rfr · GX0WRFR2 · 2010-02-24 00:00:00 — Nuvarande kunskap om centrala ekosystem antyder att en minskning av skarpsillsbeståndet kan få ett antal effekter för torsken. Kräftdjuret, Pseudocalanus acuspes, som är en viktig föda för torsklarver kan öka i antal. När torsklarverna får bättre tillgång på föda kan det i sin tur förbättra torskens rekrytering. Ett mindre skarpsillsbestånd leder också till minskad predation av torskens ägg, vilket också är positivt för rekryteringen. Generellt kan djurplankton bli mer talrika, vilket kan leda till minskad mängd växtplankton. Ett mindre bestånd av skarpsill kan även förbättra dess tillväxt och påverka konkurrensen mellan skarpsill och strömming. Förbättrad kondition hos såväl 2009/10:RFR2 SAMMANFATTNING strömming som skarpsill är positivt för torsken eftersom kvaliteten på dess föda blir bättre. Förväntade resultat av det planerade experimentet med att minska beståndstätheten hos skarpsill inom ett begränsat område (norra sund) i är: -Lokala effekter på planktonsamhället -Förändrad tillväxt hos skarpsill -förbättrad kondition hos torsklarver på grund av skarpsillens minskade predation av djurplankton. På grund av försökets begränsade omfattning är det osäkert om man kommer få denna effekt -MEN notera: sannolikt ingen mätbar korttidseffekt på populationen av fullvuxen torsk på grund av försökets korta varaktighet (). ¾Modellsimuleringar förutsäger att enbart ett ökat fiske av skarpsill inte är tillräckligt för att förändra näringsväven från det nuvarande tillståndet som är utarmat på torsk, eftersom den dödlighet som fisket orsakar i torskpopulationen är för hög. ¾Torskbeståndet kan alltså endast återhämta sig när ett ökat skarpsillsfiske kombineras med att den genom fisket orsakade dödligheten hos torsk minskas från de höga nivåer den haft . ¾Ett lägre fisketryck på torsk, som leder till ett större bestånd, kan vara tillräckligt för att reducera skarpsillsbeståndet (se nedan om skarpsill). Hur påverkas torskpopulationen om trålning ersätts av fiske med garn och krok? De huvudsakliga skillnaderna mellan trålning och fiske med garn och krok är att de beskattar torskpopulationerna på olika sätt. Medan trålar normalt kvarhåller all fisk som är större än en viss längd är garn- och krokfiske mer storleksselektivt. Genom att garn- och krokfiske gör ett storleksmässigt mer selektivt urval av fisk anses generellt sett utkasten av ung torsk vara mindre än vid trålfiske. Emellertid är utkasten från passiva redskap beroende av att de är väl underhållna och att fångsten inte skadas av säl eller fågel. Garn skulle rädda de största individerna undan fångst och därigenom minska uttaget av stora honor som producerar större ägg med bättre flytförmåga. Större ägg återfinns högre upp i vattenkolumnen och har visat sig ha högre överlevnad vilket kan vara betydelsefullt när miljöförhållandena är dåliga. Nackdelarna med garn är att det finns risk för att näten går förlorade vid dåligt väder och fortsätter att fånga fisk, s.k. spökfiske. Garnfiske är även förknippat med en risk för bifångst av andra arter samt av däggdjur och fåglar. SAMMANFATTNING 2009/10:RFR2 En reducerad fiskeflotta i kombination med användandet av långrev kan leda till en balans mellan beståndsstorlek och fiskeansträngning i . Initialt kan man få en period med lägre fångster, vilket sedan kan vända till ökande torskfångster. Ytterligare bonus med användning av långrev är en minskning av fiskets påverkan på artsammansättning och habitat. Det uppfyller målsättningen att bevara ekologiska funktioner och ekosystemtjänster. Liknande effekter kan förväntas för andra redskap där fångsten är relaterad till beståndsstorleken, dvs. agnade redskap som agnade torskfällor. ¾En övergång från trålning till garn skulle skapa en mer selektiv fiskedödlighet och medföra ett antal positiva effekter för torskbeståndet. ¾Genom att garn- och krokfiske gör ett storleksmässigt mer selektivt urval av fisk anses generellt sett utkastet av ung torsk vara mindre än vid trålfiske. ¾De huvudsakliga nackdelarna med garnfiske skulle vara ökad frekvens av bifångster och spökfiske. Vilken effekt kommer modifierade fiskeredskap och förändrad maskstorlek att ha på torskpopulationen? Ökning av maskstorleken till kommer troligen att öka den totala fångsten landad torsk . Även en ökning av landningar från garnfiske och en ökning av torskens lekbiomassa (SSB) är att förvänta. Ett resultat av en förändrad maskstorlek kan också leda till minskade landningar från trålfisket och ett minskat utkast. Emellertid är det viktigt att det finns en korrelation mellan den minsta tillåtna storleken för landad fisk (minimimåttet) och maskstorleken. Det har tidigare hänt att minimimåttet har ökats men inte maskstorleken, vilket har lett till större utkast. Nackdelen med en ökad maskstorlek är att den ger ett högre fisketryck på stora individer som är de som producerar de största och livskraftigaste äggen. Detta kan ha en negativ effekt på rekryteringen, särskilt vid dåliga omvärldsförhållanden (t.ex. salinitet och syre) och om total tillåten fångstmängd (Total Allowable Catch, TAC) är stor i förhållande till beståndets storlek. Ökad maskstorlek kan alltså ge positiva effekter för torskbeståndet, men måste koordineras med andra föreskrifter, som den minsta storleken för landning, för att få önskvärt resultat. De potentiellt negativa effekterna av ett högre fisketryck på de stora individerna bör även undersökas vidare. ¾Ökad maskstorlek kan ge positiva effekter för torskbeståndet, men måste koordineras med andra föreskrifter, som minimimåttet för landning, för att få önskvärt resultat. 2009/10:RFR2 SAMMANFATTNING ¾De potentiellt negativa effekterna av ett högre fisketryck på de stora individerna bör dock undersökas. skyddade områden hur skulle de påverka torskpopulationen? Definitionen av ett marint skyddat område (, MPA) är mycket bred och ett MPA representerar varje område som avsatts genom lagstiftning eller med något annat effektivt medel för att skydda värden. Fisklekområden med tidsbegränsat skydd och fiskefria områden med åretruntskydd är t.ex två typer av MPA:er. Fisklekområden med tidsbegränsat skydd har visat sig vara ineffektiva genom att fiskeansträngningen flyttas till andra områden eller andra tidsperioder än de skyddade. För att bli effektiv skulle denna sorts MPA behöva vara mycket omfattande och rum. En utvärdering av fiskefria områden med åretruntskydd visar att den potentiella nyttan av åretruntskydd är begränsad eftersom fiskeansträngningen flyttas till andra områden. För att vara verkningsfulla skydd måste fiskefria områden kombineras med en minskning av total tillåten fångstmängd. (Fiskefria områden som är tillräckligt stora, >50 % av beståndets utbredningsområde, skulle kunna vara verkningsfulla även utan minskning av tillåten fångstmängd). Utvärderingen har däremot brister eftersom den i huvudsak belyser effekten av fiskefria områden på fiskeriet och därmed total dödlighet orsakad av fisket. En mer komplett utvärdering av effekterna av sådana MPA:er kräver också en uppskattning av 1) en potentiell ökning av biomasssan; 2) skillnader i reproduktionsframgång mellan små och stora honor; 3) minskat utkast av juveniler (småtorsk). Den potentiella effekten av fiskefria områden för att minska utkastet av torsk, som är mindre än minimistorleken, utvärderas av . ¾Eftersom Östersjötorsken anses göra omfattande vandringar, skulle MPA:er behöva vara stora och långvariga för att ge ett effektivt skydd, eller kombineras med minskningar i total tillåten fångstmängd. ¾Det är oklart vilka effekter MPA:er har, och det fordras en vidare utvärdering för att de ska kunna bli ett effektivt redskap för att bevara fiskbestånd. ¾Situationen är annorlunda för det nyinrättade fiskefria området i , där syftet är att skydda det lokala torskbeståndet. I detta fall kan ett fiskefritt område vara en effektiv metod för att rikta fiskeansträngningen bort från det akut hotade beståndet i och mot den del av Nordsjöbeståndet som också finns i området. SAMMANFATTNING 2009/10:RFR2 Vilka effekter har en växande population av torsk på bestånd av strömming och skarpsill? Om torskbeståndet ökar kommer också predationstrycket och därmed den naturliga dödligheten hos strömming och skarpsill att öka. Eftersom skarpsill är torskens huvudbyte, skulle dock den dödlighet som uppkommer av torskens födosök i första hand drabba skarpsill och därigenom hålla skarpsillspopulationen på en relativt låg nivå. I sin tur skulle den lägre skarpsillspopulationen kunna antas medföra en lägre nivå av inom- och mellanartskonkurrens i det pelagiala fisksamhället. Individernas tillväxt (medelvikt och kondition för strömming och skarpsill) skulle därigenom kunna komma att öka. Det är troligt att en växande population av torsk bidrar till en ökning av strömmingens lekbiomassa (SSB) men modellberäkningar visar stor osäkerhet om hur strömmingens SSB påverkas av ett ökande torskbestånd. Modellberäkningar förutspår också att förändringarna i bestånden är snabba (på en tidsskala ) och långvariga. Hur strömming och skarpsill påverkas beror också på torskens och clupeiders (sillfiskar) utbredning och om de överlappar varandra horisontellt och vertikalt. Förändringar i skarpsillens utbredning, som skett (centrum har skiftat norrut), kan leda till en minskad inverkan på skarpsillsbeståndet av torskbeståndet, eftersom det blir ett minskat överlapp mellan torsk och skarpsill. ¾När torskbeståndet återhämtar sig kommer predationstrycket på skarpsill och strömming att öka. ¾Modellberäkningar förutspår att förändringarna i bestånden är snabba (på en tidsskala ) och långvariga. ¾Effekterna på bestånden kommer däremot att bero på hur stort överlapp det finns mellan torsk och clupeiders (strömming och skarpsill) utbredning. ¾Det är generellt sett svårt att förutsäga hur strömmingen kommer att påverkas av en ökning i det östra torskbeståndet. ¾Förvaltning av torsk, strömming och skarpsill bör ske samordnat. En samordnad förvaltning skulle kräva en rådgivning där man visar på effekten av ett bestånd på ett annat, liksom effekten av fiske på ett bestånd på andra bestånd (något inte ICES gör i sin ordinarie rådgivning ). Hur påverkas populationerna av strömming och skarpsill av ett ökat fisketryck på torsk? Ett fisketryck som är högre än det nuvarande, eller jämförbart med fisketrycket , skulle sannolikt minska torskbeståndet till de lägsta nivåer som uppmätts . 2009/10:RFR2 SAMMANFATTNING innebär en minskning av predationstrycket och därmed den naturliga dödligheten för strömming och skarpsill. Eftersom torskens huvudsakliga fiskbyte är skarpsill skulle dödligheten komma att minska framför allt för denna art, vilket skulle leda till en mycket stor skarpsillspopulation. Den bestående höga mellan- och inomartsliga konkurrensen skulle orsaka en ytterligare minskning i tillväxt hos både strömmings- och skarpsillsindivider. Konkurrensen skulle alltså leda till en minskning av den lekande fiskens medelvikt, vilket skulle vara ofördelaktigt för strömmingspopulationen eftersom det skulle minska sannolikheten för att få stora årskullar av rekryter. På lång sikt ökar skarpsillens lekbiomassa (SSB), vilket rimligen orsakar en minskning i strömmingens SSB genom ökad konkurrens. Kortvariga effekter () beror på naturlig variabilitet i säsongsmässiga förhållanden för torskrekrytering. Detta är nämligen den viktigaste variabeln som på denna tidsskala styr hur torsken påverkar skarpsill och strömming genom s.k. top- down-kontroll. Som toppredator (högst i näringskedjan) har torsken en styrande effekt på hela ekosystemet därför är en framgångsrik torskförvaltning av avgörande betydelse. Svaret på frågan är avhängigt av hur hög dödlighet fisket orsakar torskbestånd, vilket är en fråga som omges av osäkerheter. Den fiskerelaterade dödligheten för torsk beräknas regelbundet genom modellering, men sådana beräkningar har inneboende osäkerheter eftersom de är känsliga för modellens struktur. Därför är uppskattning av fiskerelaterad dödlighet för torsk (0,24) mycket osäker. Dessutom har en sådan uppskattning alltid eftersläpning. Den är trots detta baserad på bästa tillgängliga kunskap. ¾På lång sikt blir skarpsillens bestånd större, vilket rimligen orsakar en minskning av strömmingsbeståndet på grund av ökad konkurrens. ¾Kortvariga effekter () beror på naturlig variabilitet i säsongsmässiga förhållanden för torskrekrytering. ¾Torsken har en styrande effekt på hela ekosystemet därför är en framgångsrik torskförvaltning av avgörande betydelse. ¾Svaret på frågan är avhängigt av hur hög dödlighet fisket orsakar torskbestånd, vilket är en fråga som omges av oklarheter. uppskattning av fiskerelaterad dödlighet för torsk är mycket osäker. Hur kommer en sannolik klimatförändring att påverka populationer av torsk, strömming och skarpsill? Rekryteringen av de östra bestånden av torsk, strömming och skarpsill i Ös- tersjöns centrala bassäng påverkas av salinitet, syresättning och temperatur. En minskad salinitet särskilt om den sammanfaller med förekomsten av syrefria områden skulle sannolikt hämma torskens rekrytering och därigenom torskbeståndet, eftersom sådana omvärldsförhållanden är ogynnsamma SAMMANFATTNING 2009/10:RFR2 för torskens ägg- och larvöverlevnad. Minskad salthalt skulle också minska förekomsten av hoppkräftan Pseudocalanus spp., som är en viktig del av födan för torsklarver. En möjlig ökning av temperaturen förväntas inte ge några direkta effekter på torskbeståndet. Vattentemperatur är å andra sidan en viktig faktor för rekryteringen hos både strömming och skarpsill. En ökning av temperaturen kan förväntas vara fördelaktig för dessa arter, antingen genom direkta fysiologiska processer eller genom ökad tillgång på föda för deras larver. Det är dock viktigt att beakta att de tre fiskarterna påverkar varandra kraftigt. En ökad temperatur kan därför i slutänden vara skadlig för strömming genom att skarpsillsbeståndet kan komma att öka. Skarpsill kan därigenom komma att konkurrera ut strömmingen genom att utnyttja samma föda. I det korta perspektivet är mellanårsvariationer av hydroklimatologiska faktorer som temperatur och salinitet större än långsiktiga trender orsakade av klimatförändring. Det som är avgörande för torsk, strömming och skarpsill är fisket, inte en klimatförändring. Det är dock viktigt att hålla i minnet att mellanårsvariationer kommer att påverka populationerna, t.ex. minskad salinitet genom avsaknad av inflöden från . Det är även viktigt att beakta att slutsatser kring klimatförändringar fordrar ett stort antal simuleringar om framtida klimat. I det långa perspektivet är det viktigt att anpassa fiskeförvaltningen av torsk till de förväntade försämringar av salinitetsförhållandena (vilka också är kopplade till syresättningen) som antas följa av en klimatförändring. ¾Det som är avgörande för torsk, strömming och skarpsill är fisket, inte klimatförändringen. ¾I det långa perspektivet är det viktigt att anpassa fiskeförvaltningen av torsk till de förväntade förändringar i omvärldsfaktorer som antas följa av en klimatförändring. Hur kommer en sannolik klimatförändring att påverka populationer av siklöja? Siklöja (Coregonus albula) är en kallvattenlevande laxfisk som karakteristiskt förkommer i sötvatten i norra . Arten har också anpassat sig till låg salinitet i kustområden i och . Siklöjan i norra äter huvudsakligen djurplankton som hinnkräftor, små hoppkräftor och deras larver. En potentiell klimatförändring kan påverka siklöja i norra på följande sätt: -Ökande vattentemperatur i havet medför minskat istäcke och varaktighet av is. Genom en tidigare islossning kommer produktionen av föda (djurplankton) att starta tidigare. Det är därför möjligt att tidpunkten när larverna kläcks kommer att bli mindre väl synkroniserad med produk- 2009/10:RFR2 SAMMANFATTNING tionen av föda. Av detta följer att årsklasserna kan bli mindre jämfört med dagens situation. -Ökad nederbörd och avrinning medför att saliniteten kommer att sjunka. Lägre salinitet kommer att påverka artsammansättningen av de organismer som utgör potentiell föda. Preliminära studier visar att organismer som kan utgöra föda kommer att minska i antal medan sötvattenorganismer kommer att öka. Det är inte klart hur detta scenario kommer att påverka populationerna av siklöja i . -Lägre salinitet och ökade vintertemperaturer kommer att gynna sötvattenpredatorer, exempelvis varmvattenlevande arter som abborre, som äter siklöjans larver och yngel. Det tidsmässiga fönster som finns för siklöjans larver att växa och överleva kommer att minska, vilket antyder att färre larver kommer att överleva till vuxen ålder. Lekbiomassan förefaller vara direkt kopplad till larvproduktionen, och det är därför viktigt att förvalta lekbiomassan så att den överskrider ett biologiskt tröskelvärde som kan säkerställa en tillräcklig produktion av larver. ger fiske efter siklöjans rom förutsättningar för ett trålfiske i . Fisket regleras av fiskerättigheter, fiskefria områden och storleksselektiv utformning av trålar. Om siklöjans förekomst minskar kommer det att bli nödvändigt att ytterligare begränsa fisket, dvs. en minskning av den nuvarande fiskeflottan. ¾Genom en tidigare islossning kommer produktionen av föda att starta tidigare. Det är därför möjligt att tidpunkten när larverna kläcks kommer att bli mindre väl synkroniserad med produktionen av föda, vilket medför att siklöjans årsklasser kan bli mindre jämfört med dagens situation. ¾Ökad nederbörd och avrinning medför att saliniteten kommer att sjunka. Lägre salinitet kommer att påverka artsammansättningen av de organismer som utgör potentiell föda. Det är oklart hur detta kommer att påverka siklöjan. ¾Lägre salinitet och ökade vintertemperaturer kommer att gynna arter som abborre, som äter siklöjans larver och yngel, vilket kan bidra till att färre larver kommer överleva till vuxen ålder. Hur påverkar selektiva fiskeredskap siklöjepopulationerna? Fisket efter siklöja i norra görs huvudsakligen med trål . Små landningar görs också av garnfångad fisk. De flesta landningar används för att framställa löjrom från könsmogna honor. startade lokala fiskare och ett forskningsprojekt kring trålselektivi- SAMMANFATTNING 2009/10:RFR2 tet för att undvika bifångst av ej könsmogna små siklöjor. Utvärderingen innefattade trålar som var utrustade med selektionsfönster eller rist. Resultaten tyder på att rist placerad i trålens framkant var en överlägsen urvalsmetod. av ettårig ej könsmogen siklöja undgick fångst, vilket motsvarar av den samlade fångstvikten. Resultaten visar också att andelen ung fisk som undgår fångst varierar med årsklassens storlek och är högre med stora årsklasser. Nationell lagstiftning anger att selektionspaneler med fyrkantmaska eller plastförstärkta diagonalmaskor används i trålfiske av siklöja i . är emellertid selektionsrist obligatorisk i detta fiske. ¾En rist placerad i trålens framkant är en mycket bra urvalsmetod eftersom en stor del av ej könsmogen siklöja undgår att bli fångade. är selektionsristen obligatorisk i siklöjefisket. Scenarier för några av våra kommersiellt viktiga arter............................ 1 Svenska fiskbestånd litteratursammanställning ........................................ 1.1.1 Inflöden av salt och syrerikt vatten från .................... 1.1.3 Introduktion av främmande arter .............................................. 1.1.4 Andra faktorer........................................................................... 1.2.1 Historisk tillbakablick............................................................... 1.2.2 Olika förvaltningsmodeller....................................................... 2 Sammandrag av seminarium: Svenska fiskbestånd hur ska de 3 Scenarioverkstad för fiskpopulationer i ...................................... 1 Svenska fiskbestånd litteratursammanställning 1.1.1 Inflöden av salt och syrerikt vatten från är ett brackvattenhav, vilket är ett resultat av att sötvattentillförseln från avrinning och nederbörd är större än mängden saltvatten som tränger in genom de danska sunden (1996). Detta innebär även att salthalten varierar kraftigt i olika delar av , där längst upp i norr är långt mycket sötare än Egentliga och södra (2005). I brist på inflöde av nytt vatten utifrån kan lida både av sjunkande salthalter och bristande syresättning, något som får negativa effekter på flera kommersiellt viktiga arter, bl.a. torsken (1991). I samband med kraftiga västvindar förekommer visserligen goda förutsättningar för inflöden av salt och syrerikt vatten till . Inflödet försvåras dock av de många trösklar som finns längs och , vilket innebär att riktigt stora saltvatteninflöden inte inträffar särskilt ofta. Dessutom existerar det flera trösklar och djupa bassänger inne i själva , vilket lätt hindrar det tyngre saltvattnet från att pressas särskilt långt in eller att nå ytvattnet där det gör mest nytta (1996). När det tyngre, syrerika saltvattnet tar sig in pressas det nämligen framåt längs botten, och bildar därmed ett saltrelaterat språngskikt, en s.k. haloklin. Omblandningen mellan de två olika skikten går mycket långsamt, och det inflödande vattnets djupnivå bestäms av dess salthalt (2005). Vid mer sällsynta tillfällen kan dock mer ihållande, kraftfulla västvindar leda till stora inflöden, som trots att det maximalt bara handlar om av vattenvolym har potential att påverka hela livsmiljön och förutsättningarna för ett antal Östersjöarter. Dessa ovanligt stora inflöden sker ungefär med mellanrum, varav det senaste skedde 2003, då det strömmade in 120160 km³ syrerikt kallt vatten genom och Stora Bält (). Mellan de större inflödena (till dessa räknas inflöden över 100 km3), sker alltjämt mindre inflöden som även de har en viss inverkan på de arterna. brackvatten medför fysiologiska svårigheter både för sötvattenarter och arter. För många sötvattenarter är salthalten nämligen alltför hög, medan den för arter är alltför låg (1991). Eftersom och dess förutsättningar dessutom är så pass ungt (), har inte många arter fullbordat en evolutionär anpassning (2005). Detta innebär att många ursprungligen arter är beroende av att salta, syrerika vattenmassor tar sig in genom de danska sunden för att deras reproduktion ska vara välfungerande. 2009/10:RFR2 1 SVENSKA FISKBESTÅND LITTERATURSAMMANSTÄLLNING Effekter på fortplantningsframgång hos torsk Torsken är ett bra exempel på en marin art som är beroende av saltvattensinflödena eftersom det påverkar fortplantningsframgång. Torskens ägg flyter fritt i vattnet och är därför beroende av att salthalten ligger på en tillräcklig nivå, 14,5 ± 1,2 , för att de ska ligga i vattenskikt som är syresatta (Nissling m.fl. 1994). När salthalterna blir lägre sjunker äggen och dör antingen för att de faller ned på botten eller för att de hamnar i ännu djupare vattenskikt där inget syre finns. Detta innebär dock att även när salthalten ligger på vad som traditionellt skulle betecknas som tillräcklig nivå, så att äggen flyter på rätt djup i vattnet, kan den ovanligt låga syrehalten i delar av (ofta som en effekt av övergödning) ändå vara ett problem. Salthalten styr även tillgången på hoppkräftor som är en viktig föda för torsken (2009). Med andra ord är torsken beroende av ett fungerande inflöde av salt, syrerikt vatten från . Rekordrekryteringen av torsk 1976 föregicks av ett ovanligt starkt inflöde av salt och syrerikt vatten, av en storleksordning som inte har motsvarats . På motsvarande sätt orsakade storskaliga förändringar i klimatförhållanden låga salt och syrehalter i östra torskbeståndets lekområden vilket i kombination med ett hårt fisketryck resulterade i rekordlåga nivåer i torskbeståndet (m.fl. 2005). Större torskhonor producerar större ägg som därför flyter högre upp i vattenmassorna där syretillgången är bättre, en företeelse som gör att de överlever bättre än mindre ägg (Nissling & 1996).