rfr · GY0WRFR2 · 2010-11-30 00:00:00 — I ÖP hänvisar inte SBK till Brundtlandrapporten och de resonemang kring hållbar utveckling som finns däri. Startpunkten för ÖP är i stället de 16 nationella miljömålen, och översiktsplanen syftar till att utveckla en bra och sund ARBETE MED HÅLLBARA STÄDER BILAGA 4 2010/11:RFR2 stad för alla att leva i den goda staden utifrån vilken en mängd strategier utvecklas som bl.a. inkluderar fokusområden som sammanfaller med Brundtlandsaspekterna. Miljömålen prickas inte av i ÖP, i stället finns en ambition att kombinera visionen om den bästa möjliga staden med de nationella målsättningarna som förebild. Detta görs med utgångspunkt i en karta över hela , där riktlinjer dras för hur en stad kan skapas som inte nöter på naturresurser och som tar vara på befintliga infrastrukturinvesteringar och andra redan existerande grunder. Till det tillkommer visionen om att behålla befintliga grönområden i staden. Resultatet är en karta med ett antal s.k. tyngdpunkter och samband, som syftar på de områden inom vilka SBK eftersträvar att den huvudsakliga stadsutvecklingen ska ske. Huvudfrågan blir i det sammanhanget var den täta staden ska släppas fram och hur det ska göras. I det uppdraget är ÖP det styrande dokumentet. SBK ansvarar för en rad styrdokument i som hanterar specifika frågor, vilka man i samtliga fall har förankrat och tagit överskridande beslut om över förvaltningsgränser (t.ex. miljöprogram, åtgärdsprogrammet för klimatfrågor, växthusgasprogram, energiplan, vattenprogram). Dessa har även förankrats i nya ÖP (2010). Intervjuobjekten är överens om att viktningen av hållbarhetsaspekter har förändrats . första miljöprofilerade stadsdel, , hade ett betydligt mer teknokratiskt miljöprogram, medan ambitionerna i miljöprogrammen i dagens miljöprofilerade områden såsom och består av mer genomarbetade synteser i sociala, tekniska, ekologiska och ekonomiska hänseenden. I Norra Djurgårdsstadens miljöprogram har staden utvecklat fem huvudsakliga fokusområden för hållbarhetsarbetet: Motsvarande miljöprogram och fokusområden har ännu inte utvecklats för . Trots dylika ambitioner att integrera en diversitet av aspekter däribland hållbar livsstil så anser flera intervjuobjekt att den sociala dimensionen möjligen inte får tillräcklig uppmärksamhet. Den sociala hållbarhetsaspekten kretsar för intervjuobjekten kring människors engagemang och livsstilsfrågor. Målet är att skapa en stad som upplevs som positiv av de boende, vilket innebär att ett antal kvaliteter och funktioner som är viktiga för en god boendemiljö bör ingå. I är dessutom en delstrategi 2010/11:RFR2 BILAGA 4 ARBETE MED HÅLLBARA STÄDER för livsstilsfrågor att stadsdelen ska utformas designmässigt så att det ska vara lätt för boende att bete sig miljömässigt riktigt enligt devisen det ska vara lätt att göra rätt. Vidare baseras Norra Djurgårdsstadens sociala hållbarhet på blandade boendeformer i form av hälften bostadsrätter och hälften hyresrätter. Målet är även att området ska vara öppet och tillgängligt även för ickeboende snarare än en sluten enklav. I anser intervjuobjekten att arbetet med sociala hållbarhetsfrågor tas så långt som det är praktiskt möjligt, men finns åsikten att den formen av stadsdelar i förlängningen förstärker segregationen i förhållande till de grupper som inte bor lika centralt. Målsättningen är vidare att ha en grönytefaktor som tar fasta på de ekologiska sambanden och värdena. I såväl som detaljstyr stadens förvaltning mer än vad som annars är brukligt på grund av områdenas känsliga lägen, för att förmå att kombinera rekreativa och ekologiska värden. Alla intervjuobjekt anser att det finns olikartade definitioner av hållbar stadsutveckling aktörer emellan. I stadsutvecklingssammanhang anses dock denna belägenhet var både till för- och nackdel i arbetet. De olika definitionerna kan ses som en nödvändighet i och med att olika aktörer har olika roller, funktioner och perspektiv. som detta riskerar att skapa motsättningar i arbetsprocessen så anses denna diversitet kunna bidra till en kreativ diskussion och process som kan frambringa innovativa lösningar förutsatt att det finns ett forum för en dylik diskussion, vilket den projektbaserade organisationsmodellen som finns i både och anses kunna fungera som. är utvecklad för staden men inkluderar fler aktörer, vilka drivs vidare av respektive agenda som de är beroende av varandra. Under dessa premisser anses samarbetet kring hållbar stadsutveckling ha fungerat mycket bra. Den samlade satsning som sker tack vare detta ömsesidiga beroende anses av de flesta intervjuobjekten vara till stor nytta i jämförelse med om det hade inbegripit splittrade småinsatser, exempelvis utspridda över hela . En dylik arbetsprocess må ta och vara mer resurskrävande än en mer strömlinjeformad sådan men kan enligt intervjuobjekten vara en nödvändighet i hållbarhetsarbetet. Sådana spörsmål sträcker sig ännu längre i , i och med att projektet ligger innanför gränser. SBK anser att det är av stor vikt att övergripande visioner överensstämmer med de olika aktörernas anspråk, som det finns en mängd olika vägar för att nå en sådan kompromiss. Det finns dock även återkommande problem med glapp mellan olika aktörer: EK:s miljöarbete kan ibland ha andra prioriteringar och tidsperspektiv än t.ex. stadsdelsförvaltningarnas prioriteringar. Flera intervjuobjekt har i uppföljningen pekat på att det är nödvändigt att staden har andra och hårdare krav än exempelvis byggherrar, då staden har ARBETE MED HÅLLBARA STÄDER BILAGA 4 2010/11:RFR2 större frihet att prioritera fler aspekter än ekonomiska sådana. Därför anses det vara en fördel att staden har en högre kravbas som driver på stadsutvecklingen i en tydlig riktning. Det skapar tydliga incitament för byggherrar att hålla sig konkurrenskraftiga i hållbarhetsfrågorna för att över huvud taget ha möjlighet att få markanvisningar i miljöprofilerade områden. Den politiska enigheten kring att ställa sådana krav i miljöprofilsområden anses vara av stor betydelse och underlättar betydligt för tjänstemännen att driva den linjen i förhållande till andra aktörer. Konkreta exempel på hållbarhetsarbete Konkreta exempel på hållbarhetsarbetet i stadssammanhang varierade tydligt med intervjuobjektens positioner och roller på respektive kontor och förvaltning. EK tog framför allt upp följande områden: Stadens miljöprofilgrupp inkluderar bl.a. EK, SBK, stadsdelsförvaltningar, och . De personer som är med i miljöprofilgruppen ingår i olika arbetsgrupper i syfte att utveckla program, policyer och måldokument inom diverse områden, vilka länkas tillbaka in i processen och till byggherrarna. Inom varje mål- och styrdokument klargörs respektive hållbarhetsstrategi i förhållande till aktuellt område, då det krävs att åtgärder preciseras. Exempelvis är det kompetensutvecklingsprogram som tagits fram till byggherrarna en produkt av denna process. Det finns ambitioner om att såväl som ska vara s.k. klimatpositiva, vilket innebär att utsläppen av växthusgaser ska vara lägre än 0. Detta ska verifieras genom en speciell standardiserad beräkningsmetodik i vilken både utsläppskällor och kolsänkor tas i beaktning. Det innebär i praktiken att vissa delområden kan vara klimatnegativa medan andra kan vara klimatpositiva; den sammantagna effekten av dessa variabler ska befinna sig under 0 i utsläpp av växthusgaser. är en del av Clinton Climate Initiative som arbetar med att ta fram en sådan beräkningsmodell. Det smarta elnätet (s.k. Smart ) anses vara en viktig innovation i det konkreta hållbarhetsarbetet. Det är en utvecklingsprocess i vilken samarbetar med teknikföretag och nätägare för att uppnå önskade resultat. Utvecklingen av ett sådant system är beroende av att många byggnader uppförs på samma plats. Det kommer bl.a. att innebära att man kan styra belastningen på elproduktionen och att man kommer att kunna producera elektricitet som förs ut på elnätet. Staden arbetar med informations- och kommunikationsteknik (IKT) för såväl transporter som byggnader. Arbetet handlar delvis om att skapa infrastruktur för IKT men också om att integrera diverse tillämpningar av 2010/11:RFR2 BILAGA 4 ARBETE MED HÅLLBARA STÄDER denna teknik: reseplanerare, mobilapplikationer, möjligheter till distansarbete, e-hälsa m.m. I har byggherren Akademiska Hus utvecklat kvalitetsarbete genom fyra s.k. Q-books. Dessa är tänkta att leda hållbarhetsarbetet på ett konkret sätt. På SBK fokuserade man bl.a. på strategiska utvecklingsplaner på en övergripande skala: Park- och grönområden. Eftersom ett av kännetecken är dess gröna och blåa ytor finns det anledning att se över hur detta fungerar med visionen om den täta staden. Hur stor bör tillgången vara till parkområden? Med anledning av det ska även styrdokumentet parkprogram ses över. Eftersom inte längre äger energibolagen har en ny typ av energimarknad växt fram i . Staden kan inte längre styra hur och var ledningar dras etc. SBK ger planeringsförutsättningar i ÖP, men problematiken kring hur arbetet med energiplanering ska se ut i en så föränderlig tid kvarstår. Man framhöll även vikten av att fortsättningsvis utveckla arbetsmodeller för att integrera inblandade aktörer, dels stadens olika förvaltningar såsom EK, SBK, stadsdelsförvaltningar och , dels de privata aktörerna såsom byggherrar och kretsloppsbolag, t.ex. Fortum och . I jämförelse med projektorganisationen i anses sättet att hantera detta vara mer inkluderande . Både och arbetar via projektbaserade organisationer. Det faktum att EK och SBK sitter i samma byggnad (Tekniska nämndhuset, ) underlättar i hög grad samverkan mellan kontoren. För har man skapat ett övergripande program för stadsutvecklingen, med ambitioner att bli nästa . En utvärdering av gjordes för att ta fram styrkor och brister i projektet, och sedan inkorporera lärdomarna i Norra Djurgårdsstadens program. Programmet är baserat på ÖP:s övergripande mål i hållbarhetsarbetet. Målen existerar bl.a. i form av en paraplyvision om att ska vara en miljöstadsdel i världsklass. Den visionen innehåller tre övergripande mål: ska vara fossilbränslefritt 2030. Utsläppen från ska understiga CO2 per capita 2020. ska vara anpassad till kommande klimatförändringar. För att man ska kunna uppnå de övergripande målen har fem olika fokusområden utpekats, vilka relateras till varandra (något som inte gjordes i Ham- ARBETE MED HÅLLBARA STÄDER BILAGA 4 2010/11:RFR2 marby Sjöstad). Dessa anknyter till tre hållbarhetsaspekter: Då kommer att byggas ut etappvis krävs det att arbetsprocessen är dynamisk och att kan anpassas till teknikutveckling, ny forskning, nya rapporter etc. Detta anknyter till Bygga-bo-dialogen, i vilken en klassificeringsmetod för byggnader utarbetades som utgick från en trappvis indelning: AC. Man insåg där behovet av en tidsanpassad skala, i och med att nya byggmaterial etc. ständigt utvecklas. Det är en modell utvecklad för att möjliggöra en skärpning av målen i takt med teknikutvecklingen. En viktig aspekt som togs upp av såväl EK som SBK är den form och det utrymme som medborgardeltagandet har i processen. I har man framför allt vänt sig till boende i och diverse aktiva intresseföreningar. Arbetet har aktivt skett på ett annat sätt än normalt i form av tre möten i stället för ett (såsom PBL påbjuder), rundturer och fokusgrupper. Angående uttrycks också vikten av ett välutvecklat medborgarinflytande, men denna process har inte kommit så långt att man bestämt vilken form detta ska ta. besitter intervjuobjekten på EK och SBK en medvetenhet om att i princip alla förslag som läggs fram kommer att överklagas det finns med andra ord inte någon direktvinst med en utvecklad strategi för medborgardeltagande. Strategin är snarare sammankopplad med processens nödvändiga långsiktighet. /arbetar med två huvudlinjer i hållbarhetsarbetet: grönstrukturfrågor och livsstilsfrågor. Det fanns ett visst motstånd till att inkorporera livsstilsfrågorna i miljöprofilen till en början, men dessa har utvecklats till att bli en viktig del av resonemanget, vilket är synligt i det slutgiltiga miljöprogrammet. Diskussionen fokuserar bl.a. på s.k. boskolor, tydlig information i ett tidigt stadium och engagemang hos byggherrar. När inflyttningen sker i ett nytt område skapas snabbt rutiner för hela levnadssättet, vilka är svåra att bryta eller förändra efterhand. Om då inte behov tillgodoses i form av förskolor, skolor, parker och andra grönområden, idrottsplatser etc., söker sig människor till andra platser i staden, varpå ett ohållbart livsstilsmönster snabbt formas. I är ambitionen i stället en hög teknisk standard som skapar incitament att bete sig på ett hållbart sätt. Förvaltningarna och byggherrarna är överens om detta syfte med tekniska lösningar. Det finns även en grönytefaktor som måste uppfyllas för att byggherren ska få bygglov, ett intresse som uppehålls av stadsdelsförvaltningen. Det innebär att det måste finnas en viss grönyta inom kvarteret, som kan handla 2010/11:RFR2 BILAGA 4 ARBETE MED HÅLLBARA STÄDER om dagvattenhantering, odlingar, mötesplatser m.m. Mycket av den grönytefaktor som ska uppfyllas är med andra ord relaterad till livsstilsfrågor, vilket är ett försök att skapa ett poängsystem som tar med både de sociala och ekologiska aspekterna. framhåller också vikten av pålitliga befolkningsprognoser för de sociala hållbarhetsaspekterna, då de är nödvändiga för att ta fram planer kring förskolor, äldreomsorg, specialbostäder etc. Utvecklingsmöjligheter och hinder för en hållbar stadsutveckling De konkreta exempelen på möjligheter och hinder för en hållbar stadsutveckling varierade tydligt med intervjuobjektens positioner och roller på respektive kontor och förvaltning. De områden som listas nedan ansågs viktiga av de flesta intervjuobjekten. Den dialog som uppstår i samarbetsmodellerna visar på möjligheterna i själva processens gång. Att hitta en balanserad process som inkluderar många aktörer kombinerat med en effektivitet kan bidra till många möjligheter. I arbetet med utvecklades en helt ny typ av projektorganisation; man skapade tjänster som innebär att projektledare på respektive kontor är dedikerade enbart till detta projekt. Sådana initiativ anses positiva att bygga vidare på. Frågor kring hållbar livsstil vilket anses vara ett förhållandevis obearbetat område och transporter. Internationellt samarbete och export av såväl kunskap som teknik anses vara en viktig utvecklingsmöjlighet. I sådana sammanhang kan fungera som ett viktigt fönster. Även om detta diskuteras i hög grad är det dock enligt intervjuobjekten långt kvar till dess att det blir en realitet. Energifrågan anses ha blivit mer diversifierad än att bara behandla fjärrvärme. Idéer kring småskaliga lösningar, t ex. på kvartersupplösning, har fått mer utrymme. Metoden med ett övergripande program och etappvisa handlingsprogram anses viktig, då den möjliggör en upptrappning av miljökraven . Det är ett starkt tillvägagångssätt, eftersom det också skapar förutsättningar för en adaptiv process som kan tillföras information och återkopplingar under förloppets gång. Det finns stora möjligheter att påverka utvecklingen i poängsystemet för grönytefaktorer och rekreationsmöjligheter, då det som styrmedel riktat mot byggherrarna kan bidra till synergier mellan rekreativa och ekologiska värden. ARBETE MED HÅLLBARA STÄDER BILAGA 4 2010/11:RFR2 Det är en stor utmaning att hitta en arbetsmodell som är effektiv trots sina många involverade parter. Det är en stor mängd variabler att beakta , och att kombinera det med en effektivitet i den miljöfrågerelaterade processen dvs. att hållbarhetsfrågor verkligen integreras i planering och projektering uppfattas som en oerhört svår uppgift. Det finns stora svårigheter att överblicka och hålla en tidsplan när projekten blir överklagade, då det handlar om långtgående och långsamma processer. Det är svårt att styra projektet när processen drabbas av att det är möjligt att driva överklaganden mycket långt. I många andra rättssystem finns det en förvaltningsavgift som förhindrar dylika okynnesöverklaganden. Man anser att detta skapar en form av odemokratisk mekanism i förloppet den demokratiska processen har redan haft en stor roll i samrådsprocesser och remissinstanser som har haft synpunkter på planerna, varpå slutsatser har arbetats in i planen och antagits av kommunfullmäktige. Frågor som är behandlade kan alltså återupptas på grund av att en person tycker att ett visst perspektiv inte är beaktat i tillräckligt hög grad, varpå ärendet omprövas och varefter det kan ta innan det bereds. Det anses vara av stor vikt att effektivisera och driva fram en snabbare process. Dessa konstruktionsdilemman har påpekats av SBK i egenskap av remissinstans angående PBL:s och avgiftssystem, tillsynssystem och prövningssystem. SBK anser att och departementen behöver se över detta. Även detaljplanen över , vilken påverkar , har överklagats , och det ärendet står fortfarande i kö för att bli behandlat det är ännu inte under beredning. Intervjuobjekt på SBK anser att det finns ett behov av hållbarhetsstrateger med ett övergripande ansvar för miljöfrågor för SBK:s räkning. Sådana roller finns på exploateringskontoret. Det faktum att dessa frågor inte kan bevakas i samma utsträckning innebär ett hinder för SBK. Miljösmarta, tekniska lösningar får över huvud taget mycket utrymme men kärnan av problemet, dvs. livsstil och medvetenhet i konsumtionsmönster etc., är inte lika lätthanterlig och får därför inte den uppmärksamhet som behövs. Näringslivets intressen ligger i tekniska lösningar, vilket konkretiseras i form av miljöcentret Innovation i . Den ökande tätheten i staden påverkar tillgängligheten till rekreationsytor, möjligheten att skapa förskolegårdar, hanteringen av dagvatten etc. Det finns med andra ord försvårande omständigheter även med den täta staden, vilket kräver informerade avvägningar. I fallet innebär det faktum att en hamnverksamhet är inblandad en mycket strikt reglering kring bullernivåer; det finns inga möjligheter att arbeta med avstegsfall eller liknande. Det finns mycket lite handlingsutrymme trots att det handlar om miljöer som kommer att upplevas som mycket livfulla av dem som är intresserade av att bo där. Slutresultatet blir att hamnverksamheten som är av riksintresse står mot stads- 2010/11:RFR2 BILAGA 4 ARBETE MED HÅLLBARA STÄDER utvecklingen en fråga som enligt EK måste lyftas upp till beslut på högre nivåer. Det finns ett inbyggt samhällsproblem i hur samhällsorganisationen ser ut i förhållande till diverse kretsloppsmodeller. För att komma vidare i den frågan krävs det att såväl lagstiftning som affärsmodeller och andra styrmedel harmoniseras med de tekniska lösningarna. Det finns ett antal brytpunkter som kan bli besvärliga i kretsloppsflödena, vilket är resultatet av att samhället är arrangerat sektorsvis i stuprörsorganisationer medan en genuin kretsloppsmodell skär över alla samhällssektorer. Om målet är att stimulera hållbar stadsutveckling anser EK att möjligheter måste öppnas upp till frizoner inom vilka man kan pröva nya helhetslösningar. Det finns enligt stadsdelsförvaltningen ett behov av att inkorporera de förvaltningar som ska stå för driften av stadsdelarna tidigare i planeringsprocessen, då ökat inflytande från dessa kan bidra med viktiga kunskaper som inte kommer exploatörerna till godo. Att så inte är fallet är enligt stadsdelsförvaltningen inte förknippat med en ökad kostnad i processen utan beror snarare på en planeringstradition. Det finns behov hos de stora verksamheterna inom stadsdelsförvaltningen, såsom , äldreomsorgen, barnomsorgen m.m., att lära sig att arbeta med samhällsplaneringsfrågor. Dessa verksamheter besitter kunskaper om behov av mötesplatser, integrationsbehov m.m. i och med alla deras dagliga möten med stadsdelens medborgare. Dessa kunskaper kommer dock ingen till nytta . Krav på förförståelse för samhällsplaneringsbehov i vissa tjänster inom dessa verksamheter skulle kunna lösa en del av den problematiken. Statens stöd i arbetet med hållbar stadsutveckling EK har fört en dialog med Verket för innovationssystem (). är en statlig myndighet som ska verka för teknikutveckling som bidrar till hållbar tillväxt och som ekonomiskt har stöttat ett antal projekt inom . Utöver det är den enda statliga kontakten som EK haft den med Delegationen för hållbara städer. Intervjuobjekt på SBK ansåg att som är den ledande statliga aktören på området är en av de osynligaste aktörerna i hållbarhetssammanhang. De satsningar som har stått för anses vara punktinsatser. En förhoppning från SBK är att antar en mer aktiv roll som ledande aktör i hållbarhetsarbetet inte enbart genom produktion av rapporter utan också genom att visa på exempel bästa praxis samt bidra med seminarier och övergripande debatt som inkluderar såväl byggherrar och kommuner som övriga inblandade aktörer i syfte att fortsätta utveckla gemensamma arbetsmodeller. arbetar många aktörer med egna lösningar på nya, komplexa problem. har ansvaret för det nationella miljömålet God ARBETE MED HÅLLBARA STÄDER BILAGA 4 2010/11:RFR2 SBK anser att kontakterna med nästan uteslutande består av rapporter producerade av . Medan man anser att det finns ett behov av att agerar som en samlande kraft så innebär detta ett inneboende strukturproblem: om SBK diskuterar hållbart stadsbyggande med så görs det alltid från perspektiv men måste se till hela landet, och olika delar av måste se till mycket olika parametrar i hållbarhetsarbetet. Detta kan skapa kommunikationssvårigheter. Ett intervjuobjekt exemplifierade situationen med ; den är klassificerad som ett riksintresse, vilket skapar problematik kring hur man ska hantera sådana frågor. Endera läggs en död hand över alternativt verkar man för att utveckla riksintresset genom att arbeta för en levande och växande stad som tillåter ett tillskott av människor i innerstaden. I detta sammanhang ansåg intervjuobjektet att med sin samlade kompetens skulle kunna betyda mer som stöd för de förvaltningar som måste arbeta med storstadsproblematik såsom , och (samt som växer mycket snabbt och har stora områden som inte får exploateras). SBK anser att storstadsperspektivet i miljö- och hållbarhetssammanhang har helt egna problem, möjligheter och lösningar det gäller även premisser som är reglerade i lag. Ofta är modellerna anpassade för en medelstor stad, och de väger inte nödvändigtvis in förutsättningarna i den stora staden. har ofta mer konkret utbyte med europeiska kolleger. Intervjuobjekt på EK anser att det finns ett stort behov av ekonomiskt stöd men att det är problematiskt att veta när och huruvida projektidéer faller ut som planerat. Det gör det svårt att ansöka om ekonomiskt stöd för utredningar då det inte alltid går att visa på när någonting skulle kunna byggas som har bäring på utredningarna i fråga. Utöver statligt ekonomiskt stöd anser EK att det finns ett stort behov av kompetensstöd. SBK anser att det finns ett stort behov av ett övergripande ekonomiskt planeringsstöd som tillåter förvaltningarna att samutveckla arbetsmodeller som fungerar i ett föränderligt kunskapsklimat. Vidare ansåg ett intervjuobjekt på SBK att det var positivt att Järvalyftet fick bidrag då det är ett mycket viktigt utvecklingsområde. Han ansåg att arbetet med den befintliga staden, inte bara nya stadsdelar, är nyckeln till att gå mot en hållbar stadsutveckling. Aktörers uppgifter och roller Alla intervjuobjekt upplevde vissa oklarheter om olika aktörers och myndigheters roller i stadsutvecklingsprocessen. Hållbarhetsarbete i stadssammanhang innefattar i princip alla former av frågor och dilemman som står att finna i samhällsplanering och tillhörande organisationer. Det togs därför upp önskemål kring en statlig funktion med rubriken städer inte med nödvändighet en egen myndighet men 2010/11:RFR2 BILAGA 4 ARBETE MED HÅLLBARA STÄDER en funktion med en tydligare koppling till och ett samlat ansvar för hållbarhetsarbetet inom en befintlig myndighet, t.ex. .