prop · GX03165 · 2010-03-23 00:00:00 — Bestämmelser av pedagogisk karaktär i förskoleklassen bör dock i så stor utsträckning som möjligt vara samordnade med förskolan där förskoleklassen har sin pedagogiska grund. Stödet för utveckling av elevernas modersmål bör utformas i enlighet med samma principer som används i förskolan. Enligt regeringens bedömning ska det även fortsättningsvis i första hand vara en pedagogisk fråga hur barn med annat modersmål än svenska ska få stöd för sin utveckling och sitt lärande i förskoleklassen. Det är den lokala nivån som får bedöma vilka metoder och kompetenser som krävs i olika arbetslag för att svara upp mot den föreslagna regleringen. Enligt regeringens bedömning bör således stödet till dessa elever kunna ske inom ramen för den ordinarie verksamheten och därmed inte leda till några eller endast marginella ekonomiska konsekvenser. 37.9Ämnet teknik införs i grundsärskolan Ämnet teknik föreslås införas som ett nytt ämne i grundsärskolans tim- plan. Innan detta kan genomföras i praktiken behöver ta fram ett ämnesinnehåll och lärare behöver vidareutbildas. Regeringen bedömer att förslaget kommer att medföra kostnader för kommunsektorn för ut- rustning samt för utbildning av lärare. Regeringen bedömer vidare att dessa kostnader är av tillfällig art och att de sammanlagt uppgår till om- kring . 37.10Utredning inför mottagande i grundsärskolan Regeringen föreslår att beslut om placering i grundsärskolan alltid ska föregås av en utredning som omfattar en pedagogisk, medicinsk, psyko- logisk och social bedömning. finns krav på att det inför mottagande av barn i särskolan måste göras en helhetsbedömning av barnet, se Allmänna råd för utredning och beslut om mot- tagande i den obligatoriska särskolan (SKOLFS 2001:23). Jämfört med dagens reglering innebär förslaget i sig inte några nya uppgifter för skol- huvudmännen och bör därför inte ge upphov till några merkostnader för skolhuvudmännen. 37.11 Skolpliktens upphörande senare och motsvarande skolformer har ett tydligt ansvar för att eleverna ska fullfölja skolgången där och uppnå de mål som finns i läro- plan och kursplaner. Eleverna har rätt att få bästa möjligheter att nå målen i den obligatoriska skolan. En elev som inte nått målen i grund- skolan har därför rätt att slutföra utbildningen där, innan steget tas till nästa nivå i utbildningssystemet. En viktig utgångspunkt för elevernas fortsatta utbildning är att utbildningen i ska vara slutförd när eleverna går in i gymnasieskolan. För att öka möjligheterna till detta Prop. 2009/10:165 föreslår regeringen att huvudregeln om skolpliktens upphörande, dvs. denna upphör vid utgången av vårterminen det nionde året efter att ele- ven börjat fullgöra skolplikten, inte ska gälla för de elever som inte har gått ut den högsta årskursen. För dessa elever ska skol- plikten i stället upphöra . Den grupp som omfattas av för- slaget kommer således att vara de elever som gått om en eller flera års- kurser under utbildningens gång. Regeringen anser inte att detta förslag kommer att innebära några större organisatoriska förändringar jämfört med . De flesta av dessa elever och deras vårdnadshavare kommer sannolikt att utnyttja rättigheten att få slutföra efter skol- pliktens upphörande. Kommunerna kommer i praktiken fortfarande att kunna hitta olika lösningar för hur utbildningen för dessa elever bäst ska organiseras efter deras behov och förutsättningar. Förslaget kommer att medföra kommunala merkostnader för den grupp av elever som inte har slutfört sista årskursen vid utgången av vårter- minen det nionde året efter att de börjat fullgöra skolplikten, och som inte utnyttjar sin rättighet att slutföra utbildningen i och inte heller går vidare till gymnasieskolan. är det mellan 100 och 200 elever i hela landet som lämnar innan de slutfört årskurs 9, bl.a. till följd av att deras skolplikt upphört. Kostnaderna för förslaget måste ställas i relation till den besparing det innebär för kommunen att elever genom att de givits utökade möjligheter att nå målen i grund- skolan direkt kan söka sig till gymnasieskolans nationella program. Med anledning av ovanstående är det svårt att mer precist beräkna hur kommunernas kostnader kommer att påverkas. Regeringen gör bedöm- ningen att den sammanlagda kostnadsökningen kommer att uppgå till . medför då förslaget en halvårseffekt om . Regeringen föreslår att det i skollagen ska finnas bestämmelser om ut- vecklingssamtal i samtliga skolformer till och med gymnasienivå. finns i läroplanen för förskolan (Lpfö 98) samt läroplanen för de obligatoriska skolformerna (Lpo 94) krav på att utvecklingssamtal ska genomföras. För förskolan och förskoleklassen innebär regeringens förslag att be- stämmelserna preciseras och flyttas från läroplan till lag. Enligt regering- ens förslag ska utvecklingssamtal hållas minst en gång . Regering- ens förslag bör ses som en precisering av gällande regler och bedöms inte ge upphov till några merkostnader för skolhuvudmännen. För gymnasiesärskolan finns inte någon reglering av utvecklings- samtal. Regeringen utgår dock från att denna typ av informationsutbyte mellan skola och hem sker även i denna skolform eftersom det måste anses vara en förutsättning för att eleverna ska kunna nå målen med sin utbildning. De uppgifter om elevens utveckling som ska ligga till grund för utvecklingssamtalet i olika skolformer måste samlas in och bearbetas av huvudmannen för att utbildningen ska kunna bedrivas i enlighet med gällande författningar. Regeringens förslag om att utvecklingssamtal ska genomföras minst en gång per termin bör där- för närmast ses som en precisering av gällande regler avseende när och hur vissa delar av informationsutbytet mellan skola och hem ska ske. Även om informationen är tillgänglig bedöms förslaget medföra vissa direkta kostnader för kommunerna för att genomföra utvecklingssam- talen. Regeringen bedömer att förslaget medför ökade kostnader för kommunerna på . medför då förslaget en halvårseffekt på . 37.13Rätt att i vissa fall gå utbildning i annan kommun än i hemkommunen. finns på och gymnasieskolans område regler som innebär att en kommun är skyldig att i sin verksamhet ta emot en elev som är bosatt i en annan kommun, om eleven på grund av sina personliga förhållanden har särskilda skäl att gå i den kommunens skola. I sådana fall har kommunen rätt till ersättning för sina kostnader för elevens skol- gång från elevens hemkommun (interkommunal ersättning). Regeringen föreslår att även en kommun som är huvudman för för- skola, förskoleklass, grundsärskola och gymnasiesärskola, under de när- mare förutsättningar som anges för varje skolform, ska vara skyldig att ta emot ett barn eller en elev från en annan kommun ifall han eller hon på grund av sina personliga förhållanden har särskilda skäl att bli mottagen i kommunen. Den mottagande kommunen ska ha rätt till ersättning för sina kostnader för barnets eller elevens utbildning från hemkommunen. Regeringen bedömer att förslagen inte kommer att leda till några nämn- värda kostnadskonsekvenser. 37.14Utökade möjligheter att överklaga beslut Regeringens förslag till bestämmelser avseende överklagandemöjligheter i denna lag innebär att det införs utökade möjligheter till överklagande enligt förvaltningslagen. Dessa förslag syftar till att stärka den enskildes rättssäkerhet och att öka likvärdigheten. De ärenden som kan överklagas enligt förvaltningslagen föreslås liksom i huvudsak fördelas mellan allmän förvaltningsdomstol och . När det gäller ökade möjligheter att överklaga ärenden enligt skollagen hos allmän förvaltningsdomstol är dessa i de flesta fall en konsekvens av skärpta eller ändrade bestämmelser i skollagen i övrigt. I vissa fall leder förslagen om ändrade regler för överklagande till att vissa beslut som överklagas genom laglighetsprövning i stället kommer att överklagas enligt förvaltningslagen. I andra fall leder för- slagen till att nya ärendegrupper tillförs förvaltningsdomstolarnas verk- Hemkommunens beslut om inackorderingsstöd kan endast bli föremål för laglighetsprövning. Regeringen föreslår att beslut om in- ackorderingsstöd i stället ska få överklagas hos allmän Regeringen bedömer att förslaget inte kommer att leda till någon förändring av det totala antalet ärenden. Regeringen föreslår även en rätt till skolskjuts och möjligheter att överklaga kommunens eller beslut om skolskjuts hos allmän är laglighetsprövningar avseende skolskjuts relativt vanliga, vilket innebär att ärendemängden hos förvaltningsdom- stolarna inte självklart kommer att öka även om den typ av beslut som kan överklagas förändras till följd av regeringens förslag. av antalet överklaganden hos allmän förvaltningsdomstol av beslut om skolskjuts kan dock bli följden av regeringens förslag. Regeringen föreslår skärpta sanktionsmöjligheter inom flera områden. Beslut om tillfälligt verksamhetsförbud och vitesföreläggande kan fattas av såväl som av kommunen. huvudmannens beslut om avstängning av en elev, liksom rektorns beslut om brådskande avstängning. Regeringens förslag i dessa avseenden är att betrakta som möjligheter som kan användas i akuta situationer, då andra åtgärder har visat sig verkningslösa. Regeringens bedömning är därför att antalet överklaganden av sådana beslut kommer att bli relativt begrän- Regeringen förslår att det införs en möjlighet att överklaga rätten till kostnadsfria resor i specialskola och sameskola. sådana beslut kommer att överklagas är svårt att bedöma men sannolikt rör det sig om ett relativt begränsat antal fall . förväntas leda till en viss ökad ärendemängd hos domstolarna. Regeringen föreslår att det införs en möjlighet att överklaga beslut om bidrag som rör utbildning inom vissa introduktionsprogram i gymna- Regeringens bedömning är att antalet överklaganden av sådana beslut kommer att bli relativt begränsade. Regeringen bedömer att effekten på domstolarnas arbete och kostnader av de förslag som nämns ovan var för sig inte är omfattande. taget innebär dock förslagen att antalet mål i de allmänna förvaltnings- domstolarna kan förväntas öka i viss utsträckning. ska kompenseras för de ökade kostnader som detta medför. gör bedömningen att den sammantagna effekten av förslagen uppgår till När det gäller de föreslagna ökade möjligheterna att överklaga ärenden enligt skollagen hos utgörs den helt övervägande delen av nämndens ärenden av frågor om huvud- mannens mottagande av elever i gymnasieskolan och i den hittillsvarande I dessa avseenden föreslår regeringen dock inte några förändringar i möjligheterna att överklaga Regeringens principiella inställning är att alla beslut om särskilt stöd även ska kunna motiveras utifrån en sammanvägd bedömning av elevens behov och de olika möjligheter att tillgodose elevens behov, som huvudmannen förfogar över. I sak har därmed inte kravet på huvudmännen att ge stöd till elever i behov av särskilt stöd ändrats. strängare kraven på processen bör snarare leda till att besluten i fortsätt- ningen fattas med kvalitativt bättre underlag. att kostnaderna inte bör öka för huvudmännen i fråga om åtgärds- Däremot bedömer regeringen att förslaget om möjligheter att överklaga beslut om åtgärdsprogram kan medföra en viss ökad ärendemängd hos och därmed också en viss kostnads- Förslaget innebär att en ny ärendegrupp tillförs nämndens verk- Regeringen bedömer att kostnaderna för den ökade ärende- mängden hos uppgår till omkring 1,1 Ett visst merarbete kan förväntas uppstå hos skolhuvudmännen i sam- band med att beslut om skolskjuts överklagas till allmän förvaltnings- Regeringen bedömer dock att detta merarbete till stora delar bör kunna kompenseras av en minskad arbetsbelastning till följd av att an- talet anmälningar till minskar på de områden där möjlighet till överklagande införs. Enligt regeringens bedömning är det i nuläget inte möjligt att fullt ut bedöma vilka eventuella konsekvenser som förslagen om utökade överklagandemöjligheter kan få för En utvärdering av förslagens konsekvenser i dessa delar bör därför göras efter att de nya reglerna börjat att tillämpas. Introduktionsprogram och behörighet till Den föreslagna regleringen av introduktionsprogrammen preparandut- bildning, programinriktat individuellt val, yrkesintroduktion, individuellt alternativ och språkintroduktion samt förslaget till nya behörighetsregler för yrkesprogram berör skolhuvudmän i det offentliga skolväsendet samt fristående skolor. Vissa effektivitetsvinster bedöms kunna uppnås då genomströmningen i gymnasieskolan kan antas öka, eftersom fler elever snabbare förväntas kunna antas till och fullfölja ett nationellt program med de föreslagna studievägarna. Ekonomiska konsekvenser för kommunerna Med propositionens förslag om programinriktat individuellt val bedöms en grupp elever ges bättre förutsättningar att snabbare än tidigare kunna bli behöriga till gymnasieskolans nationella program. Enligt databearbet- ningar som gjorde för att prognostisera antalet elever som skulle bli behöriga till gymnasieskolans yrkesprogram med det för- slag till flexibla behörighetskrav som remitte- rade , skulle antalet behöriga öka jämfört med . I denna proposition föreslås i stället att dessa elever blir behöriga till ett programinriktat individuellt val, vilket innebär att de, liksom med dagens bestämmelser om ett individuellt program som inriktas mot studier på ett nationellt program (PRIV), kan tas in i mån av plats. Den grupp elever som går direkt från till ett individuellt program har uppgått till av en årskull, vilket motsvarar 12 000-15 000 elever . En del av dessa elever går på PRIV inrik- tade mot yrkesförberedande program. Vissa av de eleverna skulle upp- fylla propositionens förslag till behörighetskrav för programinriktat indi- viduellt val. Av de elever som skulle bli behöriga till programinriktat individuellt val kan en del antas söka till andra utbildningsvägar som föreslås i denna proposition och andra kommer inte att fullfölja gymna- sieskolan . Men med ett antagande att 3 000 elever erbjuds plats och antas på ett programinriktat individuellt val direkt efter , och att hälften av dessa antas till ett nationellt yrkesprogram och kan fullfölja gymnasieskolan i stället för att först studera på ett individuellt program , skulle det innebära en kostnadsminskning på ca . De elever som saknar godkänt betyg i engelska eller matematik, samt i förekommande fall i ytterligare ett ämne, ska enligt förslaget ges stöd i dessa ämnen för att så snabbt som möjligt kunna bli behöriga till ett yrkesprogram. Kostnaderna för detta uppskattas, med ovanstående anta- gande, och en stödkostnad om ca per elev, vilket mot- svarar minst en lektion , uppgå till totalt ca . Kostnadsminskningen ska alltså ställas mot de ökade kostnaderna som är förknippade med stödundervisningen och summerar till ca . Dessa beräkningar kan komma att justeras då bl.a. antagandet om hur många elever som kommer att erbjudas programin- riktat individuellt val är osäkert. Även takten i vilken elever inom ett programinriktat individuellt val kommer att slutföra sin gymnasieutbild- ning kan variera. En del kommer att klara detta , medan andra även i fortsättningen kan komma att behöva för att avsluta sin utbildning. Om fler elever än kan fullfölja en gymnasieutbildning innebär det dock totalt sett en effektivisering för kommun- sektorn. Denna effekt kommer dock att märkas , då den första elevkullen gått igenom den nya gymnasieskolan. Ett antal elever som är behöriga till yrkesprogrammen, men som saknar behörighet till högskoleförberedande program, kommer troligen att vilja gå en preparandutbildning för att uppnå sådan behörighet till ett hög- Prop. 2009/10:165 skoleförberedande program. De elever som söker sig till högskole- utbildningar från ett yrkesförberedande program uppgår till ca 5 000 elever. Dessa elever antas ofta komma att läsa ett utökat program inom ramen för sitt yrkesprogram för att bli grundläggande behöriga snarare än att gå en preparandutbildning. Regeringen har i propositionen Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan (prop. 2008/09:199) uppskattat kostnaden för att erbjuda elever inom yrkesprogrammen ett utökat program för att uppnå grundläggande behörighet till . blir det en halvårseffekt på . Förslagen om yrkesintroduktion, individuellt alternativ och språkin- troduktion bedöms inte medföra någon ökad kostnad för kommunerna. Antalet elever inom dessa tre studievägar bedöms bli lägre än antalet elever inom nuvarande individuella program. Detta beror på att behöriga elever endast om det finns synnerliga skäl får erbjudas yrkesintroduktion eller individuellt alternativ. Det får till följd att majoriteten av de behö- riga elever som finns inom individuella program i stället kommer att finnas inom de nationella programmen och där få lämpligt stöd. Genomsnittskostnaden per elev på ett individuellt program är ungefär densamma som genomsnittskostnaden för hela gymnasieskolan varför detta inte bedöms generera ökade kostnader. Konsekvenser för fristående skolor Antalet elever som /08 läste individuellt program (IV) på en fristående gymnasieskola uppgick till drygt 500. Dessa elever utgör där- med en mycket begränsad andel (1,) i förhållande till antalet IV-ele- ver som studerar hos en eller landstingskommunal huvudman, vilka /08 uppgick till ca 31 000. Fristående skolor ska ha möjlighet att erbjuda utbildning på samtliga studievägar som föreslås i denna proposition. För att skapa så lika villkor som möjligt för fristående och kommunala skolor föreslås i propositionen bestämmelser om ersättning från elevens hemkommun till den fristående skolan beträffande preparandutbildning och programinriktat individuellt val, se även 21.3.4 och 21.4.4. Enligt förslaget ska det inte krävas en överenskommelse mellan hemkommunen och den fristående skolan om den ersättning som ska betalas för en elev inom preparandutbildning och programinriktat individuellt val. På så sätt bedöms förutsättningarna bli goda för fristående skolor att kunna anordna utbildning inom preparand- utbildning och programinriktat individuellt val, vilket kan bidra till en ökad mångfald av utbildningsalternativ. För introduktionsprogrammen yrkesintroduktion, individuellt alternativ och språkintroduktion ska en regel motsvarande nuvarande bestämmelse för individuella program om ersättning från elevens hemkommun till den fristående skolan införas. Anledningen är att dessa studievägar förutsätts bli så individuellt anpassade att det i varje enskilt fall kommer att be- hövas en överenskommelse om lämplig ersättning till den fristående skolan. Regeringen föreslår att det i lagen ska finnas krav på individuella studie- planer i gymnasiesärskolan, i särskild utbildning för vuxna samt i utbild- ning i svenska för invandrare (sfi). Beträffande de två förstnämnda skol- formerna finns i läroplanen (Lpf 94) ett uttryckligt krav på att individuell studieplan ska upprättas för eleven. Förslaget innebär inga nämnvärda materiella förändringar jämfört med vad som enligt läro- planen gäller och kan inte anses ha några kostnadskonsekvenser. När det gäller utbildning i svenska för invandrare finns det i gällande regelverk inte något krav på att dokumentera individens studieplanering i en individuell studieplan. Många kommuner använder redan individuella studieplaner i sin planering. Det som ska framgå av planen är uppgifter som kommunen ändå behöver dels för att kunna fatta beslut om att ta emot eleven, t.ex. omfattningen av svenskkunskaperna, dels för att kunna placera den studerande på rätt studieväg och kurs. En effektiv planering av utbildningen förutsätter att de enskildas mål med och förutsättningar för studierna beaktas och att elevernas planer revideras med hänsyn till uppnådda studieresultat. Att upprätta en individuell studieplan innebär följaktligen att dessa uppgifter sammanförs i ett dokument som benämns individuell studieplan. Merkostnaderna för att göra denna åtgärd obliga- torisk för kommunerna är sannolikt små. Regeringen bedömer att för- slaget medför ökade kostnader för kommunsektorn med . blir då halvårseffekten . 37.17Ingen ansökningsavgift vid ansökan till vuxenutbildning på gymnasial nivå Regeringen föreslår att möjligheten att ta ut ansökningsavgift vid ansökan till vuxenutbildning på gymnasial nivå tas bort. Möj- ligheten infördes för att komma till rätta med de problem som uppstår genom att vissa vuxna, som tagits in till en kurs, aldrig infinner sig till kursstarten eller hoppar av nästan (prop. 1991/92:157 s. 35). Regeringens bedömning är att möjligheten att ta ut avgifter används endast i mycket begränsad omfattning och att kommunerna har hittat andra lösningar för att komma till rätta med problemet. De ekonomiska effekterna av förslaget anses vara av försumbar omfattning. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om skolväsendet. Utbildning inom skolväsendet anordnas av det allmänna och av enskilda enligt 2 kap. 26 §§. särskild utbildning för vuxna, och utbildning i svenska för invandrare. I skolväsendet ingår också fritidshem som kompletterar utbildningen i förskoleklassen, , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan och vissa särskilda utbildningsformer. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Enligt första stycket kan utbildning inom skolväsendet anordnas av det allmänna och av enskilda. Aktiebolag och handelsbolag, ekonomiska och ideella föreningar samt stiftelser och registrerade trossamfund, dvs. juri- diska personer, definieras som enskilda i lagens mening. Även enskilda individer, dvs. fysiska personer, omfattas av begreppet enskild. I 2 kap. 26 §§ finns närmare bestämmelser om huvudmän inom skol- väsendet. Begreppet skolväsende blir det samlade begreppet för de skol- former som regleras i den föreslagna skollagen. Av tredje stycket fram- går att även fritidshemmet ingår i skolväsendet trots att fritidshemmet, enligt vad som framgår av andra stycket, inte utgör en egen skolform. I andra stycket anges de skolformer som ingår i skolväsendet. Enligt skollag avses med skolform endast de utbildningar som anord- nas inom det offentliga skolväsendet. Här avses emellertid de angivna utbildningarna, oavsett om dessa anordnas av det allmänna (en offentlig huvudman) eller en enskild huvudman. Varje skolform regleras i ett särskilt kapitel. Därutöver finns det gemensamma bestämmelser för flera skolformer i främst 16 kap. Som nämnts anges i tredje stycket att fritidshem som kompletterar ut- bildningen i förskoleklassen, , grundsärskolan, sameskolan och specialskolan också ingår i skolväsendet. Detsamma gäller sådana fritidshem som kompletterar andra utbildningsformer där skolplikten kan fullgöras, t.ex. internationella skolor. Bestämmelser om fritidshemmet, bl.a. om skyldighet att anordna fritidshem, finns i 14 kap. Vissa särskilda utbildningsformer och annan pedagogisk verksamhet Prop. 2 § I denna lag finns även bestämmelser om vissa särskilda utbildningsformer och annan pedagogisk verksamhet som bedrivs i stället för utbildning inom skolväsendet. För sådan verksamhet gäller gemensamma bestämmelser i denna lag endast om det anges särskilt. Paragrafen saknar motsvarighet skollag. Av paragrafen fram- går att det i skollagen även finns bestämmelser om vissa särskilda utbild- ningsformer och annan pedagogisk verksamhet utanför skolväsendet. I 24 kap. regleras internationella skolor, utbildning vid särskilda ung- domshem, utbildning vid sjukhus och liknande institutioner, andra sätt att fullgöra skolplikten m.m. I 25 kap. regleras pedagogisk omsorg som erbjuds i stället för förskola eller fritidshem, öppen förskola, öppen fri- tidsverksamhet och omsorg under tid då förskola eller fritidshem inte erbjuds. Utöver bestämmelserna i dessa kapitel gäller vissa andra före- skrifter i lagen. I sådana fall framgår detta direkt av bestämmelserna eller av en hänvisning i 24 eller 25 kap. 3 § I denna lag avses med elev: den som deltar i utbildning enligt denna lag med undantag för barn i förskolan,