prop · GX03148 · 2010-03-22 00:00:00 — Kommersialiseringsprocessen kan beskrivas på olika sätt. Affärsidéer kan kommersialiseras genom nyföretagande, genom att idén utvecklas i ett befintligt företag eller genom licensering. Utveckling av affärsidéer genom nyföretagande: Insatser sker till största delen genom att verksamheter finansieras av och , såsom inkubatorprogram och ägarkapital hos , rådgivning hos samt lån från både och . Utveckling av affärsidéer i befintliga företag: Avser initiativ som i första hand riktar sig mot små och medelstora företag, exempelvis hos och . Licensiering: De immateriella rättigheternas betydelse för tillväxten i samhället har ökat väsentligt. Rättigheterna utgör en förutsättning för nytt skapande och investeringar i innovation och kreativitet och ökar möjligheterna att anta den globala kunskapsbaserade ekonomins ut- Målsättningen för den offentliga rådgivnings- och finansieringsverk- samheten till innovatörer bör vara att hjälpa dem att nå en marknaden och bli lönsamma. De offentliga insatserna bör inkludera ett internationellt perspektiv vilket framförallt handlar om att öka innovatörernas och före- tagens medvetenhet om potentialen på de internationella marknaderna och integrera tankar kring den internationella marknadspotentialen i affärsstrategin från start. Aktörer som arbetar som en stark regional aktör med en tydlig nationell samordning och i nära samarbete med nationella, regionala och andra parter som har till uppgift att främja innovation och entreprenörskap samt nyttiggöra forskningsresultat. Även samarbetet med privata aktörer i syfte att attrahera det privata kapitalet till tidigare faser är viktigt. Det är angeläget att arbeta med en utvecklad ägarstyrning för att göra den arbetsfördelning som finns mellan offentliga aktörer på området tydligare. 5Regeringens politik för information och råd- givning Företagens konkurrenskraft är i stor utsträckning beroende av förmågan att tillgodogöra sig och tillämpa ny kunskap. Behovet av kunskap spän- ner över en rad områden och omfattar bland annat grundläggande infor- mation, kvalificerad rådgivning och systematisk kompetensutveckling. Behoven kan variera beroende på vilket utvecklingsskede ett företag befinner sig i. Generellt kan behovet, precis som när det gäller finansie- ring, sägas vara särskilt stort vid start och i skeden av utveckling, t.ex. i samband med expansion, investeringar eller etablering på nya marknader. Jämfört med stora företag har små företag mindre resurser att köpa in och tillgodogöra sig kunskap. Det är heller inte säkert att den efterfrågade kunskapen finns tillgänglig på den privata marknaden. har flera utredningar och rapporter be- Prop. 2009/10:148 handlat företagens behov av företagsstödjande insatser och statens roll i sammanhanget.3 När det gäller kunskapsstöd till företag är en generell slutsats att det finns ett grundläggande behov av information, rådgivning, nätverk och mötesplatser hos många små och medelstora företag och att statens roll är att tillhandahålla vissa sådana tjänster. En förutsättning för statens agerande är att det inte finns ett utbud på den privata marknaden som tillgodoser företagens behov och betalningsförmåga. En annan över- gripande slutsats är att information och rådgivning är viktiga bestånds- delar i ett företagsfrämjande perspektiv. Det kan även vara motiverat att stödja särskilda grupper av företagare som generella insatser inte når till fullo. har exempelvis särskilda insatser för kvinnor och personer med utländsk bakgrund ge- nomförts för att ta tillvara outnyttjad potential till företagande inom grupperna. bör de generella insatserna utvecklas för att möta dessa behov. Staten har ett ansvar för att tillhandahålla information om de regler och villkor som gäller företagande. Statliga rådgivningsinsatser kan erbjudas på olika sätt. Utgångspunkten för de statliga insatserna är att de inte ska konkurrera med utan komplettera marknadens utbud av kunskapsfrämjande tjänster. Staten kan t.ex. finansiera privata aktörer som erbjuder den efterfrågade tjänsten eller erbjuda konsultcheckar eller motsvarande för att företagen själva ska kunna köpa tjänsten. Ytterligare ett sätt att erbjuda kunskapsstöd är att stödja etableringen och driften av olika nätverk och mötesplatser där kunskapsspridning kan äga rum. Information om företagande kan riktas till både blivande företagare och etablerade företagare. Information kan kopplas till de olika faserna av företagande; fundera, starta, driva, utveckla och avveckla. Med myndig- hetsservice avses här den grundläggande information, vägledning och andra tjänster som myndigheter erbjuder företagare och blivande företa- gare. Någon entydig definition av begreppet företagsrådgivning finns inte. FBA ser företagsrådgivning som en insats riktad till entreprenörer, före- tagare eller innovatörer med att syfte att informera, strukturera, bedöma, diskutera eller coacha runt en affärsidé, marknad, marknadsföring, juri- dik, försäljning, finansiering och liknande.4 Rådgivning erbjuds av både privata och offentliga aktörer. Rådgivningen kan kopplas till de olika faserna av företagande. Med företagsrådgivning avses här rådgivning till blivande och etablerade företagare. Företagsrådgivning utgör en del av de tjänster som inom EU benämns stödtjänster för företagen. EU:s definition av stödtjänster är tjänster 3Till exempel Kompetens och kapital om statligt stöd till företag (SOU 1996:69), Statlig organisation för näringslivsutveckling (SOU 2000:93), och , Statens åtgärder för fler och växande företag, 1999, och , Entrepreneurship policy for the future, 2001. 4FBA, Statligt finansierad företagsrådgivning. För fler och växande företag, 2009 (dnr N2009/1401/ENT). som med ursprung i ett allmänpolitiskt initiativ syftar till att hjälpa före- Prop. 2009/10:148 tag och företagare att framgångsrikt utveckla sin affärsverksamhet och effektivt möta utmaningarna från deras ekonomiska, sociala och fysiska omgivning.5 I de flesta europeiska länder förekommer statligt finansie- rade stödtjänster för företag. Motiven bakom införande av stödtjänster är att man vill minska strukturnackdelar som små och medelstora företag har eller justera regionala obalanser. Bland Europeiska kommissionens slutsatser och rekommendationer när det gäller stödtjänster för företag återfinns bland annat att man bör utgå ifrån företagens behov och de olika faserna företaget går igenom, att stödtjänsterna ska vara lättillgäng- liga, att rådgivningsorganisationerna ska ha kompetens och resurser för att leverera förstklassiga tjänster och ta ansvar för att ge rätt råd och slussa företagen till rätt aktör. Det är också viktigt att kvalitetssäkra och utvärdera olika insatser och att insatserna koordineras nationellt och regionalt. , och har påbörjat en konsolidering av sina rådgivningssystem.6 På olika sätt försöker länderna sammanföra de offentliga aktörernas tjänster och också sträva mot att slussa till och inkludera privata aktörer i systemet. I det danska rådgivningssystemet har man infört en ny ansvarsfördel- ning på och regional nivå. Kommunerna ansvarar för grund- läggande företagsrådgivning, medan de företag som bedöms ha tillväxt- potential hänvisas till regionala Vaexthus för specialiserad rådgivning. Vaexthusen ger inte bara kostnadsfri, opartisk rådgivning utan slussar aktivt företagen till privata rådgivare eller offentliga myndigheter och organisationer. I , som har ett omfattande rådgivningssystem, har initiativ tagits för att göra det enklare för företagarna att hitta rätt, till exempel har regionala stödpunkter inrättats för att sammanföra flera organisationers tjänster. Även i har initiativ tagits till att göra det enklare för fö- retagen att hitta rätt i rådgivningssystemet och inkludera privata aktörer. I strategin Solutions for business plan har flera förslag lämnats på hur servicen till företag ska förbättras genom en mer sammanhållen och koordinerad ansats där antalet stödprodukter ska minska från 3 000 till 100 fram till 2010.7 Flera av förslagen rör rådgivning. Den centrala tjäns- ten för företagsrådgivning i , Business Link, upphörde med att direkt erbjuda rådgivningstjänster till företag. Istället har det skett en övergång till en mer marknadsanpassad modell för företagsstöd kallad IDB (Information, Diagnosis and Brokerage). Ansvaret för att erbjuda Business Link-tjänster i vilar numera på de nio regionala ut- vecklingsmyndigheterna, som har valt att upphandla privata företag för att erbjuda tjänsterna. I finns rådgivare som erbjuder tjänster till företag i alla ut- vecklingsfaser. Myndigheter erbjuder vanligen specialiserad information och vägledning inom det egna kompetensområdet. Det kan gälla frågor 5Europeiska kommissionen, Commission staff working paper, Creating top-class business support services, 2001. 6Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser, Kundvalsmodeller för företagsrådgivning, 2009. 7HM Government, Solutions for Business: Supporting Success, 2008. om skatt och arbetsgivaravgifter, hur man registrerar sitt företag, vad Prop. 2009/10:148 som krävs om man planerar att importera varor för försäljning i , eller tillämplig marknads- och konsumenträttslig lagstiftning. Myndig- heterna vägleder till rätt instans eller lämnar service via webb, telefon eller sina kontor. Flera myndigheter samverkar för att utveckla informa- tions- och vägledningstjänster till blivande och nya företagare. , , , , Tillväxt- verket och har gemensamt tagit fram ett antal tjänster t.ex. konceptet kring Starta företag-dagar. , och har gemensamt utvecklat webbportalen som erbjuder information och vägledning under företagandets alla utveck- lingsfaser men också slussning till olika aktörer. , , och står bakom tjänsten Nystartskontoret. Tanken är att erbjuda vägledning och stöd till människor för att de lättare ska komma in på arbetsmarknaden, t.ex. genom att starta eget företag. Rådgivning till företag kan omfatta en rad olika typer av tjänster så som till exempel rådgivning på timbasis, coachning, mentorskap, semina- rier och mötesplatser. Företagsrådgivning erbjuds av ett stort antal pri- vata aktörer, t.ex. banker och revisorer. Offentligt finansierad rådgivning erbjuds av ett flertal olika aktörer bland annat , , NyföretagarCentrum, Coompanion, och kommunala näringslivskontor samt av beträffande interna- tionalisering. Bland de aktörer som erbjuder generell rådgivning som riktar sig till alla typer av företag och målgrupper är NyföretagarCentrum en framträdande aktör när det gäller rådgivning i samband med företags- start.8 har omfattande verksamhet vad gäller rådgivning till etable- rade företag. Bland de aktörer som är specialiserade erbjuds rådgivnings- tjänster bland annat till särskilda målgrupper eller typer av företag. Den stora gruppen företag som får rådgivning återfinns i tidig utveck- lingsfas.9 Där är också behovet av marknadskompletterande insatser störst. I de studier där företagares behov av informations- och rådgiv- ningstjänster har studerats konstateras att det är relativt få företag som tar del av de offentligt finansierade rådgivningstjänsterna, även om nyttjan- degraden skiljer sig åt mellan olika grupper av företagare.10 I använder företag i stor utsträckning information från myndigheter, råd- givning av privata aktörer inom finansiering och revision, samt råd från familj och vänner.11 Företagens behov består främst av myndighetsinfor- 8FBA, Statligt finansierad företagsrådgivning. För fler och växande företag, 2009. 9Forum för småföretagarforskning, Behov och betydelse av rådgivning till nya och unga företag, 2009. 10Boter och , SME perspectives on business support services: The role of company size, industry and location, 2005. Forum för småföretagarforskning, Behov och betydelse av rådgivning till nya och unga företag, 2009. Detta stärks även av ITPS nyföretagandestatistik där företag tillfrågas vilka aktörer de vänt sig till för information och rådgivning. 11Boter och , SME perspectives on business support services, 2005, Forum för småföretagarforskning, Behov och betydelse av rådgivning till nya och unga företag, 2009. mation och råd från andra företagare genom kopplingsfunktioner i form Prop. 2009/10:148 av t.ex. mentorskap och mötesplatser.12 5.1.1Vidareutveckling av informations- och vägledningsinsat- ser Regeringens bedömning: Grundläggande service i form av information och vägledning är av stor vikt för nya och etablerade företag. Staten har ett ansvar för att tillhandahålla lättillgänglig information och service avseende de regler och villkor som gäller för företagande. Den myndighetsservice som blivande och befintliga företagare erbjuds bör utvecklas, samordnas och förstärkas för att företagarnas behov bättre ska tillgodoses. bör ges i uppdrag att, i samverkan med myn- digheter av stor betydelse för företagande, vidareutveckla information och vägledning inklusive interaktiva tjänster riktade till nya och växande företag. Regeringen avser att följa upp hur myndigheters service till fö- retagare utvecklas. förslag: I rapporten understryks vikten av väl funge- rande myndighetsservice och att statliga myndigheter på ett lättillgängligt sätt tillhandahåller information som rör företagandets villkor. Vidare föreslås att den myndighetssamverkan kring gemensamma informations- tjänster som finns fortsätter och vidareutvecklas.13 Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som kommenterat för- slaget tillstyrker detta och framhåller att myndighetsinformation är av stor vikt. Vissa remissinstanser pekar på att samverkan mellan myndig- heter bör utvecklas. Skälen för regeringens bedömning: Tillgången till information har stor betydelse för utvecklingen i många små och medelstora företag. Företagare och blivande företagare använder sig i stor utsträckning av information från myndigheter. Det är därför viktigt att den information som myndigheter erbjuder blivande och etablerade företagare är lättill- gänglig och att myndigheterna eftersträvar att utveckla sin service så att företagens behov tas tillvara. Detta kan ske genom samarbete kring olika typer av gemensamma lösningar för myndighetsservice, t.ex. . (tidigare ) har haft an- svar för att utveckla information och olika tjänster riktade till företagare, och är därför en lämplig aktör för att arbeta med utveckling av och sam- arbete kring myndighetsservice riktad mot blivande och befintliga före- tagare. 12Forum för småföretagarforskning, Behov och betydelse av rådgivning till nya och unga företag 2009. i , Ett entreprenörskap utan gränser? En analys av utbud och efterfrågan i , 2006. 13Berörda myndigheter är Arbetsförmedlingen, , , , och . Regeringens bedömning: Den rådgivning som staten tillhandahåller bör vara marknadskompletterande, kostnadseffektiv, ta hänsyn till regionala förutsättningar samt utgå från företagens efterfrågan. Att staten finansie- rar viss rådgivning betyder inte nödvändigtvis att rådgivningen ska utfö- ras i offentlig regi. Genom kundvalssystem kan företagen ges ökade möjligheter att välja utförare av rådgivning. Den rådgivningsverksamhet som erbjuds av bör i större utsträck- ning än upphandlas. Detta bl.a. för att stimulera utvecklingen av den privata marknaden av rådgivare. bör även i större utsträckning utveckla mäklarfunktioner som mentorskap och mötesplatser där företa- gare erbjuds rådgivning av andra företagare. har en omfattande rådgivningsverksamhet och kompetens om vad företagen efterfrågar samt kunskap om regionala förutsättningar. förslag: I rapporten föreslås att regionala behov ska ligga till grund för rådgivningsinsatser samt att man bör låta regionerna ta ett större ansvar för rådgivningen. Vidare föreslås att rådgivning till företag bör konkurrensutsättas genom upphandling eller checksystem. Dessutom lämnades förslag om förbättrad samverkan och slussning Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker huvudförslagen i FBA:s rapport. vikten av att rådgivning bedrivs geografiskt nära de företag och potenti- ella företagare som berörs. Vidare anser remissinstanserna att det är av stor vikt att rådgivningsverksamheten kännetecknas av flexibilitet t.ex. att regionala skillnader medges. En klar majoritet av remissinstanserna är för konkurrensutsättning i någon form, t.ex. upphandling eller konsult- Skälen för regeringens bedömning: Företagens kunskapsbehov är särskilt stora vid företagsstart och i skeden av utveckling. rådgivning, nätverk och mötesplatser har stor betydelse för utvecklingen i många små och medelstora företag. Jämfört med stora företag har små företag mer begränsade resurser för att köpa in, tillgodogöra sig och Den privata marknaden för dessa tjänster blir därmed begränsad trots att behovet finns. Ökad upphandling av rådgivning till mindre företag från privata företag kan stimulera utbudet på denna mark- nad och ge bättre anpassning till företagens behov. Det är viktigt att de statliga insatserna inom rådgivningsområdet är Vidare är det viktigt att det finns flexibilitet i rådgivningssystemet så att näringslivets dynamik beaktas. ser för rådgivning bör utgå från företagens behov och regionala förutsätt- Detta bör ligga till grund för prioritering av vilken rådgivning som erbjuds i respektive region. Företagare och blivande företagare använder sig, utöver information från myndigheter, i stor utsträckning av sitt personliga nätverk bestående av familj och andra företagare samt rådgivning av privata aktörer inom t.ex. finansiering och revision. tar del av de offentligt finan- För att bättre möta de behov som finns av rådgivningstjänster företagare emellan menar regeringen att ökad vikt bör läggas på kopplingsfunktioner, t.ex. mentorskap och mötesplatser där Prop. 2009/10:148 rådgivning sker från företagare till företagare. Genom olika former av nätverk och samverkan med andra företag och aktörer kan småföretag få ökad tillgång till kunskap och dela på kostnader för utvecklings- och kompetensinsatser. Företagare bör även ges ökade valmöjligheter vad gäller rådgivning, vilket kan uppnås genom ett system med kundval. har ett tydligt statligt uppdrag avseende företagsutveckling och en omfattande rådgivningsverksamhet. har stor kontaktyta mot småfö- retag och kompetens om vad företagen efterfrågar, samt kunskap om regionala förutsättningar och behov. har förutsättningar att vara en kvalificerad upphandlare av företagsrådgivning och därmed möjlighet att kvalitetssäkra den rådgivning som erbjuds företag och potentiella företa- gare. 6 Uppföljning och utvärdering Regeringens bedömning: Statliga företagsfrämjande insatser bör mer regelbundet följas upp och utvärderas, dels på aktörsbasis och dels med avseende på systemet som helhet. Myndigheten för tillväxtpolitiska ut- värderingar och analyser (Tillväxtanalys) bör ges i uppdrag att utvärdera det företagsfrämjande systemet. Analysen bör utmynna i slutsatser kring systemets effektivitet, marknadskompletterande roll, förekomsten av insatsgap, dvs. områden där insatser saknas eller är otillräckliga, samt hur väl insatserna motsvarar företagens behov. Enhetliga och ändamåls- enliga indikatorer för uppföljning och utvärdering bör tas fram i samver- kan mellan Tillväxtanalys och berörda företagsfrämjande aktörer. Vidare bör Tillväxtanalys belysa vilka effekter företagsrådgivning har på företa- gandet. Utredningens förslag: Överrensstämmer i stort med regeringens be- dömning. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna instämmer i att det behövs tydligare mål för alla statliga aktörer som är verksamma inom företagsfinansiering. Majoriteten av remissinstanserna anser vidare att systemen för uppföljning och utvärdering bör förbättras. Vidare delar majoriteten av remissinstanserna utredningens förslag att alla aktörer, som på olika sätt finansierar företagsutveckling, ska besluta om mål och verksamhetsplaner som sedan ska följas upp. Därigenom kan det utvecklas ett lärande system inom företagsfinansiering. Vidare anser flertalet remissinstanser att utvärderingar ska utföras av aktörer fristående från de organ som administrerar stödhanteringen. Flertalet remissinstanser anser vidare att utförarna bör ha en dokumenterad kun- skap baserad på vetenskaplig grund. () in- stämmer i förslaget att alla statliga organ som finansierar företagsutveck- ling ska ha tydliga mål och verksamhetsplaner och att deras verksamhet ska utvärderas fortlöpande utifrån detta och anmärker att innan nya finansieringsinstrument införs bör det därför övervägas hur insatserna ska kunna utvärderas, dvs. klargöra sambandet mellan de statliga åtgär- derna och mätbara resultat, som i sin tur är kopplade till det övergripande målet för insatserna. ESV anser att Tillväxtanalys bör kunna svara för den samlade uppföljningen och utvärderingen. förslag: Enligt bör insatserna för företagsutveckling betraktas som ett nationellt system ur statens syn- vinkel. Vidare konstateras att det inte är tillräckligt att utveckla och ut- värdera varje program och organisation för sig utan utvärdering bör ske utifrån ett systemperspektiv för att kunna bedöma effektiviteten i de företagsfrämjande åtgärderna. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser framhåller vikten av ut- värdering, såväl av enskilda insatser som av helheten. Skälen för regeringens bedömning: sker ingen systematisk uppföljning eller samlad utvärdering av de statligt finansierade företags- främjande insatserna. För att säkerställa att de statliga insatserna är marknadskompletterande och möter företagens behov bör uppföljning och utvärdering av insatser göras regelbundet. För att stärka behovsan- passningen i statliga företagsfrämjande insatser krävs dels en högre grad av problematisering kring och inventering av företagens behov, dels mer av uppföljning och utvärdering av genomförda insatser. Verksamheter och insatser som får statlig finansiering måste bygga på en tydlig idé om vilken nytta som ska skapas, hur detta ska ske och med vilka resurser. Att insatserna är behovsanpassade är en viktig förutsättning vid bedöm- ningen av den nytta som genereras och vid bedömningen av om insat- serna är samhällsekonomiskt motiverade. Vidare bör statliga insatser för att främja företagsutveckling vara be- hovsanpassade, effektiva, marknadskompletterande, och inte bidra till att snedvrida konkurrensen eller tränga undan privata tjänster eller utförare. För att säkerställa detta behövs analyser av utbud och behov av företags- främjande insatser i kombination med ett systematiskt arbete med mål- formulering, uppföljning, utvärdering och verksamhetsstyrning. Eftersom förutsättningarna avseende behov och utbud av främjandeinsatser föränd- ras bör behovsanalyser och översyn av mål och styrning vara regelbundet återkommande. Förutsättningarna för att genomföra uppfölj- ning och utvärdering av statens företagsfrämjande insatser behöver dock förbättras, bl.a. med avseende på tillgången till underlag kring genom- förda insatser. Detta kräver att de företagsfrämjande aktörerna samlar in och tillhandahåller utvecklade, och mellan organisationerna enhetliga, indikatorer rörande sin verksamhet. Tydlighet beträffande målgrupper och verksamhetens inriktning underlättar uppföljning och bedömning av insatsernas effekt, i vilken utsträckning verksamheten når definierade målgrupper, om insatserna är marknadskompletterande och om det finns risk för undanträngningseffekter och otillbörlig konkurrens. Målen bör formuleras så att aktörerna kan utvärderas med avseende på kvalitet, kvantitet samt nytta och resultat för kunderna och samhället. Insatserna för företagsutveckling måste betraktas som ett nationellt system ur statens synvinkel. Det inte är nog att utveckla och utvärdera varje program och organisation för sig, då det inte ger tillräckligt goda förutsättningar för att kunna avgöra relevansen och effektiviteten i de företagsfrämjande åtgärderna. Därför bör målformuleringar, uppföljning, utvärdering och annan återrapportering ge förutsättningar för överblick och helhetssyn. Utvärdering bör ske på två nivåer.