eunbil · GX0N235041 · 2010-01-01 00:00:00 — Förslag till och rådets förordning om en trygg gasförsörjning Dokumentbeteckning 11892/09 253 CODEC 963, 16000/09 390 CODEC 1313 Sammanfattning Kommissionens andra strategiska energiöversyn aviserade en revidering av nu gällande gasförsörjningsdirektiv till 2010. Som en följd av den kris som uppstod i den europeiska gasförsörjningen har kommissionen tidigarelagt revideringen. Kommissionen föreslår nu en förordning om åtgärder för att garantera en trygg gasförsörjning. Förordningen syftar till att bättre definiera roll och ansvarsfördelning mellan gasindustrin, medlemsstaterna och EU:s institutioner och blir direkt tillämplig i alla medlemsstater. Förslaget fokuserar på förebyggande åtgärder och krisberedskap. I förebyggande åtgärder ingår att den behöriga myndigheten ska göra en riskbedömning, ta fram en förebyggande åtgärdsplan och en krisplan. Gemensamma normer för försörjningstrygghet och för infrastruktur föreslås. I den senare ingår dubbelriktade flöden och den så kallade N-1 indikatorn. Krisberedskapen bygger på de i förväg framtagna nationella krisberedskapsplanerna, där ett deklarerat krisläge ska verifieras av kommissionen. Kommissionen kan deklarera ett europeiskt krisläge och härvid koordinera krisberedskapsåtgärderna samt samordna visavi tredje land. I denna situation föreslås ett förbud mot att införa åtgärder som medför restriktioner i gasflödet på den inre marknaden. Kommission stöds liksom tidigare av den expertgrupp, , som inrättades under direktivet 2004/67/EG och av det observatörsteam som inrättades under januarikrisen. Regeringens grundinställning i sakfrågan är att berörda gasföretag i första hand ska svara för försörjningstryggheten och att åtgärder för att förbättra den inte bör störa den inre marknadens funktion. Denna aspekt bedöms vara väl tillgodosedd i kommissionens förslag. Utifrån erfarenheterna från gaskrisen framstår inriktningen på förebyggande åtgärder och väl definierade krisberedskapsplaner, liksom förbättringar av transparens och fokus på marknadens funktion som naturliga åtgärder. I Förslaget 1. Innehåll Kommissionen beslutade förslaget till förordning om åtgärder för att garantera en trygg gasförsörjning . Till förslaget har fogats ett antal arbetsdokument med konsekvensutredning, utvärdering av januarikrisen och utvärdering av det nu gällande gasförsörjningsdirektivet 2004/67/EG (dok. SEC (2009) 977 980). Kommissionen föreslår en förordning som är bindande i sin helhet, direkt tillämplig i alla medlemsstater och som direkt involverar EU:s institutioner för att undvika tidsutdräkt med nationellt genomförande. Den rättsliga grunden art 95 motiveras med grundtanken att förordningen ska säkerställa marknadens funktion . Industrins roll, möjligheten att skicka gas dit den bäst behövs och möjlighet att hindra åtgärder som stör marknadens funktion är bärande element. Den grundläggande filosofin är att balansera solidaritet med medlemsstatens egna ansvar för försörjningstrygghet. En tydlig ansvarsfördelning eftersträvas mellan de berörda aktörerna; naturgasföretag, behöriga myndigheter, industrikunder och kommissionen utifrån de uppgifter som dessa tilldelats under förordningen. Det regionala perspektivet understryks och kraven i förordningen kan uppfyllas på regional nivå. Medlemsstaterna kan också välja mellan en rad marknadsbaserade åtgärder för att uppfylla förordningens krav och även vissa icke-marknadsbaserad (Se och ). Förslaget indelas i två block, förebyggande åtgärder och krisberedskap. I förebyggande åtgärder ingår att den behöriga myndigheten ska göra en riskbedömning utifrån harmoniserade normer och ta fram en förebyggande åtgärdsplan för att hantera de risker som identifierats. Dessa harmoniserade normer indelas i sin tur i normer för infrastruktur och normer för försörjningstrygghet. I de förra ingår dubbelriktade flöden och den så kallade N-1 indikatorn. N-1 indikatorn innebär att om den viktigaste infrastrukturen (produktionsanläggning, lager, LNG och överföringsförbindelse) för gasförsörjning) slås ut ska resterande delar klara försörjningen som statistiskt inträffar var , s.k. tjugoårsvinter. Försörjningstrygghetsnormen tillämpas endast för skyddade kunder, vilket är hushållskunder. Medlemsstaterna får utöka kategorin till att omfatta små- och medelstora företag, sjukhus och skolor om dessa har anslutning till gasnätet. innebär att den behöriga myndigheten ska vidta åtgärder för att säkerställa försörjning till dessa kunder vid extrem kyla och vid exceptionellt hög efterfrågan, allt beräknat utifrån en tjugoårsvinter samt vid en kris i gasförsörjningen. Den behöriga myndigheten ska även ta fram en krisberedskapsplan. Den ska innehålla en skala med nivåerna tidig varning, beredskapsläge och krisläge. Vidare ska den definiera roll- och ansvarsfördelning mellan behörig myndighet och marknadsaktörer, tillämpliga procedurer och informationsflöde, hur samarbete med angränsande länder sker samt den övervakning och rapportering som krävs från marknadsaktörerna vid en kris. Den ska dessutom ange marknadsbaserade åtgärder respektive icke-marknadsbaserade åtgärder. Planerna ska säkerställa gränsöverskridande tillträde till lager och får inte otillbörligen begränsa det gränsöverskridande gasflödet. Vid ett nationellt deklarerat krisläge ska notifiering ske till kommissionen, som inom ska verifiera att krisläget är berättigat och att det inte medför en onödig börda för naturgasföretag och den inre marknaden. Skulle så vara fallet kan kommissionen begära ändringar i krisplanen och får även begära att krisläget upphävs om det är motiverat. Kommissionen får deklarera europeiskt krisläge om en behörig myndighet begär det eller om gemenskapen, enligt de beräkningar som utförts av ENTSO- G förlorar av försörjningen från tredje land. Den ska deklarera europeiskt krisläge efter att notifieringar av nationellt krisläge från flera behöriga myndigheter har verifierats. Kommissionen får även deklarera europeiskt krisläge för en särskilt utsatt region där flera medlemsstater ingår. Vid ett europeiskt krisläge ska kommissionen säkerställa ett omfattande informationsutbyte koordinera krisberedskapsåtgärderna och samordna visavi tredje land. Ett förbud mot att införa åtgärder som medför restriktioner i gasflödet på den inre marknaden föreslås för denna situation. Därutöver permanentas det observatörsteam som inrättades under januarikrisen. Liksom tidigare föreslås kommissionen få till uppgift att övervaka försörjningsläget. Förslaget kompletterar nu gällande rapporteringskrav med mer detaljerade bestämmelser i fråga om de avtal som träffats med tredje länder. Slutligen föreslås, med i huvudsak samma formulering som i det nu gällande gasförsörjningsdirektivet, att en samordningsgrupp () inrättas och administreras av kommissionen med uppgift att koordinera krisberedskapen inom EU. Gällande svenska regler och förslagets effekt på dessa Förslaget bedöms kunna beröra de svenska författningar som tar direkt sikte på försörjningstrygghet för gas vilka är naturgaslagen (2005:403) samt naturgasförordningen (2006:1043) och föreskrifter och allmänna råd om planeringsåtgärder och åtgärder i övrigt som behövs för att säkerställa naturgasförsörjningen, STEMFS 2008:3. Budgetära konsekvenser För EU budgeten beräknas förslaget få begränsade budgetära konsekvenser omfattande kostnader för möten inom och en eventuell aktivering av Observatörsteamet vid ett europeiskt krisläge. Dessa torde endast marginellt påverka den svenska avgiften till EU. Förslaget kan initialt medföra viss kostnadsökning genom tillsynsmyndighetens och den systemansvariga myndighetens arbete med riskanalys och harmoniserad krisberedskapsplan. Kostnaden för myndigheternas verksamhet med försörjningstrygghet för gas täcks genom en försörjningstrygghetsavgift enligt förordningen (2008:1330) om vissa avgifter på naturgasområdet. II Ståndpunkter 1. Svensk ståndpunkt Regeringens grundinställning i sakfrågan är att berörda gasföretag i första hand ska svara för försörjningstryggheten och att åtgärder för att förbättra den inte bör störa den inre marknadens funktion. Denna aspekt bedöms vara väl tillgodosedd i kommissionens förslag. Utifrån erfarenheterna från gaskrisen framstår inriktningen på förebyggande åtgärder och väl definierade krisberedskapsplaner, liksom förbättringar av transparens och fokus på marknadens funktion som naturliga åtgärder. Institutionernas ståndpunkter I parlamentet behandlas frågan med utskottet för industrifrågor, utrikeshandel, forskning och energi (ITRE) som huvudansvarigt. Frågan behandlades vid en hearing . Av rapportören rapport framgår att parlamentet ställer sig bakom ett snabbt genomförande av förslaget till förordning och anser att det, tillsammans med genomförandet av den inre marknaden för energi, kommer att stärka EU:s försörjningstrygghet och även dess geopolitiska ställning. De ändringsförslag som redovisas i rapporten sammanfaller väl med de utestående frågor som redovisas i ordförandeskapets lägesrapport och de frågor som ligger till grund för riktlinjedebatten. Remissinstansernas ståndpunkter Remissinstanserna har i huvudsak varit positiva till förslaget, men pekat på att de specifika förhållandena i gör genomförandet kostsamt. Den regionala ansatsen bör även förtydligas i förslaget. Några remissinstanser anser att undantag från vissa av förordningens krav är motiverade för svensk del. Några framhåller att ny gasinfrastruktur bör främjas, medan andra framhåller förnybara energikällor som biogas eller att tillgången till andra energislag bör kunna tillgodoräknas. De flesta anser att marknaden ska tillåtas fungera så långt det är möjligt och att marknadsaktörerna har ett grundläggande ansvar. En remissinstans föredrar ett direktiv. III Övrigt 1. Fortsatt behandling av ärendet Behandlingen i rådet väntas fortsätta under det spanska ordförandeskapet. röstar om Parlamentets yttrande . har uppmanat lagstiftaren att nå en så snabb överenskommelse som möjligt. Rättslig grund och beslutsförfarande Art 95 respektive art 114 och 194 Lissabonfördraget. Fackuttryck/termer Tjugoårsvinter - perioder med en temperatur som understiger normal vintertemperatur med ENTSO-G europeiskt nätverk av systemansvariga för överföringssystemen för gas LNG flytande naturgas