prop · GX03216 · 2010-05-07 00:00:00 — Om det är tillräckligt får tillståndsmyndigheten i ett fall som avses i första stycket 1 meddela varning i stället för att återkalla tillståndet. Om tillståndet återkallas får tillståndsmyndigheten besluta hur verk- samheten ska avvecklas. Ett beslut om återkallelse får förenas med förbud att fortsätta verksam- heten. 21 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för den som bedriver postverksamhet eller ansöker om tillstånd att bedriva sådan verksamhet eller ansöker om förhandsbesked enligt 2 kap. 3 § att betala avgift för tillståndsmyndig- hetens verksamhet enligt denna lag. 22 § beslut i fråga som avses i 3 § får inte beslut i övrigt enligt denna lag eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen får överklagas hos Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen ska gälla . Denna lag träder i kraft , då postlagen (1993:1684) ska upphöra att gälla. Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen Härigenom föreskrivs att 3 kap. § och 5 kap. 9 § mervärdes- skattelagen (1994:200)1 ska ha följande lydelse. Från skatteplikt undantas om- Från skatteplikt undantas om- därtill anslutna tjänster som ett därtill anslutna tjänster som ett driver sådan postverksamhet som driver sådan postverksamhet som avses i 3 § postlagen (1993:1684) avses i 1 kap. 2 § postlagen tillhandahåller ett utländskt post- befordringsföretag i samband med inkommande brev eller paket för landet av inkommande brev eller detta företags räkning. paket för detta företags räkning. En varu- eller persontransporttjänst är omsatt inom landet om transporten i sin helhet genomförs i , om inte annat följer av andra stycket eller 10 §. Första stycket gäller inte en varutransporttjänst som tillhandahålls en Befordran av brev i post- Befordran av brev i post- verksamhet som avses i 3 § post- verksamhet som avses i 1 kap. 2 § lagen (1993:1684) ska anses som postlagen (2010:000) ska anses en omsättning inom landet. som en omsättning inom landet. Denna lag träder i kraft . 1Lagen omtryckt 2000:500. 2Senaste lydelse 2009:1333. Förslag till lag om ändring i lagen (1998:150) om Härigenom föreskrivs att 11 § lagen (1998:150) om allmän kamera- övervakning ska ha följande lydelse. En övervakningskamera får efter anmälan enligt 17 § sättas upp för allmän kameraövervakning i en banklokal, en lokal hos ett kredit- marknadsföretag eller ett postkontor, i området utanför in- och utgångar till en sådan lokal samt vid betalningsautomater eller liknande anordningar i anslutning till en sådan lokal, om 1.övervakningen har till enda syfte att förebygga eller avslöja brott och 2.övervakningskameran är fast monterad och försedd med fast optik. Med banklokal och lokal hos Med banklokal och lokal hos (2004:297) om bank- och finansie- (2004:297) om bank- och finansie- en lokal där det huvudsakligen en lokal där det huvudsakligen bedrivs verksamhet i vilken ingår bedrivs verksamhet i vilken ingår (1993:1684). (2010:000). Avlyssning eller upptagning av ljud får ske endast sedan anordning för avlyssning eller upptagning av ljud aktiverats på grund av misstanke om brott. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2004:442. Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs att 44 kap. 4 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska ha följande lydelse. Rätten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 1 och 2 §§ yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter inskränks av den tystnadsplikt som följer av 19 § första stycket 1 och 3 2 kap. 14 § första stycket 1 postlagen (1993:1684), och 3 postlagen (2010:000), 6 kap. 20 § lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation, när det är fråga om uppgift om innehållet i ett elektroniskt meddelande eller som annars rör ett särskilt sådant meddelande, och 6 kap. 21 § lagen (2003:389) 6 kap. 21 § lagen om elek- tronisk kommunikation, när det är när det är fråga om uppgift om fråga om uppgift om kvarhållande av försändelse på befordrings- befordringsföretag eller om hemlig företag eller om hemlig tele- teleavlyssning och hemlig tele- avlyssning och hemlig teleöver- övervakning på grund av beslut av vakning på grund av beslut av domstol, undersökningsledare eller domstol, undersökningsledare eller Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att analysera och rådets direk- tiv 2008/6/EG av om ändring av direktiv /67/EG beträffande fullständigt genomförande av gemenskapens inre marknad för posttjänster (EUT L 52, 27.2.2008, s. 3, Celex 32008L0006). Utredaren fick även i uppdrag att göra en allmän översyn av postlagen. överlämnade utredningen delbetänkandet En ny postlag (SOU 2009:82). Regeringen beslutade om tilläggsdirektiv till utredningen. I tilläggsdirektiven fick utredningen bl.a. i uppdrag att studera effekterna av samgåendet mellan (publ) och Post A/S (prop. 2007/08:143, bet. 2007/08:NU13, rskr. 2007/08:253) på den samhällsomfattande posttjänsten. Utredningen överlämnade slutbetänkandet Samgående mellan /S en analys (SOU 2009:100). En sammanfattning av delbetänkandet finns i bilaga 1. Delbetänkan- dets lagförslag finns i bilaga 2. Delbetänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning över remissvaren finns tillgänglig i (dnr N2009/7490/ITP). Kammarrätten i , Länsrätten i och har under hand beretts tillfälle att lämna synpunkter på förslaget att ändra överklagandebestämmelsen i postlagen. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Regeringen har följt Lagrådets förslag. Lagrådets synpunkter behandlas i författningskommentaren. Därutöver har vissa redaktionella ändringar gjorts i förhållande till lagrådsremissen. har ett av målen för Europeiska unionens politik inom postsektorn varit att gradvis konkurrensutsätta postsektorn under kontrollerade former, som man långsiktigt garanterar tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster. Genom Europa- parlamentets och rådets direktiv /67/EG av om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna (EGT L 15, 21.1.1998, s. 14, Celex 31997L0067) fastställdes ett regelverk för post- sektorn. Direktivet genomfördes genom de ändringar i postlagen som trädde i kraft (prop. 1997/98:127, bet. 1997/98:TU13, rskr. 1997/98:304). Direktivet syftar till att få en väl fungerande postsektor med harmoni- serande bestämmelser rörande samhällsomfattande tjänster, s.k. service, och att förbättra kvaliteten på postservicen inom den inre marknaden. Direktivet innefattar åtgärder för att garantera samhällsom- fattande tjänster. Det innehåller bl.a. maximigränser för sådana post- tjänster som medlemsstaterna får fortsätta att låta omfattas av monopol för tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster med målsättningen att bevara de samhällsomfattande tjänsterna för att sedan gradvis och successivt avveckla dem. Direktivet syftar således också till att säker- ställa att marknaden gradvis liberaliseras under kontrollerade former. I postdirektivet anges i artikel 4 att medlemsländerna ska säkerställa att tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster garanteras. Post- tjänsten definieras i artikel 2.1 som insamling, sortering, transport och överlämnande av postförsändelser. Av artikel 3 i postdirektivet framgår att medlemsstaterna ska säker- ställa att användarna har tillgång till samhällsomfattande tjänster som inbegriper stadigvarande tillhandahållna posttjänster av fastställd kvalitet inom hela territoriet till rimliga priser för samtliga användare. Medlems- staterna ska vidta åtgärder för att säkerställa att de samhällsomfattande tjänsterna garanteras minst , utom under omständigheter eller geografiska förhållanden som de nationella till- synsmyndigheterna bedömer vara undantagsvis förekommande, och innebär minst en insamling samt ett överlämnande vid varje fysisk eller juridisk persons bostad respektive hemvist. I undantagsfall kan ett över- lämnande ske även vid lämpliga anläggningar. Varje sådant undantag som beviljas av en nationell tillsynsmyndighet måste meddelas Euro- peiska kommissionen och samtliga nationella tillsynsmyndigheter. Vederbörlig hänsyn måste tas till nationella förhållanden. För svensk del har () utfärdat allmänna råd (PTSFS 2008:06) om utdelning av post vid tillhandahållande av samhällsomfattande post- tjänst. Varje medlemsstat ska enligt artikel 3 i postdirektivet besluta om nödvändiga åtgärder för att de samhällsomfattande tjänsterna ska omfatta följande minimiprestationer: Insamling, sortering, transport och utdelning av postförsändelser som väger högst . Insamling, sortering, transport och utdelning av postpaket som väger högst . Tjänster för rekommenderade och assurerade försändelser. De nationella tillsynsmyndigheterna får höja viktgränsen för vad som täcks av de samhällsomfattande tjänsterna när det gäller postpaket till högst . Medlemsstaterna är dock alltid skyldiga att se till att post- paket på upp till som tas emot från andra medlemsstater över- lämnas inom deras territorium, oavsett vilken viktgräns för postpaket som bestämts beträffande de samhällsomfattande tjänsterna i just denna medlemsstat. De samhällsomfattande tjänsterna som de definieras i artikel 3 i post- Prop. 2009/10:216 direktivet ska täcka såväl nationella tjänster som gränsöverskridande I bilagan till direktivet finns kvalitetsnormer för den gränsöver- skridande postbefordran inom gemenskapen. Kvalitetsnormen bestäms i förhållande till befordringstiden för postförsändelser inom den snabbaste normalkategorin. uppställer två mål, dels att av försändelserna ska vara utdelade från inlämning, dels att av försändelserna ska vara utdelade från inlämning. De nationella kraven ska harmonisera med de krav som finns i direk- tivet. Andra krav i direktivet gäller likabehandling av alla användare, kostnadsbaserade och rimliga taxor samt transparenta redovisningar hos den eller de operatörer som utses att tillhandahålla de samhällsom- fattande tjänsterna. Enligt artikel 9 i direktivet får medlemsstaterna införa tillstånds- förfaranden och tillstånden får förenas med villkor bl.a. beträffande skyldighet att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster och om krav på tjänsternas kvalitet, tillgänglighet och utförande. Medlemsländerna ska enligt artikel 12 vidta åtgärder för att se till att priserna för den samhälls- omfattande tjänsten grundar sig på kostnaderna och är rimliga samt ge samtliga användare möjlighet att få tillgång till de tjänster som erbjuds. Tillämpningen av en enhetlig taxa utesluter inte att den eller de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster har rätt att ingå individuella avtal om priser med kunder. Enligt direktivet måste priserna vara klara, tydliga och icke-diskriminerande. Korssubventionering av samhälls- omfattande tjänster utanför den sektor som omfattas av monopol med inkomster från tjänster inom denna sektor är i princip förbjuden. Vad gäller redovisning åläggs medlemsländerna att vidta nödvändiga åtgärder för att se till att de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster i sin interna redovisning har skilda konton åtminstone dels för var och en av tjänsterna inom den monopoliserade sektorn, dels för de icke-monopoliserade tjänsterna. Kontona för de icke-monopoliserade tjänsterna ska tydligt skilja mellan tjänster som ingår i de samhälls- omfattande tjänsterna och tjänster som inte gör det. De interna redo- visningssystemen ska bygga på enhetligt tillämpade och objektivt försvarbara principer för kostnadsredovisning. Direktivet föreskriver även att tvister måste lösas snabbt och effektivt. Som komplement till de möjligheter till domstolsprövning som gemen- skapslag och nationell lag tillhandahåller ställs därför krav på att medlemsstaterna säkerställer att ett förfarande för klagomål införs, som är öppet för insyn, smidigt och föga kostsamt samt ger möjlighet för alla berörda parter att delta. Vid Europeiska rådets möte i manade rådet medlemsstaterna att påskynda liberaliseringen av alla marknader i EU. och rådets direktiv /39/EG av om ändring av direktiv /67/EG för att ytterligare öka konkurrensen inom postsektorn i gemenskapen (EGT L 176, , s. 21, Celex Prop. 2009/10:216 32002L0039), fastställdes en tidtabell för gradvis liberalisering av post- För att säkerställa de samhällsomfattande tjänsterna fick medlemsstaterna låta vissa posttjänster omfattas av fortsatt monopol för den eller de som tillhandahåller tjänster. Vad som fick omfattas av monopol var brev inom en viktgräns av och . antogs och rådets direktiv 2008/6/EG av om ändring av direktiv /67 EG beträffande fullständigt genomförande av gemenskapens inre marknad för posttjänster (EUT L 52, 27.2.2008, s. 3, Celex 32008L0006). tivet trädde i kraft och medlemsstaterna ska senast sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet. För elva av medlemsstaterna, dock inte , skjuts genomförandet av direktivet upp till postdirektiv syftar till att åstadkomma en inre marknad för Detta innebär att särskilda eller exklusiva rättigheter avskaffas inom postsektorn. Alla användare i alla EU-länder garanteras samhällsomfattande tjänster på samma nivå och att harmoniserade principer uppställs för regleringen av posttjänster på en öppen marknad, för att undanröja andra hinder för den inre marknadens funktion. Omfattningen av de samhällsomfattande tjänsterna är dock oförändrad. Direktivet möjliggör även särskilda finansieringssystem om detta är nödvändigt och proportionerligt för att kompensera de kostnader som det eventuellt inte går att få täckning för vid tillhandahållandet av samhälls- innebär artikel 4 i postdirektivet att medlemsstaterna i förväg ska utse vem som ska tillhandhålla de samhällsomfattande Genom ändringarna av artikel 4 och 3.3 får medlemsstaterna möjlighet att välja den effektivaste och lämpligaste mekanismen för att garantera tillgången till samhällsomfattande tjänster, som det anges att principerna om objektivitet, öppenhet och insyn, icke- diskriminering, proportionalitet och minsta möjliga snedvridning av marknaden ska följas. Mekanismerna ska underlätta tillhandahållandet av de samhällsomfattande tjänsterna eller delar av dem genom att exempel- vis överlåta tillhandahållandet till marknaden. alternativt få fastställa för vilka särskilda tjänster eller regioner som de samhällsomfattande tjänsterna inte kan garanteras av marknadskrafterna och finansiera tillhandahållandet på det sätt som anges i artikel 7. Medlemsstaterna har frihet att finansiera tillhandahållandet av sam- hällsomfattande tjänster genom olika utpekade metoder eller på något annat sätt som är förenligt med fördraget om Europeiska unionens funk- tionssätt (EUF-fördraget) och får välja den metod som bäst passar deras speciella situation, som de ska anstränga sig att undvika oproportionerlig snedvridning av marknaden. De alternativ till finansie- ring som ges i direktivet är offentliga bidrag i form av direkt statligt stöd eller indirekt finansiering genom användning av offentlig upphandling. Slutligen finns det en möjlighet att införa ett system för att fördela netto- kostnaden för skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster mellan tillhandahållare och/eller användare, vilket kan ske genom inrättandet av en kompensationsfond. Medlemsstaterna får, när det är motiverat, fortsätta att använda tillstånd och individuella licenser i enlighet med artikel 9 som krav för att få tillhandahålla posttjänster när det är motiverat. För att motverka och undanröja omotiverade hinder på marknaden införs dock en förteckning över förbjudna tillståndsvillkor. En nyhet är att medlemsstaterna enligt artikel 11 a om det krävs för att skydda användarnas intressen eller för att främja effektiv konkurrens får se till att alla postoperatörer på villkor som är öppna för insyn och icke- diskriminerande har tillgång till delar av postens infrastruktur eller tjänster som tillhandahålls inom ramen för den samhällsomfattande tjänsten, t.ex. postnummersystem, adressdatabaser, postboxar, brevlådor, uppgifter om adressförändringar, eftersändningsservice, returservice. Artikel 11 a påverkar inte regleringen av tillträde till senare led av post- nätet som t.ex. sorterings- och utdelningsfunktioner. Enligt artikel 12 är medlemsstaterna skyldiga att vidta åtgärder för att se till att avgifterna för var och en av de tjänster som ingår i de samhälls- omfattande tjänsterna stämmer överens med vissa principer. Ändringen i artikeln genom postdirektiv innebär att priserna ska vara kostnadsrelaterade och ge incitament till ett effektivt tillhandahållande av de samhällsomfattande tjänsterna. Det finns även möjlighet att besluta om en enhetlig taxa om allmänintresset så kräver. Vidare ska avgifterna vara öppna för insyn och icke-diskriminerande. När tillhandahållarna av de samhällsomfattande tjänsterna använder sig av specialavgifter, t.ex. gentemot stor- och företagskunder eller förmedlare av post från olika användare ska de tillämpa principerna om öppenhet och icke- diskriminering både på avgifterna och tillhörande villkor. Eftersom det är särskilt viktigt med posttjänster för blinda och synskadade konsumenter, bekräftas i artikel 12 första strecksatsen att konkurrensutsättningen inte hindrar fortsatt tillgång till vissa kostnadsfria tjänster för dessa grupper. Genom direktivet görs ändringar i artikel 14 för att avspegla den nya situationen när det inte längre kommer att finnas ett monopoliserat område. Av artikel 14.2 framgår att tillhandahållarna av samhällsom- fattande tjänster i den interna redovisningen ska ha skilda konton för att tydligt skilja mellan tjänster och produkter som ingår i de samhällsom- fattande tjänsterna och de som inte gör det. Särredovisningen ska användas när medlemsstaterna beräknar nettokostnaden för den samhällsomfattande tjänsten. Sådana interna redovisningssystem ska bygga på enhetligt tillämpade och objektivt försvarbara principer för kostnadsredovisning. Genom artikel 14.2 får de nationella tillsynsmyndigheterna, konkurrensmyndigheterna och kommissionen tillgång till de uppgifter som krävs för att fatta beslut om samhällsomfattande tjänster och kontrollera att marknadsförhållandena är rättvisa. En uppdelad och öppen redovisning syftar till att ge medlemsstaterna och de nationella tillsyns- myndigheterna tillräckligt detaljerad information om räkenskaperna för att fatta beslut avseende samhällsomfattande tjänster. kompletteras med en fjärde punkt angående redovisning av gemensamma Prop. 2009/10:216 kostnader som är nödvändiga för att tillhandahålla både samhällsom- fattande tjänster och icke samhällsomfattande tjänster. Artikel 14.8 innebär att om en medlemsstat inte har använt ett finansie- ringssystem enligt artikel 7 för tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster, och om den nationella tillsynsmyndigheten kontrollerat att ingen av dem som utsetts att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster erhåller statligt bistånd, dolt eller på annat sätt, samt att fri konkurrens råder på marknaden, får den nationella tillsynsmyndigheten besluta att inte tillämpa kraven i artikel 14. Tillämpningen av miniminormer när det gäller klagomålsförfaranden enligt artikel 19 vidgas till att även omfatta tillhandahållare av andra tjänster än samhällsomfattande tjänster. Detta syftar till att stärka konsumentskyddet på en marknad i förändring. För att effektivisera de nationella tillsynsmyndigheterna görs ett antal ändringar och tillägg i artikel 22. Dessa syftar till att säkerställa myndig- heternas oberoende och öppenhet kring frågan beträffande vilka tillsyns- uppgifter som nationella organ med tillsynsuppgifter har och beträffande deras inbördes samarbete. Genom artikel 22.3 ges varje part som berörs av ett beslut som fattats av en nationell tillsynsmyndighet rätt att över- klaga beslutet till en instans som är oberoende av den myndigheten. För att garantera rättssäkerhet och säkerhet på marknaden ska de nationella tillsynsmyndigheternas beslut gälla tills dessa förfaranden avslutats. Frågan om en liberalisering av postmarknaden utreddes i olika samman- hang . De frågor som aktualiserades var vilka förut- sättningar som skulle komma att råda inom EU och vilka marknads- förändringar som förväntades. tillsattes en särskild utredare med uppdrag att föreslå den lagstiftning och den ändrade reglering i övrigt som behövdes vid en ändrad konkurrenssituation på postområdet. Utredaren lämnade sina förslag i betänkandet Postlag (SOU 1993:9) och där ingick bl.a. förslag om en ny postlag. ensamrätt att befordra brev avskaffades . Detta skedde genom att kungörelsen (1947:175) angående ensamrätt till brevbefordran m.m. upphävdes (jfr prop. 1992/93:132, bet. 1992/93:TU11, rskr. 1992/93:152). Paketbefordran har alltid varit oregle- rad. Postområdet öppnades således helt för konkurrens mellan olika postoperatörer i och med detta. hade dock redan börjat befordra företagspost i och på . lade regeringen fram propositionen Postlag och en förändrad verksamhetsform för , m.m. (prop. 1993/94:38) med bl.a. förslag till postlag. Efter beslut (bet. 1993/94:TU11, rskr. 1993/94:119) trädde postlagen (1993:1684) i kraft . bolagiserades och drivs i ett av staten . 2009/10:216 helägt aktiebolag, (Posten) med dotterbolag. I förarbetena till postlagen (prop. 1993/94:38 s. 3) uttalades att postlagen har till syfte att i lag fastställa grunden för den omfattning av postservice som ska tillhandahållas allmänheten. Postlagen ska vidare ge staten förutsättningar att på en öppen marknad för postverksamhet följa upp verksamheten så att de politiska målen för postservicen kan uppfyllas. I lagen ges vidare vissa centrala bestämmelser för postverksamhet som motiveras av skyddet för den personliga integriteten. De postpolitiska målen fick sin nuvarande utformning genom proposi- tionen Statens ansvar på postområdet (prop. 1997/98:127, bet. 1997/98:TU13, rskr. 1997/98:304). Utgångspunkten för de postpolitiska målen är medborgarnas och samhällets behov av en effektiv, sammanhållen och tillförlitlig posttjänst. Staten har ansvaret för att säkerställa en sådan posttjänst i hela landet. De postpolitiska målen är uppdelade i dels ett övergripande mål, som anges i postlagen, dels servicemål, som anges i postförordningen (1993:1709) och som därutöver preciseras genom tillståndsvillkor. Servicemålen utvecklas ytterligare i ovan nämnda proposition där det anges att användarnas behov och önskemål ska sättas i centrum vid utformning av den samhällsomfattande posttjänsten. Samma basservice ska säkerställas i hela landet. Posttjänsten ska innefatta insamling minst av postförsändelser upp till . Vidare ska det ske en tydlig anpassning av servicenivån till kundernas behov vad gäller lokalisering av insamlingspunkter, regelbunden och tillförlitlig befordran, lika behandling och publicering av kvalitetskrav, vilka ska fastställas i tillståndsvillkor. Kraven på befordringstid för adresserade brevförsändelser ska vidare enligt propositionen vara anpassade till den basnivå som krävs för gränsöverskridande post enligt postdirektivet. Postlagen har reviderats dels för att på ett bättre sätt uppnå de postpolitiska målen, dels för att anpassa lagstiftningen till EU:s postdirektiv. Därutöver har ändringar gjorts som syftar till att skapa förutsättningar för ett mer konkurrensneutralt och bättre samutnyttjande av den postala infrastrukturen (prop. 1998/99:95, bet. 1998/99:TU11, rskr. 1998/99:237). Den inledande bestämmelsen i postlagen reglerar den samhällsom- fattande posttjänsten och motsvarar i princip det statliga åtagandet på postområdet.