prop · GX03165 · 2010-03-23 00:00:00 — Enligt denna paragraf ska varje elev ges tillfälle att de vistas i skolan behandla frågor av gemensamt intresse. Skolan måste alltså avsätta tid och resurser för elevernas arbete med inflytande på olika nivåer. I planeringen av undervisningen måste särskild hänsyn tas som gör det möjligt för eleverna att tidsmässigt delta i olika samverkansorgan och för elevföreträdarna att samla in synpunkter och att samordna, för- ankra och återföra förslag och beslut. Bestämmelsen omfattar inte barn i förskolan. Delvis likartad reglering finns i 3 kap. 6 § grundskole- förordningen (1994:1194), 3 kap. 5 § särskoleförordningen (1995:206), 4 kap. 5 § specialskoleförordningen (1995:401), 4 kap. 5 § sameskolför- ordningen (1995:205), 4 kap. 4 § första stycket gymnasieförordningen (1992:394) och 4 kap. 4 § tredje stycket förordningen (1994:741) om gymnasiesärskolan. Ledighet och kompensation för elevföreträdare 11 § Av 6 kap. 18 § arbetsmiljölagen (1977:1160) följer att en elev som har utsetts till elevskyddsombud ska få den ledighet från skolarbetet som behövs för uppdraget. Detsamma ska gälla en elev som har utsetts till elevrådsrepresentant eller som har annat uppdrag att företräda andra elever i frågor om utbildningen. Elevskyddsombud, elevrådsrepresentant och andra elevföreträdare ska erbjudas kompensation för den undervisning som de går miste om på grund av uppdraget. Hänvisningen till 6 kap. 18 § arbetsmiljölagen (1977:1160) i första stycket motsvarar, för utbildning med offentliga huvudmän, i huvudsak bestämmelserna i 6 kap. 8 § fjärde stycket grundskoleförordningen (1994:1194), 6 kap. 5 § fjärde stycket särskoleförordningen (1995:206), 7 kap. 9 § tredje stycket specialskoleförordningen (1995:401), 5 kap. 2 § sameskolförordningen (1995:205), 6 kap. 20 § tredje stycket gymnasie- förordningen (1992:394) och 6 kap. 3 § tredje stycket förordningen (1994:741) om gymnasiesärskolan. I den aktuella paragrafen har lagts till att även den elev som har i uppdrag att företräda andra elever i frågor om utbildningen ska beviljas den ledighet som uppdraget kräver. Bestämmelsen i andra stycket motsvarar delvis 8 kap. 1 § andra stycket gymnasieförordningen och 8 kap. 1 § andra stycket förordningen om gymnasiesärskolan. En elev som utsetts till elevskyddsombud och andra elevföreträdare får här en rätt till kompensation för vad han eller hon har gått miste om till följd av sitt uppdrag. En sådan kompensation ska alltid erbjudas. Av paragrafen framgår att bestämmelserna inte omfattar barn i för- skolan. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.2.1. Allmänt om vårdnadshavares inflytande över utbildningen i vissa skolformer och i fritidshemmet 12 § Vårdnadshavare för barn i förskolan och för elever i förskoleklassen, , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan och fritidshemmet ska erbjudas möjlighet till inflytande över utbildningen. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Den innehåller en allmänt utformad bestämmelse om att vårdnadshavarna ska erbjudas möjlighet till inflytande över utbildningen. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.2.2. 13 § Vid varje förskole- och skolenhet ska det finnas ett eller flera forum för samråd med barnen, eleverna och de vårdnadshavare som avses i 12 §. Där ska sådana frågor behandlas som är viktiga för enhetens verksamhet och som kan ha betydelse för barnen, eleverna och vårdnadshavarna. Inom ramen för ett eller flera sådana forum som avses i första stycket ska barnen, eleverna och vårdnadshavarna informeras om förslag till beslut i sådana frågor som ska behandlas där och ges tillfälle att komma med synpunkter innan beslut fattas. Rektorn och förskolechefen ansvarar för att det finns forum för samråd enligt första stycket och för att informations- och samrådsskyldigheten enligt andra stycket fullgörs. Paragrafen har viss motsvarighet i bestämmelserna om elevvårdskon- i 3 kap. 3 § grundskoleförordningen (1994:1194), 3 kap. 2 § särs- koleförordningen (1995:206), 4 kap. 2 § specialskoleförordningen (1995:401), 4 kap. 2 § sameskolförordningen (1995:205), 4 kap. 1 § första stycket gymnasieförordningen (1992:394), och 4 kap. 2 § första stycket förordningen (1994:741) om gymnasiesärskolan samt om skol- konferens i 4 kap. 5 och 6 §§ gymnasieförordningen. Bestämmelsen i första stycket innebär att det i arbetet med inflytande- frågor alltid ska ingå ett eller flera forum för samråd där frågor som är viktiga för enhetens verksamhet och som kan ha betydelse för barnen, eleverna och vårdnadshavarna behandlas. Några närmare riktlinjer om vilka frågor som ska behandlas eller om det ska finnas ett eller flera forum lämnas inte. Dessa frågor måste avgöras efter de lokala förhållan- den som råder efter diskussion mellan förskolechef, rektor, förskollärare, lärare, barn, elever och vårdnadshavare. Detsamma gäller hur forumen ska vara sammansatta och vilka arbetsformer som ska tillämpas. Det centrala är att forumen ges en sådan utformning att kravet på att ge barn, elever respektive vårdnadshavare möjligheter till inflytande kan upp- fyllas. I andra stycket regleras den informations- och samrådsskyldighet som alltid ska utföras inför ett beslut. Givetvis är det viktigt att informationen lämnas i sådan ordning och i ett sådant stadium av beslutsprocessen att det finns en reell möjlighet att beakta synpunkterna innan beslut fattas. Av tredje stycket följer att förskolechefen eller rektorn ansvarar för att det finns forum för samråd och för att informations- och samrådsskyldig- Det finns inte något hinder mot att någon annan än dessa befattningshavare utför arbetsuppgiften, men det är alltid de som har det Prop. 2009/10:165 ansvar som anges i paragrafen. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.2.3. 14 § Den närmare utformningen av inflytandet ska anges i samband med den planering av verksamheten som föreskrivs i 4 §. Barnen, eleverna och vårdnadshavarna ska informeras om vad som gäller i fråga om inflytande och samråd. De ska också informeras om huvuddragen i de bestämmelser som gäller för utbildningen. Rektorn eller förskolechefen ansvarar för att sådan information lämnas. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Enligt första stycket ska den närmare utformningen av inflytandet anges i den planering av verksamheten som enligt 4 § ska ske på förs- kole- och skolenhetsnivå. Bestämmelsen i andra stycket om information avser främst översiktlig information om skollagen, läroplanen samt, i förekommande fall, kurs- planer och betygskriterier. Den information som ska lämnas till barnen och eleverna måste naturligtvis anpassas efter deras ålder och mognad. Förskolechef och rektor ansvarar för att sådan information lämnas. fritidshem som inte är integrerade med en skolenhet beslutar huvud- mannen vem som har detta ansvar. 15 § En kommun eller ett landsting får inrätta lokala styrelser inom den del av skolväsendet som kommunen eller är huvudman för enligt bestämmelserna om självförvaltningsorgan i 7 kap. 1822 §§ kommunallagen (1991:900) om inte annat följer av denna lag. Paragrafen har viss motsvarighet i 1 § förordningen (1996:605) om för- söksverksamhet med lokala styrelser inom och den obliga- Av paragrafen framgår att kommuner och landsting inom de delar av skolväsendet som de är huvudmän för får inrätta lokala styrelser enligt de bestämmelser som gäller för självförvaltningsorgan enligt kommunallagen (1991:900). Detta innebär att kommunfullmäktige eller får besluta att en nämnd som fullgör kommunens eller uppgifter som huvudman inom skolväsen- det får uppdra åt en lokal styrelse att helt eller delvis sköta driften av en skolenhet inom nämndens ansvarsområde. I detta ligger att en lokal styrelse får inrättas för en hel förskole- eller skolenhet, eller en del av en Fullmäktige får även besluta att nämnden får uppdra åt den lokala styrelsen att besluta på nämndens vägnar i ett visst ärende eller en grupp av ärenden. Ärenden som rör myndighetsutövning mot enskilda eller som i övrigt avses i 6 kap. 34 § kommunallagen får dock inte dele- geras till en lokal styrelse (jfr 7 kap. 18 § kommunallagen). i en arbetsordning fastställa den lokala styrelsens uppgifter, sammansätt- ning, arbetsformer och mandattid (jfr 7 kap. 19 § kommunallagen). Vidare framgår av denna paragraf att kommunallagens bestämmelser om självförvaltningsorgan inte gäller för lokala styrelser inom skolväsendet, Prop. 2009/10:165 om det finns avvikande bestämmelser i skollagen. finns i följande paragraf. 16 § I en lokal styrelse för en förskoleenhet eller en skolenhet med grundskola eller grundsärskola ska företrädare för barnens eller elevernas vårdnadshavare och företrädare för de anställda ingå som ledamöter. I en lokal styrelse för en skolenhet med gymnasieskola, gymnasiesärskola, vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna eller utbildning i svenska för invandrare ska företrädare för eleverna och företrädare för de anställda ingå som ledamöter. Företrädarna för eleverna eller vårdnadshavarna får inte vara fler än övriga ledamöter. Paragrafen har viss motsvarighet i 4 § första stycket förordningen (1996:605) om försöksverksamhet med lokala styrelser inom grund- skolan och den obligatoriska särskolan. Paragrafen innehåller särskilda regler om en lokal styrelses sammansättning, som gäller i stället för reglerna om ett självförvaltningsorgans sammansättning i 7 kap. 20 § första stycket kommunallagen (1991:900). 17 § Rektorn eller förskolechefen får uppdra åt den lokala styrelsen att besluta i frågor som rektorn eller förskolechefen enligt 2 kap. 10 § får uppdra åt en anställd eller en uppdragstagare att besluta i. Rektorn eller förskolechefen får dock inte uppdra åt den lokala styrelsen att besluta i frågor som rör enskilda barn eller elever. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. I de fall en föreskrift i skollagen eller någon annan författning än kommunallagen anger att rektorn eller förskolechefen ansvarar för en viss uppgift eller beslutar om en viss fråga, kan nämnden inte delegera ansvaret eller beslutanderätten till en lokal styrelse. Nämnden har ju i sådana fall ingen egen beslutande- rätt att delegera. Rektorn eller förskolechefen ges dock i denna paragraf en möjlighet att i viss utsträckning delegera sin beslutanderätt. Här fram- går att om en lokal styrelse har inrättats för en förskole- eller skolenhet, kan rektorn eller förskolechefen delegera sin befogenhet till styrelsen i samma utsträckning som delegation till en anställd eller en uppdrags- tagare är möjlig enligt 2 kap. 10 §. En ytterligare begränsning av delega- tionsmöjligheten finns dock i denna paragraf, som innebär att rektorn eller förskolechefen inte får delegera beslutanderätten i frågor som rör enskilda barn eller elever, även om delegation till en anställd eller upp- dragstagare skulle vara möjlig i en sådan fråga. 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om tillämpningsområde (2 §), arbetsmiljö (3 och 4 §§), ordningsregler (5 §), disciplinära och andra särskilda åtgärder (623 §§), och dokumentation (24 §). I paragrafen, som saknar motsvarighet skollag, beskrivs inne- hållet i kapitlet. 2 § Om inte annat anges i respektive paragraf gäller bestämmelserna i detta kapitel alla skolformer utom förskolan. Bestämmelserna i 16 och 2224 §§ gäller också för fritidshemmet. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Av paragrafens första stycke framgår vilka utbildningar inom skol- väsendet som bestämmelserna i detta kapitel gäller för, om inte något annat anges särskilt. Det finns inte någon bestämmelse i detta kapitel som gäller förskolan. Det framgår också vilka bestämmelser som gäller för fritidshemmet. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 3 § Utbildningen ska utformas på ett sådant sätt att alla elever tillförsäkras en skolmiljö som präglas av trygghet och studiero. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Den anvisar att ut- bildningen måste utformas så att den dagliga verksamheten på skolenhe- terna tillförsäkrar eleverna trygghet och studiero. Grundläggande är de övergripande mål som gäller för utbildningen och målparagraferna i de särskilda skolformskapitlen. 4 § I arbetsmiljölagen (1977:1160) finns bestämmelser om kraven på en god arbetsmiljö. I vissa frågor som rör arbetsmiljön finns bestämmelser även i denna lag. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. I paragrafen erinras om att det i arbetsmiljölagen (1977:1160) finns bestämmelser om krav på en god arbetsmiljö samt om att det även på andra ställen i skollagen finns särskilda bestämmelser i vissa frågor som rör arbetsmiljön. Merparten av reglerna i detta kapitel kan sägas ha betydelse för arbetsmiljön. Även bestämmelserna i 6 kap. om åtgärder mot kränkande behandling kan sägas röra arbetsmiljön. I sammanhanget kan också nämnas att det i diskrimineringslagen (2008:567) finns bestämmelser om skyldighet att förebygga och förhindra diskriminering. 5 § Ordningsregler ska finnas för varje skolenhet. De ska utarbetas under medverkan av eleverna och följas upp på varje skolenhet. Rektorn beslutar om ordningsregler. Denna paragraf gäller inte för vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna och utbildning i svenska för invandrare. Paragrafen motsvarar i huvudsak 6 kap. 8 b § grundskoleförordningen (1994:1194), 6 kap. 5 b § särskoleförordningen (1995:206), 7 kap. 9 b § specialskoleförordningen (1995:401), 6 kap. 20 b § gymnasieförord- ningen (1992:394) och 6 kap. 3 b § förordningen (1994:741) om gymna- siesärskolan. Som ett led i att upprätthålla trygghet och studiero ska det enligt första stycket vid varje skolenhet finnas ordningsregler. ordningsregler påverkar naturligtvis inte de befogenheter som rektorn och lärarna har, t.ex. att vidta disciplinära åtgärder som utvisning, kvar- Arbetet med att utforma ordningsreglerna ska ske under med- verkan av eleverna. I detta arbete ska bestämmelserna i 4 kap. om elever- nas inflytande beaktas. Av andra stycket framgår att det är rektorn som fattar beslutet om ord- Av tredje stycket framgår att paragrafen inte gäller för vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna och utbildning i svenska Disciplinära och andra särskilda åtgärder Allmänna befogenheter för rektor och lärare 6 § Rektorn eller en lärare får vidta de omedelbara och tillfälliga åtgärder som är befogade för att tillförsäkra eleverna trygghet och studiero eller för att komma till rätta med en elevs ordningsstörande uppträdande. Enligt de förutsättningar som följer av 723 §§ får det beslutas om utvisning, kvarsittning, tillfällig omplacering, tillfällig placering vid en annan skolenhet, avstängning och omhändertagande av föremål. En åtgärd enligt första eller andra stycket får vidtas endast om den står i rimlig proportion till sitt syfte och övriga omständigheter. Paragrafen, som saknar motsvarighet skollag, reglerar rektorns och lärarens befogenheter att ingripa för att tillförsäkra eleverna trygghet och studiero eller för att komma till rätta med en elevs Av paragrafens första stycke följer att rektorns och en lärares befogen- heter att vidta omedelbara och tillfälliga åtgärder i de två situationer som nämns gäller oavsett tidpunkt och plats så länge det sker inom ramen för Med omedelbara och tillfälliga åtgärder avses in- gripanden under en kort och begränsad tid och som syftar till att komma till rätta med en akut situation. Det är inte möjligt att ange alla åtgärder som kan vidtas med stöd av denna paragraf, men det kan t.ex. handla om tillrättavisningar eller om- flyttningar i klassrummet för att sära på elever. Även utvisning ur klass- rummet eller kvarsittning, som regleras i särskilda bestämmelser i detta kapitel, är i och för sig också åtgärder som kan vidtas inom ramen för den allmänna befogenheten. De har dock för tydlighetens skull reglerats i Bestämmelsen är därtill avsedd att reglera situationer som när en rektor eller en lärare behöver sära på två elever som bråkar eller förhindra elevers pågående skadegörelse. Det har i rättspraxis ut- vecklats principer om skolpersonalens rätt att enligt allmänna principer ingripa fysiskt inom ramen för sin tillsynsplikt (se NJA 1988 s. 586 och Högsta domstolens [HD) dom i mål nr B 1354- 07). Av dessa domar följer att utrymmet för att tillgripa kroppsliga in- grepp är klart begränsat. Var gränsen för det tillåtna ska dras måste be- dömas med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. Genom denna paragraf kommer dessa principer till uttryck i lag. Möjligheten att i skolverksamheten ingripa fysiskt med våld eller tvång regleras även genom bestämmelserna om nödvärn och nöd i 24 kap. . HD uttalade fall att dessa bestämmelser måste tolkas med beaktande av den tillsynsplikt som en lärare, och annan skol- personal, har i förhållande till eleverna. Tillsynsplikten innebär enligt HD att en lärare i inte obetydlig utsträckning intar en slags garantställning i förhållande till eleverna med inte endast rätt utan också skyldighet att ingripa för att hindra att elever skadar andra personer eller egendom eller själva blir utsatta för skada. Av andra stycket framgår att rektorn och i vissa fall läraren har befo- genhet att vidta särskilda åtgärder med stöd av andra bestämmelser i kapitlet. Dessa åtgärder är enligt regeringens mening så ingripande för eleven att de bör regleras särskilt. I tredje stycket finns ett krav på proportionalitet vid tillämpningen av första stycket och de i andra stycket uppräknade bestämmelserna. Det kan särskilt betonas att de åtgärder som vidtas inte får inskränka en elevs rätt till utbildning. När det gäller underåriga elever måste också utgångs- punkten vara att åtgärden vidtas med hänsyn till barnets bästa i enlighet med bestämmelsen i 1 kap. Åtgärden får inte heller utgöra kroppslig bestraffning. Av bestämmelsen framgår att åtgärden ska vara rimlig med hänsyn till åtgärdens syfte och övriga omständigheter, med vilket bl.a. avses elevens ålder och beteende. Rektorn eller läraren måste vara sär- skilt återhållsam med att besluta om åtgärder enligt denna eller följande paragrafer när det gäller elever i förskoleklassen eller i lägre årskurser. Denna paragraf omfattas inte av dokumentationsskyldigheten enligt 25 §. Det kan ändå vara bra att läraren för anteckningar om vilka åtgärder som utförs med stöd av paragrafen, eftersom det kan ha betydelse för bedömningen av beslut om andra åtgärder i detta kapitel. Paragrafen har i huvudsak utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Lagrådet har ifrågasatt begränsningen av behörigheten till rektor och lärare att fatta beslut enligt paragrafens första stycke och efterlyst förtyd- liganden. Regeringen vill framhålla att det, som framgår av det ovan sagda, finns möjlighet för all skolpersonal och även andra att med stöd av straffrättsliga regler om nödvärn och nöd ingripa mot elever som t.ex. slåss eller begår skadegörelse. Bestämmelsen i första stycket är avsedd att ge lagstöd för åtgärder bl.a. i situationer då det inte finns förutsätt- ningar för ett ingripande med stöd av nödvärns- eller nödrätten. Med hänsyn till bestämmelsens syfte anser regeringen att begränsningen till rektor och lärare, med den möjlighet för rektorn att delegera sin befogen- het som följer av 2 kap. 10 § andra stycket, är en lämplig av- vägning. En eventuell utvidgning av kretsen av behöriga beslutsfattare enligt första stycket måste enligt regeringens mening föregås av ytter- ligare överväganden. Däremot anser regeringen, bl.a. med hänsyn till vad Lagrådet anfört, att det inte finns skäl att begränsa lärarens befogenheter till pågående undervisning eller andra situationer då eleverna står under ledning av läraren. 7 § I , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan får en lärare visa ut en elev från undervisningslokalen för högst återstoden av ett undervisningspass, om 1.eleven stör undervisningen eller på annat sätt uppträder olämpligt, och 2.eleven inte har ändrat sitt uppförande efter uppmaning från läraren. I paragrafen, som delvis motsvarar 6 kap. 9 § grundskoleförordningen (1994:1194), 7 kap. 10 § specialskoleförordningen (1995:401), 6 kap. 21 § gymnasieförordningen (1992:394) och 6 kap. 4 § förordningen (1994:741) om gymnasiesärskolan, regleras möjligheten att i de angivna skolformerna visa ut elever från undervisningslokalen resterande tid av ett undervisningspass. Utvisning får ske om eleven gör sig skyldig till en förseelse eller på annat sätt uppträder olämpligt och fortsätter med detta trots uppmaning att ändra beteendet. Det kan röra sig om att eleven upp- träder stökigt och stör undervisningen eller vägrar att överlämna ett föremål som läraren enligt 22 § har rätt att omhänderta. Om eleven inte ändrar sitt beteende får eleven visas ut från undervisningslokalen. Be- stämmelsen tar alltså sikte på de fall där undervisningen sker i ett klass- rum eller liknande utrymme inomhus. Lagrådet har ifrågasatt hur para- grafen ska tillämpas vid undervisning på andra ställen. Vid undervisning på annat ställe, t.ex. utomhus, får situationen enligt regeringens mening lösas med stöd av de allmänna befogenheterna i 6 §. Det bör här erinras om att ansvaret för tillsynen av eleven under utvisningen enligt den allmänna tillsynsplikten fortfarande åligger skolan. Det medför att läraren måste se till att någon i skolpersonalen utövar viss uppsikt över eleven eleven är utvisad. 8 § Under samma förutsättningar som i 7 § får en lärare eller rektor i , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan besluta att en elev ska stanna kvar i skolan under uppsikt högst efter att skoldagens undervisning har avslutats eller infinna sig i skolan högst innan undervisningen börjar. Bestämmelser om kvarsittning finns bl.a. i 6 kap. 9 § andra stycket grundskoleförordningen (1994:1194). För gymnasieskolans del finns inte någon motsvarighet. Under samma förutsättningar som gäller för utvisning ur undervisningslokalen kan en lärare eller en rektor i angivna skolformer besluta att en elev ska stanna kvar i skolan efter det att under- visningen har avslutats eller infinna sig i skolan högst innan undervisningen börjar. Kvarsittning får alltså användas om en elev har gjort sig skyldig till en förseelse eller på annat sätt uppträtt olämpligt och inte ändrat sitt uppträdande efter tillsägelse från läraren. Kvarsittningen får dock bara ske om eleven står under uppsikt och får bara genomföras under högst . Rektorns befogenhet att besluta om kvarsittning är ny. I de flesta fall Prop. 2009/10:165 bör det även i fortsättningen vara läraren som beslutar om kvarsittning, eftersom det är läraren som uppmärksammat elevens störande beteende och också uppmanat eleven att sluta med det. I vissa fall, t.ex. om eleven stört undervisningen eller uppträtt olämpligt på lektioner som leds av olika lärare, kan det vara lämpligt att rektorn gör en sammanvägd be- dömning innan beslut om kvarsittning fattas. Det är inte uttryckligen reglerat att beslut om kvarsittning får fattas först efter en utvisning men i praktiken blir förmodligen kvarsittning en åtgärd som tillgrips efter det att en utvisning visat sig verkningslös. 9 § Om en elev i förskoleklassen, , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan vid upprepade tillfällen stört ordningen eller uppträtt olämpligt eller om eleven gjort sig skyldig till en allvarligare förseelse, ska rektorn se till att saken utreds. Samråd ska ske med elevens vårdnadshavare. Om förutsättningarna för en utredning om särskilt stöd enligt 3 kap. 8 § är uppfyllda ska även en sådan utredning inledas. Paragrafen motsvarar delvis 6 kap. 22 § första stycket och 25 § första stycket gymnasieförordningen (1992:394) samt 6 kap. 5 § första stycket och 8 § första stycket förordningen (1994:741) om gymnasiesärskolan. I de fall en elev vid upprepade tillfällen stör ordningen eller fortsätter med ett sådant olämpligt uppträdande som berättigar till utvisning (7 §) eller kvarsittning (8 §) är rektorn, enligt första stycket, skyldig att se till att händelseförloppet utreds. I förekommande fall ska samråd ske med elevens vårdnadshavare.