eunbil · GX0N23DAF0 · 2010-01-01 00:00:00 — Rådets möte (EPSCO) Rubrik: Förslag till och rådets förordning om livsmedelsinformation till konsumenterna - Riktlinjedebatt Dokument: 9993/10 DENLEG 52 180 CODEC 455 dokument: 7172/08 DENLEG 10 25 CONSOM 18 CODEC 162 (KOM:s förslag),, Fakta-PM 2007/2008:FPM95 behandlad vid samråd med : I slutet av de franska, tjeckiska och svenska ordförandeskapen har lägesrapporter presenterats för ministerrådet. I samband med detta har förslaget tagits upp i . Frågan var senast uppe i . Bakgrund Redan i om livsmedelssäkerhet KOM(1999)719 aviserade KOM en översyn av direktivet om generella märkningsregler och direktivet om näringsmärkning (s.k. näringsvärdesdeklaration). Förslaget till förordning presenterades . Syftet är att uppdatera lagstiftningen så att den anpassas till konsumenternas behov och förväntningar som den inte är för betungande för industrin. Arbetet fortsätter i rådsarbetsgrupp, men ordförandeskapet vill ta upp två frågor för riktlinjedebatt i : - frågan om företagens ansvar för livsmedelsmärkningen - frågan om läsbarhet och behovet av åtminstone ett krav på minsta textstorlek. räknar med att avsluta sin första läsning . Rättslig grund och beslutsförfarande Artikel 114 i EUF-fördraget (tidigare artikel 95 i EG-fördraget). Beslut fattas av rådet och i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet i artikel 294 (tidigare artikel 251). Beslutsfattande med kvalificerad majoritet tillämpas generellt i rådet där det ordinarie lagstiftningsförfarandet används. Svensk ståndpunkt Regeringen välkomnar förslaget. Lagstiftningen ska fungera på en marknad i ständig förändring. Regelförenkling är ett övergripande mål för regeringen. Det är viktigt att hitta en balans mellan obligatorisk och frivillig märkning. Regeringen ställer sig också bakom principen att de uppgifter som är obligatoriska förblir obligatoriska. Dessa uppgifter gäller t.ex. livsmedlets beteckning, ingrediensförteckning, allergener, förvaringsanvisning och bäst före datum/sista förbrukningsdag och är nödvändiga för att konsumenterna ska kunna välja mellan olika livsmedel samt hantera och använda livsmedlen på ett korrekt sätt. Regeringen stödjer kommissionens handlingslinje när det gäller ursprungsmärkning, d.v.s. att inte införa ytterligare obligatorium, utan i stället förtydliga vad som menas med ett livsmedels ursprung. Regeringen kan ställa sig bakom ett krav på att näringsvärdesdeklarationen blir obligatorisk och vill också framhålla att det är viktigt att åtminstone energiinnehållet anges på alkoholdrycker, som enligt kommissionens förslag är undantagna från kravet på näringsvärdesdeklaration. Regeringen anser att samma ansvarsfördelning som gäller för livsmedelslagstiftningen generellt ska gälla även för märkning av livsmedel. Beträffande läsbarheten anser regeringen att ett krav på minsta textstorlek är rimligt. Dagens lagstiftning ställer redan krav på att texten ska vara klar och tydlig, men ett mätbart kriterium behövs för att myndigheterna ska kunna kontrollera att reglerna efterlevs. En förordningstext får inte bli för teknisk, därför bör ytterligare kriterier om t.ex. kontrast och textens placering slås fast i en vägledning. inställning förväntas avsluta sin första läsning . I utskotten har ett stort antal ändringsförslag framförts och bilden är splittrad. Många förslag från utskotten går helt emot principen om regelförenkling. Förslaget Förslaget kombinerar allmänna regler om livsmedelsmärkning och regler om näringsvärdesdeklaration i en gemensam förordning. Syftet med förslaget är att säkerställa en hög konsumentskyddsnivå. Gällande svenska regler och förslagets effekter på dessa är både allmänna märkningsregler och regler om näringsvärdesdeklaration harmoniserade inom EU. Genom att förslaget är i form av en förordning blir den direkt tillämplig i hela EU och behöver (och får) således inte genomföras i nationell lagstiftning. Förordningen ger dock möjlighet till nationell lagstiftning på vissa områden så att t.ex. kan föreskriva att märkningen ska vara på svenska i . Ekonomiska konsekvenser Förslaget har inga budgetära konsekvenser varken på EU eller nationell nivå.