prop · GX03226 · 2010-05-28 00:00:00 — Antalet rubriker i myndigheternas regelförteckningar har beräknats till ca 7 300, vilket är en minskning med ca 400 regelrubriker innan. Uppgifterna i myndigheternas regelförteckningar är dock mycket osäkra.7 6Skrivelsen Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen, s. 12 (skr. 2009/10:75). 7Skrivelsen Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen, s. 13 (skr. 2009/10:75). Källa: Skrivelsen Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen (skr. 2009/10:75). Som framgår ovan är regelbeståndet betydande på den statliga nivån. Att förenkla det regelverk som styr samhället är därför en viktig uppgift för både riksdag, regering och myndigheter. Det svenska regelgivningssystemet skiljer sig något från andra europeiska länders dels genom att det är många aktörer som kan vara regelgivare, dels för att myndigheterna i är fristående medan dessa funktioner i andra länder ofta är en del av departementen. När det gäller förfarandet vid tillkomsten av regler skiljer det också en del. I finns särskilda regler om berednings- och utredningsförfarande. Det finns en lång tradition av att tillsätta särskilda kommittéer för att utreda större författningsändringar och lämna betänkanden, som sedan blir föremål för remissbehandling och fortsatt beredning i innan nya författningsförslag slutligen kan antas. Den beskrivna regelgivningsprocessen gör att det tar tid att utarbeta förenklingsförslag och det tar också tid för förslagen att slå igenom i företagens vardag. Allt fler författningsändringar är komplexa och kräver ett mer omfattande utredningsarbete, bl.a. beroende på den ökade internationaliseringen av regelverken och den ökade förändringstakten i samhället. Många av de förenklingsåtgärder som har föreslagits av regeringen ger därför utslag och resultat först under den senare delen av mandatperioden eller har en tidpunkt för ikraftträdande som innebär att effekten kan utläsas i mätresultat först efter mandatperiodens slut. Som exempel kan nämnas att regeringen kort efter regeringsskiftet tillsatte flera utredningar med huvudsyftet att förenkla reglerna för företagen, bl.a. på associationsrätts- och redovisningsområdet. gavs uppdraget att utreda frågan om att slopa revisionsplikten för mindre företag och 2007 tillsattes Utredningen (dir. 2007:78) om enklare redovisning samt Utredningen(dir. 2007:132) om Som framgår av avsnitt 5 träder den frivilliga revisionen i kraft . Förenklingarna i Skr. 2009/10:226 redovisningslagstiftningen ska enligt förslaget i lagrådsremissen träda i 1.5.4Högt ställda mål trots konkurrenskraftigt utgångsläge En viktig faktor för tillväxt och sysselsättning är att svenska företag har konkurrenskraftiga förutsättningar i förhållande till omvärlden. Utformningen och tillämpningen av de regelverk som omger företagande utgör en sådan grundläggande förutsättning. En relevant fråga för möjligheten att åstadkomma stora och snabba förbättringar i regelverkens utformning är därför utgångsläget i jämfört med andra länder i fråga om regelbörda och andra grundläggande ramvillkor för företag. publiceras ett antal rapporter där länders relativa utveckling inom olika områden jämförs och analyseras. En av de mest tongivande publikationerna inom området nationell konkurrenskraft är World Economic Forums The Global Competitivness Report (GCR), där indikatorerna för konkurrenskraft i drygt 130 länder presenteras i The Global Competitivness Index (GCI). har rankat som det fjärde mest konkurrenskraftiga landet bland 133 länder.8 I GCI 20092010 visar bara , och bättre resultat. En av de tolv pelare som indexet bygger på är de institutionella förutsättningarna i ett land, varav burden of government regulation9 och transparency of government policymaking10 utgör två indikatorer. När det gäller regelbörda hamnar på nittonde plats. Bland de europeiska länderna har endast , och lägre upplevd regelbörda än . I fråga om transparens i regelgivningen ligger bara före som alltså rankas tvåa av 133 länder. I Doing Business in 2010 Reforming through difficult times placerar sig på en artonde plats av 183 jämförda länder när det gäller en sammanvägning av elva olika indikatorer över hur enkelt det är att bedriva näringsverksamhet. Bland indikatorerna som används som underlag för rankingen kan som exempel nämnas start och nedläggning av näringsverksamhet, betalning av skatter och kapitalförsörjningsmöjligheter. I () The World Competitivness Scorebord 2010 rankas som den sjätte mest konkurrenskraftiga ekonomin av 58 andra länder. är det enda europeiska land som rankas högre än . Sammantaget visar internationella studier att svenska regler är förhållandevis väl utformade och att den svenska byråkratin är smidig i 8Antalet länder som jämfördes har varierat enligt följande. I GCI 20072008 jämfördes 131 länder, i GCI 20082009 134 länder och i GCI 20092010 133 länder. 9How burdensome is it for businesses in your country to comply with governmental administrative requirements (e.g. permits, regulations, reporting)? 10How easy is it for businesses in your country to obtain information about changes in government policies and regulations effecting your industry? ett internationellt perspektiv.11 Målet att minska företagens Skr. 2009/10:226 administrativa kostnader till 2010 har därför varit ett ambitiöst åtagande mot bakgrund av det konkurrenskraftiga utgångsläge har vid internationella jämförelser. Ju mer kostnadseffektiva, enkla och ändamålsenliga regler ett land har desto svårare är det att minska den befintliga regelbördan. Oaktat att har ett bra utgångsläge anser regeringen att det är viktigt att fortsatt ha högt ställda mål och bedriva ett ambitiöst förenklingsarbete för att bibehålla och utöka de svenska företagens konkurrenskraft. När beslutade sitt 25-procentsmål var det endast fem andra länder i som hade motsvarande mål. har alla 27 medlemsstater inom EU ett mål att minska företagens administrativa kostnader och har även utformat olika regelförenklingsprogram. Den förändrade omvärldsbilden understryker vikten av att med oförminskad kraft fortsätta men även att utveckla och bredda regelförenklingsarbetet. 1.6Andra viktiga insatser som bidrar till regelförenklingsarbetet har regeringen bedrivit ett effektivitets- och utvecklingsarbete inom den statliga förvaltningen och vidtagit insatser som utgör viktiga komplement till regelförenklingsarbetet. Regeringen beslutade att tillsätta ett projekt inom i syfte att med utgångspunkt i företagarens vardag utveckla regeringens styrning av berörda myndigheter. En utvecklad styrning förbättrar regeringens arbete med att göra det enklare och lönsammare att driva företag. Bakgrunden till projektet var bl.a. regelförenklingsarbetet och en utveckling av e-förvaltningen. En viktig del av regelförenklingsarbetet är att myndigheterna ger bra service och har en god tillgänglighet. Myndigheternas möjlighet att tillhandahålla effektiv service till medborgare och företag bestäms delvis av de förutsättningar som regeringens myndighetsstyrning skapar. till bedrevs inom ramen för ovannämnda projekt en försöksverksamhet på för att pröva en metod för att förbättra myndighetens service utifrån ett medborgar- och företagarperspektiv. Försöksverksamheten kopplades till hur regeringens styrning bör utformas för att ge myndigheten förutsättningar att korta ner handläggningstiderna och ytterligare förbättra sin service. Projektet arbetade bl.a. med att mäta och minska s.k. onödig efterfrågan. Onödig efterfrågan uppstår när myndigheten inte tillräckligt väl förstår medborgarnas och företagarnas behov och situation, t.ex. tillhandahåller krångliga blanketter eller e-tjänster. 11 Se också företagande och konkurrenskraft Internationell benchmarking, Ds. 2007:37 s. 82 f. verksamheter visar att sådan onödig efterfrågan genererar merarbete för Skr. 2009/10:226 såväl myndigheten som för medborgare och företag. för försöksverksamheten grundade sig bl.a. på att myndigheten bedriver ett framgångsrikt kvalitetsarbete där man lyckats korta handläggningstiderna. Inom ramen för projektet har möten och seminarier med företagarorganisationer hållits, bland annat med Företagarna och . Projektgruppen lämnade sin slutredovisning av projektet . Formerna för hur erfarenheterna från försöksverksamheten vid bör spridas för ett fortsatt arbete med mer förutsägbara och korta handläggningstider även vid andra myndigheter övervägs i . Förvaltningspolitiska mål och riktlinjer överlämnade regeringen den förvaltningspolitiska propositionen till , propositionen Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt (prop. 2009/10:175), i vilken regeringen har slagit fast mål och riktlinjer för den statliga förvaltningen. ska i ännu högre grad bidra till att underlätta företagande och en hållbar tillväxt. Myndigheterna bör bättre analysera medborgarnas och företagens frågor och synpunkter för att kunna förenkla sina regelverk och ansökningsförfaranden m.m., göra handläggningstider mer förutsägbara och kortare och minska medborgarnas och företagens kostnader för att följa statliga regler. Samverkan, inte minst myndigheterna emellan, måste utvecklas ytterligare dels av effektivitetsskäl, dels för att medborgare, företagare och andra förväntar sig att staten uppträder samordnat. En översyn har genomförts av den statliga tillsynsverksamheten i syfte att göra den mer ändamålsenlig, effektiv och rättssäker. I skrivelsen En tydlig, rättssäker och effektiv tillsyn (skr. 2009/10:79) har regeringen redovisat generella bedömningar kring hur en tillsynsreglering bör vara utformad. För att bli mer effektiv bör tillsynen bli tydligare och mer enhetlig. Samordning mellan tillsynsorganen är viktig, framför allt för att tillsynen ska vara effektiv, men också för att den tillsynspliktiga verksamheten inte ska störas mer än nödvändigt. I skrivelsen redovisas andra generella bedömningar bl.a. av finansiering av tillsyn, ingripandemöjligheter och tillsynsorgans befogenheter i övrigt. Regeringen har också påskyndat och stärkt utvecklingen av e-förvaltningen. Det övergripande målet med e- förvaltning är att det ska vara så enkelt som möjligt för så många som möjligt att fullgöra sina skyldigheter samt att ta del av förvaltningens service. ska bidra till att minska företagens administrativa kostnader och åstadkomma en märkbar förändring i Skr. 2009/10:226 företagens vardag. En handlingsplan för e-förvaltning presenterades . inrättade regeringen en delegation, e-delegationen, som ska leda och samordna arbetet med att utveckla IT-baserade tjänster och lösningar i staten (dir. 2009:19). Delegationen består av myndighetscheferna från de största och IT-intensivaste myndigheterna. En av utgångspunkterna för e-delegationens arbete är att näringslivet ska stödjas genom förenklingar för företagen, både när det gäller att lämna uppgifter till myndigheter och annan offentlig information. I e-delegationens uppdrag ingår att förbättra förutsättningarna för utvecklingen av e-tjänster med användarvänliga gränssnitt för företag, vilket bland annat inkluderar tjänster som integrerar flera myndigheters processer. I vissa sammanhang förekommer visst dubbelarbete när olika myndigheter utvecklar och upphandlar olika lösningar inom likartade områden. Delegationen ska bland annat samordna de statliga myndigheternas IT-baserade utvecklingsprojekt och följa upp effekterna för företag. Delegationen ska även samordna den statliga förvaltningens IT-standardiseringsarbete. fick Kammarkollegiet i uppdrag att underlätta elektroniska offentliga upphandlingar i syfte att förenkla upphandlingsprocessen och öka den gränsöverskridande handeln. Inom ramen för e-förvaltning avser regeringen dessutom att förbättra öppenheten och tillgängligheten till regeringens remissförfarande. Informationen om pågående remisser och tillgängligheten till inkomna remissvar för såväl remissinstanser som övriga intressenter ska förbättras. Möjligheterna för intressenter som inte finns upptagna på remisslistan att lämna synpunkter på utredningsförslag ska också förbättras. 2Utvecklingen och resultatet av regelförenklingsarbetet 20062010 Att förenkla och förbättra vardagen för företagen har varit en högt prioriterad fråga för regeringen under innevarande mandatperiod. Inledningsvis studerades såväl internationella som svenska erfarenheter i fråga om vad som krävs för ett framgångsrikt förenklingsarbete. Slutsatsen blev att det behövs ett systematiskt angreppssätt med en sammanhållen struktur och verktyg för att lösa uppgiften. Regelförenklingsarbetet präglades därför inledningsvis av att skapa en struktur för arbetet genom att få en organisation och förenklingsverktyg, såsom mätningar och regelråd, på plats. har ett omfattande regelförenklingsarbete bedrivits på departement och myndigheter samt underlag tagits fram till regeringens handlingsplan. Detta har resulterat i att ett stort antal förenklingsåtgärder har genomförts, är pågående eller planerade. Regeringen har steg för steg levererat viktiga förenklingar för företagen. finns det en väl fungerande organisation och struktur för arbetet liksom de nödvändiga verktygen för förenklingsarbetet. Regeringen har därmed lagt en stabil grund för ett fortsatt framgångsrikt regelförenklingsarbete, vilket också konstateras i senaste granskning av regelreformeringsarbetet i . konstaterar även att det har skett betydande framsteg under innevarande mandatperiod och att nuvarande regering har en mycket stark vilja att fortsätta utveckla regelförenklingsarbetet. I detta avsnitt lämnas en redogörelse för utvecklingen av regelförenklingsarbetet fram och för de resultat som har uppnåtts. Som en bakgrund till den utveckling som har skett inleds redogörelsen i avsnitt 2.2 med en beskrivning av förenklingsfrågorna . I avsnitt 2.3 ges därefter en beskrivning av utvecklingen av organisation och struktur samt av beståndsdelarna i regeringens förenklingsarbete. Uppnådda resultat och en analys av dessa görs i avsnitt 2.4. I avsnitt 2.5 beskrivs resultatet av den granskning som genomfört av regelförenklingsarbetet . 12 in Selected EU Member States: Background report on . 2.2.1Viktigare händelser på regelförenklingsområdet Regelförenkling är ingen ny fråga i . Tvärtom har frågan om regelförenkling varit aktuell . infördes bestämmelser som syftade till att begränsa kostnadsdrivande effekter av olika regler både för offentlig sektor och näringsliv. kom frågorna gradvis att handla allt mer om näringslivets problem med olika regler. uppmärksammades frågorna inom olika utredningar, bl.a. i Småföretagsdelegationens betänkanden, och arbetet fick en ökad inriktning mot småföretags villkor. I tabell 1 redogörs för några av de viktigare händelserna på regelförenklingsområdet. Tabellen gör inte anspråk på att vara uttömmande. Viktiga händelser i utvecklingen av regelförenklingsarbetet Utfärdande av kungörelse (1970:641) om begränsning i myndigheters rätt att meddela myndighetsföreskrifter, anvisningar och råd. Proposition 1978/79:111 om åtgärder mot krångel och Begränsningsförordningen (1987:1347) ersätter 1970 Kraven i begränsningsförordningen förs över till verksförordningen (1995:1322) och får därmed också tydligare inriktning på näringslivet. Småföretagsdelegationen tillsätts för att främja antal rapporter bl.a. SOU 1997:186 Bättre och enklare regler samt SOU 1998:78 Regelförenkling för En särskild grupp, den s.k. Simplexgruppen, inrättas Gruppen ska bl.a. granska förslag ur ett småföretagsperspektiv och identifiera Förordningen (1998:1820) om särskild konsekvensanalys av reglers effekter för små företags villkor, den s.k. simplexförordningen. 1998/99:NU6, rskr. 1998/99:170) till regeringen om att ytterligare åtgärder måste vidtas i syfte att intensifiera arbetet med regelförenkling för företag. gör ett ytterligare ett tillkännagivande 2002/03:NU1 och 2002/03:NU7) till regeringen om att bl.a. sätta upp ett kvantitativt mål och öka takten i regelförenklingsarbetet. har spelat en viktig roll som katalysator och pådrivare av Skr. 2009/10:226 förenklingsarbetet i . Genom två principbeslut och gjorde tillkännagivanden med tydliga krav på den dåvarande regeringen att höja ambitionen och takten i regelförenklingsarbetet. Det uttalade motivet var båda gångerna att skapa bättre arbetsvillkor för mindre företag och därmed främja den ekonomiska tillväxten. I tillkännagivandet från 199913 begärde att regeringen skulle vidta följande åtgärder: lämna en årlig redogörelse till om regelförenklingsarbetet, så att skulle få möjlighet att kontinuerligt följa utvecklingen, med en första redovisning i budgetpropositionen för , redovisa ett mål för regelförenklingsarbetet, där målet formulerades på ett sådant sätt att det skulle bli möjligt för regering och riksdag att följa upp det och att en första redovisning skulle lämnas i budgetpropositionen för , gå igenom Småföretagsdelegationens samtliga förslag och redovisa vilka av förslagen som regeringen hade vidtagit åtgärder kring. I utskottsbetänkandet framhölls också vikten av att inte bara nya regler utan också befintliga regler fortsättningsvis uppmärksammades, så att onödiga regler kunde slopas och förenklingar göras i de regler som bedömdes som nödvändiga. I tillkännagivandet från 200214 anmodade regeringen att: göra en genomgång av hela det regelverk som berör företagandet, så att onödiga och krångliga regler kunde tas bort, sätta upp ett kvantitativt mål för regelförenklingsarbetet, i syfte att redan under den dåvarande mandatperioden påtagligt minska företagens kostnader för administration av regelverket, öka takten i regelförenklingsarbetet , ta fram ett mått som visar hur regelbördan utvecklas, inge en anmälan till med begäran om granskning av regelförenklingsarbetet i , se till att det sätts upp en bestämd tid, inom vilken berörda myndigheter måste ha svarat eller handlagt ett ärende vad gäller regelverket vid företagsstart. Mot bakgrund av att lämnat tillkännagivanden med tydliga krav och synpunkter på dåvarande regerings insatser genomförde en granskning av regeringens arbete med regelförenklingar för företagen. kom bl.a. fram till att för lite kraft lades på att förenkla befintliga regler, att det fanns bristande kunskaper om var regelbördan för företagen uppstod och att en samlad bild av resultatet av förenklingsarbetet saknades. konstaterade vidare i sin granskning att det i påfallande liten utsträckning skedde ett arbete med 1998/99:NU6, rskr. 1998/99:170. 2002/03:NU1, rskr. 2002/03:7476. och bet. 2002/03:NU7. att förändra lagar och förordningar med det primära syftet att förenkla för Skr. 2009/10:226 företagen.15 2.2.2Former, mål och övriga beståndsdelar i tidigare regelförenklingsarbete beslut (se avsnitt 2.2.1) drev utvecklingen på förenklingsområdet framåt på flera sätt. Tillkännagivandet föranledde den dåvarande regeringen att året därpå lämna en skrivelse till riksdagen16 samt att i budgetpropositionen (prop. 2000/01:1) ange ett delmål för regelförenklingsarbetet. Målet var att regelverkens administrativa börda för småföretagen tydligt skulle minska . Enligt riksdagsbeslutet skulle regeringen bl.a. ta fram ett handlingsprogram inriktat på förenkling av befintliga regelverk, sätta upp ett kvantitativt mål och ta fram ett mått som visade på hur regelbördan förändrades. Ett handlingsprogram presenterades i skrivelsen Regeringens handlingsprogram för minskad administration för företagen m.m. (skr. 2004/05:48). Handlingsprogrammet innehöll 291 åtgärder. fick Verket för näringslivsutveckling, , i uppdrag av regeringen att genomföra provmätningar med den s.k. standardkostnadsmodellen som mätmetod. genomfördes mätningar på sex regelområden. fastställde regeringen kvantitativa mål för skatteområdet och för årsredovisningslagen (1995:1554). Målet för skatteområdet var att den administrativa bördan skulle minska till 2010, medan målet för årsredovisningslagen var en minskning till 2010.17 I granskning av regeringens regelförenklingsarbete 2004 redovisades också hur arbetet bedrevs i Regeringskansliet.18 Det konstaterades att arbetet i hög grad var koncentrerat till Simplexgruppen inom . Gruppens uppgift var att granska nya eller förändrade förslag till regler med effekter på företags villkor samt att en konsekvensanalys genomfördes. konstaterade dock att inga propositioner lagts fram som huvudsakligen handlat om att förenkla för företagen.19 En statssekreterargrupp inrättades med särskilt ansvar för arbetet med regelförenkling. Gruppen, som bestod av statssekreterare från Närings-, Justitie- och Finansdepartementen, hade relativt få möten, ca 12 möten . I samband med framtagandet av handlingsprogrammet tillkallades en interdepartemental arbetsgrupp 2004. 15RiR 2004:23 Regelförenklingar för företag, s.8, 11 och 51ff. 16Skrivelsen Regeringens redogörelse för regelförenklingsarbetet med särskild inriktning på små företag (skr. 1999/2000:148). 17Skrivelsen Regeringens redogörelse för regelförenklingsarbetet (skr. 2005/:06:49). 18RiR 2004:23 Regelförenklingar för företag, s 23 ff. framgår att denna arbetsgrupp inte bildades som en permanent resurs Skr. 2009/10:226 inom , utan ansågs ha fullgjort sitt uppdrag efter sammanställningen av förenklingsförslagen och upplöstes därefter.20 2.3Struktur och verktyg är på plats Under innevarande mandatperiod har regeringen konstaterat att regelförenkling är ett långsiktigt förändringsarbete som berör många aktörer på flera olika nivåer. Det har därför varit viktigt att få en fungerande organisation och struktur för arbetet samt förenklingsverktyg på plats för att systematiskt kunna ta sig an uppgiften att förenkla vardagen för företagen. Nedanstående figur illustrerar beståndsdelarna i regelförenklingsarbetet . En stor del av arbetet med att förenkla vardagen för företagen innebär att identifiera existerande regler som är i behov av förenkling. En lika viktig del är dock att se till att nya och ändrade regler blir ändamålsenligt utformade ur ett förenklingsperspektiv. Genom mätningar av företagens administrativa kostnader har förenklingsåtgärder avseende befintliga regler kunnat identifieras. Konsekvensutredningar har utförts för att belysa vilka effekter ändrade eller nya regler som införs har på företag så att det för företagen enklaste och mest ändamålsenliga alternativet kan väljas. har granskat och bedömt om nya och ändrade regler utformas på ett för företagen enkelt och kostnadseffektivt sätt. I regeringens handlingsplan har 20 A.a. s. 28. pågående och planerade förenklingsåtgärder redovisats. Mätningar, Skr. 2009/10:226 konsekvensutredningar, handlingsplan och verksamhet bidrar alla till att få fram ett bättre beslutsunderlag vid regelgivning och till att regler utformas på ett enkelt och ändamålsenligt sätt. Viktiga ramar för arbetet har varit samverkan med näringsliv och aktivt deltagande i regelförenklingsarbetet på EU-nivån. En nära samverkan och dialog med näringslivet är av avgörande betydelse för att arbetet ska inriktas på det som verkligen gör skillnad i företagens vardag. Många regelområden är i hög grad styrda av gemenskapsrätten. Det nationella förenklingsarbetet måste därför även inriktas på ett aktivt och pådrivande förenklingsarbete på EU-nivå. I de följande avsnitten redogörs för den utveckling som har skett i fråga om verktyg och organisation. För en mer ingående beskrivning av beståndsdelarna i förenklingsarbetet hänvisas till avsnitt 2 i föregående års skrivelse, skrivelsen Regelförenklingsarbetet (skr. 2008/09:206). Under innevarande mandatperiod har en väl fungerande organisation och struktur för arbetet utvecklats. Regeringen beslutade att inrätta en statssekreterargrupp med särskilt ansvar för att stärka samordningen av arbetet med regelförenkling i Regeringskansliet.21 Som permanenta ledamöter i gruppen ingick inledningsvis statssekreterare från Statsrådsberedningen, Justitie-, Social-, Finans-, Jordbruks-, Miljö-, Arbetsmarknads-, Integrations- och jämställdhets- samt . ingår statssekreterare från samtliga departement i gruppen.