rfr · GX0WRFR12 · 2010-06-11 00:00:00 — Försäkringsbolagen hänvisar rutinmässigt till sina självregleringsorgan vid beslut om avslag om försäkringsersättning m.m. Andra sätt att informera är t.ex. telefonrådgivning, informationsfoldrar, nyhetsbrev, pressmeddelanden, anonym publikation av beslut i medlemstidning eller i olika tidskrifter. Vissa självregleringsorgan kan arrangera utbildningstillfällen för sina medlemmar och kunder för att ge information om sin verksamhet. Det får dessutom antas att information om självregleringsorganen lämnas av berörda myndigheter och konsumentvägledare. Dessutom sprids information om vissa självregleringsorgan via medierapportering, detta har dock inte studerats närmare i kartläggningen. I sammanhanget kan RO:s webbplats nämnas. Webbplatsen innehåller information om självregleringsorgan inom olika branscher, dit kunder eller konsumenter kan vända sig om de har ett klagomål som rör marknadsföring eller reklamation.45 I kartläggningsstudien hade behovet av en lättillgänglig och heltäckande informationskälla uppmärksammats. Ett initiativ till en sådan webbplats kom därefter från Näringslivets delegation för marknadsrätt som bl.a. var huvudman för . Webbplatsen hette och innehöll information om ett antal självregleringsorgan. I samband med inrättandet av RO som är näringslivets egenåtgärdskansli och som bl.a. tog över de uppgifter som tidigare sköttes av ersattes webbplatsen med RO:s webbplats . 45 RO:s webbplats, /lankarkiv.aspx, . 3 RESULTATET AV STUDIEN Information om självregleringsorganen på myndigheters webbplatser För övrigt finns viss information om självregleringsorganen på statliga myndigheters webbplatser. Ett exempel är som via sitt verktyg Klagoguiden hänvisar till RO.46 Webbtjänsten Klagoguiden är en webbtjänst för allmänheten och ett samarbete mellan och . Syftet med tjänsten är att informera allmänheten om deras rättigheter som konsument och vart de kan vända sig för att få en tvist prövad. Ett annat exempel är webbplatsen som är ett samarbete mellan och och som ger snabb information om boendefrågor. Även om det inte finns direkt hänvisning till självregleringsorgan inom bostads- eller fastighetsbranschen kan allmänheten bl.a. hitta information om branschorganisationerna för t.ex. hantverkare.47 47 Webbplatsen och telefonsamtal med . Studien visar att det har tillkommit få självregleringsorgan inom näringslivet . Det har dock skett flera ombildningar, dvs. självregleringsorgan har ersatts med nya organ som har tagit över de gamla organens verksamhet. Självregleringsorgan förekommer inom de flesta branscher. Det kan emellertid noteras att organen inte är jämnt fördelade mellan branscherna. Medan det förekommer ett flertal organ inom vissa branscher, såsom fastighets- och försäkringsbranschen, finns det enstaka eller inga organ inom andra branscher eller sektorer. Som exempel kan nämnas bank- och elsektorn, där det kan tänkas vara vanligt med klagomål från konsumenter. Självregleringsorganens huvudsakliga verksamhet är att pröva klagomål eller tvister mellan en enskild konsument och ett företag som är medlem i det branschförbund eller de branschförbund som är huvudman eller huvudmän för verksamheten. Det finns även organ som prövar ärenden efter anmälan från en myndighet, samt organ som tar egna initiativ till ärendeprövningar. En tvist kan exempelvis handla om marknadsföringsåtgärder, etikfrågor, fel i en vara eller felaktigt utförda tjänster. Organen baserar sin prövning på lagar, andra författningar och praxis samt branschrekommendationer, etiska riktlinjer och liknande. Självregleringsorganen är i princip sammansatta på två olika sätt. Det finns dels ombudsmannainstitut med en eller flera ombudsmän som självständigt fattar beslut, dels nämnder eller råd med ett varierat antal ledamöter som fattar beslut. De allra flesta av de undersökta organen är organiserade i nämnder. Inom många organ finns det fastslaget att nämndens ordförande ska ha domarkompetens eller vara lagkunnig. Konsumentrepresentation saknas i relativt många organ, cirka två tredjedelar. Samma förhållande framkom även i kartläggningsstudien . Prövningsförfarandet i organen är, med några undantag, kostnadsfritt för kunden alternativt konsumenten. Förfarandet är i samtliga fall skriftligt, men kan i vissa fall kompletteras med muntliga förhandlingar eller möjligheter för de berörda att lämna muntliga upplysningar. En skriftväxling sker normalt innan ärendena avgörs. De flesta organ har en genomsnittlig handläggningstid för ett ärende . En jämförelse med 2002 visar att det inte har skett någon förändring av det intervall inom vilket handläggningstiden ligger. registrerade självregleringsorganen totalt ca 10 700 inkomna ärenden. Till detta ska läggas ett antal tvister som inte formellt tas upp till prövning genom att medling och liknande metoder har använts av organen för att lösa tvisten mellan parterna, samt organens egeninitierade granskningar. I kartläggningsstudien beräknades 7 500 ärenden ha inkommit till eller avgjorts av självregleringsorganen . Vid en jämförelse mellan de organ där uppgifter om registrerade ärenden finns för såväl 2002 som 2009 2009/10:RFR12 4. kan det noteras att antalet inkomna ärenden har ökat . Ökningen förklaras främst av utvecklingen i två enskilda organ. Framför allt handlar det om organet för betalteletjänster, som har gått från att behandla ca 60 till 3 000 ärenden . Rådet anger att den övervägande delen av ärenden rör prenumerationstjänster för mobiltelefoni. Andelen utslag där konsumenterna eller kunderna får helt eller delvis rätt varierar . Ungefär hälften av självregleringsorganen uppger att eller fler av de avgjorda ärendena går i de klagandes favör. En jämförelse mellan de organ där uppgifter om ändringsfrekvensen finns för såväl 2002 som 2009 tyder på en ökning av andelen ärenden som går i de klagandes favör. På samma sätt som i kartläggningsstudien uppger många organ även i denna studie att efterlevnaden av utslagen är hög. Ärendeprövningen mynnar i vissa fall ut i råd eller rekommendationer som inte är bindande. I andra fall är medlemmarna eller företagen bundna av beslutet och det finns olika sanktionsmöjligheter kopplade till utslaget. Efterlevnaden av utslagen är generellt sett hög bland företagen. Något som kan uppmärksammas är att det inte verkar finnas någon tydlig skillnad i efterlevnad mellan de organ som har sanktionsmöjligheter kopplade till sitt utslag och de organ som endast har en rådgivande funktion. Självregleringsorganens verksamhet finansieras i de flesta fall av branschförbunden. I några fall bekostar organen verksamheten genom avgifter eller böter som tas ut direkt av företagen. En lågt räknad skattning av den totala kostnaden för verksamheten hos de cirka två tredjedelar av självregleringsorganen som redovisat dessa uppgifter visar kostnader motsvarande . En jämförelse med uppgifterna från kartläggningsstudien är inte enkelt att göra dels för att det inte är exakt samma organ som ingår i de båda studierna, dels för att det är relativt många organ som inte har lämnat några kostnadsuppgifter. Jämförelsen kan emellertid göras mellan det tjugotal organ som har angett uppgifter om kostnaden för sin verksamhet för såväl 2002 som 2009. Jämförelsen visar att kostnaderna har ökat med . Även om denna jämförelse inte omfattar alla de studerade självregleringsorganen ger den en uppfattning om i vilken riktning utvecklingen har gått. Information om självregleringsorganen förmedlas på olika sätt. En framträdande informationskanal är organets eller huvudmannens webbplats. I kartläggningsstudien hade behovet av en lättillgänglig och heltäckande informationskälla uppmärksammats. Ett initiativ till en sådan webbplats kom därefter från Näringslivets delegation för marknadsrätt genom webbplatsen och innehöll information om ett antal självregleringsorgan. I samband med inrättandet av RO som bl.a. tog över de uppgifter som tidigare sköttes av ersattes webbplatsen med RO:s webbplats som innehåller information om självregleringsorgan inom olika branscher. Viss begränsad information om näringslivets självregleringsorgan finns även tillgänglig genom statliga myn- SAMMANFATTANDE IAKTTAGELSER 2009/10:RFR12 digheters webbplatser, såsom och . , U., Kontraktsrätten, särskilt frågan om standardavtal, , 2001, s. 300308. 2003/04:LU8 Konsumentfrågor. 2004/05:LU8 Konsumentfrågor. 2007/08:CU21 Ny marknadsföringslag m.m. 2008/09:CU34 Konsumentfrågor. utlåtande /09:CU22 om kollektiva prövningsmöjligheter för konsumenter. Dir. 2002:115 Kommission för analys av behovet av åtgärder som säkerställer förtroendet för det svenska näringslivet. Dir. 2003:15 Tilläggsdirektiv till (SB 2002:01). Dir. 2005:72 Genomförande av EG:s direktiv om otillbörliga affärsmetoder. , Årsredovisning 2002. och rådets direktiv /29/EG av om otillbörliga affärsmetoder. och rådets direktiv /122/EG av om konsumentskydd vid vissa aspekter av avtal om tidsdelat boende, långfristiga semesterprodukter, återförsäljning och byte. Europeiska gemenskapernas kommission: om konsumentskyddet inom EU. KOM(2001) 531. Europeiska gemenskapernas kommission: Europeiska kommissionens förslag till och rådets direktiv om otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter på den inre marknaden och om ändring av direktiven /450/EEG, 97/7/EG och 98/27/EG (direktiv om otillbörliga affärsmetoder), KOM(2003) 356 slutlig. Europeiska gemenskapernas kommission: om kollektiva prövningsmöjligheter för konsumenter, den 27.11.2008 KOM(2008) 794 slutlig. Europeiska gemenskapernas kommission: Meddelande från kommissionen till , rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt om tillsyn av konsumentregelverket, den KOM(2009) 330/4. Europeiska gemenskapernas kommission: Meddelande från kommissionen till , rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén REFERENSER 2009/10:RFR12 samt , Kommissionens arbetsprogram , den 31.3.2010 KOM(2010) 135 slutlig. Gippert, L., Lagstiftning eller självreglering i miljörätten, SvJT 3, 2001, s. 280292. , L., Lagstiftning eller självreglering Vad tycker lagstiftaren? , 2001, s. 263272. , L., Marknadsrätten, särskilt regleringen av reklam, , 2001, s. 293299. , C., Lagstiftning eller självreglering? Olika aspekter på frågan om när och hur lagstiftningsinstrumentet bör användas, , 2001, s. 206218. Konsumenternas Bank- och , Årsberättelse, 2008. , D., Genteknik och försäkringar, , 2001, s. 309 313. , P., Lagstiftning eller självreglering bland rationella aktörer, , 2001, s. 234247. , A., Lagstiftning eller självreglering i arbetsrätten? Svaret är både ock, , 2001, s. 314325. Näringslivets ad hocarbetsgrupp för elektronisk handel och näringsrelaterade IT-frågor, Självreglering av elektronisk handel i , Tema Nord 2001:559. , C., Lagstiftning eller självreglering i ett rättshistoriskt perspektiv, , 2001, s. 219233. 2007/08:115 Ny marknadsföringslag. , A-M., Lagreglering eller självreglering av marknaden för finansiell rådgivning, , 2001, s. 248262. , E., Noen konstitusjonelle aspekter. , 2001, s. 272 279. SOU 1994:14 Konsumentpolitik i en ny tid, Konsumentpolitiska kommitténs betänkande. SOU 2000:96 Självreglering inom elektroniska affärer. 2/2000. SOU 2004:47 Näringslivet och förtroendet. SOU 2006:76 Otillbörliga affärsmetoder. SOU 2008:5 Könsdiskriminerande reklam kränkande utformning av kommersiella meddelanden. Utredningar från 2003/04:URD5 Näringslivets självregleringsorgan en uppföljningspromemoria. 2009/10:RFR12 REFERENSER Fastighetsägarna Första regionen, e-post . Konsumenternas Bank- och , enkätsvar . Konsumenternas elrådgivningsbyrå, enkätsvar . Konsumenternas tele-, tv- och Internetbyrå, enkätsvar . på , e-post . (branschorganisationen och Klockor), telefonsamtal . Stiftelsen , enkätsvar . Svenska Tandsköterskeförbundets etiska nämnd, enkätsvar . Verksamhetsbeskrivning av de enskilda självregleringsorganen I denna bilaga redovisas de enskilda självregleringsorganens verksamhet. Redovisningen baseras i princip på enkätsvar från organen. Även uppgifter hämtade från telefonsamtal och organens webbplatser samt i förekommande fall från stadgar eller instruktioner ligger till grund för beskrivningen av organens verksamhet. BILAGA 1 VERKSAMHETSBESKRIVNING AV DE ENSKILDA SJÄLVREGLERINGSORGANEN Alkoholleverantörernas granskningsman (AGM) ägnar sig åt marknadsbevakning och ärendehantering och prövar informations- och marknadsföringsärenden. Alla kan inleda ett ärende hos granskningsmannen som prövar ett ärende mot lagstiftning på området, branschens egna rekommendationer som rör reklam för alkoholdrycker och alkoholhaltiga lättdrycker samt () allmänna råd för marknadsföring av alkoholdrycker till konsumenter. AGM ska ha bred erfarenhet av alkoholbranschen och särskilt kunna de lagar och regler som gäller för branschen. Granskningsmannen utses genom ett samstämmigt beslut av de bägge föreningarnas styrelse. En biträdande AGM kan utses om behov föreligger. Prövningen är kostnadsfri och skriftlig. Även muntlig rådgivning är vanlig. Ett ärende inleds genom att AGM blir uppmärksammad på eller själv konstaterar en felaktig marknadsföring. En skrivelse går därefter ut till företaget, vanligen till den som har marknadsansvaret för drycken i företaget. En kopia av skrivelsen skickas därefter till företagets vd. Företagen har förbundit sig att följa granskningsmannens beslut och AGM kan ålägga en avgift på . AGM:s beslut kan därefter överklagas till . Det finns ingen fastställd tidsfrist eller preskriptionstid inom vilken ett ärende ska ha väckts men äldre överträdelser, t.ex. annonser som är gamla, leder främst till ett påpekande. Upprepade överträdelser ses dock som en försvårande omständighet. Granskningsmannen kan även ge synpunkter på en annons eller kampanj hos företag utanför medlemskretsen. I dessa fall kan granskningsmannen ge råd, men dessa VERKSAMHETSBESKRIVNING AV DE ENSKILDA SJÄLVREGLERINGSORGANEN BILAGA 1 har ingen bindande verkan. Den genomsnittliga handläggningstiden av ett ärende är . kom 32 skriftliga ärenden in varav 21 till AGM:s webbplats och 11 till granskningsmannens e-postadress. Av de ärenden som kom in genom webbplatsen var 8 från medlemmar i organisationerna bakom AGM, 2 från advokater, 2 från informationsföretag, 1 från en importör utanför föreningarna och 8 från allmänheten. Av de 11 ärenden som kom in till granskningsmannens e-postadress var samtliga från medlemsföretagens medarbetare. Granskningsmannen får även i genomsnitt två till tre telefonsamtal från medlemsföretag och allmänheten. Alla typer av ärenden tas upp. Av de ärenden som innefattar direkta anmälningar om fel har samtliga gått till AGM:s favör och företagen har alltid rättat sig efter granskningsmannens påpekanden. Två företag utanför medlemskretsen anmäldes av AGM till konsumentombudsmannen. Båda företagen fick ett vitesföreläggande från konsumentombudsmannen. Alkoholleverantörernas granskningsman finansieras genom ett fast arvode som fördelas mellan () och Bryggerier (). Information till konsumenterna/företagen Ett antal gånger anordnas utbildningsdagar för anställda i medlemsföretagen och ägde tre utbildningstillfällen rum för medarbetare i medlemsföretagen. Ett utbildningstillfälle anordnades även på engelska för utländska producenter för att öka förståelsen för de marknadsföringsregler för alkoholdrycker som gäller i . Utöver detta sprids information om granskningsmannens verksamhet genom AGM:s egen webbplats. En informationsbroschyr om AGM:s verksamhet har också framställts . En stor del av granskningsmannens verksamhet utgörs av rådgivning i marknadsföringsfrågor. Huvudmännen har självständigt beslutat om att inrätta AGM. Enligt granskningsmannen beror inrättandet på att branschen är angelägen om att göra rätt samt att lag och praxis ger mycket liten vägledning om vad gränsen går för påträngande eller uppsökande marknadsföringsåtgärder. Många frågor som riktas till AGM handlar därför om användande av varumärken, direktreklam, reklam på fordon, reklam på Internet, tävlingar m.m. Inget hinder föreligger att ett företag, trots beslut av AGM, kan bli anmält till KO av en utomstående. BILAGA 1 VERKSAMHETSBESKRIVNING AV DE ENSKILDA SJÄLVREGLERINGSORGANEN VERKSAMHETSBESKRIVNING AV DE ENSKILDA SJÄLVREGLERINGSORGANEN BILAGA 1 Allmänhetens pressombudsman och Pressens () etablerades 1916. Allmänhetens pressombudsman (PO) tillkom 1969. har till uppgift att råda och bistå enskilda som känner sig förfördelade av publicitet i periodisk skrift och att på eget initiativ eller efter anmälan undersöka avvikelser från god publicistisk sed i periodisk skrift. Ombudsmannen behandlar även anmälningar mot nätpublikationer om det företag som ger ut nättidningen är medlem av Tidningsutgivarna eller Tidskrifter. Ombudsmannen har även till uppgift att i förekommande fall lämna allmänheten upplysningar i pressetiska frågor. Det finns även en biträdande pressombudsman. Endast kan klandra en tidning. Vidare kan överpröva PO:s avskrivningsbeslut. PO avgör huruvida den ska uppta ett anmält ärende till prövning eller inte. Nämnden kan vidare, även efter påbörjad handläggning, visa ett ärende ifrån sig. Om en tryck- eller yttrandefrihetsrättslig prövning i samma ärende har inletts eller redan ägt rum bör dock nämnden särskilt överväga om en pressetisk prövning är nödvändig, och ska därvid noga beakta att pressetiken inte får utgöra ett hinder för tryck- eller yttrandefrihetens utövning. Till PO bör utses en person med särskilda insikter inom området för pressetik. Hänsyn bör även tas till vederbörandes journalistiska erfarenheter. PO utses av ett kollegium bestående av chefsjustitieombudsmannen, ordföranden i samt ordföranden i . Kriterierna för allmänhetens representanter är att dessa bör ha bred samhällserfarenhet samt vara oberoende. 48 Stiftelsen grundades av , , och Tidskrifter. BILAGA 1 VERKSAMHETSBESKRIVNING AV DE ENSKILDA SJÄLVREGLERINGSORGANEN består av sex företrädare för allmänheten, utsedda av () och ordföranden i , två representanter från vardera , och och Tidskrifter samt ordförande och vice ordförande som är domare. Hos PO arbetar PO, biträdande PO, en handläggare och en sekreterare. har en anställd sekreterare. Den som anser sig illa behandlad eller omskriven på ett felaktigt sätt i en tidningsartikel kan vända sig till PO, som har till uppgift att, utan kostnad, hjälpa den enskilde. PO och kan i vissa fall även pröva Internetpubliceringar med anknytning till dagspressen. PO kan ta kontakt med tidningen för att få in en rättelse eller ett bemötande i tidningen eller, i allvarligare fall, dra ärendet inför . En anmälan till PO måste alltid göras skriftligen och sändas in per post. Om anmälan gäller en Internetpublicering, ska utskrift av publiceringen bifogas. Anmälan ska vara PO till handa från den dag då publiceringen skedde. Det första PO granskar när en anmälan kommit in är om anmälaren är personligen berörd och om anmälan inkommit inom den angivna tiden. Om PO beslutar att utreda saken vidare skickas en kopia på klagomålet till den anmälda tidningen för yttrande. Tidningen ska normalt svara . En kopia på tidningens svar går sedan till anmälaren för kommentar. Varje sådan kommentar tillställs tidningen för kännedom. När korrespondensen är avslutad gör PO sin bedömning. Om PO bedömer att tidningen har avvikit från god publicistisk sed och tillfogat anmälaren en oacceptabel publicitetsskada, lämnas ärendet vidare till för avgörande eftersom PO inte själv kan utfärda mot tidningen. I det fall PO bedömer att tidningen inte har tillfogat anmälaren en oacceptabel publicitetsskada avskrivs ärendet. Anmälaren kan då överklaga avskrivningen till . Om klandrar en tidning för att ha överträtt de pressetiska reglerna är denna skyldig att utan dröjsmål publicera uttalandet och betala ett slags bötesstraff i form av en expeditionsavgift som varierar . Varken PO eller kan dock ålägga en tidning att betala skadestånd till den enskilde, utan denne måste i så fall vända sig till allmän domstol. PO:s handläggningstid för ett ärende beror på varaktigheten av en korrespondens som följer på en anmälan. Vanligen handlar det emellertid om ungefär . Med mycket få undantag följer klandrade tidningar och tidskrifter PON:s utslag, även om det endast är medlemmarna i någon av de sammanslutningar som står som huvudmän för PO som har förbundit sig att göra det. VERKSAMHETSBESKRIVNING AV DE ENSKILDA SJÄLVREGLERINGSORGANEN BILAGA 1 inkom 331 ärenden till PO, och 283 ärenden avgjordes av PO. PO hänsköt 69 ärenden till för prövning, och utöver detta överklagades 45 ärenden från PO till . Av de 114 ärenden som inkom till ledde 55 till fällande utslag och 56 till friande, medan 3 ärenden avvisades.49 Tidningsutgivarna står för den största delen av PO/PON:s budget. De övriga huvudmännen bidrar med resten, utom den del som kommer från de expeditionsavgifter som klandrade tidningar döms att betala. Tidningar med en upplaga på upp till 10 000 exemplar betalar , och tidningar med en upplaga därutöver betalar . Budgeten för PO och var ca 2009.50 Information till konsumenterna/företagen Information ges främst via och genom de föreläsningar som PO håller. Allmänheten får också kännedom om verksamheten genom de genmälen som publiceras av klandrade tidningar. Förutom att behandla anmälningar mot tidningar och tidskrifter som anklagas för att ha brutit mot de pressetiska reglerna föreläser PO i dessa frågor vid universitet och andra utbildningsanstalter, för frivilligorganisationer samt på enskilda tidningsredaktioner. Box 127 08, 112 94 49PO-PON, telefonsamtal . BILAGA 1 VERKSAMHETSBESKRIVNING AV DE ENSKILDA SJÄLVREGLERINGSORGANEN Nämnden ska verka för en enhetlig och skälig personskadereglering inom ramen för lag och gällande försäkringsvillkor inom ansvarsförsäkring eller annan försäkring som inte utgör trafikförsäkring i ärenden där den försäkrade är berättigad till ersättning med anledning av personskada enligt skadeståndsrättsliga grunder. Nämnden prövar ärenden som har väckts av försäkringsbolag, dock inte ärenden som omfattas av behörighet. Nämndens yttranden är endast rådgivande. Nämnden ska bestå av fyra ledamöter och en ordförande. Ordföranden ska vara jurist med domarerfarenhet och sakkunnig i de frågor som faller inom nämndens verksamhet. Två av ledamöterna ska representera de ersättningsberättigades intresse och utses av . De övriga två ska ha stor erfarenhet av personskadereglering och utses av . Nämndens prövning är skriftlig och kostnadsfri. Vanligtvis är ärendet klart att tas upp till prövning när det inkommer till nämnden. Den genomsnittliga handläggningstiden är 4 månader. Det finns ingen begränsning för inom vilken tid ett ärende ska ha väckts i tas upp till prövning. Efterlevnaden av nämndens beslut är god, men de yttranden som nämnden avger är endast rådgivande. Det finns inga sanktionsmöjligheter kopplade till utslaget. Nämnden tar upp alla ärenden som uppfyller de formella kraven. inkom 190 ärenden som 206 ärenden avgjordes. Uppgift saknas för hur stor andel av utslagen som helt eller delvis går i de klagandes favör. VERKSAMHETSBESKRIVNING AV DE ENSKILDA SJÄLVREGLERINGSORGANEN BILAGA 1 Kostnaderna för nämndens verksamhet under ett kalenderår fördelas mellan de försäkringsbolag som deltar i verksamheten i förhållande till antalet inkomna ärenden från respektive bolag under kalenderåret. Det finns ingen sammanställd uppgift för verksamhetens kostnad . Information till konsumenterna/företagen Konsumenterna informeras om nämndens verksamhet via försäkringsbolagen, eftersom försäkringstagarna inte själva kan inleda ett ärende i nämnden. In- formation om nämndens verksamhet ges även via nämndens och webbplatser. Försäkringsbolagen är inte längre skyldiga att inhämta nämndens yttrande då det berörda bolaget och den skadelidande till alla delar är överens i en ersättningsfråga och den skadelidande företräds av en advokat, en biträdande jurist vid en advokatbyrå eller ett annat lämpligt ombud. Box 24067, 104 50