eunbil · GY0N243018 · 2010-10-18 00:00:00 — Kommenterad dagordning för utrikesrådet Godkännande av den preliminära dagordningen a) (, ) Utrikesministrarna kommer att diskutera förberedelserna inför med , med fokus på utrikes- och säkerhetspolitiska frågor. Regeringens ståndpunkt: stödjer ansatsen med en kort och fokuserad toppmötesdagordning. Tyngdpunkten bör ligga på de mest angelägna frågorna i dialogen med för toppmötet, såsom klimat, olika internationella säkerhetspolitiska frågor och globala ekonomiska frågor. b) (, ) Utrikesministrarna förväntas diskutera toppmötet , som är det första sedan tillträdde som president. Vid fastslogs att är en strategisk partner till EU och att toppmötet ska användas för att fördjupa samarbetet, främja respekten för mänskliga rättigheter samt åstadkomma framsteg vad gäller förhandlingarna om ett associeringsavtal (AA), inkl. ett djupgående och omfattande frihandelsavtal (DCFTA). Vid toppmötet väntas också en handlingsplan för viseringsfrihet som ett långsiktigt mål, presenteras. Regeringens ståndpunkt: Det är angeläget att EU vid toppmötet ger fortsatt och tydligt stöd till reform- och EU-integrationsprocess. Toppmötet utgör vidare en viktig möjlighet att upprätthålla momentum i de pågående förhandlingsprocesserna. EU:s ambition bör vara att söka avsluta förhandlingarna utan att ge avkall på kvaliteten. är det viktigt att hantera förväntningar och även ge tydliga budskap gällande situationen avseende demokrati och MR. Även om en viss positiv reformutveckling skett i finns också oroande tendenser, bl.a. vad gäller mediefrihet, något som EU och upprepade gånger har påpekat. c) Unionen för (, ) Utrikesministrarna förväntas diskutera förberedelserna inför ett eventuellt toppmötet med Unionen för (UfM) som är EU:s samarbete med övriga Medelhavsländer (utom , som har valt att stå utanför, men också med och ). Toppmötet förväntas besluta om inriktningen på samarbetet för , samt fastställa arbetsprogram för det särskilt inrättade . Frågan om delegering av EU:s samordförandeskap (tillsammans med ett av partnerländerna, f.n. ) till ett kan komma att beröras. Denna lösning skulle vara aktuell då EEAS ska kunna bygga upp kapacitet att handha frågan. kan acceptera att delegera EU:s samordförandeskap om maximalt , därefter ska HR återta ansvaret i enlighet med Lissabonfördraget. EU:s framtida förhållningssätt till kommer att diskuteras under FAC-lunchen. Diskussionen kommer att äga rum i ljuset av tidigare FAC-diskussioner samt de frigivningar av politiska fångar som har skett . Regeringens ståndpunkt: verkar för att EU:s gemensamma ståndpunkt om bibehålls. Diskussionen kan förväntas beröra relationen i bred bemärkelse. Värt att notera i sammanhanget är bl.a. att förhandlingar om ett ambitiöst associeringsavtal (AA) inom ramen för Östliga partnerskapet pågår och att viseringsförenklings- och återtagandeavtal mellan och avses kunna träda i kraft . förhoppning är vidare att , inom ramen för AA, inleda förhandlingar om ett djupgående och omfattande frihandelsavtal (DCFTA). Säkerhetssituationen i regionen, där EU:s övervakningsinsats EUMM spelar en viktig roll, kan också väntas bli föremål för diskussion. I detta sammanhang kan strategi och handlingsplan för engagemang med utbrytaregionerna och samt EU:s egen politik för engagemang och icke-erkännande också förväntas beröras. Regeringens ståndpunkt: EU bör fortsätta sitt engagemang i och regionen, och verka för en stärkt EU-integration, inte minst inom ramen för Östliga partnerskapet. EU:s tydliga ställningstagande för territoriella integritet är centralt. Regeringen välkomnar att steg som initierades under det svenska EU-ordförandeskapet (som förhandlingar om associeringsavtal) nu fullt ut realiseras. Viktigt att förhandlingar om DCFTA inleds så snart uppfyller de överenskomna kriterierna. Bakgrunden till diskussionen är de ökade säkerhetsproblemen i området, bl. a regionala Al-Qaidas ökade verksamhet i form av bl. a kidnappningar av EU-medborgare, terroristattacker och organiserad brottslighet som droghandel och människosmuggling. Dessa säkerhetsproblem återspeglar bristen på utkomster för den fattiga befolkningen i regionen och hämmar genomförandet av utvecklingssamarbetet. Ministrarna kan förväntas diskutera framtagandet av en EU-gemensam politisk strategi för säkerhet och utveckling i , som inleddes under det svenska EU-ordförandeskapet 2009. Regeringens ståndpunkt: För svensk del är det viktigt att koppla säkerhetsfrågor, dvs kampen mot terrorism och organiserad brottslighet till behovet av utvecklingsinsatser och stärkt demokrati, samt betona det regionala ägarskapet. En EU-strategi kan inte ersätta regionalt samarbete. Rådet kommer att diskutera läget i fredsprocessen efter beslut att inte förlänga bosättningsmoratoriet, beslut att i en månad hålla dörren öppen för förhandlingar och ansträngningar att få att kompromissa om moratoriet. Vid mötet väntas HR informera om sitt besök i regionen. Regeringens ståndpunkt: Det är angeläget att EU framhåller sin position rörande bosättningarna och , så som den uttrycks i rådsslutsatserna , samt fortsatt betonar stöd för det amerikanska engagemanget. Diskussion om den Europeiska grannskapspolitiken (ENP) i ljuset av den av HR och kommissionären initierade översynen av grannskapspolitiken. Vid mötet förväntas HR och kommissionären redogöra för översynsprocessen, vilken kommer att resultera i ett meddelande från Kommissionen . förväntas ge sina synpunkter på hur grannskapspolitiken fungerar, hur EU:s relationer till grannländerna i öst respektive syd kan utvecklas och hur instrumenten för genomförandet av EU:s politik kan förändras och förbättras. Regeringens ståndpunkt: Översynen ger möjligheter att kommentera hur nuvarande politik och instrument fungerar och hur de kan utvecklas. Med tillskapandet av Medelhavsunionen och det Östliga partnerskapet har EU:s relationer med länderna som omfattas av grannskapspolitiken än tydligare än tidigare utvecklats enligt två separata spår. Detta understryker behovet av ökad differentiering mellan de två ländergrupperna och mellan länderna inom dem. Givet att de politiska ambitionerna, utgångspunkterna, utmaningarna och slutmålen för länderna i de två grupperna är olika, krävs ökad flexibilitet från EU:s sida såväl i formuleringen av politiken som i genomförandet och finansieringen av den. Vidare bör det Östliga partnerskapet vidareutvecklas och förstärkas. Nästa års toppmöte i är ett tillfälle att vidareutveckla de politiska målsättningarna för EU:s relationer med de sex östliga partnersländerna och ta nya steg i genomförandet av partnerskapets bilaterala och multilaterala delar. Vad gäller partnerländerna i syd understryks bl.a. behovet av att förstärka demokrati, mänskliga rättigheter och jämställdhet.