eunbil · GX0N23A5D7 · 2010-01-01 00:00:00 — Rådets möte (miljö) Rubrik: Climate change: Follow-up to the Conference () - Adoption of Council conclusions dokument: Ej tillämpligt behandlad vid samråd med : Rådsslutsatserna har inte behandlats tidigare i . Bakgrund EU:s mål var att i uppnå en ambitiös, global, allomfattande överenskommelse förenlig med tvågradersmålet och som skulle syfta till att bli en rättsligt bindande överenskommelse för alla världens länder . Utfallet från uppfyller inte detta mål. Det är dock för tidigt att säga säkert vad kommer få för konsekvenser, särskilt på . Ett stort antal länder har anslutit sig till Accord (CA) men flera viktiga parter, däribland och , har inte uttryckligen anslutit sig. De sistnämnda länderna har kraftfullt betonat betydelsen av att fortsätta arbeta inom Klimatkonventionen (UNFCCC) och i synnerhet med Kyotoprotokollet. Det är fortsatt oklart hur CA, som saknar formell status inom UNFCCC, kan länkas samman med arbetet i de två förhandlingsspåren AWG-LCA och AWG-KP som kommer fortsätta fram till COP 16 i enligt beslut i . Ordförandeskapet avser anta rådsslutsatser på klimatområdet vid . Slutsatserna behandlar resultatet av samt de fortsatta internationella klimatförhandlingarna. Ett första utkast av dessa rådsslutsatser diskuterades i rådsarbetsgruppen för internationella miljöfrågor . Många medlemsstater hade tämligen omfattande synpunkter på det första utkastet, så också som även lämnade skriftliga synpunkter. Reviderade utkast till rådsslutatser har diskuterats i rådsarbetsgruppen för miljö den 11, och samt i Coreper . Ett ämne som sannolikt kommer att diskuteras vid är hur EU ska utforma sin strategi efter . I detta ligger inte minst frågan om hur EU ska förhålla sig till Kyotoprotokollet och kravet på en rättsligt bindande överenskommelse för alla parter. Rättslig grund och beslutsförfarande Rådsslutsatser antas med enhällighet. Svensk ståndpunkt Utestående frågor i rådsslutsatserna är i synnerhet hur EU ska förhålla sig till Kyotoprotokollet och kravet på en rättsligt bindande överenskommelse för alla parter. Vissa parter driver också i minoritet frågan om att inrätta en ny världsmiljöorganisation. På ett övergripande plan vill regeringen verka för: En internationell överenskommelse i med utgångspunkt i Accord (CA) och befintliga förhandlingstexter under AWG-KP och AWG-LCA. är ambitionen en rättsligt bindande överenskommelse för samtliga parter som åtminstone för industriländerna bygger på och bevarar alla väsentliga delar av Kyotoprotokollet. Kyotoprotokollet behöver dock förbättras så att exempelvis AAU-överskottet kan hanteras och regelverken för de flexibla mekanismerna och beräkning av utsläpp och upptag från skog och mark utvecklas. , som ej är part till Kyotoprotokollet, bör åta sig internationellt rättsligt bindande kvantifierade utsläppsreduktionsmål och ekonomiskt avancerade utvecklingsländer bör ta på sig utsläppsbegränsningsåtgärder som går att följa och verifiera genom gemensamma regler för övervakning, rapportering och verifiering (MRV). EU bör analysera och diskutera hur utfall bör reflekteras i . En bred anslutning till CA, stödja processen med att utveckla CA samt betona vikten av att leva upp till åtagandena i CA och att genomförandet börjar . En effektivisering av de internationella klimatförhandlingarna; öppenhet för reformer av arbetssätt, lyhördhet mot . UNFCCC-processen är klimatförhandlingarnas huvudsakliga hemvist, men behov finns av initiativ vid sidan av som kan föda in och bidra till UNFCCC-processen. Att rådsslutsatserna utformas med det övergripande målet att stärka EU:s samarbete med (utvecklings)länder som delar EU:s intresse av att en långtgående och bindande klimatöverenskommelse finns på plats efter Kyotoprotokollets första åtagandeperiod. Att EU betonar de av vetenskapen identifierade nödvändiga utsläppsminskningarna och står fast vid sina egna mål om utsläppsminskningar, inklusive sitt långsiktiga mål om att minska utsläppen jämfört med till 2050. Kommissionen bör ges i uppdrag att göra en analys av konsekvenserna av att EU åtar sig att minska sina utsläpp till 2020 jämfört med . EU bör också bekräfta sin syn gällande utsläppsmål för internationell sjö- och luftfart och vikten av en fortsatt utveckling av utsläppsmarknaden, inklusive system för handel med utsläppsrätter och skapandet av sektorsbaserade mekanismer för att möjliggöra större utsläppsreduktioner. Att EU och andra industriländer omsätter fast start-finansiering i praktiken och att EU lever upp till sin utfästelse om 2010-2012. Vid COP 16 ska EU kunna visa att vi levererat och vilka indikativa planer som gäller för den fortsatta perioden. Det är centralt att redovisningen av fast start-finansieringen sker på ett så tydligt sätt som möjligt. Vidare är en sammanställd rapportering inom unionen av fast start-pengarna angelägen att få fram. Slutligen verkar regeringen för att EU flaggar för flexibilitet för hur arbetet med att foga samman CA och UNFCCC-arbetet läggs upp samt undviker att cementera tidigare tagna positioner som kan behöva omprövas. inställning har ingen formell roll vid antagandet av rådsslutsatser. Förslaget Rådsslutsatserna utvärderar utfallet av men fokus ligger på vägen framåt, mot COP 16 i , och på att inleda genomförandet av CA. Rådsslutsatserna bekräftar vidare EU:s position i en rad viktiga frågor och inbjuder till dialog med andra konstruktiva parter. Gällande svenska regler och förslagets effekter på dessa Rådsslutsatserna har inga direkta effekter på svenska regler. Ekonomiska konsekvenser Rådsslutsatserna medför inga direkta ekonomiska konsekvenser utöver de som följer av tidigare antagna slutsatser i olika rådskonstellationer.