rfr · GY0WRFR2 · 2010-11-30 00:00:00 — Delegationen för hållbara städer uppfattades delvis ha en sådan paraplyfunktion, men delegationens begränsade tidsperiod uppfattades som ett problem. I och med att en del av EK:s uppdrag i är att utveckla uppföljnings- och utvärderingsmetoder vilket kommer att resultera i diverse rapporter så ville man här förvissa sig om att det finns mottagare av allt arbete det innebär. anses det inte vara någon som har det ansvaret. EK uttryckte intresse av att skapa en gemensam kunskapsbank, som ackumuleras på lång sikt, av alla erfarenheter från de hållbarhetsprojekt som pågår nationellt. Det har tidigare funnits liknande kunskapsbanker kring hållbarhetsarbete, exempelvis på i . Kopplad till den nuvarande splittrade organiseringsformen är problematiken kring bidragssökande. När delegationen försvinner tvingas tjänstemännen att vända sig till en mängd olika myndigheter beroende på vilken aspekt av hållbar stadsutveckling man fokuserar på. På SBK anser man att det finns en del oklarheter då ingen myndighet har det ledande initiativet inom hållbar stadsutveckling. Dock uppfattade flera intervjuobjekt detta som ett normaltillstånd i allt deras arbete. På SBK uttryckte man också en problematik i det faktum att olika aktörer har olika tidsperspektiv. På SBK finns ett tidsperspektiv , vilket är en långsiktighet som inte finns hos andra aktörer. Delegationen för hållbara städer Allmänt om Delegationen för hållbara städer Flera intervjuobjekt upplevde att modellen för delegationens uppdrag, vilket utförs under en mycket tidsbegränsad period och har en distinkt budget, skapar begränsningar. De under vilka det finns möjlighet att söka bidrag anses av tjänstemännen vara en mycket kort tidsperiod i stadsutvecklingssammanhang. Det blir helt avgörande huruvida projektet i fråga har kommit tillräckligt långt i utvecklingsfasen för om det finns en praktisk möjlighet att ansöka om bidrag. Om delegationen hade fått verka i fem eller så hade den upplevts som såväl mer intressant som mer relevant. Intervjuobjekt uttryckte relevansen av ett mer långsiktigt stöd, som därigenom kan vara mer anpassningsbart till de behov som utvecklas i specifika projekt. På så sätt tror man att statliga bidragsmedel skulle kunna få en högre verkningsgrad. Strategin att skapa en delegation för upplevdes av flera tjänstemän som ad hoc-mässig. SBK finner att det behövs ett större planeringsstöd på en långsiktig tidsskala inte nödvändigtvis projektbundet så till den grad som delegationen påbjuder, utan ett stöd för att utarbeta en fungerande modell och metod, den mest effektiva samrådsformen m.m. På samma sätt anser man att det behövs ett aktivare stöd för hur arbetet med hållbar livsstil ska ske. ARBETE MED HÅLLBARA STÄDER BILAGA 4 2010/11:RFR2 Ett motsvarande arbete före delegationen för hållbara städer som kallades för Bygga-bo-dialogen lades ned för att delegationens arbete skulle ta vid, men SBK anser att delegationen inte på ett fungerande sätt har tagit till vara det arbete som Bygga-bo-dialogen bidrog till. Att ersätta arbetet med en tvåårig delegation utrycks som orimligt det kontaktnät, de samarbetsformer, den kunskapsbas och den kontinuitet som Bygga-bo-dialogen stod för har enligt intervjuobjektet inte tagits till vara. Ett intervjuobjekt påpekade dock att delegationen fungerar som en injektion för innovation och nytänkande just på grund av den begränsade tidsperioden. Denna roll såg han som ytterst viktig, och han ansåg att den har fullföljts på ett utmärkt sätt. Vidare fanns det på SBK åsikter om att initiativet till hållbar stadsutveckling bör inordnas bättre under för boende och byggande. Denna avdelning tar upp dylika angelägenheter, men det finns önskemål om att detta ska vara tydligare kopplat till investeringssatsningar som relaterar till målen om att ska vara internationellt ledande i hållbarhetsarbetet. Därtill anser man att fokus ligger alltför mycket på miljöteknik . Då man ser som ett kunskapsbaserat samhälle så är kunskapsutvecklingen det stora bidraget; den stora nyttan ur ett globalt perspektiv anses inte vara den minskning av CO2-emissioner som och bidrar till utan den kunskapsöverföring som sker när t.ex. , och kommer på studiebesök. Hade det funnits en myndighet som mer långsiktigt engagerar sig i projekt både i form av expertkompetens, kontakter och ekonomiskt stöd så tror man att processen skulle ha kommit längre än . Intervjuobjekten har haft mycket lite direktkontakt med delegationen, men vid de kontakter som tagits så har kommunikationen upplevts som tydlig och välfungerande i de flesta fall. Ansökningsprocessen till delegationen anses vara enkelt utformad. Ansökningstiderna, vilka var , sågs inte som ett problem då planeringsfaserna är betydligt längre än så. Som redan beskrivits ansågs dock det tvååriga arbete som modellen med delegationen utgör inte vara anpassat för tidsramarna i stadsutvecklingsprojekt. Man ansåg att det fanns poänger med dylika punktinsatser då kommuner sällan har extra resurser att rikta mot dessa projekt men pekar på vikten av en medvetenhet om att det inte är en lösning för alla projekt. I upplevde man dock en viss förvirring kring ansökan då man 1) inte insåg att man ansökte om för mycket pengar (300 miljoner) och 2) inte insåg att man skulle göra två separata ansökningar om planerings- och investeringsstöd. Detta exemplifieras i fallet ; när EK fick planeringsbidrag planerade man även att söka ett större investeringsbidrag, men man insåg att det inte fanns tid att formulera en välbetänkt ansökan för investering. Intervjuobjekt ansåg att idealet hade varit att kunna göra förstudier för planeringsbidraget för att sedan kunna avgöra vad som var meningsfulla investeringar med hög verkningsgrad; ansökan om investeringsbidrag skulle 2010/11:RFR2 BILAGA 4 ARBETE MED HÅLLBARA STÄDER dock skickas in mycket kort efter beskedet om planeringsbidrag. EK sökte ändå investeringsbidrag för en projektidé inom projektet, men det fanns en misstanke om att det skulle resultera i avslag. Konkreta projekt som sökt bidrag från delegationen De intervjuobjekt som är involverade i anser inte att det praktiska hållbarhetsarbetet påverkats nämnvärt av det faktum att man fått planeringsstöd, då summan (1,5 miljoner) är mycket liten i stadsutvecklingssammanhang. SBK återkopplade återigen detta till den arbetsform som en delegation utgör. Man accepterade detta som systemets struktur men menade att det påverkar ambition att vara internationellt ledande inom hållbar stadsutveckling. Vidare var projektidéerna utvecklade då miljöprofileringen i är politiskt styrd. Arbetet är därför inte kopplat till Delegationen för hållbara städer; ansökan handlade snarare om att strukturera och kommunicera redan existerande ambitioner. Inför ansökan om planeringsstöd till diskuterades dock vilka typer av utredningar det fanns behov av för vidare framåtskridande i processen. Ansökan angående handlade specifikt om utredningar om energi, informations- och kommunikationsteknik m.m. Dessa utredningar togs möjligen längre tack vare planeringsbidraget. Vidare har EK alldeles startat utredningar baserade på planeringsstödet. Dessa processer innebär dock långa ledtider och många inblandade aktörer. Däremot bortprioriterades flera egna tekniska lösningar som en effekt av avslaget på ansökan om investeringsstöd. I stället studerar man nu andra projekt och försöker att ta in existerande lösningar. Det finns dock problem med att direktimplementera lösningar från andra områden där förutsättningarna kan se mycket annorlunda ut, såväl struktur- och byggnadsmässigt som miljömässigt. Intervjuobjekten var försiktiga med att spekulera alltför mycket i vad stödet hade kunnat innebära för den mer allmänna stadsutvecklingen i , då en potentiell kunskapsöverföring fortfarande ligger långt in . I och med att de miljömässiga punktinsatserna i ska komma hela stadsutvecklingen till godo så ska det dock ske en överföring såväl kunskaps- och processmässigt som teknikmässigt till andra projekt i staden, vilket är en uttalad ambition i miljöprofilsarbetet i . Arbetet med att utveckla ett sådant förlopp är en process som måste utvecklas kontinuerligt. Innovation center (miljöcentret i ) kommer att bli en del av sådana insatser. Vidare är en av målsättningarna att driva på utvecklingen av svensk miljöteknik, vilket Innovation center också är en del av. I är ambitionen ett diversifierat showcase, där miljöföretagen ska synas på ett tydligt sätt. Tanken är att det ska fungera som en arena för företag att agera på, vilket är detta en av de ARBETE MED HÅLLBARA STÄDER BILAGA 4 2010/11:RFR2 bakomliggande faktorerna till att det blivit ett miljöområde. Vidare kommer delegationer på studiebesök till , där även den inkluderande planeringsmodellen är av intresse. Det stora intresset kring skapar vissa svårigheter då EK inte har någon vana att hantera dylika situationer; det finns ett stort behov av fler informatörer och kommunikatörer. Trots att man inte ansåg att det rör sig om några stora summor så upplever ansvariga för det som positivt att över huvud taget få bidrag i och med att det var så många som ansökte det ses som ett förtroende. Man anser att det finns en symbolisk och psykologisk förankringsaspekt av att ha ett statligt stöd. Vidare förväntades EK ansöka om bidrag till ; man eftersträvar att projektet är ett av dem som ansöker om bidrag. uttrycks dock en besvikelse över avslaget på ansökan om investeringsstöd, och flera ansåg att tappade en del av sin styrka i och med det negativa utfallet i fråga om investeringsstöd. För Norra Djurgårdsstadens ansökan till delegationen har inverkan på växthusgasemissioner beräknats med hjälp av avdelningen för i industriell ekologi vid KTH. En beräkningsmodell håller även på att tas fram av Clinton Climate Initiative. Ett intervjuobjekt i uttryckte besvikelse över att ha fått avslag på ansökan till delegationen. Han ansåg att styrkan i svensk stadsplanering och utveckling är att man på förhållandevis lika villkor blandar forskning, utveckling och praktik och att detta är tänkt att dras till sin spets i . Han uttryckte det som en missad chans till vidareutveckling av de holistiska ambitionerna i , vilket enligt honom i kombination med starka varumärken som skulle kunna göra världsunikt ur hållbarhetsperspektiv. Han menade att avslaget sätter stopp för flera samarbeten och innovativa idéer då det helt enkelt inte blir ekonomiskt gångbart men påpekade att även om man känner sig tvungen att minska ambitionerna så kan slutresultatet likväl bli fullgott. Vidare diskuterades delegationens funktion som kvalitetsstämpel, vilket återigen visar på delegationens symboliska och psykologiska roll för de ansökande. Intervjuobjektet uttryckte det hela som att ett bidrag skulle ha fungerat som ett kvitto på att är på rätt väg. Intervjuobjekt identifierade en fungerande uppföljning och utvärdering som en mycket viktig punkt som framför allt blev tydlig efter utvärderingen av . EK diskuterade nödvändigheten av noggrann uppföljning över flera olika skalor, vilket resulterat i utvecklingen av en ny uppföljningsmodell i . En nivå behandlar de krav som ställs på 2010/11:RFR2 BILAGA 4 ARBETE MED HÅLLBARA STÄDER byggherrar i de exploateringsavtal som kommer med markanvisningarna. Det är en s.k. kontrollplan som är utformad för att EK ska kunna följa hur kraven uppfylls. Staden kommer även att arbeta med indikatorer för uppföljning i strategiska frågor. Vidare sker uppföljning av energieffektivitet (bl.a. genom individuell mätning av elektricitets- och varmvattenförbrukning i alla lägenheter) på byggnadsnivå, på kvartersnivå och hela området. En del av uppföljningen kommer att ske via Innovation center, en del via KTH och en del via exploateringskontoret. Enligt SBK ligger fokus i uppföljningen framför allt på det kravdokument som håller på att tas fram i samband med den tredje detaljplanen, då det är i den som miljöprofileringen sker fullt ut. Uppföljningen har en betydligt mer aktiv roll redan i planeringen än vad som var fallet i , för att indikera huruvida det finns möjlighet att nå den övergripande visionen. I uppföljningsmodellen för eftersträvas så heltäckande uppföljningsresultat som möjligt. Därför samlas information från så många aktörer som möjligt som en nivå av transparens eftersträvas för att man ska kunna använda informationen till forskning etc. Man har utvecklat årsplaner för potentiella åtgärder baserat på uppföljningarna. Det innebär dels att en årsplan skapas , dels att en årsberättelse skrivs i vilken åtgärder och de resultat som uppnåtts med åtgärderna beskrivs. Vidare resulterar handlingsprogrammet för byggherrarna i ett kontrollprogram som följer upp varje enskild byggherre. Uppföljningsresultat för ska framför allt redovisas via rapporter, vilka ska komma hela stadsutvecklingen till godo, men resultat på kvartersnivå kommer också att publiceras och uppdateras mer kontinuerligt via Internet. I detta material finns även möjlighet att extrahera årsdata om energi- och vattenförbrukning etc. Denna form av transparens uttrycks som en förutsättning för att ska kunna fungera som ett internationellt föredöme. Uppföljnings- och utvärderingsprocessen för är oklar , då projektet fortfarande ligger i en tidig fas (projektet har blivit försenat upprepade gånger och byggstarten kommer först ). Den modell som utvecklas för är anpassad för en högre diversitet av byggherrar och aktörer och en annan form av planering än den i . har i en kommentar betonat att projekt som får stöd av delegationen måste vara slutförda . Kansliet menar att detta inte förefaller möjligt för på grund av förseningarna. Kansliet konstaterar att om projektet skulle ha beviljats stöd skulle i så fall villkoren i förordningen inte uppfyllas och stödet dras tillbaka. Den statliga satsningens påverkan på arbete med hållbar stadsutveckling är oklar då processen inte anses ha kommit till den punkten att det går att säga någonting om detta. EK ska successivt redovisa lägesrapporter . Vidare kommer en slutredovisning att produceras när utredningarna är färdiga. Däremot anses insatsen ha förstärkt förstålsen för vikten av att arbeta med den här typen av frågor generellt sett. ARBETE MED HÅLLBARA STÄDER BILAGA 4 2010/11:RFR2 ningen anses dock ha haft större betydelse för som helhet än för arbetet i . är en del av Clinton Climate Initiative, i vilket är ett av 18 projekt globalt och ett av 3 projekt i . Intervjuobjekten uttryckte flera effekter av att vara del av ett sådant globalt miljöprogram: dels en psykologisk effekt i form av en kvalitetsstämpel, vilket får många aktörer att skärpa kraven, dels en marknadsföringsmässig fördel. Efter hand i takt med att arbetet som ska relateras till Clinton Climate Initiative konkretiseras kommer även andra mer konkreta effekter i form av metodik, standard, utsläppsberäkningar, ytterligare samarbeten inklusive kunskapsöverföring städer emellan på en global skala etc. I har man ett visst kunskapsutbyte med andra organisationer som arbetar med universitet och högskolor, men detta rör sig inte om något officiellt samarbete. Vidare har påbörjat ett samarbete med och . En mindre konferens om hållbar stadsutveckling har hållits med . Vidare planeras en workshop i , i vilken , och står som värdar. Ut- gångspunkterna kommer bl.a. att vara , ett projekt i samt ett projekt i som också är en del av Clinton Climate Initiative. Detta samarbete är ett eget initiativ från staden som en del av miljöhuvudstadssatsningen. På SBK tog man upp projektet , i vilket 15 städer ingår, för en jämförande diskussion ur olika hållbarhetsperspektiv: social hållbarhet, energieffektivitet, offentligt-privat partnerskap m.m. Inom ramen för detta har diverse workshoppar hållits, vilka stått för idéutbyten och kunskapsöverföring. Vidare har det byggts upp ett s.k. e-bibliotek via ett , i vilket det är möjligt att söka efter exempel på bästa praxis. SBK ser en absolut nödvändighet i att söka efter internationella exempel för att vidareutveckla hållbarhetsarbetet i storstäder. Man anser att det inom den internationella sfären behöver uppmärksammas att även länder som trots relativt goda resurser är i behov av stöd (såväl ekonomiskt som i form av expertis) som riktas mot utvecklingen av täta stadsstrukturer snarare än enbart jordbruks- och avfolkningsbygder. Man påpekade att av invånare kommer att bo i städer 2030, vilket kräver stora förberedelser. har deltagit i två EU-projekt, som dock är aktuella: i in the Baltic Sea Region Brownfield European Regeneration Initiative. sökte även till ett Interreg 4-projekt kring hållbara städer i , vilket dock fick ett negativt utfall. Fokus i detta projekt låg primärt på huvudstäder i samt universitet. EU:s politik för stadsutveckling m.m. I denna bilaga beskrivs det arbete som pågår inom EU och som har bäring på hållbara städer. Flera politikområden och generaldirektorat (GD) inom Europeiska kommissionen är involverade i arbetet, framför allt GD Miljö,189 GD Regionalpolitik, och . EU-arbetet rör lagstiftning, finansiellt stöd till olika program och projekt och olika typer av mjukare samordning av medlemsstaternas politik, t.ex. genom riktlinjer och andra policydokument. Kommissionen upprättade 1991 en expertgrupp för stadsmiljö. I slutrapporten anges att en hållbar stadsförvaltning innefattar strategier för att lösa de problem som finns i städerna såväl som de problem som orsakas av städerna. Ett antal principer för hållbar stadsutveckling anges gällande städernas förvaltning, integrering av politiska program, ekosystemtänkande, samarbete och partnerskap.190 presenterade kommissionen ett meddelande om den temainriktade strategin för stadsmiljön191 i linje med EU:s sjätte miljöhandlingsprogram som föreskrev att sju temainriktade strategier skulle upprättas. Dessa strategier ska tas fram för att ge en helhetssyn på vissa viktiga miljöproblem som kännetecknas av komplexitet, att många aktörer är inblandade och att de kräver innovativa och unika lösningar. Syftet med den temainriktade strategin för stadsmiljön är att förbättra städernas miljö och miljöprestanda, skapa en sund livsmiljö för stadsbor och stärka miljökomponenten i den hållbara utvecklingen i städerna, som man även beaktar ekonomiska och sociala aspekter. I strategin påpekas att det redan finns lösningar i många städer när det gäller att förbättra stadsmiljön, men att de inte är genomförda i full utsträckning och att kännedomen om dem inte är tillräckligt spridd. Det bästa EU kan göra är att ge stöd till medlemsstaterna och de lokala myndigheterna genom att främja bästa metoder, underlätta att dessa kommer till bred användning i hela och uppmuntra effektiva nätverk och utbyte av erfarenheter mellan städer. EU kan också erbjuda ekonomiskt stöd för miljöprioriteringar och stödja kapacitetsuppbyggnad genom att göra medel tillgängliga för forskning och utbildning och genom att utveckla adekvat rådgivning och stimulera tillkomsten av nationella rådgivningscentraler i stadsmiljö- 190Expertgruppen för stadsmiljö, 1996. Europeiska kommissionen, 1996. 191KOM(2005) 718 slutlig. BILAGA 5 EU:S POLITIK FÖR STADSUTVECKLING M.M. Kommissionen följde upp den tematiska strategin med en vägledning som främst syftar till att hjälpa kommunala myndigheter att inrätta system för integrerad miljöförvaltning. Vägledningen är inte bindande, utan bygger på exempel på bästa praxis.192 Som en uppföljning av den tematiska strategin presenterade kommissionen ett förberedande dokument om hållbara transportplaner.193 Bakgrunden är att transporter är en stor bidragande orsak till de miljöproblem som finns i städer, och alla städer borde därför ta fram planer för hållbara transporter. Dokumentet var tänkt att stödja konsultationsprocessen kring kommissionens grönbok om rörlighet i städer (se nedan under Transporter). EU har åtskillig lagstiftning på miljöområdet som har betydelse för stadsmiljön. Några exempel på direktiv som är relevanta i arbetet för en hållbar stadsutveckling är följande. Ramdirektivet om vatten, inklusive ytvatten (2000/607/EG) Direktiv om dricksvattenkvalitet (98/83/EG) Direktiv om avloppsvatten från tätbebyggelse (91/271/EEG) Ramdirektivet om avfall (75/442/EEG) Biologisk mångfald och grönområden Livsmiljödirektivet (92/43/EEG) Direktiv om utvärdering och säkerställande av luftkvalitet (96/62/EG) Direktiv om bedömning och hantering av omgivningsbuller (2002/49/EG). Det främsta finansieringsinstrumentet för miljöåtgärder är Life plus som gäller för perioden 20072013. En av de tre delarna i Life plus är Miljöpolitik och miljöstyrning. De särskilda målen för denna del är att: bidra till utveckling och demonstration av innovativa politiska strategier, innovativ teknik och innovativa metoder och instrument bidra till att konsolidera kunskapsbasen för utveckling, bedömning, övervakning och utvärdering av miljöpolitik och miljölagstiftning Vägledning i samband med den temainriktade strategin för stadsmiljön. Preparatory Document in relation to the followup of the Thematic Strategy on the . EU:S POLITIK FÖR STADSUTVECKLING M.M. stödja utformningen och genomförandet av metoder för att övervaka och bedöma miljösituationen och de faktorer, påfrestningar och reaktioner som påverkar den underlätta genomförandet av gemenskapens miljöpolitik, med särskild tonvikt på den lokala och regionala nivån ge stöd till bättre miljöstyrning genom bredare deltagande av berörda parter, inbegripet icke-statliga organisationer, i samråd om och genomförande av politiken. Ett av de huvudmål som anges i Life-plus-förordningen är att bidra till förbättring av miljöprestanda när det gäller . Inom detta huvudmål är den prioriterade åtgärden att bidra till att befintliga strategier för miljö och miljölagstiftning inom gemenskapen genomförs bättre på lokal nivå genom att stödja och uppmuntra lokala myndigheter att inta ett mer integrerat synsätt när det gäller tätortsförvaltning, inbegripet transport- och energisektorerna. Life plus har en total finansieringsram för perioden på . För att uppmärksamma städer som medvetet satsar på miljöarbete har kommissionen tagit initiativ till att instifta utmärkelsen miljöhuvudstad som ska delas ut till en stad i EU som konsekvent har uppnått höga miljömål, har åtagit sig löpande och ambitiösa mål för fortsatt miljöarbete och hållbar utveckling och kan fungera som förebild, inspirera andra städer och sprida bästa praxis. delades ut första gången , och gick då till . Som miljöhuvudstad 2011 har utsetts.194 Under det tyska EU-ordförandeskapet antogs den s.k. Leipzigstadgan om hållbara städer under det informella ministermötet om stadsutveckling och territoriell sammanhållning i Leipzig.195 I stadgan rekommenderar bl.a. ministrarna att man i de europeiska städerna överväger att utforma integrerade utvecklingsprogram för staden som helhet, som beskriver och analyserar städernas och deras ytterområdens starka och svaga sidor, fastställer enhetliga utvecklingsmål för stadsområdet, samordnar sektorsspecifika och tekniska planer och de politiska åtgärderna för de olika stadsområdena och samordnar användningen av medel från offentliga och privata aktörer. Stadgan betonar också vissa handlingsstrategier, bl.a. att skapa offentliga utrymmen av hög 195Leipzigstadgan om hållbara städer i . BILAGA 5 EU:S POLITIK FÖR STADSUTVECKLING M.M. kvalitet, att modernisera infrastrukturnät och förbättra energieffektivitet, och en förebyggande innovations- och utbildningspolitik. En särskild del av stadgan behandlar eftersatta stadsområden. På franskt initiativ träffas nu regelbundet 16 medlemsstater och organisationer för att utveckla ett nästa steg ett referensmaterial som kan hjälpa kommuner och regioner att utvärdera och implementera de värden som anges i stadgan. deltar i detta arbete.196 När det gäller strukturfonderna och Sammanhållningsfonden har EU finansierat initiativ för urban utveckling .