering och ett starkt civilsamhälle . Internet och den obegränsade Rättigheter, ansvar och respekt....................... En vision om det pluralistiska samhället ........ Inriktning för det fortsatta arbetet.................................... Partnerskap för social sammanhållning........................... 5.4Pågående och planerat arbete inom angränsande Arbetet för de mänskliga rättigheterna ........... Kartläggning av arbete för social Arbete inom skolan och för ungdomar ........... Politiken för det civila samhället Utdrag ur protokoll vid ........regeringssammanträde Målet för demokratipolitiken är en levande demokrati där individens möjligheter till inflytande förstärks och de mänskliga rättigheterna respekteras (prop. 2008/09:1, bet. 2008/09:KU1, rskr. 2008/09:83). En levande demokrati där möjligheterna till inflytande förstärks innebär att makten ska utgå från människorna och att varje individ ska ha makt över de beslut som rör den egna vardagen. De mänskliga rättigheterna, såsom de uttrycks genom internationella åtaganden och den svenska lagstiftningen, får inte kränkas på någon nivå i samhället. Som viktiga metoder i arbetet för detta mål har regeringen lyft fram ökad kunskap och medvetenhet om de mänskliga rättigheterna samt förbättrad samordning av arbetet för de mänskliga rättigheterna. som regeringen föreslog det nya målet för demokratipolitiken aviserades att en satsning på värdegrundsdialog skulle inledas i samverkan med ett brett spektrum av aktörer i samhället. Arbetet med värdegrundsdialogen inleddes och kom att kallas Dialog om samhällets värdegrund. Syftet med denna skrivelse är att beskriva regeringens utgångspunkter för och syfte med satsningen, vilket arbete som har bedrivits samt vilka frågor som bedöms vara strategiska . Vidare beskrivs vilka åtgärder som planeras för det fortsatta arbetet. 2 Syfte och mål Syfte och mål med värdegrundsdialogen Det övergripande syftet med värdegrundsdialogen är att verka för social sammanhållning genom dialog om demokratin och de mänskliga rättigheterna som en gemensam bas för samhället och dess invånare. Vårt samhälles grundläggande värden demokratin och de mänskliga rättigheterna är formulerade i grundlag, främst regeringsformen, och internationella konventioner. De utgör med andra ord en fastlagd värdegrund för samhället som alla bör förhålla sig till. En grundläggande acceptans av och förståelse för dessa normer är en nödvändig del av social sammanhållning och utgör därmed en utgångspunkt för värdegrundsdialogen. Demokratin och de mänskliga rättigheterna behöver ständigt återerövras och kunskapen och medvetenheten om normerna behöver spridas och utvecklas, inte minst bland unga. Det övergripande syftet att verka för social sammanhållning omfattar målen -att förankra och levandegöra demokratin samt öka kunskapen om demokratiska processer och spelregler, och -att öka kunskapen och bredda insikten om de mänskliga rättigheterna samt deras betydelse för ett öppet och demokratiskt samhälle. En viktig del i arbetet är också att skapa förståelse för jämställdhet och icke-diskriminering som grundläggande principer om mänskliga rättigheter. Värdegrundsdialogen syftar inte till att fastställa vilka värderingar som ska råda, utan till ett öppet och reflekterande samtal om den närmare innebörden av demokratin och de mänskliga rättigheterna som grundläggande normer för samhället. Demokratin och de mänskliga rättigheterna som samhällets värdegrund Uttrycket värdegrund används i skiftande sammanhang och i varie- rande betydelser. Ofta används begreppet i situationer när det behöver klargöras vad som ska prägla och utgöra utgångspunkten för en verk- samhet. Detta illustreras bl.a. av den beskrivning som görs i avsnitten 4.7 och 4.8 av olika verksamheter där begreppet används. Till skillnad från vad som är fallet inom många av dessa verksamheter är dock inte syftet med denna skrivelse och med värdegrundsdialogen att fastställa en värdegrund. Begreppet används här som en sammanfattning av de grundläggande regler som redan gäller för det svenska samhället, liksom för samhällen i många andra länder. Med värdegrund avses således i skrivelsen normerna om det demokratiska styrelseskicket och de mänsk- liga rättigheterna som en bas för samhället. Med värdegrundsdialog avses dialog om demokratin och de mänskliga rättigheterna. Sådan dialog kan t.ex. behandla frågor om hur dessa normer ska tolkas i olika sammanhang, hur konflikter mellan normer och rättigheter ska hanteras, vad reglerna innebär för en viss verksamhet eller i en specifik situation samt hur de ska tolkas i förhållande till nya företeelser och samhällsutvecklingen i stort. Med mänskliga rättigheter avses de rättigheter som staterna genom internationella överenskommelser formulerat och garanterat individen. Varje stat har skyldighet att tillse att de mänskliga rättigheterna efterlevs nationellt. En central princip i arbetet för de mänskliga rättigheterna är principen om icke-diskriminering, eller principen om likabehandling. Enligt denna princip ska de mänskliga rättigheterna omfatta alla utan diskriminerande åtskillnad på grund av kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionsnedsättning, sexuell läggning, ålder eller annan omständighet som gäller den enskilde som person. En annan viktig princip är universalitetsprincipen. Enligt denna princip är rättigheterna i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna universella, dvs. de gäller för alla människor, utan åtskillnad, och ska respekteras över hela världen, oavsett land, kultur eller specifik situation. Även om det varierar vilka konventioner staterna har ratificerat och i vilken mån de har reserverat sig i förhållande till någon särskild rättighet i en konvention, gäller alltså den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna universellt. Demokratin och de mänskliga rättigheterna är varandras ömsesidiga förutsättningar. De internationella konventionerna och dokumenten om de mänskliga rättigheterna omfattar också rättigheter som avser det demokratiska styrelseskicket, bl.a. statens skyldighet att anordna fria och hemliga val, individens rätt till politiskt deltagande samt andra rättigheter som ingår i en demokratisk samhällsordning, såsom yttrandefriheten, förenings- och mötesfriheten och religionsfriheten. I regeringsformen slås det fast att all offentlig makt i utgår från folket och att den svenska folkstyrelsen bygger på fri åsiktsbildning och allmän och lika rösträtt. Såsom nämnts ovan är målet för demokratipolitiken en levande demokrati där individens möjligheter till inflytande förstärks och de mänskliga rättigheterna respekteras. I en levande demokrati kan medborgarna enas om och acceptera fattade beslut. Det betyder att de demokratiska spelreglerna ska respekteras. En levande demokrati förutsätter också ett starkt civilt samhälle och att den enskilde har möjligheter att delta aktivt i det demokratiska beslutsfattandet, även mellan valen. Detta stärker den representativa demokratin som styrelseform. De mänskliga rättigheterna med sin historiska förankring och inter- nationella prägel är bindande regler som ger visst utrymme för tolkning. Rättigheter kan också ibland komma i konflikt med varandra. Om en sådan situation uppkommer blir det nödvändigt att finna en balans mellan rättigheterna som gör att ingen av dem åsidosätts. Tolkningen och balansen mellan rättigheter och intressen görs bl.a. av internationella och nationella domstolar, statliga och kommunala myndigheter och andra organ som ska tillämpa rättigheterna i en specifik situation. På ett mer övergripande plan, såsom när lagar ska stiftas, görs tolkningen av de förtroendevalda. Frågor om hur de mänskliga rättigheterna ska tolkas i specifika situationer och hur de ska balanseras mot varandra har väckt engagerad debatt, t.ex. om hur yttrandefriheten ska balanseras mot rätten till privatliv eller hur rätten att inte utsättas för diskriminering ska balanseras mot religionsfriheten. Regeringen anser att det är angeläget att frågor om hur reglerna om de mänskliga rättigheterna ska tolkas i förhållande till samhällsutvecklingen, i en given situation eller om hur de ska balanseras mot varandra, ventileras öppet och aktivt i det demokratiska samtalet. Sådana diskussioner bör omfatta så stora delar av befolkningen som möjligt för att avvägningar och tolkningar ska vinna förståelse, acceptans och legitimitet. Detta är ett av skälen till varför värdegrundsdialogen är så viktig. En förutsättning för att en inkluderande dialog och ett öppet samtal om samhällets värdegrund ska kunna föras är att de som arrangerar och ansvarar för samtal och mötesplatser för värdegrundsdialog gör detta på ett sätt som överensstämmer med demokratin, de mänskliga rättigheterna och den nationella lagstiftningen. Dialogerna och mötesplatserna bör vara så anordnade att de inte används för att utsätta andra för kränk- ningar. Detta bör vara en princip för värdegrundsdialog som staten anordnar eller stödjer. Med detta sagt är det angeläget att dialog och möten även kan omfatta dem som ifrågasätter eller avfärdar de demokratiska spelreglerna eller de mänskliga rättigheterna. En vision om ett samhälle med social sammanhållning Social sammanhållning är en viktig del av det demokratiska samhället. Begreppet social sammanhållning, såsom det används här, kännetecknas av att -det finns en allmänt delad uppfattning om att alla individer och grupper bidrar till och är viktiga för samhället, -människor har lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter oavsett kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionsnedsättning, sexuell läggning eller ålder, -det finns en allmän kunskap och medvetenhet om individens rättigheter, skyldigheter och ansvar i förhållande till samhället och sina medmänniskor, -människor i allmänhet har förtroende för samhället och myndig- heterna samt för att dessa behandlar individer rättvist och rättssäkert, samt att -människor känner tillhörighet till och delaktighet i samhället samt tillit till sina medmänniskor. Såsom framgår av denna förklaring kan begreppet sägas ha två dimensioner, en mellanmänsklig dimension och en dimension som avser förhållandet mellan befolkningen å den ena sidan och myndigheterna och den offentliga sektorn å den andra. Det finns tydliga samband mellan graden av mellanmänskligt förtroende och graden av förtroende mellan befolkningen och den offentliga sektorn (se även avsnitt 4.2.2). I ett arbete för social sammanhållning är det därför angeläget att följa och verka för båda dessa aspekter av sammanhållning. För att det ska kunna finnas social sammanhållning som omfattar förtroende mellan befolkningen och den offentliga sektorn är det en förutsättning att stat, kommun och landsting respekterar det demokratiska styrelseskicket och de mänskliga rättigheterna och att de främjar kunskap och medvetenhet om de mänskliga rättigheterna. Även om det är en aspekt av social sammanhållning att människor i allmänhet känner tillit till samhället och dess institutioner är det dock nödvändigt att det finns en kritiskt granskande hållning bland allmänheten i förhållande till den offentliga sektorn. Att människor känner förtroende på ett generellt plan för myndigheterna och den offentliga sektorn förhindrar inte att kritik kan riktas mot kränkningar av de mänskliga rättigheterna, felaktig myndighetsutövning m.m. i specifika fall eller situationer. Om allmänhetens förtroende för myndigheterna brister kan dialog och möten mellan enskilda och myndigheter bidra till att förtroendet stärks, vilket i sin tur kan bidra till social sammanhållning. Den mellanmänskliga dimensionen av social sammanhållning handlar om kontakterna mellan människor och den mellanmänskliga tilliten. Även på detta plan finns det tydliga samband mellan social samman- hållning, de demokratiska spelreglerna och de mänskliga rättigheterna. Även om de mänskliga rättigheterna, inklusive de rättigheter som avser det demokratiska styrelseskicket, är statens skyldigheter, har varje individ också ansvar gentemot sina medmänniskor för att respektera andra individers rättigheter, liksom en skyldighet att följa nationell lagstiftning. Det finns också en koppling mellan social sammanhållning och integration. Både social sammanhållning och integration är ömsesidiga processer där alla inblandade parter bör ta aktiv del. Social sammanhållning främjas genom en process som omfattar interaktion mellan alla delar av befolkningen, medan en integrationsprocess mer specifikt rör relationen mellan dem som kommer nya till ett samhälle och Skr. 2009/10:106 dem som redan är bosatta där. Social sammanhållning är således ett vidare begrepp än integration. Integration är en nödvändig men inte tillräcklig förutsättning för social sammanhållning. 3 Motiv, utgångspunkter och metod 3.1Varför behövs värdegrundsdialogen? Ett arbete för social sammanhållning bör utgå från samhällets värdegrund. För att kunna utgöra en levande värdegrund som påverkar hur människor ser på och behandlar varandra och agerar i samhället behöver normerna om demokratin och de mänskliga rättigheterna förankras och omfattas av en personlig förståelse. Normerna om demokratin och de mänskliga rättigheterna medför både rättigheter och ansvar för enskilda, vilket betyder att det finns ett behov av kunskap om vad normerna innebär. En aktiv dialog om samhällets värdegrund förutsätter också personliga möten och att det finns utrymme för att ventilera svåra frågor om intressekonflikter och regelmotsättningar. De generella normerna behöver diskuteras i förhållande till konkreta situationer och verksamheter, liksom i förhållande till samhällsutvecklingen. Genom värdegrundsdialogen vill regeringen stimulera till att fler arenor utvecklas för en inkluderande dialog där värdegrunden kan levandegöras och social sammanhållning kan främjas. Behovet av fler arenor för inkluderande och reflekterande dialog om demokratin och de mänskliga rättigheterna kan konkretiseras utifrån fem utgångspunkter. För det första är demokratin och de mänskliga rättigheterna inte för alltid givna. För det andra behövs det en ökad medvetenhet om det egna ansvaret för de mänskliga rättigheterna och samhällsutvecklingen i stort. För det tredje lämnar normerna om demokratin och de mänskliga rättigheterna utrymme för olika tolkningar och uppfattningar. För det fjärde bör demokratin bygga på ett brett och aktivt medborgerligt deltagande. En sista utgångspunkt är att är heterogent och segregerat i flera avseenden. Demokratin och de mänskliga rättigheterna är inte för alltid givna I ett demokratiskt samhälle där beslut fattas om gemensamma angelägenheter krävs det gemensamma spelregler och att dessa Kränkningar av de mänskliga rättigheterna sker dock återkommande och de demokratiska spelreglerna åsidosätts eller För en del människor är det inte självklart att respektera demokratiskt fattade beslut om de ogillar besluten. rörelser i samhället som mer generellt ifrågasätter de mänskliga rättigheterna och det demokratiska styrelseskicket. mänskliga rättigheterna måste därför ständigt återerövras och kunskapen och medvetenheten om normerna behöver spridas och utvecklas, inte minst bland unga. Detta gäller både för att var och en ska känna till sina rättigheter och för att alla ska kunna förstå och respektera andras rättigheter och de demokratiska spelreglerna. mänskliga rättigheterna är komplexa frågor som är avgörande En förståelse av vad de innebär kräver personliga möten där skilda åsikter kan brytas mot varandra. Det behövs fler arenor och sammanhang där sådana samtal kan ske och få ta tid. Medvetenhet om det egna ansvaret Det behövs en ökad medvetenhet om det egna ansvaret för mänskliga rättigheter och för samhällsutvecklingen i stort. individens mänskliga rättigheter statens skyldigheter. är det klart att varje individ också har ansvar att respektera andra I FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna (1948), artikel 30, tydliggörs t.ex. att ingenting i förklaringen får tolkas som en rätt för en stat, en grupp eller en enskild person att ägna sig åt en verksamhet eller att utföra en handling som syftar till att omintetgöra någon av rättigheterna i förklaringen. motsvarande formulering finns även i (artikel 17), som gäller som lag i . Alla individer har alltså ansvar för att utöva sina mänskliga rättigheter på ett sätt som inte inskränker andras För att en sådan respekt för andras rättigheter ska bli möjlig behövs både en medvetenhet om detta ansvar och en utbredd kunskap om de mänskliga rättigheterna och deras innebörd. Naturligtvis är alla som vistas i ett land också skyldiga att följa nationell lagstiftning. bakgrund av bl.a. individualiseringen behövs även en ökad medvetenhet om allas ansvar att bidra till och delta i samhällsutvecklingen. Tolkningar av normerna om demokratin och de mänskliga rättigheterna Normerna om demokratin och de mänskliga rättigheterna lämnar stort utrymme för olika tolkningar och uppfattningar. rättigheter kan, såväl i teori som praktik, kollidera och komma i konflikt Om en sådan konfliktsituation uppkommer blir det nödvändigt att finna en balans mellan rättigheterna så att ingen av dem För att de demokratiska spelreglerna och de mänskliga rättigheterna ska ses som relevanta och aktuella och kunna balanseras och tolkas i samklang med samhällsutvecklingen behövs dialog och reflektion om deras konkreta innebörd för samhället i stort, liksom för De behöver debatteras på ett sätt som gör att de blir relevanta i Ett brett och aktivt medborgerligt deltagande Demokratin bör bygga på ett brett och aktivt medborgerligt deltagande, även mellan valen. Inom ramen för den representativa demokratin bör deltagandet vara brett och aktivt både i den politiska processen och i samhällslivet i stort. Frågor om demokratin och de mänskliga rättigheterna och vad dessa regler innebär i praktiken väcker ofta starkt Dialog om demokratin och de mänskliga rättigheterna bör därför ha potential att bidra till deltagande och en känsla av delaktighet. 2009/10:106 För att deltagandet ska öka krävs dock att dialogen inte endast involverar dem som redan är aktiva inom dessa områden. Att nå ett sådant brett deltagande är svårt, men bör vara möjligt genom uppsökande verksamhet och dialog och möten inom nya arenor, eller på platser där människor vistas i sin vardag. är heterogent och segregerat är heterogent och delvis segregerat. Det behövs ett kontinuerligt arbete för sammanhållning och gemenskap mellan människor och olika delar av befolkningen med tanke på att personer med skilda värderingar, traditioner, åsikter och livssituationer alltför sällan möts. Det är inte något problem i sig, utan snarare ett hälsotecken i demokratin, att det finns skilda värderingar så länge det demokratiska styrelseskicket och de mänskliga rättigheterna respekteras som grundläggande spelregler. Det kan dock leda till bristande förståelse eller i värsta fall till fientlighet om personer med mycket skilda värderingar, livssituationer och erfarenheter aldrig möts. Även om också mötena i sig kan vara konfliktfyllda och svårhanterliga kan de, om de hanteras rätt, leda till ökad förståelse mellan människor och olika delar av befolkningen. 3.2Dialog som mål och medel I värdegrundsprojektet står dialogen i centrum. Dialog är både den viktigaste metoden i arbetet för social sammanhållning och har ett egenvärde som ett sammanhang där möten uppstår mellan människor. Därför kan dialog beskrivas som både mål och medel. Inom ramen för värdegrundssatsningen har dialog valts som metod därför att regeringen bedömer att det övergripande syftet att verka för social sammanhållning kan främjas av möten och samtal mellan människor om angelägna samhällsfrågor. I detta arbete är mötet, och den reflektion som uppstår där, mål i sig. Även andra arbetssätt förekommer inom ramen för satsningen, såsom kommer att beskrivas i avsnitt 4, men dialog har varit den centrala metoden. Regeringens och statens roll är i första hand att möjliggöra och stimulera dialog, t.ex. genom att bidra till att arenor för dialog och möten utvecklas. Det kan handla både om att utveckla befintliga mötesplatser och att stimulera till att nya mötesplatser skapas. Det kan också handla om att verka för fler möten och mer dialog på platser där människor befinner sig i sin vardag. pågår flera processer som ofta beskrivs med uttrycket dialog. Här bör nämnas dialogerna med idéburna organisa- tioner inom det sociala området, inom integrationsområdet och om kulturfrågor. Regeringen för också kontinuerligt dialog med det civila samhällets organisationer om generella frågor om det civila samhällets roll och villkor i demokratin. Värdegrundsdialogen har beröringspunkter med dessa andra dialoger i den bemärkelsen att dialog är en gemensam metod och att demokratifrågor är centrala för alla dessa processer. behandlar de olika dialogerna i huvudsak olika ämnen.