rfr · GY0WRFR1 · 2010-11-30 00:00:00 — föreslår att ansvaret för kontroll inom det ekologiska området i sin helhet bör integreras med den offentliga livsmedelskontrollen i övrigt, dvs. myndigheten föreslår en alternativ modell för organisationen av kontrollen. SWEDAC, Krav och de fyra certifieringsorganen är negativt inställda till att delar av certifieringsorganens verksamhet föreslås ligga under förvaltningslagens bestämmelser. Det redovisas även kritik mot att prissättningen för certifieringstjänster ska regleras. En invändning mot dessa förslag är bl.a. att reglerna inte ska gälla utländska certifieringsorgan som verkar i och att detta kan försämra de inhemska företagens konkurrenskraft. Krav anser vidare att ekologisk produktion bör betraktas som ett frivilligt åtagande och inte som en fråga om livsmedelssäkerhet och hygien. LRF, Lantmännen, och Svensk Mjölk anser att utgångspunkterna för lagförslaget bör 121SFS 2009:27 Förordning om ekologisk produktion. ändras och att förslaget därför bör återremitteras. Bl.a. anser organisationerna att märkningen av ekologiska produkter bör ses som en marknadsmärkning och inte betraktas som en fråga om livsmedelssäkerhet. Enligt Ekologiska Lantbrukarna, LRF och de intervjuade länsstyrelserna upplevs inte kostnaderna för att certifiera produktionen som något stort problem för lantbrukarna, förutsatt att de har möjlighet att sälja det som producerats. Statens ersättning täcker en ansenlig del av certifieringskostnaderna. tar ut ett fast pris på mellan 4 000 till beroende på hur omfattande den certifierade produktionen är. Enligt har certifieringskostnaderna gått ned. Kostnaden består av en fast och en rörlig del. Den lägsta avgiften ligger på ca . Kvalitetscertifieringsstödet, som delas lika bland dem som erhåller stödet, uppgick till ca . utgick stödet i form av en fast ersättning på och en rörlig ersättning som berodde på hur stor den certifierade arealen var. Verksamhetsledaren för Ekologiska Lantbrukarna bedömer att miljöersättningssystemet på det stora hela är hanterligt och begripligt för den som har satt sig in i systemet. Det innebär en omfattande process att certifiera sin produktion som ekologisk. Det krävs t.ex. att man har en på förhand planerad växtföljd och rutiner för att redovisa sin verksamhet i samband med att certifieringsorganen regelbundet gör kontrollbesök. Detta innebär, enligt organisationen, att ekologiska lantbrukare är jämförelsevis väl rustade att hantera landsbygdsprogrammets stödsystem med tillhörande kontrollinslag. Regelverket uppfattas dock i vissa fall som väl stelbent, vilket kan ha en avskräckande effekt. Som exempel på detta har nämnts att ett mätfel av en jordbruksfastighet kan leda till att lantbrukaren blir skyldig att betala tillbaka tidigare utbetalt miljöersättning. Kontroll av miljöersättning för ekologisk produktion Certifieringsorganen kontrollerar de certifierade gårdarna en gång medan länsstyrelserna kontrollerar ett urval av de gårdar som får jordbruksstöd . Kontrollorganen ska lämna regelbundna rapporter till och . Om kontrollorganet upptäcker att en producent inte uppfyller gällande villkor ska detta rapporteras till om det rör jordbruksproduktion och till om det rör förädling av livsmedel.122 Enligt innebär länsstyrelsernas kontroll i vissa delar en kontroll som certifieringsorganen redan genomfört, det görs en dubbel kontroll av lantbrukarna. och i bedömer att det skulle underlätta för både länsstyrelserna och lantbrukarna om resultatet av certifieringsorganens kontroll delvis kunde ersätta länsstyrelsernas kontroll. Enligt återstår det dock många frågor att reda ut innan det är möjligt att uttala sig om detta är möjligt. Exempelvis kontrollerar inte kontrollorganen arealuppgifter på samma sätt som länsstyrelserna. De intervjuade länsstyrelserna har uppgivit att andelen fel som uppmärksammas i kontrollen av hur stödvillkoren för miljöersättningen till ekologisk produktion efterlevs har minskat . Detta förklaras med att en högre andel av de ekologiska lantbrukarna har certifierat sin verksamhet jämfört med tidigare. Därmed ställs hårdare krav på en noggrann administration av verksamheten. Enligt i är det vanligaste felet som upptäcks i kontrollen av ekologisk produktion att miljöersättning har betalats ut till i alltför dåligt skick för att leva upp till kraven om att marken ska brukas med inriktning mot en god skörd, dvs. det ska synas att det handlar om en insådd vallgröda och att produktionen ingår en växtföljd. Inom djurhållningen är det vanligast med fel kopplade till utfodringen av djuren, t.ex. att en lantbrukare köpt foder från en granne som inte är certifierat som ekologiskt. Enligt i är de vanligaste felen som upptäcks inom växtodlingen felaktigheter vad gäller dokumentation och val av utsäde. Inom djurhållningen är det vanligaste felet bristande dokumentation. I första hand beror den här typen av fel inte på att regelverket är svårt att förstå, enligt , utan de kommer snarare av att lantbrukarna inte har tagit sig tid att dokumentera driften av gården. I vissa fall beror fel på att lantbrukare inte har förstått att regler ändrats eller att det får konsekvenser att gårdens markförhållanden ändrats till följd av t.ex. en inventering. Dessa fel skulle, enligt , kunna minskas genom att den information som skickas ut till lantbrukaren om ändrade åtagandevillkor respektive myndighetsbeslut om ändrade markförhållanden utformades på ett mer pedagogiskt sätt. Enligt Krav och certifieringsorganen var bristande dokumentation och felaktigt utsäde de vanligaste felen som uppmärksammades inom växtodlingen . Inom djurhållningen uppmärksammades bl.a. otillräcklig tillgång till bete och otillräcklig utevistelse. Felaktigheterna anges beror på bristande dokumentation och att lantbrukare inte tagit sig tid att sätta sig in i regelverket samt att vissa delar av regelverket är svårtillgängligt. bedömer att regelverken är förhållandevis tydligt för den produktion som de flesta lantbrukare bedriver, men att det kan behövas innan en nybliven ekologisk producent har uppmärksammat alla krav som finns för ekologisk produktion. I de få fall där fattat beslut om att dra tillbaka ett certifikat för ekologisk produktion fanns det, enligt uppgift, ofta en komplex problembild bakom de brister som uppmärksammades som inte enbart var kopplade till den ekologiska produktionen. 4.4 Rådgivning och kunskapsspridning I intervjuundersökning lyfts brist på kunskap fram som ett hinder för en fortsatt utveckling av den ekologiska produktionen. Enligt de ekorådgivare som intervjuades är ogräsproblematiken det största problemet för dem som bedriver ekologisk odling. Andra problem som lyfts fram är problem med näringstillförsel till jordarna. Enligt kan dessa problem inledningsvis vara obetydliga men de kan snabbt öka i omfattning och då bli svåra att bemästra. Rik förekomst av ogräs anges som en orsak till varför jordbrukaren väljer att upphöra med ekologisk odling. Organisation och finansiering av rådgivningsverksamheten Rådgivning och information till lantbrukare som har ställt om eller funderar på att ställa om till ekologisk produktion finansieras via landsbygdsprogrammet. Kompetensutveckling ges i form av företagsstöd eller projektstöd. Företagsstöd ges till enskilda eller företag som genom kompetensutveckling vill öka sina eller sina anställdas kunskaper och därigenom stärka företaget. Projektstöd avser medel för kompetensutveckling som ges till kunskapsföretag och organisationer som anordnar kompetensutveckling som kommer flera till del. Alla projektstöd för kompetensutveckling är kopplade till Totalt finns tio olika målområden, varav ett är ekologisk produktion.123 svarar för aktiviteter av nationellt intresse som t.ex. fortbildningskurser för rådgivare, insatser för att underlätta nätverksbyggande mellan rådgivare samt produktion av informationsmaterial som rådgivare kan använda i sin verksamhet. Myndigheten arbetar med olika tematiska kampanjer som, t.ex. en kampanj för att sprida forskning och erfarenheter kring ogräsbekämpning. Verket har vidare sex särskilda rådgivare för ekologisk produktion placerade i , och . Dessa stödjer rådgivningsverksamheten i varsin del av som de har en nationell expertfunktion för olika frågeställningar som rör ekologisk produktion. har en nationell samverkansgrupp där bl.a. Ekologiska Lantbrukarna, LRF och länsstyrelserna ingår. Gruppen har till uppgift att fånga upp olika kunskapsbehov som finns i landet. Länsstyrelserna svarar för rådgivningen direkt till lantbrukarna, vilket finansieras via landsbygdsprogrammet. Hur denna rådgivning organiseras avgör länsstyrelserna utifrån överväganden om vad som fungerar bäst utifrån det egna länets förutsättningar. Enligt uppgift från varierar det mellan olika länsstyrelser hur stor andel av verksamheten som genomförs i egen regi och hur stor andel som utförs av konsulter som länsstyrelserna 123 2009, Årsrapport Landsbygdsprogram 2007 2013. De tre länsstyrelser som besökts har valt olika sätt att organisera sin rådgivningsverksamhet på. I de besökta länen har kompetensutvecklingsinsatser som bidrar till att uppfylla målen för ekologisk produktion prioriterats framför annan rådgivning inom ramen för landsbygdsprogrammet. Exempelvis är hälften av den rådgivning som i upphandlat avsedd för ekologisk produktion. Gemensamt för de tre länen är att rådgivningen är kostnadsfri för den som håller på att ställa om sin produktion. Övriga ekologiska lantbrukare får betala för sin egen rådgivning. De som är medlemmar i projektet kan få kostnadsfri rådgivning genom det projektet. i har valt att erbjuda rådgivning om ekologisk produktion i egen regi. Myndigheten har samlat sin rådgivningsverksamhet inom lantbruksområdet i ett projekt inom ramen för landsbygdsprogrammet benämnt Rikare odlingslandskap. Totalt arbetar fem personer på hel- eller deltid i projektet. Verksamhetens mål utgår från de regionala miljömålen och insatserna syftar till att verka för ett resurshushållande/ekologiskt jordbruk, god husdjursskötsel, större areal välhävdade ängs- och betesmarker samt för att länets kulturmiljövärden ska skötas och bevaras. hade rådgivare som var specialiserade på ekologisk produktion. görs inte längre denna uppdelning, vilket enligt bl.a. har fördelen att diskussioner om ekologisk produktion naturligare kommer upp vid rådgivning av konventionella producenter. är det svårare för rådgivarna att hålla sig informerade om nyheter inom den ekologiska produktionen. i har en funktion inom landsbygdsavdelningen som ansvarar för kompetensutveckling av lantbrukare. har myndigheten avsatt för kompetensutveckling inom målområdet ekologisk produktion. har upphandlat rådgivningstjänster som lantbrukare som vill ställa om till ekologisk produktion kan utnyttja kostnadsfritt. Dessutom har en anställd rådgivare som är särskilt inriktad mot ekologisk produktion. Förutom direkta rådgivningsinsatser består rådgivarens arbetsuppgifter av att hålla ihop kompetensutvecklingen riktad mot ekologisk produktion, anordna utbildningar och fältvandringar samt att producera ett informationsblad med aktuella nyheter om ekologisk produktion m.m. I utförs all rådgivning av privata rådgivare som upphandlat. Verksamheten finansieras via landsbygdsprogrammet och omstruktureringsprogrammet för sockersektorn. Enligt preliminär budget för perioden uppgick de sammanlagda medlen för kompetensutveckling avseende ekologisk produktion till för de båda programmen. Ungefär två tredjedelar av medlen avsattes för att upphandla rådgivningstjänster. De avsatta medlen finansierar även kursverksamhet och 124 Greppa Näringen drivs i samarbete mellan , , länsstyrelserna samt ett stort antal företag i lantbruksbranschen. ansvarar för projektet och finansieringen sker med hjälp av det svenska Landsbygdsprogrammet och återförda miljöskatter. har runt 25 miljoner satsats på projektet, varav merparten använts för enskild rådgivning runt om i länen. Det är och som svarar för huvuddelen av rådgivningsverksamheten. Vid sidan av dem har även tecknat avtal med några mindre rådgivningsföretag med specialistkompetens inom vissa produktionsgrenar. I upphandlingen ställer som krav att rådgivarna minst ska ha genomgått en universitetsutbildning i ekologisk produktion som motsvarar fem veckors heltidsstudier eller ha genomgått högre kurs för ekologisk produktion. Enligt i är det resurskrävande att administrera upphandlingen av rådgivningsresurser enligt de krav som landsbygdsprogrammet och lagen om offentlig upphandling ställer. Myndigheten har noga reglerat i sitt upphandlingsförfarande vad som ska ingå i en rådgivningsinsats. Det finns också krav på att resultatet av rådgivningen ska dokumenteras och skickas in till . Många rådgivare upplever detta som krångligt och några etablerade rådgivare har valt att endast arbeta med betalande kunder för att på så sätt undvika administrativt merarbete. I översyn av landsbygdsprogrammet bedömde myndigheten att det fanns ett stort behov av att kompetensutveckla nya rådgivare vad gäller ekologiska produktionsformer och att baskompetensen om ekologisk produktion generellt behövde förbättras hos rådgivarkåren. Verket ansåg vidare att rådgivningen om ekologisk produktion borde vara bättre integrerad i den övriga jordbruks- och företagsrådgivningen på regional nivå. Enligt uppgift från är kunskapen om ekologisk odling inom såväl forskningen som den praktiska rådgivningssektorn begränsad till relativt få personer i landet. Det är ofta olika rådgivare som har kunskap om ekologisk respektive konventionell produktion. Det betyder att lantbrukaren måste vända sig till helt andra rådgivare när man överväger att byta till ekologisk odling. Att en lantbrukare kan behöva byta rådgivare, kan enligt , vara en möjlig orsak till att intresset för att ställa om till ekologisk produktion inte är större. LRF bedömer att rådgivningen till ekologisk produktion har förbättrats och att den nu i stort sett fungerar bra. har det, enligt uppgift från organisationen, funnits för få rådgivare och i vissa regioner har det även saknats bra rådgivare. är det, enligt LRF, fortfarande brist på rådgivningskapacitet inom vissa produktionsgrenar som, t.ex. fjäderfä/äggproduktion samt frukt- och grönsaksproduktion. I vissa regioner kan det också fortfarande finnas svårigheter i att hitta kompetenta rådgivare. Ekologiska Lantbrukarna anser att kvaliteten på den rådgivning som går till ekologisk produktion inom ramen för landsbygdsprogrammet bör utvärderas inför nästa programperiod. Medlemmarna har relativt lätt att få kostnadsfri rådgivning från länsstyrelserna medan det i vissa fall kan det vara svårt att hitta kvalificerad rådgivning. Bakgrunden till att i har valt att satsa på rådgivning i egen regi är att det inte finns någon motsvarande privat rådgivningsverksamhet i länet och att det geografiska läget och de speciella förutsättningar som finns för jordbruk i länet gör det svårt att utnyttja rådgivare från andra delar av landet. i uppger att det i deras region går att upphandla ekologiska rådgivare som täcker ett basbehov i form av rådgivning om byggnadstekniska och ekonomiska frågor samt frågor som rör ekologisk djurproduktion och växtodling. Däremot finns det inte så många olika rådgivare att välja mellan och inom vissa mindre produktionsinriktningar som bär-, frukt- och grönsaksproduktion är det brist på rådgivare. I finns ett större utbud av ekologiska rådgivare, men även här är det brist på rådgivare inom vissa mindre produktionsgrenar som t.ex. ekologisk fruktodling. Enligt i län är det ur detta perspektiv värdefullt att har en regional rådgivare med specialistkompetens inom bl.a. ekologisk fruktodling. i bedömer att de konventionella rådgivarnas inställning till ekologisk produktion har stor betydelse för intresset att ställa om till ekologisk produktion. Myndigheten försöker ordna kurser som är relevanta för både konventionella och ekologiska lantbrukare. Exempel på frågor där konventionella lantbrukare kan dra nytta av erfarenheter från det ekologiska lantbruket är, enligt , hur mekanisk ogräsbekämpning vid odling av potatis används effektigt och hur avkastningen inom mjölkproduktionen kan upprätthållas som andelen grönfoder i utfodringen av mjölkkorna ökas. Flera av de intervjuade har uttryckt att det är bra om lantbrukare betalar för rådgivningsinsatser eftersom det gör att hårdare kvalitetskrav ställs på rådgivningen. Enligt de länsstyrelser som intervjuats har regionala rådgivare en mycket viktig funktion att fylla vad gäller rådgivarnas möjligheter att hänga med i kunskapsutvecklingen inom den ekologiska produktionen. Förutom att vara en länk mellan forskningen och rådgivarkåren producerar de faktamaterial som rådgivarna kan använda i sin rådgivningsverksamhet. Enligt kan länsstyrelser som inte har en så stor budget för kompetensutveckling ha svårt att upprätthålla en verksamhet inom alla målområden inom landsbygdsprogrammet. Det finns, enligt myndigheten, en kritisk gräns, dvs. om den avsatta budgeten för ett målområde är så liten att den endast räcker till ett fåtal aktiviteter så blir det svårt att tillgodose de behov och önskemål om aktiviteter som efterfrågas av målgruppen. Vidare kan det, enligt uppgift, vara svårt för rådgivarna att hinna med administrativt arbetet och erbjuda en kvalificerad rådgivning inom olika kompetensområden. Ett sätt att undvika detta uppges vara att få till stånd ett ökat samarbete kring rådgivningsverksamheten mellan flera länsstyrelser. Länen har delats in i samverkansregioner för att bl.a. underlätta sådana samarbeten. Vid sidan av länsstyrelsernas rådgivning leder Ekologiska Lantbrukarna ett program, Bondens ekoråd, som erbjuder mentorskap till lantbrukare som ställer om till ekologisk produktion. Mentorerna är erfarna ekologiska lant- I programmet ingår både individuella mentorträffar och gruppträffar. Deltagarkostnaderna hålls nere genom att LRF, Arla och Lantmännen bidrar med ekonomiskt stöd till programmet. 4.5 Försöks- och utvecklingsverksamhet har det funnits öronmärkta medel i statsbudgeten för att finansiera försöks- och utvecklingsverksamhet om ekologiska produktionsformer. Verksamheten finansieras via anslaget 1:25 Miljöförbättrande åtgärder i jordbruket som disponerar. I regleringsbrev anges att syftet med medlen för försöks- och utvecklingsverksamheten är att bidra till uppfyllelsen av relevanta delmål inom ramen för miljökvalitetsmålen som berör jordbruket, särskilt Ett rikt odlingslandskap, Ingen övergödning, Giftfri miljö och Begränsad klimatpåverkan. har upprättat handlings- och åtgärdsprogram för dessa områden avseende försöks- och utvecklingsverksamheten. Beslut om vilka projekt som ska beviljas medel bedöms utifrån ramprogram för försöks- och utvecklingsverksamhet, projektens förutsättningar att bidra till att uppfylla målen för respektive program och tillgången på medel. har beviljat bidrag för motsvarande 8, till projekt inom programmet för ökad ekologisk produktion inklusive förbättrad djurhälsa. De beviljade projektmedlen fördelades på 24 olika projekt. Det innebär att projekten i genomsnitt beviljades . Projekten pågår normalt men det förekommer både kortare och längre projekt. Bidragen lämnas under förutsättning att resultatet av projektet blir offentligt och får användas fritt. har en databas där resultaten av finansierade projekt publiceras. Huvuddelen av de beviljade projektmedlen har gått till SLU och Hushållningssällskapen. beviljade inte försöks- och utvecklingsmedel till några nya projekt inom det ekologiska programmet 2010. Det innebär att befintliga medel har fördelats ut till redan pågående projekt. Av bidragsbeslutet framgår också att alla som ansökte om projektmedel fick projektmedel. I vissa fall fick de sökande ett något lägre belopp beviljat än det ansökta beloppet. Enligt uppgift från var det första gången som något nytt projekt inte beviljades projektmedel och det berodde på att budgeten inte medgav det.125 Enligt uppgift är det endast som stödjer tillämpad försöks- och utvecklingsverksamhet inom ekologisk produktion. Resultaten av försöks- och utvecklingsverksamheten utnyttjas, enligt myndigheten, bl.a. inom den kompetensutveckling som finansieras via landsbygdsprogrammet.126I sitt budgetunderlag för 20102012 har gjort bedömningen att tillämpad försöks- och utvecklingsverksamhet är nödvändig för att driva på 125Det inkom en ansökan från ett nytt projekt som flyttades över till området Växtnäringsläckage. Budgetunderlag för räkenskapsåren 20102012. miljömålsarbetet i syfte att uppnå de av beslutade miljökvalitetsmålen.127 i erfarenheter visar att regional försöksverksamhet inriktad på ekologisk odling ger effekt hos lantbrukarna. Förtroendet är högt för resultat som konstaterats i den egna regionen. Den rådgivning som ger bygger på resultat från tidigare försöksverksamhet. ger ett exempel angående spridningstidpunkter av gödsel. Tjäle och snötäcke ger helt andra förutsättningar i norra jämfört med i . Tiden och sättet växtnäring kan läcka är helt olika i norr och söder. Därmed är åtgärderna för att förhindra växtnäringsläckage också olika. Detta innebär, enligt uppgift från , att resultat av försök inom vissa områden som görs i södra delar av landet inte är relevanta för det jämtländska lantbruket. bedömer att verksamheten vid SLU:s försöksstationer i norra minskat . Detta har, enligt , gjort det svårare att utveckla den ekologiska produktionen i länet. Det finns flera olika forskningsfinansiärer som finansierar forskning om ekologisk produktion. Finansieringens syfte och inriktning skiljer sig åt mellan de olika finansiärerna. Den forskning som forskningsrådet Formas finansierar ligger sällan nära direkt tillämpning. Övriga finansiärer har som mål att ligga närmare tillämpning. Forskningen som finansieras av SLU EkoForsk är problemlösningsinriktad på kort sikt (), medan Stiftelsen () är problemlösningsinriktad på medellång sikt (fem till ).128 SLU finansierar huvudsakligen forskning om primärproduktion, medan övriga finansiärer bjuder in till forskning om flera delar i produktions- och konsumtionskedjan. Av Formas årsredovisning framgår att myndigheten har beviljat forskningsprojekt om för åren 20072009.129 I dessa medel inkluderas projektstöd till det europeiska forskningssamarbetet (ERA-net) och en särskild utlysning, gemensam med Stiftelsen (), inom området Marknad, företagande och tillväxt. Dessutom har beviljats ett anslag om . Budgetunderlag för räkenskapsåren 20102012. En svensk forskningsstrategi inom ekologisk produktion och konsumtion 20092015. 129Formas årsredovisning 2009. 130Coordination for in and . När det gäller samfinansierad forskning har Formas tillsammans med LRF/Gröna näringens riksorganisation () och SLF genomfört en gemensam utlysning med inriktning mot trädgårdsforskning inom klimatområdet. Forskningen avser hela kedjan från grundforskning till tillämpning och främjande av en ekologiskt och ekonomiskt hållbar utveckling inom trädgårdsnäringen. Formas finansierar tre projekt om totalt . Formas deltar i nätverket (ERA NET). Samarbetet syftar till att identifiera framtida strategiska forskningsprogram och att få till stånd gemensamma europeiska utlysningar inom prioriterade forskningsområden. Inom samarbetet resulterade en utlysning i tre beviljade projekt till SLU för åren 20072009 om totalt . Beviljade projekt faller inom ramen för Formas satsning inom ekologiskt hållbar utveckling. har nätverket ansökt och beviljats en förlängning (). Antalet deltagande länder har utökats och uppgick till 22 länder 2009.131 startades och kommer att pågå . Nätverket kommer att genomföra minst två utlysningar av forskningsmedel för transnationella forskningsprojekt inom ekologisk produktion. från till kommer preliminära ansökningar att tas emot. Utlysningen gäller de tre områdena växtodling, robusta och konkurrenskraftiga produktionssystem för gris, fjäderfä och fisk samt kvalitet och säkerhet i den ekologiska livsmedelskedjan.132