prop · GX03246 · 2010-09-15 00:00:00 — Med hänsyn såväl härtill som till önskemålet om likartad reglering på bank- och försäkringsområdena bör nuvarande krav på att styrelsen i ett försäkringsaktiebolag alltid ska bestå av minst tre ledamöter behållas. Genom den reform som syftade till att stärka skyddet för försäkringstagare i livförsäkringsbolag ändrades bestämmelserna om styrelsens sammansättning i 8 kap. 1 § FRL. gäller att flertalet av styrelseledamöterna i icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag ska vara personer som varken är anställda i bolaget eller anställda eller styrelseledamöter i företag som ingår i samma koncern som bolaget eller i en företagsgrupp av motsvarande slag. Bestämmelsen syftar till att säkerställa styrelsens oberoende i försäkringsbolag där förutsättningarna för en effektiv ägarstyrning är sämre eller där det finns en större risk för att intressekonflikter får genomslag på bolagets styrning (se prop. 2003/04:109 s. 34 f.). Det finns inga skäl att i detta sammanhang ompröva denna inställning, varför denna särregel om ledamöternas oberoende bör överföras till den nya försäkringsrörelselagen. Liksom enligt ABL är huvudregeln enligt FRL att styrelsen väljs av bolagsstämman (8 kap. 1 § andra stycket FRL). FRL innehåller dock även bestämmelser om styrelserepresentation för försäkringstagarna i ett försäkringsaktiebolag som inte får dela ut vinst. I ett sådant bolag ska sålunda minst en av styrelseledamöterna utses av försäkringstagarna eller av någon intressegrupp som har anknytning till dem. En sådan styrelseledamot får inte vara aktieägare i bolaget, anställd i bolaget, eller aktieägare, anställd eller styrelseledamot i företag som ingår i samma koncern som bolaget eller i en företagsgrupp av motsvarande slag. Kravet på försäkringstagarrepresentation motiverades av behovet av ett direkt försäkringstagarinflytande över det egna kapitalet i icke-vinst- utdelande bolag (se prop. 2003/04:109 s. 59 f.). föreslår att antalet styrelse- ledamöter som utses av försäkringstagarna utökas och menar att antalet styrelseledamöter som utses av försäkringstagarna respektive av aktieägarna bättre ska spegla fördelningen av riskkapital. Vidare föreslår föreningen att en ledamot som utsetts av försäkringstagarna och övriga oberorende ledamöter inte heller ska få vara aktieägare i bolag som, i förekommande fall, äger det företag som uppdraget avser. Som nämnts i avsnitt 5.1 kommer de problemställningar som rör icke- vinstutdelande livförsäkringsaktiebolag inte att behandlas i detta sammanhang, utan kommer i stället att utredas i särskild ordning (se dir. 2010:43). Detta får till följd att det nu inte föreslås några mer genomgripande förändringar av de materiella regler som styr hybrid- bolagen. Liksom beträffande kravet på styrelsens oberoende ovan saknas således anledning att i detta sammanhang ompröva behovet av försäkringstagarrepresentation, varför särregeln om sådan representation bör överföras utan ändring i sak till den nya försäkringsrörelselagen. Frågan om prövning av ledningen för ett försäkringsaktiebolag aktualiseras både vid tillståndsgivningen (se 2 kap. 3 § femte stycket 3 FRL) och som ett moment i tillsyn över verksam- heten i dessa företag. I förstnämnt fall har inspektionen att pröva om vissa personer i bolagets ledning har de insikter och den erfarenhet som måste krävas av den som deltar i ledningen av ett försäkringsbolag och även i övrigt är lämplig för en sådan uppgift. När det gäller den löpande tillsynen har med stöd av 19 kap. 3 § FRL och 49 § andra stycket 9 samt tredje stycket försäkringsrörelseförordningen lämnat föreskrifter i frågan (se inspektionens föreskrifter om ägar- och ledningsprövning [FFFS 2009:3]). Motsvarande regler föreslås nu införda i den nya försäk- ringsrörelselagen. På sätt som menar kan det ur förutsägbarhets- och rättssäkerhetssynpunkt finns skäl att i författning lämna mer konkreta bedömningskriterier för ledningsprövning Dessa kriterier bör dock lämpligen preciseras i myndighetsföreskrifter. Enligt 8 kap. 3 § FRL ska styrelsen utse en verkställande direktör som enligt 8 kap. 10 § inte får vara styrelsens ordförande. Enligt ABL gäller motsvarande krav endast för publika aktiebolag (8 kap. 49 och 50 §§ ABL). För privata aktiebolag saknas i ABL såväl kravet på att utse verkställande direktör som föreskriften att denne inte får vara styrelsens ordförande. Liksom ovan framhållits beträffande reglerna om styrelsens oberoende motiveras dessa regler i FRL av det starka intresset av en väl fungerande intern kontroll i försäkringsbolag och av intresset att harmonisera reglerna inom bank- och försäkringsområdena. Av dessa skäl bör således gällande bestämmelser om att styrelsen i ett försäkringsaktiebolag ska utse en verkställande direktör som inte får vara styrelseordförande finnas kvar. Enligt 8 kap. 12 § FRL gäller, liksom för allmänna aktiebolag, bl.a. att en styrelseledamot eller verkställande direktör inte får handlägga frågor om avtal mellan försäkringsbolaget och honom eller henne. Inte heller får han eller hon handlägga fråga om avtal mellan bolaget och tredje man om han eller hon har ett väsentligt intresse som kan strida mot bolagets. föreligger också vid avtal mellan bolaget och en juridisk person som Prop. 2009/10:246 ställföreträdaren ensam eller tillsammans med annan får företräda. är jävsbestämmelsen förenad med ett allmänt undantag för de fall styrelseledamoten och verkställande direktören direkt eller indirekt genom en juridisk person äger samtliga aktier i bolaget. Bestämmelsen gäller inte heller om bolagets motpart är ett företag i samma koncern eller i en företagsgrupp av motsvarande slag. Jävsreglerna i FRL skiljer sig från ABL med avseende på försäkringsaktiebolag som inte får dela ut vinst. För ställföreträdare i sådana bolag gäller inte det allmänna undantaget för fall då styrelse- ledamoten eller verkställande direktören direkt eller indirekt äger samtliga aktier i försäkringsaktiebolaget, eftersom det i dessa fall kan anses föreligga en intressekollision mellan ägaren, tillika ställföre- trädaren, och bolaget (se prop. 2003/04:109 s. 40 f.). Vidare gäller koncernundantaget endast om motparten är ett helägt dotterbolag som kan dela ut vinst. Den skärpta jävsregeln motiverades vid införandet av behovet att säkerställa att styrelsen i ett sådant bolag är oberoende från övriga bolag i koncernen när det till exempel gäller beslut om avtal som rör koncerninterna transaktioner (se a. Det saknas anledning att i detta sammanhang ompröva dessa motiv varför utvidgningen av jävsbestämmelsen med avseende på icke-vinst- utdelande livförsäkringsaktiebolag bör föras över till den nya försäk- ringsrörelselagen. Bestämmelsen i 8 kap. 15 § FRL riktar sig till styrelsen och andra ställföreträdare för bolaget och behandlar den generella inskränkningen i deras handlingsutrymme som innebär att aktieägare eller andra inte får otillbörligt gynnas på bekostnad av bolaget eller andra aktieägare (jfr bolagsstämmans befogenheter i 9 kap. 19 § FRL) Regeln har sin motsvarighet i 8 kap. 41 § ABL. Utöver bolaget och aktieägarna ingår enligt FRL även försäkringstagare eller ersättningsberättigade som på grund av försäkringsavtal har rätt till en andel av ackumulerade vinster som har uppstått i rörelsen i den krets som inte otillbörligt får förfördelas av styrelsen. Det saknas anledning att i detta sammanhang ompröva dessa motiv varför särregleringen om en vidgad skyddskrets föreslås överföras till den nya försäkringsrörelselagen. I ett publikt aktiebolag ska enligt 8 kap. 48 § ABL bolagsstämmans ordförande, innan styrelseval förrättas, lämna uppgift till bolagsstämman om vilka uppdrag den som valet gäller innehar i andra företag. Den regeln har gjorts tillämplig på alla bankaktiebolag (se prop. 1997/98:166 s. 118 och 191 f. och SOU 1998:27 s. 47). En motsvarande särregel får anses lämplig att nu införa beträffande alla försäkringsaktiebolagen. Styrelsens ansvar för riktlinjer Nuvarande bestämmelser i om styrelsens ansvar för försäkrings- tekniska riktlinjer, placeringsriktlinjer och riktlinjer för hantering av intressekonflikter föreslås utan ändring överföras till den nya lagen. Nödvändigheten av dessa bestämmelser har slagits fast under senare tids lagstiftningsarbete och bedömningarna vid de arbetena bör inte frångås i detta sammanhang (se härom prop. 1998/99:87 s. 344 ff. och prop. 2003/2004:109 s. 45 ff.). Mot denna bakgrund saknas skäl att bifalla advokatsamfunds förslag till förtydligade av de kriterier som bör uppfyllas avseende intressekonfliktshanteringen. Ansvaret för ett försäkringsbolags verksamhet i sin helhet åvilar bolagets ledning (styrelse och verkställande direktör). I detta ligger ett ansvar för att bolaget har samlat den kunskap som fordras för att driva rörelsen. Aktuarien, som kan vara anställd i bolaget eller uppdragstagare, har en betydelsefull roll (se prop. 1998/99:87 s. 350 ff). Enligt 8 kap. 18 § FRL ska de försäkringstekniska utredningarna och beräkningarna utföras under överinseende av en eller flera aktuarier. Aktuarien ska ha den insikt och erfarenhet i dessa frågor som fordras med hänsyn till arten och omfattningen av bolagets verksamhet. Det åvilar således försäkrings- bolagets ledning att rätt kompetens tillförs verksamheten. har ansett att aktuariens funktion inom ramen för försäkringsföretagens interna styrning och kontroll bör ses över och föreslår att aktuarierna ska ansvara för de akturiella utredningarna och beräkningarna. även att ett särskilt uppdragsavtal ska ingås med en aktuarie som inte är anställd i företaget samt att det föreslagna bemyndigandet att meddela föreskrifter om villkor för behörighet för aktuarier bör förtydligas. Som nämnts har aktuarien en viktig funktion inom ramen för försäkringsföretagens interna styrning och kontroll. funktion dessutom delvis har förändrats kan det finnas anledning, som och föreslår, att analysera frågan och föreslå vissa regeländringar. II-direktivet särskilt i avsnittet om system för företagsstyrning finns emellertid bestämmelser som har bäring på aktuariens roll i Dessa regler torde innebära att aktuarien får en något förändrad funktion när direktivet genomförs i svensk rätt. Utredningen om nya solvensregler för försäkringsföretag har därför fått i uppdrag att närmare granska aktuariens roll i och med genomförandet av direktivet (se dir. 2010:14). Utredarens ställningstagande bör avvaktas och frågan tas därför inte upp i detta sammanhang. Revision samt allmän och särskild granskning Regeringens förslag: Utöver bestämmelserna i aktiebolagslagen om revision samt om allmän och särskild granskning ska, även fortsättningsvis, gälla det ytterligare kravet att minst en revisor som bolagsstämman i ett försäkringsaktiebolag utsett ska vara auktoriserad revisor eller godkänd revisor som har avlagt Aktiebolagslagens strängare regler om s.k. byråjäv ska gälla för Nuvarande bestämmelser om revisorer utsedda av Finans- inspektionen överförs till den nya lagen med den förändringen att ges möjlighet, i stället för nuvarande skyldighet, att utse revisor. Det klargörs att sådana revisorer, oavsett stämmans anvisningar, ska följa den instruktion som inspektionen utfärdat. Både en revisor och en särskild granskare ska ha viss rapporte- Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens I promemorian föreslås inte att ABL:s strängare regler om s.k. byråjäv ska gälla för försäkringsaktiebolagen. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker eller har ingen erinran mot förslaget. anser att det bör införas en reglering som motsvarar den strängare reglering om byråjäv som gäller för bankaktiebolag. Bakgrund: I ABL finns bestämmelser om revision i 9 kap. samt om allmän och särskild granskning i 10 kap. Bestämmelserna fick en i väsentliga avseenden ny utformning genom lagstiftning som trädde i kraft (se prop. 1997/98:99 s. 132168). kompetenskrav gäller att endast den som är auktoriserad eller godkänd revisor kan vara revisor i ett aktiebolag. Vidare måste i vissa fall minst en av bolagsstämman utsedd revisor vara auktoriserad revisor eller godkänd revisor som avlagt revisorsexamen. Det gäller i bolag som i fråga om balansomslutning och/eller nettoomsättning överskrider visst gränsvärde och/eller har haft ett visst lägsta medeltal anställda under de två senaste räkenskapsåren, eller vars aktier, teckningsoptioner eller skuldebrev är upptagna till handel på en reglerad marknad eller en motsvarande marknad utanför EES. Regeringen har vidare föreslagit att små privata aktiebolag ska få bestämma om bolaget ska ha revisor eller inte (prop. 2009/10:204). Vidare föreslås att den fasta mandattiden för revisorer ändras från till . Det ska dock vara möjligt att i bolagsordningen föreskriva en längre mandattid, dock längst . nya reglerna föreslås träda ikraft . I FRL ges bestämmelser om revision i 10 kap. Regler om allmän granskning i försäkringsbolag finns i 11 kap. FRL. kapitel står i nära överensstämmelse med motsvarande bestämmelser i Avvikelser föreligger dock, bl.a. avseende jäv för revisor och Med hänsyn till att ett speciellt behov saknats har vidare inte införts bestämmelser om minoritetsrevisor eller särskild granskning i FRL (se prop. 1998/99:87 s. 359 f.). Skälen för regeringens förslag Tillsättning av revisorer och deras mandattid I 10 kap. 1 § FRL ges bestämmelser om revisorernas antal, deras tillsättning och mandattid. Paragrafen har sin motsvarighet i 9 kap. 1, 2, 8 och 21 §§ ABL. FRL föreskriver att bolagsstämman ska välja minst en revisor. I bolagsordningen för såväl allmänna aktiebolag som försäkringsaktiebolag får föreskrivas att ytterligare revisorer ska utses i annan ordning. För försäkringsaktiebolag gäller dessutom att ska utse en eller flera revisorer, om inte inspektionen med hänsyn till rörelsens ringa omfattning eller av andra skäl anser det obehövligt. gällande bestämmelser om revisorer utsedda av bör behållas i försäkringsrörelselagstiftningen utan väsentliga förändringar i sak. bör dock ges möjlighet, i stället för nuvarande skyldighet, att förordna en eller flera revisorer att tillsammans med övriga revisorer delta i revisionen av ett försäkringsaktiebolag (se 14 kap. 11 § förslaget till ny försäkrings- rörelselag). Till skillnad från ABL gäller för bolagsstämmovalda revisorer i försäkringsaktiebolag den i bolagsordningen bestämda mandattiden. Något skäl att inte tillämpa om revisorsmandatperiod och om revisorsuppdragets upphörande , även på försäkringsaktiebolag, synes inte föreligga. Några särregler om detta föreslås alltså inte. I allmänna aktiebolag finns möjligheten för en aktieägarminoritet att instruera att utse en eller flera särskilda granskare. Granskning kan avse bolagets förvaltning och räkenskaper under viss förfluten tid eller vissa åtgärder eller förhållanden i bolaget. Genom att ABL görs allmänt tillämplig på försäkringsaktiebolag kommer möjligheten att få särskild granskningsman utsedd också tillkomma aktieägare i dessa bolag. I försäkringsaktiebolag får endast den som är auktoriserad eller godkänd revisor vara revisor (10 kap. 3 § FRL). Vidare gäller att minst en av bolagsstämman utsedd revisor ska vara auktoriserad revisor om bolagets balansomslutning överstiger 1 000 basbelopp (10 kap. 4 §). Finans- inspektionen kan förordna att en viss godkänd revisor utses i stället för en auktoriserad revisor . Även i ABL finns särskilda kompetenskrav för revisorer i bolag av viss storlek eller vars värdepapper är noterade på en reglerad marknad. För bankaktiebolag ska alltid minst en revisor som bolagsstämman utsett vara auktoriserad revisor eller godkänd revisor som avlagt revisorsexamen. Med hänsyn till att konsumentskyddet motiverar ett strängare revisorskrav också på försäkringsområdet bör den ordning som gäller för bankaktiebolag gälla även för försäkringsaktiebolag. Oavsett försäkringsaktiebolagets storlek bör minst en av bolagsstämman utsedd revisor vara auktoriserad revisor eller godkänd revisor som avlagt I 10 kap. 5 § första stycket 2 FRL finns en regel om s.k. byråjäv som i väsentliga delar motsvarar en bestämmelse som omfattar vissa större aktiebolag i 9 kap. 17 § första stycket 4 samt andra och tredje stycket En motsvarande regel gäller för alla bankaktiebolag. , och i motsats till vad som föreslogs i promemorian, anser regeringen att den nuvarande regeln i FRL i princip ska behållas i den nya försäkringsrörelselagen. om byråjäv ska därför tillämpas av samtliga försäkringsbolag. motsvarande regel bör även gälla för lekmannarevisorer. allmänna aktiebolagsrättsliga regler för revisorsjäv utan avvikelser. Förfarandet när reglerna om revisor åsidosatts I 10 kap. 7 § FRL finns bestämmelser om förfarandet när reglerna om utseende av revisor åsidosatts. Motsvarande bestämmelser finns i 9 kap. 25 § ABL. Vissa skillnader mellan bestämmelserna finns dock. Enligt ABL ska efter anmälan förordna revisor, om en auktoriserad eller godkänd revisor inte vederbörligen har utsetts, om en revisor är obehörig eller bestämmelse i bolagsordningen om revisorers antal eller behörighet inte har följts. I FRL stagas däremot endast att anmälan ska göras till i dessa situationer, någon skyldighet för att utse revisor följer inte av I stället finns bestämmelser i 19 kap. FRL om att Finans- inspektionen kan förelägga bolaget att vidta rättelse. Även med hänsyn till tillsynsbestämmelserna i 19 kap. FRL bör bestämmelserna om länsstyrelseförordnande av revisor i 9 kap. 25 § ABL kunna tillämpas på försäkringsbolagen. Någon särbestämmelse i denna del torde inte behövas. Revisorns granskningsuppgifter regleras i 10 kap. 8 § FRL. melsen överensstämmer med 9 kap. 3 och 4 §§ ABL utom i ett avseende. Enligt 9 kap. 4 § ABL ska en revisor följa bolagsstämmans anvisningar, om de inte strider mot lag, bolagsordningen eller god revisionssed. FRL gäller emellertid detta endast för revisorer som har utsetts av annan Som föreslås ovan ska inspektionen ha rätt att förordna en eller flera revisorer att tillsammans med övriga revisorer delta i revisionen av ett försäkringsbolag. en instruktion för revisor som förordnats av inspektionen. särregeln i nuvarande 10 kap. 8 § tredje stycket FRL torde vara att fastställa att en inspektionsutsedd revisor ska följa de instruktioner som utfärdats av inspektionen. Även om det naturligen kan tyckas följa av regeln att inspektionen ska utfärda en instruktion att revisorn också ska följa den, bör detta förhållande klargöras genom att det i den nya försäkringsrörelselagen tas in en uttrycklig bestämmelse av vilken det Prop. 2009/10:246 framgår att revisorer som utsetts av , oavsett bolags- stämmans anvisningar, ska hålla sig till de instruktioner som inspek- tionen utfärdat (se 14 kap. 11 § förslaget till ny försäkringsrörelselag). Revisorns rapporteringsskyldighet i vissa fall 10 kap. 8 c § FRL behandlar en revisors skyldighet att rapportera regel- överträdelser m.m. till . En sådan regel saknas i ABL men motsvaras närmast av bestämmelserna i 9 kap. 4244 §§ ABL om revisors skyldighet att agera vid misstanke om brott. Bestämmelser om revisorns rapporteringsskyldighet infördes i FRL som ett led i genomförandet av EU:s s.k. BCCI-direktiv som Europa- parlamentet och rådet antog (95/26/EG) (SFS 1996:753, prop. 1995/96:173). Syftet med direktivet var att stärka tillsynsmyndig- heternas befogenheter när det gäller att hindra oegentligheter i vissa finansiella företag och utarbetades med anledning av upplösningen av () och andra liknande händelser på finansmarknaden. En revisor i ett försäkringsbolag åläggs enligt paragrafen att omgående till rapportera förhållanden som kan utgöra en väsentlig överträdelse av de författningar som reglerar försäkringsbolags verksamhet, kan påverka bolagets fortsatta drift negativt eller kan leda till att revisorn avstyrker att balansräkningen eller resultaträkningen fastställs eller till anmärkning. Revisorn har en motsvarande rapport- eringsskyldighet om han eller hon får kännedom om nämnda för- hållanden vid fullgörande av uppdrag som revisor i bolagets moder- eller dotterföretag eller i företag som har en likartad förbindelse med försäkringsbolaget. För kreditinstitut finns motsvarande bestämmelse i 13 kap. 10 § lagen om bank- och finansieringsrörelse. Enligt 9 kap. 4244 §§ ABL gäller en särskild rapporteringsplikt för revisorer i allmänna aktiebolag. Även om bestämmelserna i och ABL i vissa delar överlappar varandra finns betydande skillnader, t.ex. beträffande till vem rapporteringen ska ske, skyldighet för revisor att avgå i vissa fall samt vilken typ av förseelser som ska rapporteras. Den nu behandlade regeln i FRL utgör ett införlivande av ett EU- direktiv. Bestämmelserna i är inte tillräckliga för att uppfylla direktivets krav och den aktuella regeln i FRL måste därför behållas. Den bör tillämpas parallellt med bestämmelserna i . Vilka som omfattas av rapporteringsskyldigheten följer av BCCI- direktivet och såsom vilande på behålls regeln oförändrad. Liksom kommer rapporteringsskyldighet alltså åligga såväl stämmovalda revisorer som av förordnade revisorer, revisorer som utsetts med stöd av bestämmelse i bolagsordningen samt s.k. minoritets- och medrevisorer (jfr prop. 1995/96:173 s. 110 f). Genom att även reglerna i 11 kap. ABL om allmän och särskild granskning görs tillämpliga på försäkringsbolag, kommer institutet särskild granskare även stå till förfogande för minoritetsaktieägare i försäkringsbolag. därför uttryckligen utvidgas till att även omfatta sådan särskild Prop. 2009/10:246 granskare. (Se 14 kap. 12 § förslaget till ny försäkringsrörelselag.) 6.3.7Ökning av aktiekapitalet och upptagande av vissa penninglån, m.m. Regeringens förslag: Den nuvarande begränsningsregeln om försäkringsaktiebolags upplåning ska gälla också i fortsättningen, liksom förbuden mot fondemission, emission av konvertibler och teckningsoptioner samt upptagande av kapital- och vinstandelslån i försäkringsaktiebolag som inte får dela ut vinst. Kapitalandelslån ska inte längre vara förbjudna i skade- försäkringsaktiebolag och livförsäkringsaktiebolag som får dela ut vinst. I livförsäkringsaktiebolagen krävs dock att lånet relaterar till sådan vinst som kan användas för utdelning. I övrigt ska bestämmelserna om ökning av aktiekapitalet och utgivande av nya aktier, fond- och nyemission m.m. i aktiebolagslagen gälla för försäkringsaktiebolagen. Den s.k. Leo- lagen upphävs till följd härav. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker eller har ingen erinran mot förslaget. föreslår ett bemyndigande att meddela föreskrifter om villkoren att ta upp och återbetala kapitalandels- och vinstandelslån samt krav på tillstånd för att sådana lån ska få användas i kapitalbasen. menar att begränsningen avseende dessa lån för försäkringsaktiebolag som inte får dela ut vinst kan slopas. Bakgrund: ABL anger i 11 kap. de olika formerna för ökning av aktiekapitalet. Dessa är att aktiekapitalet tillförs belopp genom fond- emission, att nya aktier tecknas mot betalning enligt beslut om ny- emission av aktier, att nya aktier tecknas mot betalning med utnyttjande av teckningsoptioner som bolaget har gett ut och att nya aktier lämnas i utbyte mot konvertibler som bolaget har gett ut. Teckningsoptioner var tidigare alltid förenade med skuldförbindelser, men numera är det tillåtet att ge ut teckningsoptioner även utan koppling till en skuldförbindelse. Vidare är det enligt ABL möjligt att ge ut konvertibler som för konvertibelinnehavaren innebär en skyldighet i stället för en rättighet att omvandla konvertibeln till aktier. Beträffande ett aktiebolags upplåning finns i 11 kap. regler som möjliggör kapitalandelslån och vinstandelslån. Ett kapitalandelslån är ett finansiellt instrument där återbetalning bestäms på annat sätt än genom ett nominellt eller indexerat penningbelopp.