prop · GY031d6 · 2010-10-12 00:00:00 — fortskred arbetet med att åstadkomma en jämnare könsbalans (av underrepresenterat kön) vid rekrytering och bemanning av insatser. färdigställdes och lanserades den tidigare på svenska framtagna jämställdhetshandboken på engelska. Boken ska fungera som stöd för projektledare och insatspersonal vid internationella insatser och kommer också att delas ut till samarbetsorganisationer och användas vid internationella utbildningar. Regeringen ser positivt på myndighetens arbete med att bidra till implementeringen av FN:s säkerhetsråds resolutioner och 1820. 2010 inleddes med en stor utmaning för internationell krishantering. Jordbävningen på var en av de största humanitära katastroferna . bidrog bl.a. med stöd genom Myndigheten för samhällsskydd och beredskap som tillsammans med partners inom International Humanitarian (IHP) byggde bostäder och arbetsplatser för ca 300 av FN:s biståndspersonal på plats. Dessutom upprättades ett Humanitarian (HIC) för FN. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap bidrog med 200 tält för jordbävningsdrabbade, ett terränggående fordon, en fältambulans, vattenreningsvätska för hushåll m.m. Utöver detta ställde Myndigheten för samhällsskydd och beredskap personal till WFP:s och förfogande. Sex fullastade flygplan med utrustning och personal flögs till kort efter jordbävningen. Tre av dessa flygningar skedde med militära transportflygplan (C-17) som har tillgång till inom ramen för det strategiska flygtransportsamarbetet SAC (Strategic Airlift Capability). Samarbetet mellan Myndigheten för samhällsskydd och beredskap och Försvarsmakten var ett tydligt exempel på de fördelar civil-militär samverkan kan innebära. drabbades även av en mycket kraftig jordbävning. Trots att jordbävningen var mycket starkare än den i blev skadeverkningarna i mycket 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 kom dock ändå att efterfråga internationell hjälp och bl.a. EU skickade i väg en bedömningsstyrka där svensk personal ingick, bl.a. som s.k. team leader. beslutade att genom Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, bidra i det tidiga återuppbyggnadsarbetet med åtta broar samt tillhörande experter. Inom Myndigheten för samhällsskydd och beredskap finns en stödstyrka som är utbildad och övad och ingår i beredskapen för att med kort varsel ställas till förfogande för insats efter hemställan från UD. Stödstyrkan har till uppgift att stödja utlandsmyndigheter och nödställda i de fall då många svenska medborgare eller i bosatta har drabbats av en allvarlig katastrof eller olycka i utlandet. Utbildning och övning har genomförts där personal från Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , , polisen och UD har medverkat. ägde en regionutbildning med deltagare från Myndigheten för samhällsskydd och beredskap och UD rum i . En liknande utbildning kommer att genomföras i . Regeringen bedömer att insatsverksamheten i den nybildade myndigheten svarat upp mot ställda förväntningar från internationellt håll och från EU. Uppbyggnaden av SNAM (Svenska Nationella Ambulansflyget) har fortsatt. finns utrustning för två ambulansflyg med förmåga att genomföra ambulansflygtransporter med intensivvårdskapacitet. För ett av dessa pågår den certifiering som krävs innan en insats kan genomföras. Kvalificerad utbildning och övning har genomförts . Ingen insats har ägt rum . Arbetet med att utveckla generella rutiner, funktioner och förmågor bör fortsätta liksom arbetet med att ta tillvara synergier mellan den nationella och den internationella verksamheten. Erfarenheter från hanteringen av den nya influensan A(H1N1) och andra händelser bör ligga till grund för att utveckla förmågan till koordinerat beslutsfattande och samordnad information till allmänheten bl.a. genom att identifiera och utveckla nätverk, metoder och 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 stöd för det vardagliga arbetet. Arbetet med samverkanskonferenser och liknade forum bör fortsätta med målet att dessa ska utvecklas och bli en viktig faktor i arbetet med att koordinera beslut vid en kris. Utvecklingsarbetet när det gäller befintliga instrument som t.ex. för information till allmänheten bör fortsätta. Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps förmåga att kunna organisera ett behovsbaserat stöd i form av t.ex. sök- och räddningsteam, resurser för sjukvård, vattenrening och informations- och kommunikationsteknologi bör fortsatt stärkas och utvecklas. Myndighetens kompetenser och resurser bör kunna användas såväl inom ramen för internationella humanitära verksamhet som vid insatser gällande civil konflikthantering. bör fortsatt tillhöra kärnan i EU:s katastrofhanteringsarbete och fortsätta bidra med behovsbaserat stöd till FN:s katastrofinsatser, t.ex. genom det fortsatta utvecklandet av moduler, byggda på nationella resurser men avsedda att kunna vara till stöd för både EU:s inre och yttre krishanteringsarbete samt för FN:s katastrofinsatser. bör fortsatt verka för att FN ska ha en ledande roll i samordningen av internationella katastrofinsatser och att det drabbade landet får möjlighet att leda sitt land ur katastrofen. Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps partnerskap med FN-aktörer som t.ex. UN-OCHA, UNHCR, , WFP och UNDP är av stor vikt vid insatser internationellt och bör fortsatt utvecklas, liksom samverkan med andra internationella organisationer och partners. bör genom Myndigheten för samhällsskydd och beredskap verka för att det katastrofriskreducerande arbetet, med fokus på förebyggande åtgärder, utvecklas. Syftet är att stärka motståndskraften hos särskilt sårbara samhällen och områden, katastrofhanterings- och beredskapsförmågan hos nationella myndigheter och institutioner i särskilt utsatta länder, samt katastrofberedskapsförmågan hos internationella, regionala och nationella humanitära organisationer som verkar för att avhjälpa följdverkningarna av katastrofer. Civila och militära aktörer bör verka för samma övergripande mål och i ökad utsträckning samordnas i de insatser där det är efterfrågat och möjligt, för att uppnå synergieffekter i både planering, genomförande och utvärdering av insatser. Stärkt samverkan är viktigt för att åstadkomma en mer effektiv användning av resurser. Erfarenheter från insatser inom ramen för den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken har visat att t.ex. kommunikationer, transporter, medicinskt stöd, skydd av personal och logistik är områden där synergieffekter kan uppnås. De lösningar som utvecklar för civilmilitär samverkan ska vara förenliga med de som relevanta internationella och regionala organisationer utvecklar. Genom att utveckla vår krishanteringsförmåga tillsammans med andra skapas användbara och efterfrågade resurser. bör i sitt arbete verka för att undvika onödig dubblering av strukturer på internationell nivå. Regeringen anser att det är viktigt att berörda myndigheter fortsatt ser över på vilket sätt de kan samverka i insatser, både nationellt och internationellt. Regeringen anger i skrivelsen Samhällets krisberedskap stärkt samverkan för ökad säkerhet att ansvaret för SNAM bör flyttas från Transportstyrelsen till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (skr. 2009/10:124, bet. 2009/10:FöU9, rskr. 2009/10:327). Överflyttningen ska vara genomförd . Myndigheten för samhällsskydd och beredskap bör fortsatt arbeta med SNAM-konceptet så att det utvecklas till att bli en alltmer integrerad del av den svenska förmågan gällande insatser nationellt och internationellt. har givits en förbättrad förmåga till nödbogsering, nödläktring och brandbekämpning till sjöss genom att tre nya stora kombinationsfartyg levererats. har genomfört 51 oljeskyddsoperationer (2007; 34 st, 2008; 35 st). Av oljeskyddsoperationerna har två varit internationella inom ramen för gällande samverkansavtal, operation i och operation Artic Sky i . Antalet upptäckta oljeutsläpp minskade med jämfört med och tyder på att sjöfarten fått ökad respekt för regelverket, tar större hänsyn till den känsliga miljön och är mer noggrann vid hantering av oljor. En annan bidragande orsak är ökade förmåga att med det nya flygövervakningssystemet kompletterad med satellitövervakning övervaka stora havsområden och möjligheten att därmed kunna ta utsläppande fartyg på bar gärning. En ökad kännedom om dessa nya förmågor torde även ha en avskräckande effekt. Utsläpp från sjunkna större fritidsbåtar, där ägareförhållandena ibland är tveksamma, ligger fortfarande på en hög nivå och utgör en lokal belastning på vattenmiljön samt föranleder ett antal insatser från eller den kommunala räddningstjänsten. Mörkertalet för utsläpp inom svensk ekonomisk zon bedöms ha minskat betydligt som en följd av kombinerad flyg- och satellitövervakning. Regeringen bedömer att målet med att utsläppen i svensk ansvarszon ska vara försumbara ur ekologisk synvinkel är uppnått. Vidare har bland annat medverkat i fortsatt kvalitetsutveckling av Sea Track Web (system för oljedriftsprognoser utvecklat av ) och bedrivit nationell samverkan inom räddningstjänstområdet. Det internationella samarbetet spelar en stor roll i arbetet med att tidigt upptäcka överträdelser av gällande utsläppsbestämmelser och för att kunna bekämpa när de skett. deltar bl.a. i arbetet inom IMO, EU, HELCOM, Bonn- och , samt . Vid ett scenario med en stor oljeolycka till havs är alla länder runt beroende av väl fungerande internationella samarbeten. Regeringen bedömer att har uppfyllt målet med att ständigt kunna påbörja och leda oljebekämpningsinsatser till sjöss genom organisation med en grundbemanning dygnet runt i ledningscentralerna och genom att varje region har räddningsledare i ständig beredskap. Varje kustbevakningsregion har ständigt minst ett miljöskyddsfartyg och ett antal övervaknings- 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 fartyg till sjöss, vilka tillsammans uppfyller kraven på ständig beredskap för att kunna påbörja oljebekämpningsinsatser. Även omfattande satellit- och flygspaning skapar förutsättningar för tidig upptäckt av utsläpp varigenom även målet med att tidigt kunna bekämpa utsläpp kan uppnås. Detta reducerar även risken för att utsläppt olja når land. Genom tillförsel av tre nya flygplan och kombinationsfartyg med betydligt större kapacitet har inte minst insatsförmåga inom miljöräddningstjänstområdet stärkts. Regeringens bedömning är att miljöräddningstjänstberedskapen anpassats till rådande och bedömd hotbildsutveckling och genom internationella samarbeten medverkat till att stärka miljöräddningstjänsten till sjöss. Stora mängder olja transporteras på . Vid ett givet tillfälle pågår i genomsnitt ca 2 000 fartygsrörelser på . Genom detta och känslighet är det av stor vikt att fortsätter att utveckla förmågan att hantera olyckor till sjöss med allvarliga utsläpp som följd. Genom driftsättningen av tre nya kombinationsfartyg med större läktrings- och bogseringskapacitet har förmåga att hantera större olyckor stärkts. Utöver de tre driftsatta kombinationsfartygen kommer ytterligare fyra något mindre kombinationsfartyg att börja levereras . Inriktningen är att placera ett fartyg i varje kustbevakningsregion för att ersätta en del av de äldre miljöskyddsfartygen i den nuvarande flottan. Vidare har en ständig beredskap för att både nationellt och internationellt kunna påbörja och leda miljöräddningstjänst till sjöss. Den pågående förnyelsen av fartygsflottan kommer att innebära en ökad förmåga att hantera allvarliga utsläpp till sjöss. Genom ett fortsatt aktivt deltagande i internationella samarbeten och internationell övningsverksamhet stärks den gemensamma förmågan att hanterar olyckor och kriser. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 4.6.3Information mellan aktörer och till allmänheten samt frivilliga Information mellan aktörer och till allmänheten I syfte att sprida information om den nya influensan A(H1N1) genomförde Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ett flertal aktiviteter t.ex. togs ett särskilt faktablad fram. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap anordnade också tillsammans med övriga myndigheter i den Nationella pandemigruppen ett informationsmöte om den nya influensan A(H1N1) för branschorganisationer och företag. Under arbetet med den nya influensan användes bland annat Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps nationella informationstjänst som består av webbplatsen och en myndighetsgemensam telefontjänst dit allmänheten kunde vända sig för att få svar på sina frågor. Genom dessa kanaler kunde allmänheten få ensad och samlad information från berörda myndigheter. Målsättningen är att människor enkelt ska kunna hitta till relevant och bekräftad information från myndigheter och andra ansvariga, oavsett vem som hanterar krisen. 2009 hade ca 64 000 besök. Detta kan jämföras med den stora ökningen till ca 1 192 000 besök som gjordes till portalen , vilket sannolikt berodde på det informationsbehov som uppstod i samband med den nya influensan A (H1N1). Regeringens bedömning är att information till och interaktion med allmänheten har fungerat bra i samband med den nya influensan A(H1N1). För att åstadkomma en effektiv krishantering har frivilligorganisationerna en viktig uppgift att fylla genom att ta tillvara den enskilda individens engagemang för att därigenom förbättra samhällets krishanteringsförmåga och att stimulera frivilligarbetet. Ideellt engagemang har vidare en positivt effekt på människors tillit till samhället och till varandra, vilket är av värde för krisberedskapen. Av de som regeringen ställde till Myndigheten för samhällsskydd och bered- skaps förfogande under anslaget 2:4 Krisberedskap för ersättning till frivillig försvarsverksamhet har förbrukats . Medlen har bl.a. använts för att genomföra befattningsutbildningar för frivilliga försvarsorganisationers medlemmar. Av anslaget 6:8 Stöd till frivilliga försvarsorganisationer har vidare betalats ut till Frivilliga , Frivilliga Flygkåren, Svenska Blå Stjärnan samt inom ramen för krisberedskapsområdet. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har vidare fördelat ut bidrag om från anslaget 2:7 Myndigheten för samhällsskydd och beredskap till ideella organisationer för genomförande av kursverksamhet riktad till allmänheten. Bland de större bidragsmottagarna finns Svenska Röda Korset, , och . Bidragen användes till att genomföra utbildningar inom bl.a. brandkunskap, vattensäkerhet, säkerhet och vid kris, första hjälpen och hjärt- och lungräddning. Regeringens bedömning är att i de frivilliga organisationerna har en viktig bidragande roll för samhällets beredskap och förmåga att hantera såväl vardagliga händelser som allvarliga händelser. Information mellan aktörer och till allmänheten Allmänheten behöver information för att kunna agera på lämpligt sätt men också för att övergripande förstå vad som händer. Information om säkerhet i samhället behöver utvecklas för att skapa förtroende för samhällets förmåga och bidra till att den enskildes förmåga att agera stärks. Kommunikation bör också leda till ökad kunskap hos allmänheten om samhällets arbete med skydd mot olyckor, krisberedskap, försvar och säkerhetspolitik. I detta sammanhang är det även av vikt att kunna nå ut till personer som inte är svensktalande. Den enskilda individen har en skyldighet och behöver vara förberedd för att kunna hantera sin egen situation och själv klara de omedelbara behov som kan uppstå. Det är därför angeläget att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap fortsätter att informera och tydliggöra förhållandet mellan förväntningar på det allmännas ansvar och individens ansvar. Regeringen har givit och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i uppdrag att utvärdera förberedelserna inför och hanteringen av den nya influensan A(H1N1) (S nr 3:3). I uppdraget ingår bl.a. en utvärdering av kommunikationsfrågor rörande pandemin, utvärdering av portalen , det myndighetsgemensamma informationssystemet WIS och den myndighetsgemensamma telefontjänsten 020-202000, Uppdraget ska slutredovisas . De frivilliga försvarsorganisationernas insatser har en viktig roll för krisberedskapen. För att regeringen ska kunna göra en bedömning av behovet av frivilliga inom krisberedskapsområdet bör Myndigheten för samhällsskydd och beredskap hålla samman arbetet med att sammanställa, prioritera och beräkna behov av ekonomiska resurser. Mot bakgrund av detta lämnar Myndigheten för samhällsskydd och beredskap uppdrag till frivilligorganisationerna med ett såväl kort som långsiktigt perspektiv. Som har aviserats avser regeringen att se över de författningar som reglerar den frivilliga försvarsverksamheten. Enligt förordningen (2008:1097) om beredskapspolisen ska beredskapspoliser kallas in till polismyndigheterna under höjd beredskap. Vidare får beredskapspoliser som ingått avtal med också kallas in för tjänstgöring vid allvarliga eller omfattande störningar på samhället. Mot bakgrund av bl.a. de senaste årens säkerhetspolitiska utveckling med en förändrad personalförsörjning för totalförsvaret där uttag med bl.a. civilplikt inte längre sker samt den kraftiga ökningen av antalet poliser i tjänst avser regeringen att pröva det fortsatta behovet av beredskapspolisen inför budgetpropositionen 2012. I avvaktan på den prövningen ska ingen repetitions- och nyutbildning av beredskapspolisen ske och målsättningen om 1500 beredskapspoliser underskridas. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Det gemensamma radiokommunikationssystemet byggs ut i sju etapper. har etapp fyra och fem färdigställts. har främst finansierats via anslaget 2:5 Gemensam radiokommunikation för skydd och säkerhet. Regeringen gjorde i budgetpropositionen (prop. 2009/10:1, bet. 2009/10:FöU1, rskr. 2009/10:104) bedömningen att det vid utgången av 2009 skulle finnas ca 25 000 abonnemang i och att systemet skulle ha i intäkter. Utfallet var 22 500 abonnemang (aktiva och beställda) med intäkter på sammanlagt . Vid utgången av fanns drygt 30 000 abonnemang i och över 100 kommuner har anslutit sig till systemet. Utgångspunkten för har varit att systemet när det är fullt utbyggt ska ha 50 000 abonnemang. fick en arbetsgrupp inom i uppdrag att genomföra en översyn av (dnr Fö2009/922/SSK). Arbetsgruppen redovisade slutrapporten , nuläge och framtid Kommunikation, samordning och interoperabilitet (dnr Fö2009/1090/SSK). Delar av rapporten har varit föremål för remiss. En remissammanställning finns tillgänglig i Försvarsdepartementet (dnr Fö2009/1090/SSK). Arbetsgruppens rapport bereds inom . Vid utgången av 2010 bedöms etapp sex och sju av vara färdigställda. Den tekniska utbyggnaden av kommer därmed att vara slutförd. Det är regeringens bedömning att utbyggnaden kommer att vara färdigställd inom angivna budgetramar. spelar en viktig roll i arbetet med skydd mot olyckor och krisberedskap. Vid olyckor och allvarliga händelser är robust och säker kommunikation av yttersta vikt. ökar också förutsättningarna till samverkan mellan aktörer och underlättar utvecklandet av gemensamma metoder för ledning och kommunikation. bör därför också ha en integrerad roll i övningsverksamhet inom skydd mot olyckor och krisberedskap. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 kunna understödja arbetet inom skydd mot olyckor och krisberedskap på ett optimalt sätt är det viktigt att löpande anpassas efter uppkomna behov. I skrivelsen Samhällets säkerhet stärkt samverkan för ökad säkerhet (skr. 2009/10:124, bet. 2009/10:FöU9, rskr. 2009/10:327) konstaterades att är ett mycket bra samverkansverktyg, men att förbättringar kan göras i Rakelverksamheten. Regeringen kan vidare konstatera att anslutningsgraden till är lägre än förväntat, vilket medför ett underskott i verksamheten som föreslås finansieras via utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap respektive utgiftsområde 4 Rättsväsendet (se avsnitt 4.10.5). För att undvika ytterligare underskott måste anslutningsgraden öka. Detta gäller särskilt användare inom kommuner och landsting samt inom privat sektor. bygger på premissen att centrala aktörer inom skydd mot olyckor och krisberedskap använder systemet. Systemet kan bara fullt ut spela rollen som samverkansverktyg om alla berörda aktörer är anslutna. När är fullt utbyggt är det därför mycket angeläget att anslutningen till blir komplett. Regeringen anser mot denna bakgrund att utgångspunkten bör vara att samtliga statliga myndigheter som enligt förordningen (2006:942) om krisberedskap och höjd beredskap som har ett särskilt ansvar vad gäller krisberedskap, liksom samtliga statliga myndigheter som har en skyldighet att ha en tjänsteman i beredskap bör vara anslutna till och använda . Vid sidan av detta är det avgörande att kommunala och privata aktörer ansluter sig till . För att detta ska kunna ske skyndsamt är det viktigt att det finns en långsiktig avgiftsbild för kommunala användare vad gäller grundtjänsterna i samt att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap intensifierar arbetet med att förbättra försäljningsverksamheten och kundstödet för att öka anslutningsgraden. Regeringen vill framhålla vikten av att anslutningsprocessen görs så enkel och lättillgänglig som möjligt. Regeringen avser att noggrant följa utvecklingen av anslutningsgraden och vid behov vidta de åtgärder som behövs. Utfasning av äldre kommunikationsnät samt möjligheterna att finna kostnadseffektiva tillgänglighetslösningar där privata aktörer kan ta ett större ansvar bör särskilt beaktas. Regeringen gav Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i uppdrag att utarbeta en nationell Rakelstrategi. Myndigheten redovisade uppdraget . Regeringen vill framhålla vikten av att strategin implementeras och att den uppdateras efter behov. 4.6.5Alarmeringstjänsten 112 samt inrättande av särskilt informationsnummer mellan staten och löper tillsvidare. I avtalet regleras ersättningen från staten för SOS- tjänsten för . Syftet med avtalet är att säkerställa en effektiv SOS-tjänst och skapa möjlighet att tillkalla eller komma i förbindelse med polis, statlig eller samt ambulans. Staten ställer i avtalet bl.a. krav på att ska driva centraler som upprätthåller SOS- tjänsten för larmnumret 112 i hela landet avseende inkommande nödsamtal. ska erbjuda kommuner och landsting och statliga myndigheter med ansvar för räddningstjänst möjligheten att skriva egna avtal med . Dessa aktörers avtal reglerar villkoren för utlarmning av den kommunala räddningstjänsten och landstingens ambulansverksamhet. Utlarmningen av dessa resurser regleras således i särskilda avtal mellan dessa parter. har antalet verkliga nödsamtal legat varaktigt kring cirka 1,5 miljoner . Enligt SOS Alarms alameringsavtal med staten ska medelsvarstiden för 112 vara högst . Den sammanlagda ackumulerande svarstiden för samtliga SOScentraler var . I avtalet anges vidare att är en resurs för samhällets krisberedskap. Krav ställs vidare på att ska kunna tillhandahålla landstäckande kommunikation i i takt med att systemet byggs ut och medverka till en effektiv kommunikationssamordning samt administrera, utveckla och erbjuda samordningstjänster inom systemet. Av Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps tillsynsrapport av statens alameringsavtal med framgår att i huvudsak uppfyllt åtagandet enligt avtalet (dnr Fö2010/990/SSK). Regeringens bedömning är att de uppgifter som utför enligt alarmeringsavtalet bidrar till samhällets förmåga inom områdena skydd mot olyckor och krisberedskap. Inrättande av särskilt informationsnummer I samband med att en allvarlig händelse drabbar samhället uppstår ett stort behov bland allmänheten av att få information om vad som hänt, vad det innebär för den enskilde och dess anhöriga samt hur händelsen kan komma att utvecklas. En allvarlig händelse skapar också ett behov, både hos myndigheter och hos allmänheten, av att kunna lämna information. I enlighet med regeringens tidigare proposition Stärkt krisberedskap för säkerhets skull (prop. 2007/08:92, bet. 2007/08:FöU12, rskr. 2007/08:193) behöver stödet i form av information och kommunikation till allmänheten och olika aktörer stärkas vid allvarligare händelser och kriser.