prop · GX03150 · 2010-03-31 00:00:00 — De nya målen behandlar bl.a. kravet på institutionerna att göra en konkret och individuell prövning av om begärda handlingar kan lämnas ut (T-344/08 och T-437/08), vilket utrymme öppenhetsförordningen ger en medlemsstat att påverka om en handling som härrör från medlemsstaten ska lämnas ut eller ej (T- 362/08och T-59/09), samt omfattningen av skyddet för interna beslutsförfaranden och för syftet med inspektioner, utredningar och revisioner (T-471/08). höll en gemensam muntlig förhandling i målen C-139/07 P (om sekretess till skydd för syftet med inspektioner, utredningar och revisioner), C-514/07 P (avseende tillgång till kommissionens skriftliga inlagor i mål hos domstolarna), och C-28/08 P (om förhållandet mellan öppenhetsförordningen och regleringen om skydd för personuppgifter i den s.k. personuppgiftsförordningen, 45/2001), vid vilken deltog. Tribunalen har hållit muntlig förhandling i målet T-111/07. Personalpolitik i EU:s institutioner Anställningsvillkoren för tjänstemännen i EU:s institutioner och EU- regleras i de s.k. tjänsteföreskrifterna. reformerades och moderniserades i samband med den administrativa reform som genomfördes i Kommissionen . reviderade tjänsteföreskrifterna trädde i kraft . I regelverket finns bl.a. en metod fastställd för årlig justering av löner Metoden ska tillförsäkra likvärdig köpkraftsutveckling för EU:s tjänstemän som för tjänstemän i medlemsstaternas centrala Enligt de beräkningar som gjorde avseende den revision som skulle ha sin verkan skulle löneplan, lönetillägg och pensioner justeras upp . bakgrund av den svåra ekonomiska krisen och det sociala läget inom unionen liksom de ansträngda offentliga finanserna i medlemsstaterna fann dock ett stort antal medlemsstater detta alltför högt. förhandlingar antog rådet i stället en uppräkning av löner och pensioner på . Kommissionen har dock ifrågasatt om detta beslut är juridiskt korrekt och beslutet kommer bli föremål för en formell juridisk prövning. Enligt tjänsteföreskrifterna ska de anställda betala en pensionsavgift som motsvarar en tredjedel av kostnaden för pensionssystemet. tillförsäkra att avgiften ligger rätt genomförs en beräkning av den Skr. 2009/10:150 försäkringstekniska balansen i pensionssystemet. gjordes 2009 visade att avgiften borde höjas från . Mot bakgrund av detta antogs ett förslag från kommissionen med denna innebörd. publicerade Revisionsrätten en särskild rapport om effektiviteten och ändamålsenligheten i den rekrytering som Europeiska rekryteringsbyrån (EPSO) genomför. Rapporten avsåg EPSO:s arbete från dess inrättande 2003 . Rådet granskade som brukligt denna rapport och rådsslutsatser antogs . En konsekvent, enhetlig och tillgänglig terminologi är nödvändig för att hålla en hög kvalitet i de svenska översättningarna vid EU-institutionerna och i information om EU-arbetet. Granskningsenheten i driver EU-språkvården, som ger stöd åt EU:s över- sättare och information till kontaktpersonerna i EU-språkliga frågor på departement och myndigheter. Även rådgivning och utbildning är viktiga uppgifter för EU-språkvården. Översättare och terminologer vid EU-institutionerna utnyttjar EU- språkvårdens kontaktnät mycket flitigt. Kontakterna upprätthålls också genom att EU-språkvården deltar vid de interinstitutionella möten med chefer och juristlingvister från EU-institutionernas svenska översättningsavdelningar som hålls två gånger . EU-språkvårdens arbetsmetod med ett kontaktnät som innefattar dels inhemska experter vid departement och myndigheter, dels översättare och terminologer vid EU-institutionerna omnämns som bästa metod av kommissionen (best practice). Metoden har väckt intresse i andra EU- länder. I har ett liknande system inrättats vid statsrådets kansli. EU-språkvården har haft kontakter med bl.a. , som visat intresse för arbetsmetoden, liksom tidigare och . har EU-språkvården också föreläst vid sommaruniversitet för svenska översättare och vid kommissionens forum för svenska frilansöversättare. deltog EU-språkvården i kommissionens forum Clear Writing and Better Regulation. Detta forum var en inledning till den klarspråkskampanj som generaldirektoratet för översättning vid kommissionen kommer att starta . Bilaga 1 Mål av svenskt intresse vid och tribunalen I det följande redovisas de mål vid och tribunalen i vilka den har varit part eller intervenient eller intressent och i fråga om mål om förhandsavgöranden de mål i vilka den har yttrat sig eller där förhandsavgörande har begärts från svensk domstol. Övriga domar av särskild betydelse som meddelats finns sammanställda på domstolarnas gemensamma webbplats, under följande adress: . I det inledande registret nedan listas målen efter det sakområde som de huvudsakligen berör med angivande av målnummer och en beskrivande beteckning. Därunder upptas i avsnitt 2 de mål som har avgjorts slutligt . I avsnitt 3 finns de mål som vid utgången av året fortfarande var pågående. Målen redovisas inom respektive avsnitt i två kapitel, varav de första (kapitel 2.1 och 3.1) avser målen i vilka är eller varit part eller intervenient och de senare (kapitel 2.2 och 3.2) avser målen om förhandsavgörande. Inom varje kapitel redovisas målen i målnummer- ordning, med mål först följda av tribunalens. Överträdelseärenden mot som gått vidare till redovisas särskilt i bilaga 2. Behörighetsfördelning EU/EG A-1/08 Ingående av avtal under GATS A-1/09 Ingående av avtal om en patentdomstol C-111/08 Domstols behörighet, konkursförfaranden C-274/08 Eldirektivet (fördragsbrott) C- 526/08 Rättskraft av dom i fördragsbrottsmål C-261/09 Begreppet samma gärning C-306/09 Verkställighet av en utevarodom Fri rörlighet för arbetstagare/personer C-311/06 Annan medlemsstats erkännande av examensbevis C-548/08 Direktiv /36 (fördragsbrott) Fri rörlighet för tjänst/kapital C-567/07 Bostadsförsörjning C-271/08 Kollektivavtal, upphandling av pensionsförsäkringar C-447/08 och C-448/08 Speltjänster C-546/08 Direktiv /60 (fördragsbrott) C-547/08 Direktiv /70 (fördragsbrott) C-555/08 Gränsöverskridande fusioner (fördragsbrott) Fri rörlighet för varor C-110/05 Släpvagnar (I) C-142/05 Vattenskotrar (II) C-433/05 Vattenskotrar II (III) C-529/07 Begreppet ond tro i varumärkesförordningen Investeringsskyddsavtal (BIT) C-249/06 avtal (fördragsbrott) C-118/07 avtal (fördragsbrott) C-327/09 Betydelsen av ett beslut om nya livsmedel C-346/09 Nationella åtgärder till skydd mot BSE T-576/08 Livsmedelshjälp C-52/09 Prissättning av återförsäljarprodukter för ADSL C-402/07 och C-432/07 Rätten till kompensation vid inställd flygning C-465/07 Internationellt skydd, skyddsgrundsdirektivet C-19/08 Dublinförordningen, tidsfrist för återföring C-322/08 Skyddsgrundsdirektivet (fördragsbrott) C-57/09 och C-101/09 Undantag från att anses som flykting C-335/07 Rening av avloppsvatten (fördragsbrott) C-438/07 Rening av avloppsvatten (fördragsbrott) C-263/08 Talerätt i miljömål C-288-08 Exportförbud för kvicksilver (amalgam) C-425-08 Klassificering av farligt ämne (n-propylbromid) C-24/09 Talerätt i miljömål II Offentliggörande av rättsakter och andra uppgifter C-345/06 Säkerhet vid civil luftfart I C-92/09 och C-93/09 Offentliggörande av uppgifter om jordbruksstöd C-246/07 Nominering till C-357/07 Moms på posttjänster C-29/08 Moms vid avyttring av aktier C-311/08 Internprissättningsregler C-337/08 Koncernbeskattning C-440/08 Val av beskattningsordning C-72/09 Avtal om informationsutbyte med EES-stat C-185/09 Lagring av trafikuppgifter (fördragsbrott) C-284/05 på krigsmateriel (fördragsbrott) C-294/05 på krigsmateriel (fördragsbrott) Öppenhet (tillgång till handlingar) C-139/07 P Handlingar i statsstödsärende C-514/07 P Inlagor i pågående mål C-28/08 P Mötesprotokoll C-506/08 P Handlingar i konkurrensärende T-170/03 närvarolistor T-161/04 Handlingar i anställningsärende T-111/07 Handlingar i konkurrensärende T-374/07 Frågor och svar i uttagningsprov T-399/07 Handlingar i kartellärende T-3/08 Handlingar i internt disciplinärende T-29/08 Handlingar i överträdelseärende T-342/08 Handlingar angående tv-sändningar T-344/08 Handlingar i konkurrensärende T-362/08 Brev från till kommissionen T-437/08 Handlingar i kartellärende T-471/08 Revisionsrapport angående utgifter för assistenter i EP T-59/09 Handlingar i överträdelseärende 2 SLUTLIGT AVGJORDA MÅL 2.1 Mål i vilka talan väckts vid eller tribunalen YTTRANDE 1/08 (EUD2008/127:5) begäran enligt artikel 300.6 EG från Kommissionen begärde domstolens yttrande i fråga om Europeiska gemenskapens behörighet är delad eller exklusiv och vad som är den korrekta rättsliga grunden för att ingå avtal med vissa medlemmar i () om ändring av listor över gemenskapens och dess medlemsstaters särskilda åtaganden enligt Allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS). begränsade sitt yttrande till den första frågan och anförde De aktuella avtalen rör handel med tjänster enligt leveranssätt 2-4 i artikel I.2 GATS. Förhandlingen och ingåendet av sådana avtal regleras i första hand av artikel 133.5 EG. Av fjärde stycket i artikel 133.5 EG följer att gemenskapens behörighet att ingå sådana avtal som utgångspunkt inte är exklusiv. Det finns i förevarande fall inte tillräckliga skäl för att anta att gemenskapen ändå skulle vara exklusivt behörig att Ingåendet av avtalen faller därmed inom gemenskapens och medlemsstaternas delade behörighet. Domstolens yttrande : Kommissionens begäran rör dels frågan huruvida gemenskapen är behörig att ensam ingå de aktuella avtalen, dels valet av korrekt rättslig grund för gemenskapen att ingå de aktuella avtalen. Yttrandet syftar beträffande den senare frågan mer specifikt till att avgöra om gemenskapens samtycke till att bli bunden kan grundas på enbart artikel 133.15 EG jämförd med artikel 300.2 EG som kommissionen har hävdat eller om även artiklarna 133.6 EG, 71 EG och 80.2 EG jämförda med artikel 300.3 EG ska anses utgöra rättslig grund för detta, som rådet anser. ingåendet av avtalen faller inom gemenskapens och medlemsstaternas Den rättsliga grunden för gemenskapsrättsakten om ingående av dessa avtal ska vara artikel 133.1 EG, 133.5 EG och 133.6 andra stycket EG liksom artiklarna 71 EG och 80.2 EG, jämförda med artikel 300.2 EG och 300.3 första stycket EG. C-110/05 (ERS2007/42:1) Europeiska kommissionen mot Republiken Kommissionen yrkade att domstolen skulle fastställa att har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 28 EG genom att bibehålla bestämmelser vilka innebär ett förbud att använda mopeder registrerade i för att dra släpvagnar. förbudet import och försäljning i av släpvagnar, som lagligen tillverkas och säljs i medlemsstater där nämnda förbud inte finns. Sedan generaladvokaten lämnat förslag till avgörande beslutade domstolen att återuppta det muntliga förfarandet och att avgöra målet i Domstolen gav därvid samtliga medlemsstater möjlighet att yttra sig i frågan i vilken utsträckning och på vilka villkor nationella bestämmelser, vilka inte reglerar en produkts egenskaper utan dess användning och vilka utan åtskillnad tillämpas på inhemska och importerade produkter, ska anses utgöra åtgärder med motsvarande verkan som kvantitativa importrestriktioner, i den mening som avses i artikel 28 EG. anförde vid muntlig förhandling i målet följande. Nationella bestämmelser som reglerar försäljningsformer syftar normalt inte till att reglera varuhandeln mellan medlemsstaterna. Inte heller när det gäller användningsformerna har den nationella lagstiftaren i allmänhet för avsikt att reglera handeln mellan medlemsstaterna. Mot denna bakgrund är det följdriktigt att lyfta ut användningsformerna från tillämpningsområdet för artikel 28 i fördraget. En nationell bestämmelse som begränsar eller förbjuder vissa användningsformer måste därför anses falla utanför tillämpningsområdet för artikel 28 under förutsättning att de s.k. Keck-kriterierna, enligt avgörandet i de förenade målen C- 267/91 och C-268/91 Keck och Mithouard, är uppfyllda. Dessa kriterier är att den nationella bestämmelsen inte ställer särskilda krav på produkternas egenskaper, att den gäller för samtliga berörda användare inom det nationella territoriet och att den såväl rättsligt som faktiskt påverkar avsättningen av inhemska varor och varor från andra medlemsstater på samma sätt. Emellertid bör en nationell åtgärd, som begränsar eller förbjuder en användningsform, falla inom tillämpningsområdet för artikel 28 om åtgärden har utformats på ett sätt som i praktiken medför att varornas tillträde till marknaden hindras. Användningsförbudet måste i så fall motiveras enligt artikel 30. Konsekvensen av ett sådant totalt användningsförbud är nämligen att likställa med ett totalt hinder för marknadstillträdet och för den fria rörligheten av varor mellan medlemsstaterna. dom : Domstolen konstaterade att det nationella förbudet ska anses motiverat med hänsyn till skyddet för trafiksäkerheten och att kommissionens talan skulle ogillas. Konsumenterna har praktiskt taget inget intresse av att köpa en släpvagn som de inte lagligen kan använda. Således utgör det nationella förbudet, i den mån det hindrar tillträdet till den italienska marknaden, en åtgärd med motsvarande verkan som kvantitativa importrestriktioner, men kan dock vara motiverat av allmänintresset eller av tvingande krav. I båda dessa fall krävs att den nationella åtgärden är ägnad att säkerställa att det eftersträvade målet uppnås och att åtgärden inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. Syftet med det nationella förbudet är att säkerställa trafiksäkerheten och förbudet är ändamålsenligt för att uppnå detta mål. Vad gäller kravet på nödvändighet kan en medlemsstat själv besluta om vilken nivå som ska gälla för trafiksäkerheten och på vilket sätt denna nivå ska uppnås. En medlemsstat kan inte nekas möjligheten att uppnå sitt trafiksäkerhetsmål genom att införa allmänna regler som är okomplicerade, enkla att förstå och tillämpa samt lätta att administrera och kontrollera efterlevnaden, även om det inte är uteslutet att andra åtgärder än ett förbud skulle kunna garantera en viss nivå av trafiksäkerhet. C-284/05 (ERS2005/214:1) Europeiska kommissionen mot Republiken Kommissionen yrkade att domstolen skulle fastställa att , genom att underlåta att fastställa och till kommissionen kreditera egna medel, i strid med artikel 26 EG och artikel 20 i tullkodexen, i samband med tullfri import av krigsmateriel , och genom att vägra att betala dröjsmålsränta på beloppen, underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 2, 9, 10 och 11 i förordning (EEG) nr 1552/89 om genomförande av beslut 88/376/EEG, Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel och enligt förordning (EEG) nr 1150/2000 om genomförande av beslut 94/728/EG, Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel. Målet rör samma fråga som C- 294/05 kommissionen mot . intervenerade till stöd för och anförde följande. De finska bestämmelserna om tullfrihet på krigsmateriel som var i kraft vid den för målet aktuella tidpunkten och de bedömningar som då gjorde står inte i strid med gemenskapsrätten. Artikel 296 EG medger att undantog krigsmateriel från tull. De mycket höga krav på sekretess som måste ställas för att skydda nationella säkerhetsintressen, och inte minst för att tillmötesgå de sekretess- och säkerhetskrav som gäller mellan och dess avtalsparter på området, omöjliggjorde en hantering i enlighet med gemenskapens tullkodex avseende inköp av krigsmateriel från tredjeland. Vidare skulle den tullavgift som skulle erläggas till gemenskapen, vilken utgör en direkt belastning på försvarsekonomin och innebär en fördyrning av materielinköp i förhållande till om man anskaffat utrustningen inom EU, påverka möjligheter att fritt hantera frågor som rör landets försvarsmaterielförsörjning. dom : Kommissionens talan bifölls eftersom inte hade styrkt att de nödvändiga villkoren för att tillämpa artikel 296 EG är uppfyllda. C-294/05 (ERS2005/146:1) Europeiska kommissionen mot Kommissionen yrkade att domstolen skulle fastställa att inte uppfyllt sina skyldigheter enligt artiklarna 2, 9, 10 och 11 i förordning (EEG) nr 1552/89 om genomförande av beslut 88/376/EEG, Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel i dess lydelse före och för tiden därefter i enlighet med förordning (EEG) nr 1150/2000 om genomförande av beslut 94/728/EG, Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel, genom att för tiden till och med underlåta att fastställa och kreditera egna medel i samband med import av krigsmateriel och varor med civil och militär användning samt genom att underlåta att betala dröjsmålsränta på beloppen. bestred talan och anförde att möjligheten att befria denna import från tullavgift framgår av artikel 296 EG. Av artikel 296 1 b) framgår funktionsfördelningen mellan gemenskapen och medlemsstaterna liksom att gemenskapen inte har behörighet inom det område som rör en medlemsstats försvarsmakts försörjning av krigsmateriel. Denna ordning syftar till att bevara medlemsstaternas handlingsfrihet på vissa områden som rör nationellt försvar och nationell säkerhet. Artikelns placering bland fördragets allmänna bestämmelser och slutbestämmelser bekräftar att den har, i fråga om de verksamheter som den avser och på de villkor som ställs däri, en allmän räckvidd. Bestämmelsen kan således påverka alla allmänt tillämpliga bestämmelser i fördraget, däribland de som avser tullreglerna. Det är upp till varje medlemsstat, beroende på förhållandena just i den medlemsstaten, att avgöra om det föreligger en rätt att göra undantag. Av artikel 296 EG följer att hänsyn ska tas till medlemsstatens specifika situation och villkor. dom : Kommissionens talan bifölls eftersom inte hade styrkt att de nödvändiga villkoren för att tillämpa artikel 296 EG är uppfyllda. C-249/06 (ERS2006/96:3) Europeiska kommissionen mot Kommissionen yrkade att domstolen skulle fastställa att , genom att inte vidta alla lämpliga åtgärder för att undanröja oförenligheter med artiklarna 57.2, 59 och 60.1 EG i form av bestämmelsen om fria transfereringar av kapital relaterade till investeringar inom ramen för bilaterala investeringsskyddsavtal med , liksom i sexton ytterligare investeringsskyddsavtal (, , , , , , , , , , , , , , och ), har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 307 andra stycket EG. Enligt kommissionen skulle artikel 5 i investeringsskyddsavtalet med , som gäller rätt till fri transferering av kapital relaterat till investeringar som omfattas av avtalet, innebära att är förhindrat att i förhållande till genomföra eventuella restriktiva åtgärder avseende kapital och betalningar som kan komma att beslutas av gemenskapen enligt artiklarna 57.2 EG (generella undantag från förbudet mot restriktioner för kapital och betalningar i förhållande till tredjeland), 59 EG (restriktiva åtgärder till skydd för EMU:s funktion) och 60.1 EG (ekonomiska sanktioner grundade på en gemensam åtgärd eller gemensam ståndpunkt beslutad enligt bestämmelserna om den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken). Detsamma skulle gälla också i förhållande till övriga nämnda länder med hänsyn till motsvarande bestämmelse om fri transferering i respektive avtal. Enligt kommissionens uppfattning kan bestämmelsen om fri transferering i investeringsskyddsavtalen inte inskränkas eftersom det inte finns någon uttrycklig bestämmelse i avtalen om undantag från transfereringsrätten. bestred talan och anförde följande. Det finns inte något exempel på att transfereringsbestämmelsen i investeringsskyddsavtalen har förhindrat från att genomföra gemenskapsåtgärder enligt artiklarna 57.2 EG, 59 EG eller 60.1 EG. Det ankommer på kommissionen att visa att avtalen verkligen ger upphov till en folkrättlig förpliktelse i förhållande till aktuella tredjeländer som är av det slaget att skulle vara förhindrat att genomföra eventuella restriktiva åtgärder enligt artiklarna 57.2 EG, 59 EG och 60.1 EG som kan komma att beslutas . När det gäller beslut om restriktiva åtgärder enligt artikel 60.1 EG, dvs. åtgärder som grundar sig på en gemensam åtgärd eller gemensam ståndpunkt som beslutats med stöd av bestämmelserna om den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, kan ett åtagande om rätt till fri transferering i ett investeringsskyddsavtal inte utgöra hinder för att genomföra denna typ av åtgärd. I de fall de gemenskapsrättsliga åtgärderna grundas på en resolution av , följer det direkt av artikel 103 i att säkerhetsrådsbeslut utgör lex superior i förhållande till förpliktelser i traktat- och sedvanerätt. Då föreligger en folkrättslig skyldighet att genomföra resolutionen framför ett åtagande om fri transferering i ett bilateralt investeringsskyddsavtal. Regeringen bestrider under alla omständigheter att investeringsskyddsavtalen innefattar en undantagslös transfereringsrätt. När det gäller att utröna den närmare innebörden av en förpliktelse enligt ett bilateralt investeringsskyddsavtal har man att utgå från folkrättsliga principer för avtalstolkning. Investeringsskyddsavtalen innebär inte något åtagande mot tredjeland om rätt till fri transferering om sådana exceptionella omständigheter som är en förutsättning för att gemenskapen ska kunna besluta om skyddsåtgärder uppstår. dom : De åtgärder som har hävdat gör det möjligt för medlemsstaten att uppfylla sina skyldigheter enligt gemenskapsrätten framstår inte som en garanti för att så blir fallet. För det första är den tid som de internationella förhandlingar som vore nödvändiga för att omförhandla de aktuella avtalen skulle ta i anspråk i sig oförenlig med dessa åtgärders ändamålsenliga verkan. För det andra är verkningarna av de andra folkrättsliga medel som kan tillgripas, exempelvis en suspension av avtalet eller till och med en uppsägning av de aktuella avtalen eller av vissa bestämmelser däri, alltför osäkra för att säkerställa att de åtgärder som rådet har beslutat om skulle kunna tillämpas på ett ändamålsenligt sätt. Det är utrett att , i de fall som påtalats av kommissionen, inte har vidtagit några åtgärder i förhållande till de 17 aktuella tredjeländerna inom den frist som kommissionen fastställt i det motiverade yttrandet för att undanröja risken för att tillämpningen av de investeringsskyddsavtal som ingåtts med dessa tredjeländer ska komma att strida mot de åtgärder som rådet kan besluta om med stöd av artiklarna 57.2 EG, 59 EG och 60.1 EG. har sålunda underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 307.2 EG. C-118/07 (EUD2008/29:3) Europeiska kommissionen mot Republiken Kommissionen yrkade att domstolen skulle fastställa att har åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 307 EG genom att inte vidta nödvändiga åtgärder för att avskaffa den bristande överensstämmelse med gemenskapsrätten som följer av de bestämmelser om betalningsöverföringar som ingår i de bilaterala investeringsavtal som har ingått med (tidigare ), , , , och . dom : har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 307 EG, genom att inte vidta lämpliga åtgärder för att undanröja de oförenligheter med fördraget som finns i de bestämmelser om överföringar av kapital som ingår i de bilaterala investeringsskyddsavtal som har ingått. C-335/07 (ERS2008/153) Europeiska kommissionen mot Republiken Kommissionen yrkade fastställelse av att brutit mot artiklarna 5.2, 5.3 och 5.5 i direktiv /271/EEG om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse. Underlåtelsen består i att inte har infört krav på mer långtgående rening av allt avloppsvatten från avloppssystem i kommuner med mer än 10 000 invånare. Kommissionen har gjort gällande att direktiv /271/EEG kräver att det införs en allmän kväverening vid alla reningsverk för avloppsvatten från tätorter med mer än 10 000 personekvivalenter som släpps ut direkt i de känsliga områdena eller i deras avrinningsområden. Eftersom inte vidtagit sådana åtgärder yrkade kommissionen att domstolen ska fastställa att inte har uppfyllt sina skyldigheter enligt direktiv /271/EEG. bestred kommissionens talan. intervenerade till stöd för .