prop · GX03150 · 2010-03-31 00:00:00 — Det miljöskyddsändamål som åberopats av den omfattar även ett hälsoskyddsändamål och de folkhälsokrav som avses särskilt i artikel 14b i direktiv /42. Det framgår av skälen i direktiv /42 att direktivet inte endast omfattar hälsoskydd i strikt mening, utan även säkerheten för personer. Inte heller omfattar direktivet enbart användare av medicintekniska produkter och patienter, utan mer generellt även andra personer. Mot denna bakgrund kan ett förbud mot export av amalgam med kvicksilver för dentalt bruk, såsom förbudet enligt den aktuella lagstiftningen, inte anses falla utanför tillämpningsområdet för direktiv /42 enbart på grund av att lagstiftningen, förutom av ett hälsoskyddsändamål, även motiveras av skyddet för miljön. C-425/08 (EUD2008/234:3) (Europe) Ltd mot Belgiska staten Begäran från Conseil dÉtat, Den nationella domstolens fråga: Om det farliga ämnet n-propylbromid, som används bl.a. som avfettningsmedel i industrin samt vid tillverkning av läkemedel och insekticider, ska klassificeras som mycket brandfarligt och som reproduktionstoxiskt. Det har ifrågasatts om kommissionen har kringgått de kriterier som gäller och har klassificerat det som farligare än nödvändigt. Indirekt gäller målet därför även giltigheten av direktiv /73/EG, där klassificeringen lades fast. Direktiv /73/EG är förenligt med ramdirektiv /548/EEG och klassificeringen av ämnet n-propylbromid har skett i enlighet med föreskrivna kriterier och metoder. Resultat från två oberoende tester, litteraturdata och andra beräkningar visar att n- propylbromids flampunkt är klart lägre än . Det ska därför klassificeras som mycket brandfarligt (R11). Vidare har data från djurstudier av god kvalitet visat att n-propylbromid har tydliga reproduktionstoxiska effekter. Dessa effekter förekom inte enbart vid höga doser och effekterna ansågs relevanta för människa. N- propylbromid ska därför klassificeras som ett ämne som ska betraktas som om det försämrar fertiliteten hos människa (R60) och som ett ämne som möjligen kan orsaka toxiska effekter på embryo/eller avkomman hos människa (R63). Det som har anfört om försiktighetsprincipen och proportionalitetsprincipen föranleder ingen annan bedömning. dom : Vid prövningen av de Skr. 2009/10:150 hänskjutna frågorna har det inte framkommit någon omständighet som Bilaga 1 påverkar giltigheten av kommissionens direktiv /73/EG, i den del n-propylbromid därigenom klassificeras som ett mycket brandfarligt (R 11) och reproduktionstoxiskt ämne enligt kategori 2 (R 60). 3.1 Mål i vilka talan har väckts vid eller tribunalen YTTRANDE 1/09 (EUD2009/142:3) begäran enligt artikel 300.6 EG från Europeiska unionens råd Rådet har begärt domstolens yttrande om det tilltänkta avtalet om inrättande av ett enhetligt system för patenttvister är förenligt med bestämmelserna i . har anfört i huvudsak följande. Det tilltänkta avtalet om inrättande av ett enhetligt system för patenttvister är förenligt med bestämmelserna i . Genom det föreslagna avtalet skulle en enhetlig tillämpning av gemenskapsrätten säkerställas, domstolens karaktär enligt fördraget skulle inte förändras och domstolens exklusiva rätt att granska gemenskapens rättsakter skulle inte ifrågasättas. C-139/07 P (ERS2007/58:2) Europeiska kommissionen mot , , Republiken och Schott Glas Tribunalens dom i mål T-237/02 mot Europeiska gemenskapernas kommission: Technische Glaswerke yrkade att kommissionens beslut att vägra bolaget tillgång till vissa handlingar skulle ogiltigförklaras. Handlingarna avser vissa stödförfaranden där bolaget varit sökande. Technische Glaswerke gjorde gällande att kommissionen inte hade motiverat avslagsbeslutet på ett tillräckligt preciserat sätt utan endast använt sig av en ospecificerad standardmotivering. Technische Glaswerke hävdade också att kommissionen hade underlåtit att pröva om delar av handlingar kan lämnas ut. Sökanden ansåg därför att kommissionen inte iakttagit bestämmelserna i förordning 1049/2001 - öppenhetsförordningen. Tribunalen slog i sin dom fast att kommissionens beslut ska ogiltigförklaras eftersom kommissionen genom att inte ha gjort en konkret och individuell bedömning av de handlingar som avses i ansökan hade åsidosatt artikel 4.2 i öppenhetsförordningen. Kommissionen har överklagat tribunalens dom. Kommissionen gör gällande att det inte är nödvändigt att göra en konkret och individuell prövning av varje handling eftersom Technische Glaswerke inte har rätt till insyn i statsstödsakten enligt förordningen (EG) nr 659/1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (procedur- Kommissionen gör gällande att det i denna typ av ärende inte finns en skyldighet att göra en konkret och individuell prövning av varje handling. har intervenerat till stöd för Technische Glaswerke och har bestridit kommissionens talan. har anfört att kommissionen inte har gjort en konkret och individuell bedömning av de handlingar som avses i ansökan. Generaladvokatens förslag till avgörande : Överklagandet bör ogillas. Ändamålet med öppenhetsförordningen är att åstadkomma öppenhet inom lagstiftningsområdet och utvecklandet av strategier, men i artikel 2.3 stadgas dessutom uttryckligen att handlingar inom samtliga av ska göras tillgängliga. De handlingar som omfattas av granskningen av stödet undantas inte härifrån. Undantag kan bara grunda sig på artikel 4. Därmed krävs också ett undergrävande av de angivna skyddade rättigheterna. Allmänintresset när det gäller granskningen av statligt stöd är inte heller nödvändigtvis mindre än allmänintresset avseende lagstiftningsförfarandet. Det finns visserligen åtskilliga förvaltningsförfaranden som är av mycket begränsat allmänintresse, men granskningen av statliga stöd är ofta och med rätta av stort intresse. Eventuella negativa verkningar för kommissionens behöriga avdelningar vid fullgörandet av deras sedvanliga huvuduppgifter rättfärdigar inte en schabloniserad begränsning av rätten till tillgång till handlingar. Den börda som följer med dessa nya arbetsuppgifter måste minimeras med adekvata åtgärder. I förordningen föreskrivs i detta sammanhang att om en ansökan avser ett mycket stort antal handlingar får den berörda institutionen informellt samråda med sökanden för att finna en rimlig lösning. C-246/07 (ERS2007/97:3) Europeiska kommissionen mot Kommissionen har yrkat att ska fastställa att , genom att ensamt föreslå att ämnet perflouroktansulfonat (PFOS) ska läggas till i bilaga A till om långlivade organiska föreningar, inte har uppfyllt sina skyldigheter till lojalt samarbete enligt artikel 10 EG och artikel 300.1 EG. har bestritt talan och anfört följande: Såväl medlemsstaterna som EG har haft behörighet att föreslå PFOS till konventionen. Samarbetsskyldigheten enligt artikel 10 EG innebär enligt domstolens praxis, om än inte en skyldighet att avstå från att handla, åtminstone en skyldighet att nära samarbeta med gemenskapsinstitutionerna för att underlätta fullgörandet av gemenskapens uppgifter och säkerställa enhetlighet och konsekvens i gemenskapens internationella agerande och internationella representation. Mot denna bakgrund åligger det medlemsstaterna, som ett led i detta samarbete, att informera och samråda med gemenskapen i samband med att de agerar inom ramen för ett blandat avtal och göra sitt bästa för att uppnå enhetlighet i gemenskapens agerande. har fullgjort dessa skyldigheter vid nomineringen av PFOS till konventionen. Omständigheterna i förevarande fall har dock inte varit sådana att det dessutom krävts att måste avstå från att på egen hand nominera PFOS till Generaladvokatens förslag till avgörande : Domstolen bör slå fast att har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 10 EG, genom att på egen hand föreslå att PFOS skulle läggas till i bilagorna till om långlivade organiska föroreningar innan gemenskapen hade fattat beslut i frågan. C-514/07 P (EUD2007:218) , Överklagande av tribunalens dom i mål T-36/04 Association de la Presse Internationale ASBL (API) mot Europeiska kommissionen Tribunalens dom : Tribunalen har delvis bifallit en begäran av nyhetsbyrån om att ogiltigförklara ett beslut av kommissionen angående tillgång till handlingar. sitt beslut avslagit en begäran av nyhetsbyrån om att kommissionen skulle lämna ut sina inlagor i ett antal mål i domstolen och tribunalen, både avgjorda och pågående. Kommissionen motiverade sitt beslut med att inlagorna var hemliga enligt undantagen i artikel 4.2. i förordning 1049/2001 öppenhetsförordningen, avseende skyddet för dels rättsliga förfaranden, dels syftet med utredningar och liknande. att beslutet var ogiltigt i den del det avsåg avgjorda mål. inlagorna i tre mål som fortfarande pågick och där muntlig förhandling ännu inte hade hållits när kommissionen fattade sitt beslut ansåg emellertid tribunalen att inlagorna kunde hemlighållas med stöd av sekretessundantaget för rättsliga förfaranden. har överklagat domen och yrkat att kommissionens beslut ska ogiltigförklaras i sin helhet. Som grund härför anges att tribunalens har tillämpat gemenskapsrätten felaktigt genom slutsatsen att det föreligger ett generellt sekretessbehov för inlagor i pågående mål fram till dess att muntlig förhandling har hållits. Detta resonemang strider mot öppenhetsförordningens syfte att tillförsäkra största möjliga tillgång till institutionernas handlingar och den fasta rättspraxis som anger att varje sekretessundantag ska tillämpas restriktivt. Det strider också mot kravet på att institutionerna måste göra en konkret och individuell prövning av innehållet i varje enskild handling, som också har fastslagits i praxis. Generaladvokatens förslag till avgörande : Domstolen bör upphäva tribunalens dom och ogiltigförklara kommissionens beslut. När det gäller pågående mål borde API inte borde ha vänt sig till Det bör i stället vara domstolen som avgör huruvida allmänheten ska få ta del av handlingarna i ett visst mål eftersom domstolen beslutar över målet så länge rättegången pågår. som getts in till domstolen av parter i pågående mål faller därför utanför tillämpningsområdet för öppenhetsförordningen. Parterna har inte rätt att lämna ut sina egna inlagor, eftersom domstolen då inte har kontroll över tillgången till handlingar som finns i akten i ett mål. handlingar i avslutade mål kan ett utlämnande av handlingar inte undergräva rättegångens integritet. Det innebär att det ska vara tillåtet för en part att på eget initiativ offentliggöra sina egna, eller någon annan parts, inlagor. Öppenhetsförordningen är tillämplig och kommissionen ska pröva varje enskild ansökan för sig. C-28/08 P (EUD2008:/87:2) Europeiska kommissionen, överklagande av tribunalens dom i mål T-194/04, The Bavarian mot Europeiska kommissionen Tribunalens dom : Målet rör den principiella frågeställningen om handlingsoffentlighet kontra personuppgiftsskydd och rent konkret utlämnande av namnen på vissa av företrädarna för en bryggeriorganisation som antecknats som närvarande i ett protokoll från ett sammanträde med bl.a. kommissionen i ett ärende om fördragsbrott. Tribunalen ogiltigförklarade kommissionens beslut att inte lämna ut namnen med hänvisning till att vissa deltagare motsatte sig det, och konstaterade att öppenhetsförordningen ska tolkas så att personuppgifter i handlingar alltid ska lämnas ut, såvida det inte är tydligt att ett utlämnande skulle innebära en risk för att skyddet för den enskildes privatliv och integritet undergrävs. Kommissionen har överklagat domen till . har intervenerat i målet till stöd för Bavarian och biträder dess yrkande om att domstolen ska avslå kommissionens yrkande om ogiltigförklaring av Tribunalens dom. har anfört att ett beslut om att avslå en begäran om att få ta del av en allmän handling bara kan grundas på bestämmelserna i öppenhetsförordningen, och inte på EU- institutionernas regler om behandling av personuppgifter. Generaladvokatens förslag till avgörande : Behandling av personuppgifter som helt eller delvis företas på automatisk väg omfattas av personuppgifts-förordningen om den genomförs för att utföra uppgifter som helt eller delvis omfattas av gemenskapsrätten. Förordningen är inte tillämplig under andra omständigheter. Därför gäller endast öppenhetsförordningen när det handlar om ansökningar om tillgång till handlingar. Om en gemenskapsinstitution får in en ansökan och konstaterar att den handling till vilken tillgång begärs innehåller personuppgifter, ska institutionen först pröva huruvida ett utlämnande av sådana uppgifter undergräver skyddet för personens privatliv och integritet, eftersom artikel 4.1 b i förordning nr 1049/2001 öppenhetsförordningen, handlar om skyddet för privatlivet enligt samma ordalydelse som i . Tribunalen misstog sig då den bedömde att ett utlämnande till tredje man av namnen på dem som var närvarande vid sammanträdet inte innebar ett potentiellt ingripande i privatlivet. Även generaladvokaten kommer alltså till slutsatsen att artikel 4.1 b i öppenhetsförordningen har tolkats felaktigt. Om en dom från tribunalen innehåller domskäl som strider mot gemenskapsrätten, men domslutet visar sig vara riktigt enligt andra rättsliga grunder, ska överklagandet enligt fast rättspraxis ogillas. Generaladvokaten menar alltså att det var riktigt att ogiltigförklara kommissionens beslut. C-271/08 (EUD2008/222) Europeiska kommissionen mot Kommissionen har yrkat fastställelse av att åsidosatt artikel 8 samt avdelningarna III till IV i direktivet 92/50/EEG (tjänsteupphandlingsdirektivet, numera upphävt) respektive artiklarna 20 samt 23 till 55 i direktiv /18/EG (det nya upphandlingsdirektivet) genom att kommunala myndigheter och kommunala företag i inte har upphandlat tjänstepensioner i enlighet med gällande krav. Kommissionen har bland annat anfört följande. I kan arbetstagare kräva av arbetsgivaren att en andel av deras framtida löneutbetalningar ska utgöra en del av den allmänna pensionsförsäkringen genom att lönen omvandlas till en del av tjänstepensionen. Enligt ett visst kollektivavtal åligger det de kommunala myndigheterna respektive företagen att genomföra denna omvandling. Omvandlingen ska ske vid offentliga utomstående socialförsäkringsinstitutioner eller av företag inom Sparkassen Finanzgruppe (gruppen med sparbanker) eller av kommunala försäkringsorgan. I regel försäkras samtliga arbetstagare i kommuner och kommunala företag genom gruppförsäkringsavtal med de ovan angivna försäkringsgivarna. Enligt vad kommissionen har erfarit sluts dessa avtal direkt med de försäkringsgivare som utpekas i kollektivavtalet utan att upphandling sker på europanivå. Det är fråga om offentliga tjänster som inköps av kommunala myndigheter (det vill säga av offentliga organ) och som ska betraktas som skriftliga offentliga uppdrag mot ersättning i den mening som avses i de nämnda direktiven. har i svaromål bestritt yrkandet. har intervenerat till stöd för och i huvudsak anfört följande. Det följer av en analogi med domstolens praxis i målen C-67/96 och C-222/98 van der Woude att inte är skyldigt att se till att kommunala myndigheter och företag låter upphandla tilldelningen av avtal rörande tjänstepension. Ramavtal, som de kommunala myndigheterna och företagen har ingått direkt med försäkrings- institutioner som angetts i kollektivavtal, bidrar nämligen direkt till att förbättra ett av arbetstagarnas arbetsvillkor, det vill säga deras pension. Urvalet av de företag och institut som ska trygga pensionerna är en central fråga för arbetstagarnas anställningsförhållanden. Till detta kommer att de ramavtal som de kommunala arbetsgivarna träffar med olika pensionsinstitut sker i arbetstagarnas intresse och för dessas räkning. Ramavtalen är därför inte att betrakta som offentliga tjänstekontrakt i den mening som avses i upphandlingsdirektiven. Följaktligen är även av denna anledning inte skyldigt att se till att upphandlingsdirektiven tillämpas i förevarande fall. Slutligen bekräftas den slutsatsen också av att direktiven /50/EEG och 2004/18/EG uttryckligen stadgar att de inte är tillämpliga på sådana offentliga tjänstekontrakt som avser anställningskontrakt. De aktuella ramavtalen får anses omfattas av dessa undantag från upphandlings¬reglernas tillämpning. C-506/08 P (ERS2008:232:2) plc mot Europeiska kommissionen Tribunalens dom i mål T-403/05: Kommissionens beslut av (D(2005) 8461) ogiltigförklaras i den del tillgång nekades till arbetsdokumentet med rubriken från ett samtal angående Airtoursärendet fört med en av medlemmarna av gruppen som hade hand om ärendet M.1524, Airtours/First Choice. har överklagat tribunalens dom och anfört följande. Rätten har i domen bara till en mindre del ogiltigförklarat kommissionens beslut att neka MyTravel tillgång till en rapport som upprättats av en arbetsgrupp (bestående av företrädare för kommissionen i syfte att utreda dels om kommissionen skulle överklaga en dom vari MyTravel varit motpart, dels bedöma domens verkningar för kommissionens förfaranden), vissa arbetsdokument som hade samband med utarbetandet av rapporten samt vissa handlingar som fanns i akten i det ärende om företagskoncentration som domen rörde och som rapporten var baserad på eller som nämndes i rapporten. Kommissionen motiverade sitt beslut med att handlingarna var hemliga med stöd av undantagen i artikel 4.2 andra och tredje strecksatsen och artikel 4.3 andra stycket i förordning 1049/2001 öppenhetsförordningen. ifrågasätter inte att en stor del av innehållet i de begärda handlingarna kan vara känsligt och därför bör kunna hemlighållas. är det enligt av stor vikt att tillgodose intresset av insyn även i denna typ av ärenden. Tribunalen har resonerat på ett sätt som innebär att det skulle finnas ett generellt sekretessbehov för interna handlingar i administrativa ärenden. Kommissionen har delvis gjort en prövning av de begärda handlingarna, dock inte så långtgående som krävs enligt öppenhetsförordningen. Tribunalen har å sin sida genom domen godtagit att kommissionen hemlighåller interna dokument utan närmare prövning. Tribunalen har i sitt resonemang i domen inte berört innehållet i rapporten utan menar i stället att utlämnande måste vägras redan av det skälet att tjänstemännen inte fritt skulle lämna synpunkter om det fanns en möjlighet att det de skrev kunde bli offentligt. menar att det åligger en tjänsteman att utföra de åtaganden som följer av tjänsten. Det förhållandet att allmänheten möjligen åtnjuter en lagstadgad rätt till viss insyn i verksamheten kan inte utgöra ett godtagbart skäl för att underlåta att fullgöra sina åtaganden. I vart fall i fråga om rapporten förefaller det uppenbart för att vissa delar skulle kunna lämnas ut. C-526/08 (EUD2009/229:2) Europeiska kommissionen mot Storhertigdömet Kommissionen har yrkat att domstolen ska fastställa att har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 4 och 5 jämförda med punkt 1 i avsnitt A i bilaga 2 och punkt 1.1 i bilaga 3, punkt 5 i avsnitt A i bilaga 2 och punkt 1.2 i bilaga 3, punkt 2 i avsnitt A i bilaga 2 och punkt 6 i avsnitt A i bilaga 2 i rådets direktiv /676/EEG av om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket (nitratdirektivet) genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet på ett fullständigt och korrekt sätt. har bestritt talan och invänt att kommissionens talan till viss del redan prövats i ett fördragsbrottsmål mot . har med hänvisning härtill gjort gällande att kommissionens talan ska avvisas eller avslås. Kommissionen har å sin sida anfört att eftersom antagit ny lagstiftning måste den på nytt väcka en talan enligt artikel 226 EG. har berett samtliga medlemsstater och institutioner möjlighet att inställa sig till muntlig förhandling och yttra sig över följande tillämpligheten av principerna ne bis in idem och rättskraft i fördragsbrottsmål, samt sambandet mellan artiklarna 226 och 228 EG. har anfört följande. Principen om ne bis in idem kan ses som ett uttryck för principen om rättsliga avgörandens rättskraft. Man bör dock i detta sammanhang hellre tala om principen om rättskraft, eftersom uttrycket ne bis in idem hör hemma på det straffrättsliga området medan överträdelseprocessen är av administrativ natur. Det förhållandet att en medlemsstat antagit nya regler utan att ändra deras innehåll efter en fällande dom om fördragsbrott innebär inte att saken ändrats på ett sådant sätt att den kan prövas på nytt. Samma sak bör gälla när vidtagna åtgärder inte omfattar hela fördragsbrottet, i den del där åtgärder alltså fortfarande saknas. Sådana situationer omfattas av den tidigare domens rättskraft och kan inte upptas till ny prövning genom en talan enligt artikel 226 EG. Men i de fall medlemsstaten visserligen ha vidtagit åtgärder, men dessa är ofullständiga eller inkorrekta för att läka de fastställda bristerna i genomförandet av ett direktiv, och således vidtagit åtgärder för att följa domen av materiell betydelse, omfattas inte dessa åtgärder av den första domens rättskraft. I dessa fall utesluter inte den tidigare domens rättskraft en ny talan om fastställelse enligt artikel 226, som ett förfarande enligt artikel 228 också är möjligt. Kommissionens bedömning av om den i ett sådant fall ska inleda ett nytt överträdelseförfarande enligt artikel 226 eller ett verkställighets- förfarande enligt artikel 228 bör bottna i en avvägning mellan å ena sidan systematiken i förfarandena enligt artiklarna 226 och 228 samt processekonomiska hänsyn och å andra sidan medlemsstatens rätt till försvar. Ett övergripande intresse är hur gemenskapsrättens genomslag bäst kan garanteras. C-185/09 (EUD2009/108:3) Europeiska kommissionen mot Kommissionen har yrkat att domstolen ska fastställa att inte har uppfyllt sina skyldigheter enligt och rådets direktiv /24/EG om lagring av uppgifter som genererats eller behandlats i samband med tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet eller, i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om detta. har medgett talan. C-269/09 (EUD2009/223) Europeiska kommissionen mot Kommissionen har yrkat att domstolen ska fastställa att har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 19 EG, 38 EG och 43 EG samt av artiklarna 28 och 31 i , genom att anta och bibehålla artikel 14 i lag 35/2006 av om inkomstskatt för fysiska personer och om delvis ändring av lagen om inkomstskatt för juridiska personer, lagen om inkomstskatt för i utlandet bosatta personer och lagen om förmögenhetsskatt, enligt vilken bestämmelse skattskyldiga som bosätter sig i utlandet är skyldiga att räkna in alla obeskattade inkomster i beskattningsunderlaget för det senaste beskattningsår som de ansågs vara bosatta i . har ansökt om att få intervenera till stöd för kommissionen. T-170/03 (ERS2003/154:2) (Investments) Limited mot Europeiska kommissionen (Investments) Limited har, enligt förordning 1049/2001 öppenhetsförordningen, begärt att få tillgång till bland annat ett protokoll avseende klassificering av expanderad tobak för ändamål Kommissionen har i flera delar avslagit Vad gäller närvarolistorna har kommissionen med hänvisning till förordning (EG) nr 45/2001 om skydd för enskilda då personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter, gjort gällande att sökanden inte har att visa att det är nödvändigt att få ta del av de begärda uppgifterna. har intervenerat till stöd för sökanden såvitt avser yrkandet om tillgång till närvarolistor från möten. gjort gällande att ett beslut om att avslå en begäran om att få ta del av en allmän handling endast kan grundas på bestämmelserna i öppenhetsförordningen och inte, som kommissionen har gjort gällande, på bestämmelserna i förordningen 45/2001. Att ålägga sökanden att visa nödvändigheten av att få ta del av handlingarna står direkt i strid med i Tribunalen har härefter beslutat att vilandeförklara målet i avvaktan på