urf · GXA5URF1 · 2010-01-01 00:00:00 — Det synes dock inte vara reglerat vem som ska anses vara arbetsgivare i det fall en sådan fråga skulle bli aktuell. Återhållsamhet ska prägla riksdagsförvaltningens representation. Representation, såväl extern som intern, får beslutas av riksdagsdirektören, chefer samt tjänstemän som meddelats särskilt bemyndigande därtill. ska ha en officiell anslagstavla. Riksdagsdirektören bestämmer var denna ska vara placerad. Vid en jämförelse med nu gällande arbetsordning kan konstateras att framför allt detaljregleringen av myndighetens organisation föreslås utgå, liksom de särskilda regler som gällt befogenheter för chefen vid administrativa avdelningen, säkerhetschefen och beredskapschefen. Dessa regler hör enligt utredarens mening bättre hemma i tjänsteföreskriften (RFS 2003:5) om organisation och ansvarsområden inom riksdagsförvaltningen och i tjänsteföreskriften (RFS 2007:9) om rätten att besluta i ekonomi- och personaladministrativa frågor inom riksdagsförvaltningen (besluts- och delegationsordningen). Under rubriken en bestämmelse i arbetsordningen om att riksdagsstyrelsen kan besluta om avvikelser från arbetsordningen. Denna möjlighet att i enskilda fall frångå regelverket föreslås tas bort. Arbetsordningen är i dess nu föreslagna form en tämligen övergripande reglering av myndighetens verksamhet, och något behov av avvikelser från detta torde enligt utredarens mening inte vara nödvändigt. I översynsarbetet har tydlighet i regelverket eftersträvats. Undantag och möjligheter till avvikelser torde inte främja detta utan kan öppna upp för osäkerhet och missförstånd om gällande regler. Enligt utredarens mening har myndigheten mycket att vinna på en tydlig och lättbegriplig reglering där det inte ges utrymme för missförstånd eller misstankar om eventuella avvikande bedömningar i enskilda fall. 18.1 Förslag till lag med instruktion för riksdagsförvaltningen Bestämmelserna om riksdagsförvaltningens uppgifter behandlas i avsnitt 5.2. Inledningsvis föreslås ett tydliggörande av att riksdagsförvaltningen är en myndighet under med uppgift att biträda . På detta sätt klargörs att riksdagsförvaltningen är en av underlydande myndigheter och därmed skild från i dess egenskap av beslutsfattare. I paragrafen tydliggörs att riksdagsförvaltningen framöver ska svara för stöd även till talmannen och partikanslierna. De byggnader och samlingar av bl.a. konst som och riksdagsförvaltningen disponerar är att anse som en del av det nationella kulturarvet, och uppgiften att vårda och bevara dessa är en av myndighetens uppgifter. Detta är en bestämmelse som inte funnits i myndighetens instruktion. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.2. Bestämmelserna i denna paragraf gäller enbart om inte något annat är särskilt föreskrivet. I paragrafen finns bestämmelser om vissa uppgifter som riksdagsförvaltningen har. I punkten 1 anges att riksdagsförvaltningen ska upprätta förslag till anslag på statsbudgeten för och riksdagsförvaltningen. Härmed avses endast de anslag som genom beslut av disponeras av riksdagsförvaltningen. Detta innebär att riksdagsförvaltningen inte längre såsom var fallet upprättar förslag till anslag för ombudsmän. föreslår således att lydelsen av punkten 1 utformas i enlighet med förslaget i 2008/09:URF4. Andra punkten reglerar att riksdagsförvaltningen får utfärda anvisningar för utarbetandet av förslag till anslag på statsbudgeten för myndigheter utom . Tredje punkten ändras i enlighet med förslaget i riksdagsstyrelsens framställning 2009/10:RS4. I punkten 3 finns dock och enligt nämnda framställning begreppet upprätta en sammanställning vilket föreslås ändras till upprätta anslagsdirektiv. Fjärde punkten handlar om att riksdagsförvaltningen får handlägga frågor om ekonomiska förmåner till riksdagsledamöter och deras efterlevande och 2009/10:URF1 18 FÖRFATTNINGSKOMMENTAR till ledamöter av och deras efterlevande enligt lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter respektive den upphävda lagen (1996:304) om arvode m.m. till ledamöter av . Uppgiften kommer att kvarstå men lydelsen föreslås ändras i enlighet med beslut om pensionssystemet (2009/10:KU12). I femte punkten är begreppet arbetstagare hos borttaget. bestämmer arvoden till ledamöter och sekreterare i olika nämnder som lyder under . Det är också riksdagsförvaltningen som har hand om de rent tekniska utbetalningarna av dessa ersättningar och har så haft . Nämndernas ledamöter ingår inte i begreppet arbetstagare varför paragrafens utformning ändrats. Formuleringen av bestämmelsen är vidare ändrad då det i den nuvarande lydelsen inte tydligt framgår för vilka myndigheter och organ uppgiften ska utföras. Säkerhet och krisberedskap behandlas under avsnitt 5.2. Innehållet i denna paragraf återfinns även i gällande instruktion men då uppdelat på 1 § 5 och 18 § 5. I den föreslagna lydelsen av denna bestämmelse tonas tillhandahållandet av varor och tjänster ned då omfattningen av denna verksamhet är mycket liten. I nuvarande bestämmelse (9 §) stadgas att riksdagsförvaltningen även får utföra uppdrag. Detta är borttaget då den sorts verksamhet som bedrivs faller in under begreppet tillhandahållande av varor och tjänster. Denna bestämmelse ger riksdagsförvaltningen rätt att bistå andra länder i bl.a. deras arbete med demokratiutveckling. Paragrafen har utan ändring förts över från nu gällande instruktion (10 §). Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.2. I första meningen slås det fast att riksdagsförvaltningen har en uttrycklig rätt att överlämna handläggningen av frågor som rör vissa förmåner till en annan myndighet. Av hänvisningen till 2 § 3 framgår att det endast är i fråga om handläggningen av ärenden som den andra myndigheten kan ges behörighet att agera. Föreskriftsrätten kan alltså inte överlåtas. Flera av de regler som den andra myndigheten har att tillämpa är utformade så att det inte direkt framgår vem som ska agera. Självfallet kan den andra myndigheten fatta sådana beslut. För de fall där det uttryckligen anges att det är riksdagsförvaltningen som ska agera på visst sätt har det i andra meningen 18 FÖRFATTNINGSKOMMENTAR 2009/10:URF1 angetts att vad som i sådana fall gäller för riksdagsförvaltningen i stället skall gälla den andra myndigheten. Anledningen till hänvisningen till en upphävd lag är att lagen (1996:304) om arvode m.m. till ledamöter av upphört att gälla vid utgången av 2009. Den upphävda lagen ska dock fortfarande tillämpas på egenpension och efterlevandepension som tjänats in före lagens upphörande. Detta gäller dock inte för den som fullgör tid i efter nämnda tidpunkt. Den upphävda lagen ska även tillämpas på inkomstgaranti och efterlevandeskydd som hänför sig till tid som fullgjorts i och före lagens upphörande (bet. 2009/10:KU12). rätt att meddela föreskrifter behandlas i avsnitt 5.2. I paragrafen finns samlat de bemyndiganden som tidigare legat i 2 § punkterna 2 och 7, 4 § och 5 §. Borttaget är dock bemyndigandet att meddela föreskrifter för utarbetandet av förslag till anslag på statsbudgeten för och dess myndigheter utom . Några sådana föreskrifter meddelas inte. I stället återfinns en bestämmelse i 2 § 2 punkten i vilken stadgas att riksdagsförvaltningen får utfärda anvisningar för detta. finns en hänvisning till 41 § lagen (2006:999) med ekonomiadministrativa bestämmelser m.m. för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och . Denna föreslås ändras till 46 § i samma lag eftersom en omnumrering förslagits i ingressen i förslaget till lagändring i 2008/09:URF4. Denna ändring i lagen (2006:999) med ekonomiadministrativa bestämmelser m.m. för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och kommer att behandlas varför en ändring föreslås här. Formuleringen i punkten har vidare ändrats i förhållande till både nuvarande 2 § 2 och förslaget i betänkandet 2008/09:URF4. Detta beroende på att det annars felaktigt kan verka som om de olika föreskrifterna meddelas dels av riksdagsförvaltningen, dels av riksdagsstyrelsen. föreskrifter meddelas alltid av riksdagsstyrelsen. Bestämmelsen om krav på svenskt medborgarskap behandlas i avsnitt 10. Föreskriftsrätten om krav på svenskt medborgarskap som finns i nu gällande instruktion gentemot myndigheter är borttagen liksom den möjlighet för riksdagsstyrelsen att i särskilda fall besluta att endast den som är svensk medborgare får ha anställning vid eller dess myndigheter. Bestämmelsen om riksdagsförvaltningens ledning behandlas i avsnitt 6. I jämförelse med nuvarande instruktions 11 § har ett tillägg gjorts såtillvida att det stadgas att riksdagsförvaltningen leds av en styrelse som har ett över- 2009/10:URF1 18 FÖRFATTNINGSKOMMENTAR gripande ansvar för verksamheten. Bestämmelser om val av ledamöter och om ordförande finns i riksdagsordningen. Vid en jämförelse med nu gällande bestämmelse så är orden ansvarar för borttagna i första stycket för att på så sätt undvika otydligheter gentemot styrelsens ansvar i 8 §. Orden chef för förvaltningen är utbytt till riksdagsförvaltningens chef. Andra stycket är oförändrat men har fått sin lydelse (bet. 2008/2009:KU14). Formuleringen överensstämmer med förslaget i 2008/09:URF4 (15 § första stycket). Bestämmelsen behandlas i avsnitt 7.4 och reglerar vad styrelsen har att besluta om. I förhållande till nuvarande bestämmelser om styrelsens uppgifter har lydelsen ändrats i flera delar. I första punkten har ett tillägg gjorts i vilket det regleras att även redogörelser beslutas av styrelsen. I andra punkten regleras att styrelsen beslutar även om förslag till budget för riksdagsförvaltningen. Den nu gällande punkten 2 utgår då detta måste anses ingå i 1 §, begreppet förvaltningen är utbytt och den gamla punkten 5 utgår i enlighet med förslaget i 2008/09:URF4. En ny paragrafhänvisning har införts. Ett tillägg har gjorts enligt vilket styrelsen ska besluta om riksdagsförvaltningens verksamhetsplan. Bestämmelsen i punkten 7 om vilka anställningar som ska beslutas av riksdagsstyrelsen överensstämmer med den krets vars beslut om tjänstetillsättning inte får överklagas enligt 3 § lagen (1989:186) om överklagande av administrativa beslut av riksdagsförvaltningen och myndigheter. Komplettering med befattningen chef för kommunikationsavdelningen har gjorts i båda dessa lagförslag för att regleringarna ska omfatta samtliga befattningar på avdelningschefsnivå som är direkt underställda riksdagsdirektören. Den gamla punkten 9 har ändrats genom bet. 2008/2009:KU 14. Punkten 11 i den gällande bestämmelsen tas bort eftersom den är felaktig. 18 FÖRFATTNINGSKOMMENTAR 2009/10:URF1 Denna lydelse överensstämmer med det förslag som återfinns i 2008/09:URF4. Paragrafen är en informationsbestämmelse om att det finns bestämmelser om internrevision i lagen (2006:999) med ekonomiadministrativa bestämmelser för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och . Bestämmelserna innehåller en upplysning om att regler om riksdagsstyrelsens sammansättning finns i riksdagsordningen. Bestämmelsen reglerar styrelsens beslutförhet. Formuleringen innebär inte någon förändring i sak gentemot tidigare utan innehåller enbart en språklig justering. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 7.6. Skillnaden mot nuvarande bestämmelse är att orden som tillsammans med riksdagsdirektören tas bort. Namnet ledamotsrådet föreslås införas i lagtexten. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 7.6 och innebär att ledamotsrådets rådgivande funktion tydliggörs. Av bestämmelsen framgår även att om två eller flera av ledamöterna i rådet är emot riksdagsdirektörens förslag till avgörande så ska ärendet hänskjutas till styrelsen. Namnet råd för ledamotsnära frågor byts mot namnet ledamotsrådet. 2009/10:URF1 18 FÖRFATTNINGSKOMMENTAR Bestämmelsen innebär att ärenden som inte enligt 11 och 25 §§ ska avgöras av riksdagsstyrelsen eller personalansvarsnämnden delegeras till riksdagsdirektören för avgörande eller, om inte riksdagsstyrelsen bestämt något annat, till den riksdagsdirektören bestämmer. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.2 under rubriken rätten att meddela föreskrifter. Riksdagsdirektörens rätt att i vissa fall besluta om föreskrifter är borttagen eftersom föreskrifter föreslås endast kunna beslutas av riksdagsstyrelsen. Bestämmelsens innehåll fanns tidigare i 17 §. En korrigering av en felaktig hänvisning är gjord. Riksdagsdirektörens ansvar inför styrelsen Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.3 och reglerar riksdagsdirektörens ansvar gentemot styrelsen. Bestämmelsen om riksdagsdirektörens uppgifter behandlas i avsnitt 8.4. Ett förtydligande har gjorts i och med att bestämmelsen reglerar vad riksdagsdirektören ska göra förutom att svara för den löpande verksamheten. Bestämmelsen är till största delen anpassad till förslaget i 2008/09:URF4 om intern styrning och kontroll för myndigheter. Det nya begreppet verka för hållbar utveckling innebär att inte bara ekologiska aspekter ska beaktas. Bestämmelsen om myndighetens organisation behandlas i avsnitt 8.4. Beslut om hur myndighetens interna organisation ska vara utformad tas av riksdagsdirektören. Riksdagsordningen eller annan författning kan dock innebära inskränkningar i denna rätt. Likaså är det i arbetsordningen övergripande reglerat att riksdagsförvaltningen består av kammarkansliet, utskottens och EU-nämndens kanslier, administrativa avdelningen, kommunikationsavdel- 18 FÖRFATTNINGSKOMMENTAR 2009/10:URF1 ningen samt internationella kansli. En ändring av denna indelning beslutas av riksdagsstyrelsen. Bestämmelsen om att riksdagsdirektören ska svara för riksdagsförvaltningens arbetsgivarpolitik och företräda riksdagsförvaltningen som arbetsgivare behandlas i avsnitt 8.4. Bestämmelsen om riksdagsförvaltningens arbetsgivarpolitik behandlas i avsnitt 9. Formuleringen har i delar gjorts om. Eftersom riksdagsförvaltningen inte arbetar med mål har detta begrepp bytts mot begreppet uppdrag. Mångfaldsbegreppet har i en jämförelse med gällande bestämmelse vidgats till att gälla mer än bara etniskt ursprung. I bestämmelsen upplyses om att riksdagsdirektören väljs av . Be- stämmelser om detta finns i riksdagsordningen. Annan personal anställs av riksdagsförvaltningen. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11. Bestämmelsen innehåller en uppräkning av de frågor som hanteras av riksdagsförvaltningens personalansvarsnämnd. Motsvarande bestämmelse finns i nuvarande instruktion. Det har införts en hänvisning till att bestämmelser om nämndens sammansättning i övrigt och om dess verksamhet meddelas i föreskrifter. Även denna bestämmelse som gäller personalansvarsnämndens beslutförhet behandlas i avsnitt 11. Innehållet i 25 och 26 §§ är anpassat för att överensstämma med myndighetsförordningens regler om personalansvarsnämnderna. 2009/10:URF1 18 FÖRFATTNINGSKOMMENTAR Bestämmelsen som handlar om ärendenas handläggning behandlas i avsnitt 12. Innehållet i paragrafen är i den nuvarande instruktionen uppdelat i tre paragrafer (2628 §§). Bestämmelsen behandlas i avsnitt 12. De regleringar som finns i nu gällande instruktion förs i allt väsentligt över till den nya instruktionen när det gäller föredragning och innehållet i myndighetens beslut. Bestämmelsen överensstämmer med myndighetsförordningens bestämmelser. Dock finns i instruktionen ett tillägg om att protokoll ska föras när det förekommer skiljaktig mening eller när det behövs protokoll av någon annan orsak. Vidare föreslås att en skiljaktig mening alltid ska anges när underrättelse lämnas om innehållet i ett beslut fattat av riksdagsförvaltningen. rätt att företräda staten vid domstol Bestämmelsen behandlas i avsnitt 13. Genom regleringen ges riksdagsförvaltningen, i likhet med vad som gäller myndigheter under regeringen, behörighet att inom sitt verksamhetsområde själv föra statens talan vid domstol. Ordet förvaltningen i den nuvarande lydelsen byts ut mot riksdagsförvaltningen för att enhetlighet ska uppnås. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14. Bestämmelsen ger en upplysning om att bestämmelser om överklagande av beslut av riksdagsförvaltningen finns i lagen (1989:186) om överklagande av administrativa beslut av riksdagsförvaltningen och myndigheter. Bestämmelsen är i sin helhet överförd från nu gällande instruktion. 18 FÖRFATTNINGSKOMMENTAR 2009/10:URF1 18.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1989:186) om överklagande av administrativa beslut av riksdagsförvaltningen och myndigheter Förslaget till ändring i lagen behandlas i avsnitt 16. I bestämmelsen har uttrycket anställning hos eller dess myndigheter bytts ut till anställning hos myndigheter. Detta för att dels tydliggöra att som sådan inte har några anställda, dels för att jämställa riksdagsförvaltningen med övriga myndigheter som lyder under . Begreppet tjänstetillsättning har i paragrafen bytts mot anställning. Även i denna paragraf har begreppet tjänstetillsättning bytts mot anställning. Begreppet tjänster hos är utbytt mot anställningar hos riksdagsförvaltningen. Eftersom beteckningen kammarsekreterare har upphört, och kammarsekreterare är i stället den funktion som fullgörs av de personer som biträder talmannen i kammaren utgår även beteckningen biträdande kammarsekreterare ur uppräkningen i paragrafen. I uppräkningen föreslås däremot att beslut om anställning som chef för kommunikationsavdelningen ingår i kretsen av anställningar som inte går att överklaga. Chefen för kommunikationsavdelningen är, liksom övriga befattningar som nämns i lagen, direkt underställd riksdagsdirektören. Begreppet tjänstetillsättning är utbytt mot anställning. 18.3 Förslag till ändring i lagen (2006:128) om säkerhetsskydd i och dess myndigheter Paragrafen innehåller en hänvisning till 7 § i den nya lagen med instruktion för riksdagsförvaltningen. 2009/10:URF1 18 FÖRFATTNINGSKOMMENTAR 18.4 Förslag till ändring i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter Paragrafen innehåller en hänvisning till 6 § i den nya lagen med instruktion för riksdagsförvaltningen. 18.5 Förslag till ändring i lagen (2002:1023) med instruktion för En hänvisning till den nya instruktionen för riksdagsförvaltningen görs. Ett skall är ändrat till får eftersom det handlar om ett bemyndigande för riksdagsförvaltningen att meddela föreskrifter. Övriga föreslagna ändringar är antingen föranledda av utredningen från riksdagsförvaltningen 2008/09:URF4 vilken föreslår ändrade bestämmelser om intern styrning och kontroll för myndigheter, eller innebär ett förtydligande att riksdagsförvaltningens föreskrifter alltid meddelas av styrelsen. Hänvisningen till 46 § i stället för 41 § är föranledd av att det i lagförslaget i betänkandet 2008/09:URF4 föreslås nya paragrafer vilka medför att hänvisningen behöver justeras. 18.6 Förslag till ändring i lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ Ändringen är föranledd av att rådet för ledamotsnära frågor har bytt namn till ledamotsrådet. 2009/10:URF1 BILAGA 18 FÖRFATTNINGSKOMMENTAR 2009/10:URF1 BILAGA 18 FÖRFATTNINGSKOMMENTAR 2009/10:URF1 BILAGA 18 FÖRFATTNINGSKOMMENTAR