prop · GX03225 · 2010-06-09 00:00:00 — Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om ansökans innehåll. Ansökan om att en internationell varumärkesregistrering ska gälla i 8 § Om får en underrättelse från Interna- byrån om att någon har ansökt om att en internationell varumärkesregistrering ska gälla i , ska verket pröva om det finns något hinder mot detta. Det finns hinder mot att den internationella varumärkesregistreringen ska gälla i om det skulle ha funnits något hinder mot en nationell registrering av varumärket enligt 2 kap. 411 §§. Om anser att det finns hinder enligt andra stycket, ska verket ge Internationella byrån besked om att den internationella varumärkesregistreringen helt eller delvis inte kan gälla i . Ett sådant besked ska ges för underrättelsen enligt första stycket samt innehålla skälen till att registreringen inte kan gälla här. Beslut om att den internationella varumärkesregistreringen inte ska gälla i 9 § Har lämnat ett besked till Inter- nationella byrån enligt 8 § tredje stycket, ska verket tidigast efter det att beskedet lämnades besluta att den internationella varumärkesregistreringen helt eller delvis inte ska gälla i , om det då fortfarande finns något hinder som avses i 2 kap. 411 §§. Införande av varumärket i varumärkesregistret 10 § Finns det inte något hinder som avses i 2 kap. 411 §§, ska föra in varumärket i varumärkesregistret och kungöra att den internationella varumärkesregistreringen gäller i . Om har beslutat att den internationella varumärkesregistreringen delvis inte kan gälla i , ska införande i varumärkesregistret och kungörelse göras för återstående varor eller tjänster när beslutet har vunnit laga kraft. 11 § När har kungjort att den internationella varumärkesregistreringen gäller i , får invändning göras mot att den gäller här. Invändningen ska ha kommit in till verket från kungörelsedagen. Om invändningen inte har kommit in i rätt tid, ska den avvisas. 1.uppgifter om invändarens namn eller firma och adress, 2.om invändaren är företrädd av ombud, ombudets namn och adress, 3.uppgift om den internationella varumärkesregistrering som invändningen avser, och 4.uppgift om de omständigheter som åberopas till grund för invändningen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om invändningsförfarandet. 12 § Om invändningen är så bristfällig att den inte kan läggas till grund för en prövning av ärendet, ska förelägga invändaren att avhjälpa bristerna inom . Följer invändaren inte föreläggandet, ska invändningen avvisas. Invändaren ska upplysas om detta i föreläggandet. 13 § ska underrätta innehavaren av den internationella varumärkesregistreringen om invändningen och ge denne tillfälle att yttra sig inom . Om det är uppenbart att invändningen är ogrundad, ska invändningen inte kommuniceras utan i stället genast avslås. 14 § Återkallas invändningen, får den ändå prövas om det finns särskilda skäl. Invändningen får dock inte prövas om det till grund för invändningen endast har åberopats hinder som avses i 2 kap. 810 §§. 15 § ska efter en invändning besluta att den internationella varumärkesregistreringen helt eller delvis inte ska gälla i , om det finns något hinder som avses i 2 kap. 411 §§ mot att den gäller här. Om det inte finns något sådant hinder, ska invändningen avslås. En invändning som helt eller delvis grundas på ett hinder som avses i 2 kap. 810 §§ ska avslås i dessa delar, om den har gjorts av någon som inte invänder i eget intresse och innehavaren av registreringen begär det. Ett beslut att registreringen inte ska gälla i får grundas endast på en omständighet som meddelas till Internationella byrån inom 18 månader för underrättelsen enligt 8 § första stycket. för invändning enligt 11 § löpt ut efter denna frist, får beslutet dock grundas på omständigheter som meddelas till Internationella byrån inom en månad från det att tiden för invändning löpt ut. förutsättning att inom 18-månadersfristen har underrättat Internationella byrån om att ett meddelande om ett sådant beslut kan komma att översändas . Om på grund av en invändning beslutar att registreringen helt eller delvis inte ska gälla i , ska varumärket avföras ur varumärkesregistret i motsvarande utsträckning när avgörandet har vunnit laga kraft. Beslutet ska kungöras. Följden av ett beslut att en internationell varumärkesregistrering ska 16 § Ett beslut om att en internationell varumärkesregistrering ska gälla i har verkan från den dag som Internationella byrån har angett för den internationella varumärkesregistreringen eller för en senare begäran om att registreringen ska gälla i i underrättelsen enligt 8 § första En internationell varumärkesregistrering som gäller i gäller på samma sätt som en nationell varumärkesregistrering. 4 kap. ska dock inte tillämpas. Det som sägs i 7 kap. om pantsättning av en ansökan om registrering av ett varumärke ska tillämpas även i fråga om en ansökan enligt 8 § första stycket om att en internationell varumärkesregistrering ska gälla i Ett beslut om att en internationell varumärkesregistrering ska gälla i kan hävas enligt 3 kap. Det som föreskrivs i 3 kap. om registrering av ett varumärke ska då i stället avse beslutet om att den internationella varumärkesregistreringen ska gälla i . 17 § Om en internationell varumärkesregistrering har förnyats, ska detta antecknas i varumärkesregistret och kungöras. Utbyte av en nationell varumärkesregistrering mot en internationell 18 § När någon innehar både en internationell varumärkesregistrering som gäller i och en svensk registrering av samma varumärke, ersätter den internationella varumärkesregistreringen den svenska, om den internationella varumärkesregistreringen gäller här i landet från en senare tidpunkt än den svenska och alla varor eller tjänster som omfattas av den svenska registreringen ingår i förteckningen över de varor eller tjänster som omfattas av den internationella varumärkesregistreringen. Detta innebär ingen inskränkning i de rättigheter som kan ha förvärvats på grund av den svenska registreringen. På begäran av innehavaren ska anteckna att den internationella varumärkesregistreringen ersätter den svenska samt kungöra detta. Följden av att en internationell varumärkesregistrering upphör 19 § Om en internationell varumärkesregistrering som gäller i upphör att gälla helt eller delvis, upphör dess giltighet här i landet i En anteckning om detta ska göras i varumärkesregistret och kungöras. Omvandling av en internationell varumärkesregistrering till en 20 § Om en internationell varumärkesregistrering som gäller i upphör att gälla helt eller delvis från den dag Internationella byrån angett för registreringen i underrättelsen enligt 8 § första stycket på grund av att den ursprungliga registreringen eller ansökan om registrering kan utgöra grund för en internationell varumärkesregistrering, och innehavaren därefter ansöker om registrering av samma varumärke i , ska denna ansökan anses gjord den dag som Internationella byrån har angett för den internationella Detta gäller under förutsättning att 1.ansökan görs från den dag då den internationella varumärkesregistreringen upphörde, och 2.de varor eller tjänster som anges i ansökan också omfattades av den internationella varumärkesregistreringens verkan i . Uppgift om att en internationell varumärkesregistrering har upphört att gälla eller om att en sådan ansökan som avses i första stycket har gjorts ska antecknas i varumärkesregistret och kungöras. 21 § Om en internationell varumärkesregistrering som gäller i upphör att gälla på grund av en uppsägning av protokollet till överenskommelsen om den internationella registreringen av varumärken , och innehavaren därefter ansöker om registrering av samma varumärke i , ska denna ansökan anses gjord den dag som Internationella byrån har angett för den internationella varumärkesregistreringen. Detta gäller under förutsättning att 1.ansökan görs från den dag då uppsägningen fick verkan, 2.de varor eller tjänster som anges i den svenska ansökan också omfattades av den internationella varumärkesregistreringens verkan i . Uppgift om att en internationell varumärkesregistrering har upphört att gälla, eller om att en sådan ansökan som avses i första stycket har gjorts, ska antecknas i varumärkesregistret och kungöras. 6 kap. Överlåtelse och licens Överlåtelse 1 § Ett sådant varukännetecken som avses i 1 kap. 6 och 7 §§ kan överlåtas, separat eller i samband med en överlåtelse av den närings- verksamhet där det används. Vid överlåtelse av en näringsverksamhet ingår ett sådant varukänne- tecken som avses i första stycket och som hör till näringsverksamheten i överlåtelsen, om inte något annat har avtalats. Anteckning av en ny innehavare i varumärkesregistret 2 § En överlåtelse av ett registrerat varumärke ska på begäran antecknas i varumärkesregistret och kungöras. En sådan anteckning och kungörelse ska också göras på begäran av den som genom en dom som har vunnit laga kraft fått fastställt att han eller hon har bättre rätt till ett registrerat varumärke. Den som begär att en ny innehavare antecknas ska betala föreskriven avgift. Verkan av anteckning om innehavare 3 § I mål eller ärenden om ett nationellt registrerat varumärke ska den som är antecknad som innehavare i varumärkesregistret anses vara inne- havare av varumärket. I mål eller ärenden om ett internationellt registrerat varumärke ska den som är antecknad som innehavare i det internationella varumärkes- registret anses vara innehavare av varumärket. 4 § Innehavaren av ett varukännetecken som avses i 1 kap. 6 och 7 §§ kan ge någon annan rätt att använda kännetecknet (licens) för en del av eller alla de varor eller tjänster som kännetecknet är registrerat eller inarbetat för samt för hela eller en del av landet. Licensen kan vara exklusiv eller icke-exklusiv. En licenstagare får inte överlåta sin rätt vidare utan samtycke från innehavaren av kännetecknet. Innehavaren av varukännetecknet kan åberopa de rättigheter som ensamrätten innebär gentemot en licenstagare som överträder en bestämmelse i licensavtalet med avseende på 2.den form under vilken kännetecknet får användas, 3.arten av de varor eller tjänster för vilka licensen är utfärdad, 4.det geografiska område inom vilket kännetecknet får användas, eller 5.kvaliteten på de av licenstagaren tillverkade varorna eller tillhandahållna tjänsterna. 5 § En licens som avser ett registrerat varumärke ska på begäran antecknas i varumärkesregistret och kungöras. En licens som avser ett varumärke som är föremål för en ansökan om registrering ska på begäran antecknas i Patent- och registreringsverkets diarium. Den som begär att en licens antecknas ska betala föreskriven avgift. Om det visas att licensen har upphört att gälla, ska anteckningen tas bort. Ett beslut att ta bort en anteckning ur registret ska kungöras. 7 kap. Pantsättning av ett registrerat varumärke uppkomst 1 § Ett registrerat varumärke eller en ansökan om registrering av ett varumärke kan pantsättas enligt detta kapitel. 2 § Panträtt i ett registrerat varumärke eller i en ansökan om registrering av ett varumärke uppkommer genom registrering av ett skriftligt avtal om pantsättning av egendomen. Registrering görs i varumärkesregistret eller, om avtalet avser en varumärkesansökan, i Patent- och registreringsverkets diarium. Den som ansöker om registrering ska betala föreskriven avgift. Har en registrerad panträtt övergått till någon annan, ska detta på begäran antecknas i varumärkesregistret, om det är fråga om ett registrerat varumärke, eller i Patent- och registreringsverkets diarium, om det är fråga om en varumärkesansökan. Den som begär en anteckning ska betala föreskriven avgift. Företrädesordning vid flera pantupplåtelser 3 § Har panträtt upplåtits till flera var för sig, har den upplåtelse företräde för vilken ansökan om registrering först kom in till , om inte något annat har avtalats. Görs ansökan om registrering av flera upplåtelser, har de sinsemellan företräde efter den tidsföljd i vilken de har ägt rum, om inte något annat har avtalats. Är upplåtelserna samtidiga eller kan det inte utredas i vilken tidsföljd de har skett, har de lika rätt. Vem som får ansöka om registrering 4 § En ansökan om registrering enligt 2 § får göras av den som har rätten till varumärket eller varumärkesansökan eller av den som panträtten har upplåtits till. Sökanden ska styrka pantupplåtarens rätt till varumärket eller varumärkesansökan. Vid tillämpning av första stycket ska den som i varumärkesregistret är antecknad som innehavare av ett registrerat varumärke anses ha rätt till märket, om inte något annat framgår i ärendet. Avser ansökan om registrering pantsättning av en varumärkesansökan, ska den som i Patent- och registreringsverkets diarium har registrerats som sökande anses ha rätt till varumärkesansökan, om inte något annat framgår i ärendet. Hinder på grund av upplåtarens bristande behörighet 5 § En ansökan om registrering enligt 2 § får inte bifallas om upplåtaren, när ansökan om registrering görs, inte är behörig att förfoga över den pantförskrivna egendomen på grund av utmätning, konkurs, betalnings- säkring, kvarstad eller någon annan anledning. När en pantupplåtelse kan registreras 6 § Ett avtal om pantsättning kan registreras när varumärket har registrerats eller, om avtalet avser en varumärkesansökan, när ansökan har registrerats i Patent- och registreringsverkets diarium. Om en pantsatt varumärkesansökan leder till att varumärket registreras, gäller därefter rätten till det registrerade varumärket som pantobjekt. 7 § Även om en panträtt har registrerats, gäller panträtt i den pantsatta egendomen endast om pantavtalet har ingåtts av någon som var rätt ägare till egendomen och behörig att förfoga över den, och om avtalet inte heller av någon annan anledning är ogiltigt. 8 § Panträtten är förfallen, om varumärkesansökan har överförts på någon annan eller rätten till varumärket eller varumärkesansökan på grund av bestämmelserna i denna lag inte vidare ska gälla. Borttagande av en registrering 9 § Registreringen av en panträtt ska tas bort, om panträtten genom en dom som har vunnit laga kraft har förklarats ogiltig eller om panträtten har förfallit eller annars har upphört att gälla. Sakrättsligt skydd för pantsättningen 10 § Pantsättning gäller från tiden för ansökan om registrering enligt 2 § mot den som senare förvärvar äganderätt eller annan rätt till egendomen. Ett licensavtal gäller mot panthavaren, om avtalet har ingåtts före ansökan om registrering av pantavtalet. 11 § Bestämmelser i annan lag om handpanträtt vid utmätning eller i konkurs gäller också för panträtt i ett varumärke eller en varumärkes- När ansökan om registrering enligt 2 § kommer in till Patent- och registreringsverket medför det samma rättsverkningar som när en panthavare tar en lös sak i besittning. Säljs rätten till ett pantsatt varumärke eller ansökan vid utmätning eller i konkurs, består avses i 10 § andra stycket. ta ut sin fordran ur köpeskillingen endast om borgenären har underrättat gäldenären och andra kända sakägare om försäljningen och dessa har fått skälig tid att bevaka sin rätt. Vid en försäljning enligt första stycket består sådana licensavtal som avses i 10 § andra stycket. Straffansvar, vitesförbud, skadestånd m.m. 1 § Gör någon (varumärkesintrång) och sker det uppsåtligen eller av grov oaktsamhet, ska han eller hon dömas till böter eller fängelse i högst . Den som har överträtt ett vitesförbud enligt 3 § får inte dömas till ansvar för intrång som omfattas av förbudet. För försök eller förberedelse till brott enligt första stycket döms till ansvar enligt 23 kap. . Åklagaren får väcka åtal för brott som avses i första eller andra stycket endast om målsäganden anger brottet till åtal och åtal av särskilda skäl är motiverat från allmän synpunkt. Förverkande av egendom och av hjälpmedel vid brott 2 § Egendom med avseende på vilken brott föreligger enligt 1 § ska förklaras förverkad, om det inte är uppenbart oskäligt. I stället för egendomen får dess värde förklaras förverkat. Även utbyte av sådant brott ska förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. Detsamma gäller vad någon har tagit emot som ersättning för kostnader i samband med ett sådant brott, eller värdet av det mottagna, om mottagandet utgör brott enligt 1 §. Egendom som har använts som hjälpmedel vid brott enligt 1 § får förklaras förverkad, om det behövs för att förebygga brott eller om det annars finns särskilda skäl. Detsamma gäller egendom som varit avsedd att användas som hjälpmedel vid brott enligt 1 §, om brottet har fullbordats eller om förfarandet har utgjort ett straffbart försök eller en straffbar förberedelse. I stället för egendomen får dess värde förklaras förverkat. 3 § På yrkande av den som innehar ett varukännetecken enligt 1 kap. 6 8 §§, eller av den som på grund av licens har rätt att utnyttja ett varukännetecken, får domstolen vid vite förbjuda den som gör medverkar till varumärkesintrång att fortsätta med det. Om käranden visar sannolika skäl för att varumärkesintrång, eller medverkan till intrång, förekommer och om det skäligen kan befaras att svaranden genom att fortsätta intrånget, eller medverkan till det, förringar värdet av ensamrätten till varukännetecknet, får domstolen meddela vitesförbud för tiden intill dess att målet slutligt har avgjorts eller annat Innan ett sådant förbud meddelas ska svaranden ha fått tillfälle att yttra sig, om inte ett dröjsmål skulle medföra risk för skada. Bestämmelserna i första och andra styckena tillämpas också i fråga om försök eller förberedelse till intrång. Förbud enligt andra stycket får meddelas endast om käranden ställer säkerhet hos domstolen för den skada som kan tillfogas svaranden. Saknar käranden förmåga att ställa sådan säkerhet, får domstolen befria honom eller henne från detta. I fråga om slaget av säkerheten 2 kap. 25 § utsökningsbalken. Säkerheten ska prövas av domstolen, om den inte har godkänts av svaranden. När målet avgörs ska domstolen pröva om förbud som har meddelats enligt andra stycket fortfarande ska bestå. I fråga om överklagande av beslut enligt andra eller fjärde stycket samt i fråga om handläggningen i högre domstol gäller bestämmelser om överklagande av beslut enligt 15 kap. rättegångs- balken. Talan om utdömande av vite förs av den som har ansökt om förbudet. Talan ska handläggas enligt reglerna i om åtal för brott för vilket svårare straff än böter inte är föreskrivet. I samband med sådan talan får talan föras om nytt vitesförbud. 4 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet gör varumärkesintrång ska betala skälig ersättning för utnyttjandet av varukännetecknet samt ersättning för den ytterligare skada som intrånget har medfört. När ersättningens storlek bestäms ska hänsyn särskilt tas till 1. utebliven vinst, 2. vinst som den som har begått intrånget har gjort, 3. skada på varukännetecknets anseende, 4. ideell skada, och 5. rättighetshavarens intresse av att intrång inte begås. Den som utan uppsåt eller oaktsamhet gör varumärkesintrång ska betala ersättning för utnyttjandet av varukännetecknet, om och i den mån det är skäligt. Begränsning av straffansvar och skadeståndsskyldighet i vissa fall 5 § Grundas en talan om varumärkesintrång på registrering enligt denna lag, ska 1 och 2 §§ inte tillämpas för tid före registreringsdagen. Inte heller 4 § ska i dessa fall tillämpas för tid före registreringsdagen, om inte intrånget skett uppsåtligen. Preskription av rätten till skadestånd 6 § Rätten till ersättning för skada preskriberas, om talan inte väcks från det att skadan uppkom. Rätten till ersättning med anledning av intrång i ett varumärke som är skyddat enbart på grund av registrering preskriberas dock inte i något fall tidigare än från registrerings- dagen. Åtgärder till förebyggande av fortsatt intrång 7 § På yrkande av den som har lidit varumärkesintrång får domstolen, efter vad som är skäligt, besluta att egendom på vilken varukännetecken olovligen förekommer ska återkallas från marknaden, ändras eller förstöras eller att någon annan åtgärd ska vidtas med den. Detsamma gäller i fråga om hjälpmedel som har använts eller varit avsett att användas vid intrånget. Sådan egendom som avses i första stycket får tas i beslag om det skäligen kan antas att ett brott enligt 1 § har begåtts. I fråga om ett sådant beslag tillämpas reglerna om beslag i brottmål i allmänhet. Bestämmelserna i första och andra styckena tillämpas också i fråga om försök eller förberedelse till intrång. Ett beslut om åtgärd enligt första stycket får inte innebära att den som har lidit varumärkesintrång ska betala ersättning till den som åtgärden riktas mot. Åtgärder enligt första stycket ska bekostas av svaranden om det inte finns särskilda skäl mot detta. Ett beslut som avses i denna paragraf ska inte meddelas, om förverkande eller någon åtgärd till förebyggande av missbruk ska beslutas enligt 2 § eller enligt . Spridning av information om dom i mål om varumärkesintrång 8 § På yrkande av käranden får domstolen, i mål om varumärkesintrång, besluta att den som har gjort eller medverkat till intrånget ska bekosta lämpliga åtgärder för att sprida information om domen i målet. Bestämmelserna i första stycket tillämpas också i fråga om försök eller förberedelse till intrång. 9 kap. Informationsföreläggande och intrångsundersökning Informationsföreläggande 1 § Om en sökande visar sannolika skäl för att någon har gjort ett varumärkesintrång, får domstolen vid vite besluta att någon eller några av dem som anges i andra stycket ska ge sökanden information om ursprung och distributionsnät för de varor eller tjänster som intrånget gäller (informationsföreläggande). Ett sådant beslut får meddelas på yrkande av den som innehar varukännetecknet enligt 1 kap. 68 §§ eller den som på grund av licens har rätt att utnyttja detta. meddelas om informationen kan antas underlätta utredning av ett intrång som avser varorna eller tjänsterna. Skyldigheten att lämna information omfattar den som 1.har gjort eller medverkat till intrånget, 2.i kommersiell skala har förfogat över en vara som intrånget gäller, 3.i kommersiell skala har använt en tjänst som intrånget gäller, 4.i kommersiell skala har tillhandahållit en elektronisk kommunikationstjänst eller en annan tjänst som har använts vid intrånget, eller 5.har identifierats av någon som anges i 24 såsom delaktig i tillverkningen eller distributionen av en vara eller tillhandahållandet av en tjänst som intrånget gäller. Information om varors eller tjänsters ursprung och distributionsnät kan särskilt avse 1.namn på och adress till producenter, distributörer, leverantörer och andra som innehaft varorna eller tillhandahållit tjänsterna, 2.namn på och adress till avsedda grossister och detaljister, och 3.uppgifter om hur mycket som har producerats, levererats, mottagits eller beställts och om vilket pris som har bestämts för varorna eller tjänsterna. Bestämmelserna i förstatredje styckena tillämpas också i fråga om försök eller förberedelse till intrång. 2 § Ett beslut om informationsföreläggande får meddelas endast om skälen för åtgärden uppväger den olägenhet eller det men i övrigt som åtgärden innebär för den som drabbas av den eller för något annat motstående intresse. Skyldigheten att lämna information enligt 1 § omfattar inte uppgifter vars yppande skulle röja att uppgiftslämnaren eller någon honom eller henne närstående som avses i 36 kap. 3 § har begått en brottslig handling. I personuppgiftslagen (1998:204) finns bestämmelser som begränsar hur mottagna personuppgifter får behandlas. Handläggningen av frågor om informationsföreläggande 3 § Ett beslut om informationsföreläggande får meddelas av den domstol där rättegången om intrånget pågår. I övrigt gäller i fråga om behörig domstol det som föreskrivs i 10 kap. 6 § för där avsedda mål och i om tvistemål för andra fall som rör intrång.