rfr · GX0WRFR8 · 2010-03-01 00:00:00 — offentliga utfrågning om funktionshindrade och scenrummet Riksdagstryckeriet, , 2010 anordnade kulturutskottet en offentlig utfrågning om funktionshindrade och scenkonsten med anledning av att slutpunkten för den nationella handlingsplanen närmar sig. fattade beslut om en nationell handlingsplan för handikappolitiken . Utgångspunkten för handlingsplanen är de handikappolitiska målen om full delaktighet och jämlikhet. Handlingsplanen sträcker sig . genomfördes en uppföljning (se skrivelse 2005/06:110). Uppföljningen visade att det hade skapats en ändamålsenlig ansvarsfördelning, vilket hade gett handikapperspektivet ökat utrymme inom olika samhällssektorer, att sektorsmyndigheterna hade blivit viktiga verktyg i förändringsarbetet samt att insatser för att göra samhället tillgängligt för personer med funktionshinder hade gett effekter inom vissa områden, men inte alla. Sammantaget konstaterades att tillgänglighetsarbetet går långsamt. Hur tillgänglig har då scenkonsten blivit 2009? Hur ser förutsättningarna för att ta del av scenkonst ut i olika delar av landet? Vilka förutsättningar finns för att utöva scenkonst för personer med olika typer av funktionsnedsättning? Scenkonst är en bred kategori. Funktionshinder är likaledes en bred kategori. Talarna under utfrågningens första del representerar ett axplock olika aktörer, ibland med tonvikt på ett särskilt funktionshinder. En inbjudan till utfrågningen hade också skickats ut till ett representativt urval av myndigheter, kulturinstitutioner, kulturorganisationer och konstnärliga högskolor. Före programmets början och under pausen visades korta filmavsnitt från fem föreställningar. Utfrågningen tolkades både från tal till tecken och från tecken till tal. 2009/10:RFR8 OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FUNKTIONSHINDRADE OCH SCENRUMMET Offentlig utfrågning om funktionshindrade och scenrummet Andrakammarsalen i , ingång 9.00Inledning av kulturutskottets ordförande () 9.20På vid gavel: /teater 9.30Turnerande scenkonst för alla , teater/Scenkonstbolaget 9.40Konstnärlig utbildning för unga med utvecklingsstörning och , Svenska VSA 10.00När kommer teatern tillbaka? Om Tyst Teaters betydelse för döva barn och unga utifrån språk, tillgänglighet och delaktighet , , , /Tyst Teater 10.40Frågor från utskottets ledamöter 11.50Avslutning av kulturutskottets vice ordförande () OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FUNKTIONSHINDRADE OCH SCENRUMMET 2009/10:RFR8 Offentlig utfrågning om funktionshindrade och scenrummet Ordföranden: namn är . Jag är kulturutskottets ordförande. Jag vill på hela kulturutskottets vägnar hälsa er alla varmt välkomna till vår öppna utfrågning om funktionshindrade och scenrummet. Vid min sida sitter vice ordförande och bredvid honom vår kanslichef . Vi är övertygade om att det här kommer att bli en mycket intressant utfrågning. För kulturutövaren och kulturkonsumenten är nedsatt syn, hörselhinder, rörelsehinder eller intellektuellt hinder funktionshindrande enbart så länge det saknas till exempel ramp, plats för rullstolar, hörselslingor, textning, tecken- och syntolkning, lättlästa böcker, talböcker och taltidingar, böcker och tidningar med punktskrift, taktila böcker, som man kan läsa av med händerna, samt böcker för teckenspråkiga. För ganska precis beslutade att skulle biträda FN:s internationella konvention om mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning. I konventionen framgår att personer med funktionsnedsättning har rätt att delta i kulturlivet på samma villkor som andra. Det handlar om att ha samma tillgång till kultur som andra. Det handlar om att få möjlighet att utveckla och använda sin kreativa, artistiska och intellektuella förmåga inte endast i eget intresse utan även för samhällets berikande. Vi har intressanta programpunkter framför oss. kommer att ge oss en lägesrapport i ämnet. Vi får rapporter från och med beskrivningar av hur man gör scenrummet mer tillgängligt för funktionshindrade. Vi får en föredragning om konstnärlig utbildning för unga med utvecklingsstörning. Vi får en föredragning med rubriken dig synlig och vi får en föredragning med rubriken teatern tillbaka? Den öppna utfrågningen avslutas med frågor ställda av kulturutskottets ledamöter. Låt mig också kort presentera inbjudna deltagare som finns på plats för att kommentera eventuella frågor. är verksamhetschef på som ingår i Kultur: Västs resurscentrum med uppdrag att främja konstarter i utveckling. är lärare på i och utvecklingskoordinator på Kulturcentrum . Från Kulturcentrum kommer också , administrativ verksamhetsledare. är vice VD vid . är administrativ chef och konstnärlig chef för , en teater med utvecklingsstörda och normalstörda skådespelare. 2009/10:RFR8 OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FUNKTIONSHINDRADE OCH SCENRUMMET är rektor för i som förbereder en treårig teckenspråkig skådespelarutbildning. är initiativtagare till och ledare för . Det är en teatergrupp som utvecklingsstörda ska kunna vara med i. Den senaste föreställningen, , har setts av mer än 110 000 besökare. är lektor i folkdans och ansvarig för frågor som rör jämställdhet, likabehandling och mångfald vid i . är producent på , en teater för ungdomar med autism. är frilansande koreograf som planerar en produktion med dansare med funktionsnedsättning. är utredare och Handisams kontaktperson mot . Från Handisam kommer också generaldirektör . är handläggare på . Ni är alla varmt välkomna. Jag ber komma fram till talarstolen. Jag hälsar honom varmt välkommen. Han är avdelningschef och ställföreträdande generaldirektör för . Han ska ge oss en lägesrapport. : En nära vän till mig, Per i , har permobil, och han har ganska svåra funktionsnedsättningar. Han är framför allt en stor konsument av musik, teater och dans. För honom och många andra med någon form av funktionsnedsättning är scenrummet långt ifrån tillgängligt på samma sätt som för dem som inte har något funktionshinder. För honom gäller det framför allt möjligheten att vara publik. För andra funktionshindrade kan det gälla möjligheten att vara utövande konstnär eller tillhöra någon annan yrkesgrupp som behövs för att förverkliga teater-, dans- eller musikföreställningar. Att då ha tillgång också till utrymmet på och bakom scenen är en grundläggande förutsättning. Det handlar inte bara om att det ska vara lätt att ta sig in i och ut ur de publika delarna av en lokal. Den sociala tillgängligheten är minst lika viktig. Per ska, som andra i publiken, hinna med att ta en kopp kaffe eller ett glas vin i pausen även om han har svårt att förflytta sig. Att ta del av scenkonst har så många dimensioner. Det behöver egentligen inte sägas. Men det gläder, upprör, förargar och väcker tankar; det till och med främjar hälsan. Det är upplevelser och intryck som varar mycket längre än själva besöket. Ett kort möte i scenkonstrummet kan påverka människan för livet. Att permobil, som annars ger frihet, ska stoppas av ett trappsteg eller en för smal dörr känns inte värdigt ett demokratiskt och kulturellt utvecklat samhälle . Alla måste ha möjlighet att ta plats i våra scenkonstrum. Alla ska ha rätt till de sinnesrörelser och intryck som kulturen kan ge oss. Det gäller självklart också Per. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FUNKTIONSHINDRADE OCH SCENRUMMET 2009/10:RFR8 Drygt en miljon människor i åldrarna har någon form av funktionsnedsättning. Tar man med alla medborgare också de små barnen och de gamla blir det två miljoner som kan räknas hit. Det blir allt fler i takt med att vi lever . I likhet med övriga får en alltmer åldrande befolkning. Därmed blir det också allt vanligare med funktionsnedsättningar i form av nedsatt syn eller hörsel, tal- eller röstproblem, rörelsehinder, allergi eller någon form av psykisk funktionsnedsättning. Dagens ämne är funktionshindrade och scenrummet, men frågan om tillgänglighet gäller förstås inte bara scenrummet. Det gäller också de andra konst- och kulturområden som ingår i ansvarsområde. Det är museer, konsthallar och bibliotek. Det gäller inte bara de professionella aktörerna. Det gäller också den civila sektorn på kulturområdet som hembygdsrörelsen, amatörorganisationerna och de lokalhållande organisationerna. Det gäller filmområdet och naturligtvis tillgängligheten till kulturarvet. Många kulturlokaler är gamla och ibland också kulturminnesskyddade. Kan man röra dem? Visst kan man det, i de flesta fall. Många kulturarv har redan tidigare blivit utsatta för förändringar. Genom dem kan man spåra samhällets utveckling, förändring och faktiskt människosyn. Varför skulle inte det gälla också för vår tid? Kommande generationer skulle då kunna se att det för vår tidsepok var viktigt att kunna ta del av kulturen oavsett funktionshinder. driver på att handikapperspektivet ska integreras i kulturlivets ordinarie verksamheter. Integrering innebär att bristande tillgänglighet inte ska åtgärdas med särlösningar. Särlösningar ställer ofta till bekymmer eftersom de sällan är tillräckligt genomtänkta eller långsiktiga. Ett begrepp som ibland används är design för alla. Med det menas att man arbetar utifrån ett förhållningssätt som utgår från alla tänkbara användare. Alla ska kunna använda miljöer, verksamheter och produkter oavsett rörlighet och fysisk styrka. Där barnvagnar och rullatorer kan komma fram kan också rullstolar och permobiler komma fram. Automatiska dörröppnare och engreppsblandare där det är rätt tänkt och designat från början ger ökade valmöjligheter för alla. finns det dessutom ett estetiskt förhållningssätt, vilket inte är oviktigt i sammanhanget. Åter till scenrummet och det vi kallar Hallundadeklarationen. arrangerade tillsammans med en konferens om tillgänglighet till scenkonsten för personer med funktionsnedsättning. Konferensen var en av flera som det nordiska handikappolitiska rådets kulturnätverk har arrangerat inom ramen för sin verksamhet. är kulturnätverkets svenska representant. Under konferensen antog deltagarna en nordisk deklaration, Hallundadeklarationen, som överlämnades till de nordiska kulturministrarna i anslutning till deras möte i . Hallundadeklarationen inleds med att alla människor är födda fria och lika i värde och rättigheter. Det slår fast i artikel 1 i deklara- 2009/10:RFR8 OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FUNKTIONSHINDRADE OCH SCENRUMMET tionen om de mänskliga rättigheterna. Den fortsätter: I FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionshinder, som har undertecknats av samtliga nordiska länder, står det att konventionsstaterna erkänner rätten för personer med funktionshinder att på samma villkor som andra delta i kulturlivet. Hallundadeklarationen fortsätter: Det är många som ser vinsterna med att göra lokaler och scener tillgängliga för alla. En allt större publik upplever att teckenspråk och andra sätt att göra scenkonst tillgänglig tillför nya värden. Det gäller inte bara människor med funktionsnedsättning. Med kunskap, utbildning och vilja att förändra attityder har utvecklingen gått framåt. Med god vilja kan man förändra strukturer som står i vägen. ska alla ha rättighet och möjlighet att delta i kulturlivet. konstaterar vi att salongerna inte är öppna för alla och att inte alla har möjlighet att synas på scen. Vi menar att utvecklingen går framåt, men att det går alldeles för långsamt. Det är dess värre alldeles för vanligt att artister med funktionsnedsättningar inte kommer in på utbildningar, på arenor och scener. Alldeles för få scenkonstnärliga utbildningar är tillgängliga för människor med funktionsnedsättningar. Vi saknar också scenkonstnärlig utbildning för teckenspråkiga. Det finns exempel på att det håller på att förändras. , som nämndes inledningsvis, är ett exempel. Det finns flera. Det finns teknik och resurser för förmedling av scenkonst, men de används inte i tillräckligt stor utsträckning. I deklarationen står att vi vill se att samtliga chefer och ledningar inom scenkonsten tar ansvar för att göra verksamheterna vid den egna institutionen tillgänglig till exempel genom att skapa en organisation som fördelar och tydliggör ansvar och befogenheter. För att det ska kunna bli varaktiga, långsiktiga, hållbara lösningar är det viktigt att verksamheternas ledningar är med, men det räcker inte. Alla på teatern, alla inom scenkonsten måste vara delaktiga. För att komma ännu längre behöver de nordiska länderna ett system som innehåller både morötter och piskor; det behövs både stimulansmedel och sanktioner. Hallundadeklarationen avslutas med: Vi vill se åtgärder som möjliggör allas rätt till kulturupplevelser både när det gäller delaktighet och inflytande. Alla ska ha lika möjligheter att stå på scen, arbeta i kulisserna och sitta i salongen inte bara i FN-dokument utan också i vardagen och verkligheten. Det finns ett antal exemplar av Hallundadeklarationen på bordet utanför andrakammarsalen. Där kan ni ta del av den i sin helhet och se vilka som har undertecknat den. Den är ett levande dokument först då vi vitaliserar den, bland annat vid sådana här tillfällen. För att ta reda på hur det ser ut frågade ett antal regionala kulturinstitutioner, fria teatergrupper och arrangerande musikföreningar hur långt de har kommit med att göra sin verksamhet tillgänglig. Här kommer en lägesrapport. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FUNKTIONSHINDRADE OCH SCENRUMMET 2009/10:RFR8 Av de 147 mottagarna av enkäten fick vi svar från 103. Här är enkätens resultat. När det gäller fysisk tillgänglighet har av de svarande lokaler som inte är tillräckligt anpassade för rullstolsburna personer så att de på egen hand kan använda de publika delarna av lokalerna: entré, salong och toalett. Bara hälften av de tillfrågade institutionerna har en fungerande teleslinga eller motsvarande i de publika delarna av lokalerna. En tredjedel av de svarande planerar att genomföra arrangemang där man kommer att erbjuda textning, syn- eller teckentolkning. Drygt en tredjedel av de svarande har på något sätt anpassat sin hemsida för att den ska bli mer tillgänglig för personer med funktionsnedsättning. Det är vanligt att delar av personalen fått utbildning om tillgänglighet eller bemötande av personer med funktionsnedsättning. Två tredjedelar svarar att sådan utbildning genomförts. När det gäller prioritet i ledning och organisation uppger endast en av tio att man i mycket hög grad prioriterar arbetet med ökad tillgänglighet inom sin egen organisation. En tredjedel av institutionerna uppger att de har avsatt särskilda medel i sin budget för konkreta åtgärder för ökad tillgänglighet. Några uppger att de fortfarande saknar kunskap om vad som behöver göras. På frågan om ansvar och legitimitet svarar hälften att det finns en särskild person i deras organisation som är ansvarig för att handlingsplanen för tillgänglighet följs. På teatrarna är det vanligen en producent eller en teaterchef. Många svarande upplever att de inte har tillräckligt tydliga mål och uppdrag från sina huvudmän eller från politisk nivå. Man efterfrågar riktlinjer och handlingsplaner som stöder och legitimerar arbetet och de resurser som behöver tas i anspråk. Vad gör för att hjälpa till med att driva på utvecklingen, kanske ni undrar. tidigare handlingsplan har spelat ut sin roll. Vi tar nu fram en ny strategi- och handlingsplan som kommer att bygga på samverkan, dialog, metodutveckling och kunskapsutveckling. Vi fortsätter med att samla och sprida information. Inte minst kommer vi att prioritera tillgänglighetsfrågorna i de dialoger som genomför med alla regioner i landet. Det gäller att så långt det är möjligt motverka sådan obetänksamhet som fortfarande finns. Jag tänker till exempel på diskussionen om de nya postlådorna som satts upp så högt att ingen i rullstol når upp för att lägga i ett brev. Ordföranden: Jag lämnar ordet till nästa föredragshållare. Det är som är marknadschef på . Hennes föredrag heter På vid gavel. 2009/10:RFR8 OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FUNKTIONSHINDRADE OCH SCENRUMMET : Jag arbetar som marknadschef på . När man är marknadschef har man ansvar för information och service. Man vill nå ut till en stor publik och man tar hand om klagomål. I uppdraget ingår också att besöka så många som möjligt som bor i med omnejd och i . Jag får snabbt reda på om det är några problem och om något inte fungerar. invigde vi vårt teaterhus vid . Det är byggt och hade genomgått en stor ombyggnad. När vi flyttade dit fick jag snabbt reda på att det var mycket som behövde göras när det gäller tillgänglighet för människor med funktionsnedsättning. Vi startade ett projekt med stöd av , och . Det var också många samarbetspartner som SRF, Kannebäcksskolan utanför , där döva personer går och undervisar, och De dövas förening. Som initiativtagare till detta ville jag och hela teatern som är djupt involverad göra en genomlysning av teaterns publika delar. Vi ville se över våra hemsidor. Vi ville bli en bättre teater för dem som hör sämre, ser sämre eller rör sig sämre. Det var början på en resa. Den är inte slut på långa vägar, även om projektet är avslutat . Vi ville få reda på vad vi skulle göra. Vad var viktigast och vad skulle det kosta? Sedan skulle vi kunna koppla det till våra vanliga möten, vår investeringsplan, våra rutiner och vår personal. Vi stod inför att bygga en ny teater, flytta Teater som låg på ett ställe på till nya lokaler vid . Vi hade ambitionen att bygga rätt från början, att tänka efter före. När vi startade projektet fick jag en handlingsplan för vad som skulle göras. Jag kunde koppla det till vad som var viktigast. Vi har jobbat med det . Vi har haft kloka vd:ar och styrelser som har låtit oss gå in i investeringsplanerna med helt omärkta medel. Från vår plan visste vi sedan vad det skulle stå på dem. Mycket har hänt . Inne på teatern fanns en trappa som man snubblade i. Den var väldigt fin, men så fort man gick runt hörnet trampade man i luften. Det fanns ingen ledstång. Vi förlängde ledstången och gjorde kontrastmarkeringar. I foajén behövde man inte ha en synnedsättning för att springa in i rutorna. Det räckte att vara lite stressad, ha druckit ett glas vin eller att man inte såg sig för. har vi satt upp vår logga som en kontrastmarkering i glaset. Det är snyggt enligt marknadschefen. Här ser ni en skiss över hur vår kaffebar ska se ut. Den är nu ombyggd och ändå snyggare än så här. Man kan nå viktiga platser sittande. Här ser ni en skiss över vad man behöver göra. Var är handikapparkeringarna? Hur når man dem? Var sitter dörröppnare? En dörröppnare var felplacerad. När man tryckte på den gick dörren på rullstolen, så man var tvungen att vara väldigt snabb för att hinna glida undan. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FUNKTIONSHINDRADE OCH SCENRUMMET 2009/10:RFR8 Det behövdes ett räcke. finns det ett räcke här. Det är en vacker trappa ut mot , men det är oregelbundna trappsteg så det är lätt att halka eller trampa snett. kan inte skateboardåkarna åka där längre. Det var tidigare ett stort arbetsmiljöproblem för biljettkassan. Det var viktigt att ha lätt lutning upp från handikapparkeringen. Vi har börjat knacka lite i trappan upp från . Vi byggde Teater rätt från början. Det är vår barn- och ungdomsscen. Vi kan stolt säga att den är tillgänglig både på insidan och i de publika delarna. Förutom de förlängda ledstängerna och att man kan nå alla viktiga platser från sittande har vi skrotat två hemsidor och byggt två nya. Här är foajén i Teater. Den är i ett plan. Vi har en snygg kontrastmarkering. Om man ser dåligt behöver man veta var det står bord så att man inte går in i dem. Här har man markerat ett fält i golvet där borden är. Biljettkassan är lite sänkt. Här är Teater från insidan. Trappstegen är markerade i mörkt så att man ser var trappan börjar och slutar och var det kommer en avsats. Vi syntolkar minst en föreställning av alla produktioner . Jag tycker att man som synskadad åtminstone ska kunna gå med sin man eller dotter. Man behöver alltså inte gå som grupp och vara medlem i SRF. SRF är jättebra. De har varit med och byggt upp detta. Men som privatperson kan jag alltså ringa till biljettkassan och boka biljett till en syntolkning. Jag vill att fler kommer till teatern och använder syntolkningen. Vi har nya hörhjälpssystem på alla våra scener. Vi har gjort fel på vägen, skrotat och köpt nytt. Vi textar ett antal föreställningar . Det är bra både för personer som är döva och för personer som hör sämre och vill ha stöd. Det ser ut så här. Man har denna i knät och får texten frammatad som på tv. Vi har utbildat personalen för att öka tryggheten och förståelsen. Folk ska kunna fråga. Vi har programblad för personer med synnedsättning. Programmet är inläst så att man kan lyssna på det. Det finns till alla produktioner som syntolkas. Det ska finnas information för den som har funktionsnedsättning så att man vet var man kan parkera, vart man ska gå, var man hämtar hörhjälp och så vidare. Det ska finnas adekvat information om säsongsprogram, telefonnummer till ledsagarservice, upplysningar om var parkeringarna är och telefonnummer som man kan behöva. Vi har testat, vi har utvärderat, vi har gjort fel och vi har gjort om. Vi har utvecklat, och vi har haft fantastiska möten mellan ljudtekniker, hörselkonsulenter, klagande kunder, föreningsaktiva och lärare, som har hjälpt oss att testa våra system. 2009/10:RFR8 OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FUNKTIONSHINDRADE OCH SCENRUMMET Vad jag som initiativtagare är mest stolt över är att det inte är jag som står för detta längre, även om det är jag som är här och pratar , utan att alla på teatern är involverade. Vi har inte någon specialmänniska som sitter och gör detta, utan det är marknadsavdelningen som driver frågorna som har med information och tillgängliga hemsidor att göra, och det är ljudteknikerna som ansvarar för det som har med hörhjälp att göra och så vidare. Vi har som sagt var gått igenom flera vd:ar och styrelser, och alla har stått bakom detta och låtit oss ha de omärkta medlen för att kunna göra förändringar framöver. Vi kan alla komma ihåg att det här inte är bra för någon. Om vi inte redan hör, ser eller rör oss sämre kommer vi alla att göra det . Jag vet det. Jag önskar att fler kommer att använda våra hörhjälpssystem, våra textningar och våra tolkningar i , både på och på . Ordföranden: för föredragningen! Vi går vidare till nästa punkt. Jag har nöjet att lämna ordet till , regissör. Han ansvarar för projektet scenkonst vid teater. Rubriken på hans föredrag är Turnerande scenkonst för alla. , Scenkonstbolaget: heter jag. Regissör och projektutvecklare i vårt nya företag . Jag har arbetat på , men arbetar jag alltså i Scenkonstbolaget, som är en organisation som innehåller alla olika scenkonstdelar. Det finns en organisation för musik, teater, dans och även film. Vi har funnits , och även i det nya företaget är naturligtvis frågorna om tillgänglighet någonting som vi har börjat komma i väldigt stor kontakt med och försöker utveckla på olika sätt. Vi bedriver nu med viss regelbundenhet syntolkning av både teaterföreställningar och film, vilket vi tycker är en viktig service att tillhandahålla från vårt företag. Men när vi kommer in på frågan om scenkonst och scenkonstens rum i den belägenhet vi befinner oss i som turnerande teatersällskap, turnerande kammarorkester och liknande, finner vi oss i ett predikament som är väldigt annorlunda mot att ha ett eget hus där man kan sätta in alla insatser för att utveckla miljön. Vi kommer i vår verksamhet och i kontakt med hus och scenkonstutrymmen, samlingslokaler och Folkets hus som ligger långt bortom allfarvägen. Vart och ett av dessa hus används av en intresserad och engagerad personalstab, ofta från det ideella föreningslivet. Där finns lokaler med helt olika förutsättningar att kunna ta emot både scenkonst och människor med funktionsnedsättning. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FUNKTIONSHINDRADE OCH SCENRUMMET 2009/10:RFR8 Detta har varit grunden för vårt projekt, som vi nu driver . Jag ska tala om hur vi har lagt upp det uppe hos oss, och sedan tala om några av de utvecklingsfrågor vi håller på med. Vi är ett antal parter som samverkar i projektet. Vi håller oss naturligtvis mest uppe i .