rfr · GY0WRFR2 · 2010-11-30 00:00:00 — genomfördes ett flertal pilotprojekt i utvalda städer inom EU, vilka främst fokuserade på ekonomisk utveckling, miljöåtgärder, återupplivande av historiska stadskärnor och utnyttjande av städers tekniska tillgångar. Pilotprojekten avlöstes av Urbanprogrammen. finansierade program i 118 stadsområden för totalt , och efterträdaren finansierade program i 70 stadsområden för totalt . För innevarande programperiod, 20072013, har stadsfrågorna integrerats i EU:s allmänna sammanhållnings- och regionalpolitik, vilket gör att initiativ för stadsutveckling kan finansieras genom strukturfonderna (framför allt den regionala utvecklingsfonden ERDF) och Sammanhållningsfonden. De antagna förordningarna om Sammanhållningsfonden och strukturfonderna för perioden 20072013 innehåller betydande möjligheter till stöd för miljöprioriteringar i stadsområden (t.ex. avfallshantering, avloppsrening, luftkvalitet, rena offentliga kommunikationer, energieffektivitet, återställande av förorenad mark och integrerade strategier för stadsförnyelse). Som exempel är av de planerade investeringarna från EU:s sida, i de över 300 operationella program som är finansierade av Utvecklingsfonden för 20072013, tydligt öronmärkta till stadsutveckling (vilket motsvarar ca ). Vid sidan av de regionalpolitiska finansieringsinstrumenten finns Urbact II-programmet som syftar till att stödja kunskaps- och erfarenhetsutbyte mellan policyskapare, beslutsfattare och andra aktörer inom urban politik, och främja spridandet av bästa praxis. Urbact ska också stödja beslutsfattare i stadsfrågor att utforma handlingsprogram. Urbact II har en budget på för 20072013, och ska finansiera totalt 46 tematiska nätverk och 14 arbetsgrupper. Varje Urbactprojekt ska ha koppling till tillväxt och jobbskapande, till social inklusion och gott styre eller till integrerad, hållbar utveckling. 196 Webbplatserna och . EU:S POLITIK FÖR STADSUTVECKLING M.M. och rådet antog 2002 ett direktiv om byggnaders energiprestanda.197 Direktivet bygger på följande fyra huvuddelar: En gemensam beräkningsmetod för byggnaders integrerade energiprestanda. Minimikrav på energiprestanda i fråga om nya byggnader och för befintliga byggnader när de genomgår en genomgripande renovering. Certifieringssystem för nya och befintliga byggnader, samt offentligt anslående av certifikat och annan relevant information i offentliga byggnader. Certifikaten får vara högst . Regelbundna kontroller av värmepannor och centrala luftkonditioneringssystem i byggnader, samt en bedömning av värmeanläggningar med värmepannor som är . Direktivet gäller bostads- och tjänstesektorn (kontor, offentliga byggnader osv.). Vissa byggnader omfattas dock inte av bestämmelserna om energicertifikat, t.ex. historiska byggnader och industrianläggningar. Det täcker alla aspekter av byggnaders energieffektivitet i syfte att fastställa ett tillvägagångssätt som verkligen är integrerat. Direktivet omfattar inte åtgärder som rör lös utrustning, t.ex. hushållsapparater. Åtgärder som gäller märkning och obligatoriska minimikrav på detta område har redan genomförts eller är planerade inom ramen för handlingsplanen för energieffektivisering. Energicertifikaten ska tillhandahållas när en byggnad byggs, säljs eller hyrs ut. Å ena sidan är direktivet särskilt inriktat på uthyrning för att se till att ägarna, som normalt inte betalar kostnaderna för energiförbrukningen, vidtar de åtgärder som är nödvändiga. Å andra sidan fastslås även att de boende själva bör kunna reglera sin egen förbrukning av värme och varmvatten i den mån detta är kostnadseffektivt. Medlemsländerna har ansvaret för att utarbeta minimikrav. De är också skyldiga att se till att certifieringen och kontrollen av byggnaderna utförs av kvalificerad och oberoende personal. Kommissionen ska, biträdd av en kommitté, ansvara för att bilagan anpassas till den tekniska utvecklingen. I bilagan anges de faktorer som ska beaktas vid beräkning av byggnaders energiprestanda och de krav som ska uppfyllas vid kontroll av värmepannor och centrala luftkonditioneringssystem. Direktivet tillämpas fr.o.m. och har genomförts i bl.a. genom en ny lag om energideklaration av byggnader och en ändring i lagen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m. föreslog kommissionen en ändring av direktivet i syfte att skärpa kraven på 197 och rådets direktiv om byggnaders energiprestanda (2002/91/EG), antaget . BILAGA 5 EU:S POLITIK FÖR STADSUTVECKLING M.M. energiprestanda och förtydliga vissa av direktivets bestämmelser.198 Det nya direktivet innebär även att tillämpningsområdet utökas till fler typer av byggnader. Rådet nådde en politisk överenskommelse om det nya direktivet . Det reviderade direktivet om byggnaders energiprestanda antogs 2010.199 Det medför att energikrav ska införas för alla nya byggnader samt i vissa fall för befintliga byggnader vid större renoveringar. Programmet Intelligent energi är inrättat till stöd för energieffektivitet, förnybara energikällor och energidiversifiering. Programmet ska bidra till att säkerställa hållbar energi för och stärka konkurrenskraft. Programmet ska i synnerhet omfatta åtgärder för att utveckla energieffektivitet och främja rationell användning av energikällor, främja nya och förnybara energikällor och stödja energidiversifiering, främja energieffektivitet och användning av nya och förnybara energikällor vid transporter. Programmet, som har en total budget på ca för perioden 20072013, består av tre delar: Save (energieffektivitet och rationell resursanvändning) innehåller insatser som rör utveckling av energieffektivitet och rationell användning av energikällor, vilka kan bestå i följande: Förbättring av energieffektivitet och rationell användning av energikällor, särskilt inom bygg- och industrisektorerna, med undantag för de insatser som omfattas av artikel 41. Stöd till förberedelser av lagstiftande åtgärder och tillämpning av dessa. Altener (nya och förnybara energikällor) innehåller insatser som rör främjande av nya och förnybara energikällor vilka kan bestå i följande: Främjande av nya och förnybara energikällor för centraliserad och decentraliserad produktion av elektricitet, värme och kyla och därmed stöd till diversifiering av energikällor, Integrering av nya och förnybara energikällor i lokala miljöer och energisystem. Stöd till förberedelser av lagstiftande åtgärder och tillämpning av dessa. Steer (energi inom transport) innehåller insatser som rör främjande av energieffektivitet och användning av nya och förnybara energikällor vid transporter vilka kan bestå i följande: Stöd till initiativ som rör alla energiaspekter av transport och diversifiering av bränslen. Främjande av förnybara bränslen och energieffektivitet inom transport. Stöd till förberedelser av lagstiftande åtgärder och tillämpning av dessa. 198KOM(2008) 780 slutlig. 199Europaparlamentets och rådets direktiv /31/EU om byggnaders energiprestan- EU:S POLITIK FÖR STADSUTVECKLING M.M. Hållbar energi för är en kampanj som initierades av kommissionen 2005. Kampanjen ska bidra till att EU:s energipolitiska mål och målsättningar uppnås inom områdena förnybara energikällor, energieffektivitet, rena transporter och alternativa bränslen. Kampanjens mål är att öka kunskapen hos beslutsfattare på lokal, regional, nationell och europeisk nivå se till att allmänhetens kännedom, förståelse och stöd når en hög nivå stimulera den nödvändiga utvecklingen för ökade privata investeringar i hållbara energitekniker. Inom ramen för kampanjen tillhandahålls också uppnåeliga riktvärden, som ska användas för att mäta framstegen med hållbara energiåtgärder och fungera som mål för beslutsfattare och planerare. är även samordnare för den s.k. borgmästarkonferensen om hållbar energi. Att inrätta en borgmästarförsamling var en av prioriteringarna i för energieffektivitet: att förverkliga möjligheterna. är ett åtagande där de samhällen och städer som ansluter sig till avtalet åtar sig att genom ökad energieffektivitet och renare energiproduktion och energianvändning gå längre än EU:s energipolitiska mål vad gäller minskade koldioxidutsläpp. Kommissionen har åtagit sig att ensidigt erkänna städer som anslutit sig till avtalet och sörja för att de uppmärksammas offentligt. Kommissionen har satt upp och finansierar borgmästaravtalets sekretariat, som tillhandahåller tekniskt och publicitetsfrämjande stöd, verktyg för utvärdering och övervakning, mekanismer för att underlätta kunskapsutbyte mellan olika geografiska områden och verktyg för att underlätta överföring och spridning av framgångsrika åtgärder. Kommissionen åtar sig även att tillhandahålla riktlinjer och exempel på riktmärken för eventuell implementering, och att anknyta till befintliga aktiviteter och nätverk som stöder de lokala myndigheternas klimatskyddsroll. Detta görs av kommissionens gemensamma forskningscentrum (GFC) i nära samarbete med borgmästaravtalets sekretariat. Borgmästarförsamlingen är öppen för städer av alla storlekar i . De städer som på grund av sin begränsade storlek inte har resurser att utarbeta en utsläppsinventering eller en åtgärdsplan bör få stöd från städer som har denna kapacitet. I är 43 städer anslutna till borgmästaravtalet. Ett annat initiativ är Build-up. Det är en webbportal som lanserades av kommissionen 2009 för att hjälpa medlemsstaterna att genomföra direktivet om byggnaders energiprestanda.200 Initiativet finansieras genom programmet Intelligent energi . Syftet med Build-up är att BILAGA 5 EU:S POLITIK FÖR STADSUTVECKLING M.M. hjälpa husägare och hyresgäster som är intresserade av att minska energiförbrukningen att hitta praktisk information om energisparande hjälpa byggnadsentreprenörer att förbättra sina färdigheter och få mer kunskap om den senaste energilagstiftningen, interagera med varandra och få de senaste nyheterna från branschen förse offentliga myndigheter med information om lagstiftning, verktyg och riktlinjer från andra städer, regioner och länder, och möjlighet att dela med sig av sin expertis med kolleger involvera paraplyorganisationer med intresse för energisparande åtgärder. Ett tredje initiativ är Eurocities, vilket är ett nätverk mellan mer än 130 större städer i mer än 30 europeiska länder som grundades . Eurocities ska utgöra en plattform där man kan dela med sig av kunskaper och idéer, utbyta erfarenheter, analysera gemensamma problem och utveckla innovativa lösningar. Detta görs genom en lång rad av forum, arbetsgrupper, projekt och event. Nätverket är fristående från EU, men samarbetar med EU- kommissionen, bl.a. genom deltagande i kommissionens kampanj för hållbar energi i . Eurocities samarbetar även med . publicerade kommissionen en handlingsplan för hållbar rörlighet i städer.201 Handlingsplanen har tagits fram på grundval av konsultationsprocessen kring grönboken om en ny kultur för rörlighet i städer.202 I handlingsplanen anges en enhetlig ram för EU-initiativ på området rörlighet i städer. Detta ska åstadkommas genom att man uppmuntrar och stöder utvecklingen av strategier som syftar till hållbar rörlighet i städer och som bidrar till att de allmänna EU-målen kan uppnås, exempelvis genom att stödja utbyte av bästa praxis och tillhandahålla finansiering. I handlingsplanen föreslås 20 åtgärder för att uppmuntra och stödja lokala, regionala och nationella myndigheter i att uppnå sina mål för hållbar rörlighet i städer. Åtgärderna är grupperade i sex teman: Grönare transporter i städer Utbyte av erfarenhet och kunskap Optimering av rörligheten i städer. Handlingsplanen innehåller även en tidsplan för när de olika åtgärderna ska genomföras. Handlingsplanen kommer att utvärderas av kommissionen . 201KOM(2009) 490 slutlig. 202KOM(2007) 551. EU:S POLITIK FÖR STADSUTVECKLING M.M. Det finns en stor mängd EU-lagstiftning som är relevant för trafik och transporter i stadsområden. Det kan röra regler om vägavgifter, passagerarrättigheter, stöd, fordonsnormer, offentlig upphandling, bränslen och bullernivåer.203 Många typer av projekt och initiativ som rör hållbara städer kan söka finansiering genom EU:s sjunde ramprogram för forskning och utveckling. Två av de tio teman där ramprogrammet kan finansiera forskningssamarbete är miljö (inklusive hållbar utveckling) och transporter (inklusive hållbara transporter). Nedan ges exempel på ett initiativ som är finansierat genom ramprogrammet för forskning. Genom initiativet (City-vitality-sustainability) renare och bättre transporter i städer försöker EU stödja och utvärdera ambitiösa integrerade strategier för hållbara transporter. finansieras genom EU:s ramprogram för forskning och utveckling.204 startade (inom det femte ramprogrammet för forskning och utveckling) och omfattade 19 städer grupperade i 4 demonstrationsprojekt. startade (inom det sjätte ramprogrammet) och omfattade 17 städer i 4 demonstrationsprojekt. startade (inom det sjunde ramprogrammet) och omfattar 25 städer grupperade i 5 demonstrationsprojekt. Initiativet har följande målsättningar, nämligen att främja och implementera hållbara, rena och energieffektiva åtgärder för transporter implementera integrerade lösningar med teknologi och policyåtgärder inom energi och transport bygga upp en kritisk massa och marknader för innovation. Förutom demonstrationsprojekten kan alla europeiska städer gå med i som syftar till utbyte av erfarenheter och idéer i frågor om rena transporter. lanserade kommissionen ett pionjärmarknadsinitiativ för för att identifiera s.k. pionjärmarknader med potential att bli ledande 203GD Transport har samlat referenser till tillämplig lagstiftning i ett särskilt arbetsdokument som finns på webbplatsen . BILAGA 5 EU:S POLITIK FÖR STADSUTVECKLING M.M. inom nya innovationer av stort ekonomiskt och samhälleligt värde, och diskutera olika verktyg för hur EU kan stödja uppkomsten av dessa marknader.205 För den inledande etappen av initiativet identifierades sex marknader, däribland hållbart byggande. Kommissionen skriver följande i meddelandet om pionjärmarknadsinitiativet: Byggsektorn står för av BNP och sysselsätter av arbetskraften. Byggnader står för den största delen av den totala energiförbrukningen i EU () och av alla utsläpp av växthusgaser. Hållbart byggande är ett mycket omfattande område som inbegriper frågor som rör miljö (t.ex. effektiva elektriska apparater och värmeinstallationer), användarnas hälsa (t.ex. inomhusluftens kvalitet) och bekvämlighet (t.ex. i samband med äldre människors rörelsefrihet). Man tar här fram hållbara lösningar för bostadshus och andra byggnader och för infrastruktur. Otillräckligt samordnad lagstiftning, inte bara på EU-nivå utan speciellt på nationell nivå, för byggsektorn i kombination med en huvudsakligen lokal företagsstruktur leder till att administrationen blir omfattande och fragmenteringen betydlig på denna marknad. Dessutom känner man på många håll inte till möjligheterna att inom ramen för gällande lagstiftning om offentlig upphandling understödja efterfrågan på innovationsinriktade lösningar. En förutseende strategi krävs både för lagstiftningen och vid offentlig upphandling. Kommissionen föreslog elva olika åtgärder för att uppnå tre centrala mål: att skapa ett mer enhetligt ramverk av regler och standarder för hållbart byggande, att utveckla en kultur för innovation och Life Cycle Costing i offentlig upphandling och att förbättra funktionaliteten på utbudssidan och gott samarbete med kunderna. Enligt kommissionens Mid-term progress report har de flesta planerade åtgärder initierats planenligt. De mest märkbara framstegen rör förslaget till en förordning om byggprodukter206 och förslaget till ändring av direktivet om byggnaders energiprestanda (se under Energi). Genom programmet ECO-innovation vill EU stödja innovativa produkter, tjänster och tekniker som kan effektivisera användningen av naturresurser och minska ekologiska fotavtryck. Målet är att minska gapet mellan forskningen och marknaden och att bidra till genomförandet av Action Plan. Nästan finns tillgängliga för att finansiera projekt . ECO-Innovation är en del av Ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation (CIP).207 Projektstöd för hållbar stadsutveckling Projektstöd för hållbar stadsutveckling kan sökas inom Europeiska regionala utvecklingsfondens olika program för territoriellt samarbete, främst det inter- 205KOM(2007) 860. 206KOM(2008) 311. EU:S POLITIK FÖR STADSUTVECKLING M.M. regionala programmet URBACT II samt de transnationella programmen för (Interreg) , och . berörs av mer än tio olika program inom målet Europeiskt territoriellt samarbete. får ca för åtgärder inom europeiskt territoriellt samarbete för hela perioden. Medlen kommer från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF). Utöver denna summa får även del av medlen från de territoriella program som hanteras utanför . Den totala summan för dessa program uppgår till ca . Inom det europeiska territoriella samarbetet finns gränsöverskridande regionalt samarbete mellan NUTS3-regioner (län) transnationellt samarbete (makroregioner) interregionalt samarbete (inom hela EU). Programmen ska ge stöd till bl.a. främjande av entreprenörskap, turism, kultur och handel, skydd och vård av natur- och kulturtillgångar, bättre tillgång till transporter, informations- och kommunikationsnät, gränsöverskridande system för vatten- och energiförsörjning samt avfallshantering, samarbete kring användande av infrastrukturer för t.ex. bättre hälsovård, kultur, turism och utbildning. De gränsregionala program där regioner i ingår är: Mellersta (Central Baltic) (South Baltic). Transnationella program där deltar De transnationella programmen sträcker sig över större sammanhängande områden och är inriktade på transnationellt samarbete och utveckling. De ger bl.a. stöd till projekt som arbetar med innovation och utvecklande av vetenskapliga och tekniska nätverk, infrastruktur, miljöfrågor, tillgänglighet och transporter och hållbar stadsutveckling (competitive communities). ingår hela eller delar av i tre transnationella program: Östersjöprogrammet (hela ) Nordsjöprogrammet (, , , och län) (, , och ). BILAGA 5 EU:S POLITIK FÖR STADSUTVECKLING M.M. Interregionala program där deltar Interregionala program omfattar hela EU och inriktar sig på olika teman samt på nätverks- och erfarenhetsutbyte. Deltagande regioner behöver inte gränsa till varandra. omfattas av följande interregionala program: Interregionalt samarbetsprogram Interreg IV C 208 , e-brev . Statliga och kommunala myndigheter I denna bilaga beskrivs de statliga och kommunala myndigheter som är involverade i arbetet med hållbar stadsutveckling. är förvaltningsmyndighet för frågor om byggd miljö, hushållning med mark- och vattenområden, fysisk planering, byggande och förvaltning av bebyggelse och boende. ansvarar också för den centrala administrationen av statliga stöd och bidrag inom sitt verksamhetsområde. ska i frågor inom sitt verksamhetsområde bl.a. verka för en hållbar utveckling med utgångspunkt i den sociala, ekologiska och ekonomiska dimensionen och en god arkitektur och en ändamålsenlig utformning av den bebyggda miljön i samhällsplanering och byggande.209 sorterar under och anslaget till bereds i av civilutskottet. I utredningen om konstaterades att verksamheten inte fullt ut möter verkets avsedda uppgifter, och att verket inte alltid lever upp till de krav och förväntningar som och omvärlden i övrigt ställer. Ut- redningens bedömning var att har svårt att hantera nya frågor och akuta uppdrag med omprioritering av resurser. Utredningen konstaterade vidare att det för hållbart samhällsbyggande inte finns någon gemensamt utvecklad politik, och för del handlar problemet därför om att olika departement styr verket utan utvecklad samordning sinsemellan. Utredningen föreslog därför att regeringen utvecklar en samlad politik för ett hållbart samhällsbyggande som underlag för regeringens samordnade styrning av Bover- ket och andra berörda myndigheter. Ärendet bereds inom Regeringskansliet.210 har en rad olika uppgifter inom området hållbar stadsutveckling. I uppföljningen har verket uppgett att arbete har pågått och spänner över ett flertal olika fält. tog, genom ett regeringsuppdrag, 2004 fram ett förslag till strategi för arbetet med en hållbar utveckling av städer och tätorter i . studie syftade till att lägga fram en struktur för detta ämne, redovisa en problematiserande och framåtsyftande analys av väsentliga utmaningar och lämna förslag till strategiska vägar med konkreta åtgärder. Parallellt genomfördes en studie av olika sätt att hantera stadspolitiska frågor i några andra europeiska länder. Enligt uppgift från lämnades förslag in till regeringen, varpå arbete med en departementsskrivelse om en nationell stadspolitik påbörjades. I samband med regeringsskiftet nedprioriterades detta arbete. har redovisat innehållet i förslaget för och enligt verket har element av strategin 209Förordning (2009:1482) med instruktion för . 2009/10:1 utg.omr. 2010/11:RFR2 BILAGA 6 STATLIGA OCH KOMMUNALA MYNDIGHETER kunnat spåras i därefter givna uppdrag. uppges att relevanta delar av rapporten har använts på myndigheten, bl.a. i pågående regeringsuppdrag.211 När det gäller den pågående satsningen på hållbara städer har i uppgift att bistå Delegationen för hållbara städer med bl.a. administrativt stöd, analys och bedömningar beträffande ansökningar om bidrag samt underlagsmaterial och analyser i delegationens arbete. Enligt förordningen övertar delegationens roll . Inom miljömålssystemet ska inom sitt verksamhetsområde verka för att miljömålen nås. I detta ansvar ingår att samordna, utveckla, följa upp och utvärdera samt informera om miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö. har i miljömålsarbetet föreslagit flera åtgärder som ska bidra till att miljömålet nås och till en hållbar urban utveckling. har också genomfört ett antal projekt, bl.a. för att öka kunskapen om utvecklingen av den byggda miljön och dess miljöpåverkan samt om miljöproblem i urban miljö. I samverkan med och har tagit fram ett förslag till program för miljödata om byggd miljö. har haft ett flertal regeringsuppdrag om hållbar stadsutveckling . Under uppföljningen har särskilt följande uppdrag lyfts fram: Regeringen beslutade att ge fyra myndigheter (, , och ) ett samarbetsuppdrag om hållbar stadsutveckling. En delrapport lämnades till . Regeringen beslutade att ge i uppdrag att utarbeta en kunskapsöversikt med fokus på socioekonomiska aspekter av hållbar utveckling. Regeringen har i regleringsbrevet gett (tillsammans med och ) i uppdrag att samverka med för att vidareutveckla och stärka en helhetssyn i planeringen och gestaltningen av offentliga miljöer där arkitekturens, formens och konstens roll i gestaltningen av offentliga miljöer tydliggörs. Regeringen beslutade att uppdra åt att på nationell nivå leda, samordna och i samverkan med länsstyrelserna stödja ett konkret utvecklingsarbete för att stärka tryggheten i stads- och tätortsmiljöer ur ett jämställdhetsperspektiv. I detta uppdrag ingår bl.a. att dela ut bidrag till kommunala insatser. Vid fanns tidigare ett stadsmiljöråd som var ett rådgivande organ till verket. Rådet skulle verka för att bebyggelsemiljön utvecklades så att den främjar en god livskvalitet, följa den svenska och internationella bebyggelseutvecklingen samt stimulera till debatt om bebyggelsemiljön. Rådet är nedlagt. Vid finns som enligt är ett viktigt 211 , intervju . STATLIGA OCH KOMMUNALA MYNDIGHETER BILAGA 6 2010/11:RFR2 diskussionsforum om bl.a. nya regler för branschen, myndigheterna och organisationerna. är förvaltningsmyndighet på miljöområdet och ska vara pådrivande och samlande i miljöarbetet. Verkets arbete ska syfta till att främja en hållbar utveckling med utgångspunkt i den ekologiska dimensionen. De miljökvalitetsmål som har fastställt och strategierna för att nå målen ska vara vägledande i arbetet.212 sorterar under och anslaget till bereds i av miljö- och jordbruksutskottet.