prop · GY031d4 · 2010-10-12 00:00:00 — Re- geringen har tillfört Kriminalvårdens anslag exceptionellt stora tillskott bland annat för att Kriminalvården ska kunna ha en kapacitet som är tillräcklig för att möta de satsningar i övrigt som regeringen gjort på rättsväsendets myndigheter. Erfarenheten säger att klienttillströmningen varierar vilket utöver en grundkapacitet ställer krav på att Kriminalvården även på kort sikt kan hantera förändringar i klienttillströmningen. Kriminalvården har parallellt med att nya platser tagits i bruk avvecklat ett stort antal redan befintliga platser. Myndigheten har signalerat problem med såväl kapaciteten som möjligheten att hantera förändringar i klienttillströmningen. Regeringen anser mot bakgrund av senare års mycket stora tillskott till Kriminalvårdens anslag att myndigheten har getts förutsättningar att upprätthålla en tillräcklig kapacitet och flexibilitet för att hantera de klienter som regeringens stora satsningar på rättsväsendet genererar. En säker, human och effektiv verkställighet Verkställigheten av en kriminalvårdspåföljd ska vara säker, human och effektiv. Att den är säker innebär att brott under verkställigheten, vare sig de riktar sig mot allmänheten, Kriminalvårdens personal eller andra intagna inte är acceptabelt. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Aktiviteter i kriminella nätverk, rymningar och ordningsstörningar i allmänhet ska också förhindras. Det är glädjande att antalet rymningar 2009 minskade . Verkställigheten av en påföljd utgör i de flesta fall ett väsentligt intrång i den personliga integriteten. Verkställigheten ska präglas av en human människosyn, effektiva behandlingsmetoder och respekt för den enskildes rättigheter såsom integritet och rättssäkerhet. Lika självklart är att den dömde har att rätta sig efter de restriktioner som följer av den utdömda påföljden och verkställighetsformen. Kriminella nätverk och aktiviteter inom anstalterna utgör inte bara ett hot mot enskilda individer och grupper utan kan också vara ett angrepp mot rättssystemet som helhet. Det är viktigt att Kriminalvården bidrar med sin kunskap och erfarenhet i arbetet med att säkerställa en effektiv och uthållig verksamhet för att bekämpa den grova organiserade brottsligheten. Därför är det nödvändigt att Kriminalvården har effektiva verktyg för att motverka kriminella aktiviteter i anstalterna och kan hantera intagna som utgör säkerhetsrisker eller annars har en negativ inverkan på sin närmiljö. För detta krävs ett dynamiskt säkerhetstänkande vilket bland annat innefattar att personalen har en tydlig, närvarande och professionell relation till de intagna. Personalens kunskap om klienterna och kontakten i den dagliga arbetssituationen är av avgörande betydelse för hur Kriminalvården ska klara sitt uppdrag. Det är då av väsentlig betydelse att personalen har tillräcklig utbildning för sitt uppdrag och en trygg och säker arbetsmiljö. Återfall i brott ska minska Enligt Brottsförebyggande rådets statistik återfaller av dem som lagförts för brott i ny brottslighet . Återfall i brottslighet måste minska. Kriminalvården, men också andra delar av samhället, har en central roll i detta arbete. Regeringen har genom reformer på en rad viktiga områden skapat förutsättningar för ett effektivt återfallsförebyggande arbete. För Kriminalvårdens klienter har detta bland annat inneburit tillgång till arbetsmarknadsåtgärder, möjlighet till studier och utökade möjligheter till utslussning. Genom den nya fängelse- och häkteslagstiftning som träder i kraft 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 fullföljs de senaste årens reformarbete som syftat till att ge Kriminalvården bättre förutsättningar att förebygga återfall i brott genom att anpassa innehållet i verkställigheten till den intagnes förutsättningar och behov. Reformerna har också gett resultat i form av utökad behandling, antalet deltagare i brotts- och missbruksrelaterade program har näst intill fördubblats . Regeringen anser att det är angeläget att kvalificerade metoder används för att mäta resultatet av de insatser som genomförs. Goda arbets- och behandlingsmetoder måste få spridning i organisationen. Den övervägande delen av de fängelsedömda som tas in i anstalt har en strafftid eller kortare. Av detta följer att Kriminalvården endast har möjlighet att initiera insatser som är anpassade till dessa klienters behov. Det är därför angeläget att ansvaret för att förebygga återfall i kriminalitet och missbruk inte ensidigt framstår som Kriminalvårdens under verkställigheten. Kommuner, landsting och arbetsförmedling med flera måste i samverkan med Kriminalvården ansvara för att insatser initieras och fullföljs under och efter verkställigheten. Även organisationer i den ideella sektorn, näringsliv och andra aktörer i det omgivande samhället såväl regionalt som kommunalt är betydelsefulla för ett framgångsrikt återfallsförebyggande arbete. En väl fungerande samverkan är också av grundläggande betydelse i det återfallsförebyggande arbetet med de cirka 20 000 klienter som verkställer en frivårdspåföljd. Vidare krävs en tidig kartläggning av risker, behov och andra förutsättningar som kan knytas till klienterna och en noggrann planering av insatser under verkställigheten. Därmed ges förutsättningar för en återanpassning som leder till ett laglydigt liv efter avtjänat straff. En fungerande återanpassning har således även en brottsförebyggande verkan. Att finna de rätta formerna för att återanpassa de dömda, med bibehållen trovärdighet i verkställigheten och utan att kraven på samhällsskydd och rättssäkerhet eftersätts, är den kanske allra största utmaningen för framtidens kriminalvård. Även små förbättringar har stor betydelse ur såväl ett mänskligt som ett samhällsekonomiskt perspektiv. Instrument för att mäta återfall och studera orsakssamband är där- för av betydelse. Som ett led i detta har regeringen gett i uppdrag att i samråd med Kriminalvården utveckla ny återfallsstatistik. Målsättningen är att ta fram ett bättre underlag för styrning och uppföljning. Tiden i anstalt eller under övervakning ska vara inriktad på åtgärder som ökar de dömdas förutsättningar att leva ett liv utan kriminalitet och droger efter verkställigheten. För all programverksamhet ska finnas en klar målsättning och former för utvärdering och uppföljning. Följande områden ska prioriteras i det återfallsförebyggande arbetet. Individuell verkställighetsplan för alla Verkställighetstiden ska utformas så att den verkar återfallsförebyggande och de negativa effekterna av en fängelsevistelse motverkas. Avgörande för ett meningsfullt verkställighetsinnehåll är att de individuella riskerna, behoven och förutsättningarna identifieras i ett tidigt skede. Kriminalvården måste se till att det redan vid verkställighetens början upprättas en individuell verkställighetsplan av hög kvalitet för alla klienter. Om det är lämpligt och den intagne samtycker till det kan förberedelser vidtas för verkställighetsplanen i häkte. En god kunskap om klienterna på individnivå är en förutsättning för att kunna planera för en framgångsrik återanpassning. En ändamålsenlig plan lägger också grunden för effektiv samverkan mellan Kriminalvården och andra berörda myndigheter. Missbruk av alkohol och droger måste identifieras och bekämpas. För att Kriminalvårdens åtgärder ska kunna bidra till en förändring hos enskilda klienter, med målet att de ska leva ett drogfritt liv, kan alkohol och droger inte tolereras under verkställigheten. Regeringen anser att det är angeläget att samverkan mellan kriminalvård, socialtjänst och psykiatri utvecklas och stärks för att nå resultat i kampen mot missbruket. Det räcker inte med ambitiösa behandlingsinsatser och verkningsfulla kontrollåtgärder. Det måste också finnas en realistisk plan för utslussningen i samhället. I detta sammanhang bör ett ökat inslag av privata vårdgivare övervägas. Verkställighet i anstalt innefattar arbete, utbildning och brotts- och missbruksrelaterade program. Regeringen vill understryka vikten av sysselsättning under verkställigheten. En ordnad sysselsättning under verkställigheten är väsentlig i arbetet med att återanpassa och slussa ut klienterna till ett liv i frihet. Arbetslinjen ska omfatta alla intagna såväl i anstalt som efter frigivningen. Det är därför angeläget att arbetsdrift och utbildningsverksamhet blir föremål för fortsatt prioritering, bland annat genom en förstärkt och utvecklad samverkan mellan Kriminalvården, Arbetsförmedlingen och andra aktörer på arbetsmarknaden. Det är i det sammanhanget också viktigt att särskilt uppmärksamma intagna kvinnors möjligheter till arbete under och efter verkställigheten. Verkställigheten i anstalt bör så långt det är möjligt med hänsyn till framför allt säkerhetskraven likna livet i frihet vad gäller vardagliga rutiner med mera. Det är angeläget att varje tillfälle till utveckling av det personliga ansvarstagandet utnyttjas, exempelvis genom att så kallad självförvaltning används i ökad omfattning. En förutsättning för effektivt återfallsförebyggande arbete är att Kriminalvårdens klienter kan erbjudas en placering under verkställigheten som motsvarar den enskilde klientens behov och motivation. Även utslussningen ska anpassas till vad varje intagen behöver för att förbättra förutsättningarna för att han eller hon ska klara sig i samhället efter frigivningen utan att återfalla i brott. Regeringen har därför infört ändrade regler om utslussning som möjliggör en förbättrad och mer strukturerad övergång från livet i anstalt till livet i frihet. De utslussningsåtgärder som Kriminalvården initierar måste vidare följas upp och utvärderas även på individnivå. Tillgång till positiva sociala nätverk har stor betydelse under verkställigheten och kan vara avgörande vid frigivningen från ett långt fängelsestraff. Organisationer i den ideella sektorn och trossamfund spelar en viktig roll och utför ett värdefullt arbete för att stötta de dömda efter villkorlig frigivning. antogs två rambeslut om erkännande och verkställighet av frihetsberövande straff respektive uppskjutna, alternativa och vill- 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 korliga påföljder, vilka förbättrar möjligheterna att överföra verkställigheten av olika påföljder inom EU. En utredning planeras med uppdrag att lämna förslag på hur dessa rambeslut bör genomföras och att göra en översyn av lagstiftningen om internationell straffverkställighet i förhållande till länder utanför och EU. Målet för verksamheten är att skadeverkningarna av brott ska minska. Ingen insats är dock viktigare för brottsoffren än att rättsväsendet lyckas med sina huvuduppgifter, att utreda brott, gripa misstänkta och döma de skyldiga. En viktig utgångspunkt för arbetet inom detta område är att uppmärksamma brottsoffers behov. Varje brottsoffer ska få ett gott bemötande och adekvat information genom hela rättskedjan. Detta kräver god kunskap och återkommande utbildning om brottsoffers reaktioner och utsatta situation liksom att bemötandet av brottsoffer anpassas till deras individuella förutsättningar. Det är viktigt att kvinnor och barn som är eller har varit utsatta för mäns våld i nära relationer, sexualbrott, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer särskilt uppmärksammas i detta sammanhang. Det är även angeläget att myndigheterna kan samverka kring gemensamma frågor och problem som berör brottsoffer. Brottsoffer ska kunna känna förtroende för rättsväsendets myndigheter. Inom verksamheten verkar . Myndighetens uppgift är att främja alla brottsoffers rättigheter, behov och intressen. övergripande roll att uppmärksamma och synliggöra brottsofferfrågor innefattar även att initiera samverkan kring och sprida information om dessa frågor. Brottsskadeersättning ska ge brottsoffer ekonomisk kompensation i de fall skadestånd inte betalas av den som dömts eller när någon försäkring inte täcker skadan. Ärenden avseende brottsskadeersättning handläggs vid . Myndigheten administrerar även Brottsofferfonden. Fonden fördelar medel till forskning och brottsofferinriktade projekt. Målsättningen är att få mer kunskap om brottsofferfrågor och 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 att förbättra stödet till brottsoffer. har myndigheten i uppdrag att fördela medel till studier som ska syfta till att öka kunskapen om mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck, våld i samkönade relationer samt prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Det är av central betydelse att brottsoffer känner sådant förtroende för rättsväsendet att de anmäler att de utsatts för brott. Rättsprocessen upplevs av många brottsoffer som påfrestande. Rättsväsendets myndigheter måste därför informera brottsoffer om hur rättsprocessen går till. Rättsväsendets bemötande av brottsoffer är i detta sammanhang en viktig fråga. har haft i uppdrag att genomföra ett utbildningsprogram riktat till personal inom Polisen, och domstolarna i syfte att öka kunskapen om sexualbrottsoffer och förbättra bemötandet av dessa brottsoffer genom hela processen. I syfte att förvalta den kunskap och erfarenhet som utbildningsprogrammet gett bedrivs ett arbete med att utveckla ett webbaserat utbildningsmaterial. Brottsoffret ska ges tydlig och förståelig information om vad som sker i det enskilda ärendet. Brottsoffer ska även kunna få information om var det finns olika stöd- och hjälpinsatser. Den webbaserade Rättegångsskolan som lanserade är ett exempel på en informationskälla som kan underlätta för vittnen och brottsoffer att medverka vid en rättegång. Rättegångsskolan har blivit flerfaldigt belönad såväl nationellt som internationellt. vann Rättegångsskolan bland annat Kunskapspriset i kategorin offentlig verksamhet. En utredning har lämnat ett betänkande med förslag till system för frivillig betalning av skadestånd som dömts ut på grund av brott. Utredningens förslag syftar till att förenkla för skadeståndsskyldiga att kunna göra rätt för sig och för målsägande att få utdömda skadestånd utan att själva behöva vara tvungna att agera eller komma i kontakt med gärningsmannen. Utredningens betänkande har remissbehandlats och förslagen bereds i . Minst lika viktigt som att myndigheterna samverkar sinsemellan är att samverkan sker mellan myndigheterna och de ideella krafterna i frågor som rör brottsoffer. Brottsoffersamverkan ska bedrivas på lokal, regional och central nivå. Det finns flera exempel på väl fungerande samverkan mellan olika myndigheter. Ett exempel på konkret brottsoffersamverkan är Stödcentrum för unga brottsoffer där polis och socialtjänst samarbetar för att stötta unga människor som drabbats av brott. Det är en verksamhet som har spridits till ett flertal orter i landet. Ett annat exempel på brottsoffersamverkan är de verksamheter med barnahus som finns på flera orter runt om i landet. I barnahusen samverkar , polisen, åklagarna, rättsläkarna samt hälso- och sjukvården. Ett ytterligare exempel på samverkan är den verksamhet som finns vid landets domstolar med vittnesstödjare för brottsoffer och vittnen i samband med förhandlingar. I denna verksamhet samverkar , och många organisationer inom den ideella sektorn. Runt om i landet bedrivs även andra lokala brottsofferstödjande verksamheter. Regeringen anser att det är viktigt att synliggöra och stödja ideella insatser som utgör ett värdefullt tillskott och komplement till myndigheternas arbete. Anmälda brott används ofta för att beskriva brottsligheten. Eftersom långt ifrån alla brott kommer till rättsväsendets kännedom ger de anmälda brotten emellertid ingen fullständig bild av hur brottsligheten ser ut och utvecklas. För att få en bättre bild behöver uppgifterna kompletteras med annan information, exempelvis uppgifter från frågeundersökningar. En viktig källa är den Nationella trygghetsundersökningen. anmäldes 1 400 000 brott i . har antalet anmälda brott ökat kontinuerligt. Utvecklingen ser olika ut i olika delar av landet avseende både antalet an- 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 mälda brott och typer av anmälda brott. anmäldes totalt sett 26 700 fler brott i hela landet än 2008 vilket innebär en ökning på . som de anmälda brotten ökar så klarar rättsväsendet upp allt fler brott. klarades närmare 528 000 brott upp vilket är nästan 50 000 fler än året innan. har antalet uppklarade brott ökat . Bedrägerier, skadegörelsebrott, ofredanden och bostadsinbrott är några av de brottstyper som har ökat mest i anmälningsstatistiken. Antalet spanings- och ingripandebrott, det vill säga brott som vanligtvis uppdagas genom olika kontrollinsatser, exempelvis brott mot narkotikastrafflagen och butikssnatterier, har också ökat. Ökningen i brottsstatistiken inom dessa brottstyper påverkas mycket av olika myndigheters insatser mot brottsligheten. Antalet anmälda misshandelsbrott fortsatte att öka . Totalt registrerades drygt 86 000 misshandelsbrott vilket är en ökning jämfört med . Ut- vecklingen varierar dock mellan olika former av misshandel. Särskilt kraftigt ökade antalet anmälda misshandelsbrott mot barn. Antalet anmälningar om misshandel mot kvinnor ökade också, framför allt misshandel mot unga kvinnor. Denna utveckling ska ses i ljuset av att polisen har gjort stora insatser för att fler kvinnor ska anmäla denna typ av brott. Vad gäller misshandel mot män har antalet anmälda brott legat relativt stabilt . Ett mönster vad gäller anmälda misshandelsbrott är att män och pojkar huvudsakligen utsätts för våld av en okänd gärningsman utomhus, medan kvinnor och flickor utsätts för våld av en bekant gärningsman inomhus. Tabell 3.4 Anmälda brott åren 20052009, misshandel, våldtäkt och tillgreppsbrott. Källa: Officiell kriminalstatistik I anmälningsstatistiken har sexualbrotten ökat markant . anmäldes cirka 15 700 sexualbrott. Av dessa var nästan 6 000 våldtäkter och flickor och kvinnor utgjorde Såväl antalet anmälda sexualbrott i stort som våldtäkterna har därmed ökat . Även i detta avseende har de anmälda brotten mot barn ökat särskilt kraftigt. Utvecklingen av våldsbrotten är emellertid svårtolkad eftersom mörkertalet är stort och benägenheten att anmäla denna typ av brott kan förändras . Den ökning som anmälningsstatistiken visat får inte alltid stöd av andra datakällor som finns att tillgå, som offerundersökningar, självdeklarationsundersökningar och uppgifter från sjukvården. I den Nationella trygghetsundersökningen har varken sexualbrott eller andra våldsbrott ökat . Ökningen i anmälningsstatistiken beror sannolikt till en del på att fler av de drabbade vänder sig till polisen, vilket i sig är positivt. De anmälda tillgreppsbrotten är en av de brottskategorier som minskat i antal i anmälningsstatistiken. anmäldes närmare 554 000 tillgreppsbrott vilket är en minskning med en procent och en minskning . De bilrelaterade stölderna minskade särskilt markant. minskade tillgreppen av bil och stölder ur och från motorfordon och har dessa brott nästan halverats. Utvecklingen av rättsväsendets resursförbrukning 20072009 Tabell 3.5 Kostnadsutvecklingen 20072009 I tabellen redovisas kostnadsutvecklingen för utgiftsområdet. De belopp som redovisas är summan av de kostnader som rättsväsendets myndigheter har redovisat i sina årsredovisningar. För Säkerhetspolisen har anslagsutfall enligt Årsredovisningen för staten använts. Rättsväsendets kostnader ökade med 2009 jämfört med föregående år. 2010/11:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Antalet anställda inom rättsväsendets myndigheter har ökat med 1 400 personer 2009 jämfört med . Tabell 3.6 Antal anställda 20072009 fördelat på kvinnor och män (jämnt hundratal) Källa: Årsredovisning avseende Polisen, Domstolar, Kriminalvården, , , , och . I tabellen ingår nämnda myndigheter. Polisen avser polisorganisationen. Myndigheterna arbetar strategiskt med kompetensförsörjningsfrågor. Målsättningen är att säkerställa att de anställda har förmåga och förutsättningar att genomföra sina uppgifter så att verksamhetens mål kan uppnås. Chefs- och ledarskapsfrågorna är ett prioriterat område. Om- fattande utbildningar har genomförts för att höja kompetensen hos chefer och medarbetare vid flera av rättsväsendets myndigheter. Däribland har chefsutvecklingsprogram genomförts liksom internationellt arrangerade chefsutbildningar och myndighetsspecifika utbildningar. För att möta generationsväxlingen och säkerställa att kompetens inte går förlorad vid pensionsavgångar tilllämpas mentorskap, arbetsrotation och förtida rekryteringar. För att öka andelen kvinnor i ledningskompetens används olika former av utvecklingstjänstgöring och mentorskap. Andelen har ökat 2009 jämfört med . Tabell 3.7 Andel kvinnor och män i ledande befattningar 20072009 Källa: Årsredovisningen avseende Polisen, Domstolar, Kriminalvården, , , , och . Polisen avser polisorganisationen. Myndigheterna bedriver ett långsiktigt arbete för att öka den etniska och kulturella mångfalden. Andelen anställda med utländsk bakgrund har ökat något 2009 jämfört med . Tabell 3.8 Andel anställda med utländsk bakgrund* 2007 2009 *Med utländsk bakgrund avses utrikesfödda samt inrikesfödda med två utrikesfödda föräldrar. Källa: Årsredovisningen avseende Polisen, Domstolar, och Kriminalvården. I tabellen ingår nämnda myndigheter. Polisen avser polisorganisationen. För att förbättra arbetsmiljöarbetet och för att medverka till en god hälsa hos medarbetarna genomförs olika insatser. Några myndigheter har utbildat chefer och arbetsmiljöombud i arbetsmiljöfrågor. Sjukfrånvaron har minskat 2009 jämfört med . Tabell 3.9 Andel sjukfrånvaro i förhållande till tillgänglig arbetstid 20072009 fördelat på kvinnor och män Källa: Statskontoret. I tabellen ingår polisorganisationen, Domstolar, Kriminalvården, , , , och . Regeringen har gjort rekordstora satsningar på rättsväsendet. Med dessa ökade resurser och fler anställda följer också tydliga krav på förbättrat resultat och effektivitet. För att nå det måste kompetensförsörjningsprocessen fortsätta utvecklas för att säkerställa effektiva och väl fungerande verksamheter . Till detta krävs ett gott ledarskap men också kompetenta medarbetare. Det är därför positivt att myndigheterna ger hög prioritet åt chefs- och ledarskapsfrågorna samt att kompetenshöjande utbildningar erbjuds de anställda. Rättsväsendets verksamheter bygger i flera avseenden på internationellt samarbete och internationella erfarenheter är därmed av stort värde. är det rimligt att ställa högre krav på internationell kompetens vid flera chefsanställningar i rättsväsendet. En sammansättning av medarbetare med olika kön, etnisk bakgrund och erfarenheter ger goda förutsättningar för effektiv verksamhet i moderna arbetsplatser med nytänkande och öppenhet för olika idéer och lösningar. för betona vikten av att arbetet som bedrivs för att främja jämställdhet och mångfald samt för att motverka diskriminering vid myndigheterna fortgår. En god arbetsmiljö påverkar de anställdas trivsel och välbefinnande och medverkar till bättre kvalitet och ökad effektivitet i verksamheten. Därför är det positivt att det bedrivs olika arbetsmiljöinsatser för att öka hälsan bland medarbetarna liksom att sjukfrånvaron hålls på en fortsatt låg nivå. Sammantaget bedömer regeringen att myndigheternas kompetensförsörjningsarbete är tillfredsställande. Det är angeläget att myndigheterna ger fortsatt hög prioritet åt dessa frågor, inte minst vad gäller arbetet med att uppnå en jämnare könsfördelning bland medarbetare på ledande befattningar och för att öka andelen personer med utländsk bakgrund. Allmänt om verksamheten och måluppfyllelsen Målet för det brottsförebyggande arbetet är att brottsligheten ska minska och att antalet brottsoffer därmed ska bli färre. Eftersom den anmälda brottsligheten inte ger någon fullständig bild av hur den faktiska brottsligheten ser ut och utvecklas måste en bedömning av måluppfyllelsen också utgå från annan information. Inte minst behöver de åtgärder som respektive myndighet har vidtagit för att förebygga brott och öka människors trygghet beaktas.