eunbil · GX0N23A213 · 2010-01-01 00:00:00 — Förslag till och rådets förordning om utredning och förebyggande av olyckor och tillbud inom civil luftfart - Allmän inriktning Dokument: 15469/09 Frågan har inte tidigare behandlats av . Bakgrund Kommissionen anser att gemenskapens system för utredning av olyckor och rapportering av händelser inom civil luftfart inte fungerar optimalt i sin nuvarande utformning. Detta gäller särskilt det nuvarande regelverket på området för olycksrapportering, dvs. direktiv /56/EG, som redan är och inte längre uppfyller gemenskapens och medlemsstaternas krav. Detta gäller särskilt på följande områden: När det gäller medlemsstaternas utredningskapacitet är skillnaderna mycket större jämfört med den situation som rådde 1994. Utredningskapaciteten har, särskilt efter EU:s senaste utvidgningar och 2007, koncentrerats till bara ett fåtal medlemsstater. Luftfartygen och deras system blir allt mer komplexa, vilket även innebär att utredningar av luftfartsolyckor kräver mer varierade sakkunskaper och resurser än . EU:s gemensamma luftfartsmarknad har vuxit både i fråga om storlek (marknaden omfattar nu 27 medlemsstater) och i fråga om komplexitet (utveckling av multibaserade operatörer, ökat beroende av underhållsentreprenader, multinationell konstruktion och tillverkning), vilket skapar nya utmaningar när det gäller säkerhetstillsyn. Denna ökning i fråga om storlek och komplexitet inom den inre luftfartsmarknaden har även lett till ökade krav på ansvar från gemenskapens sida när det gäller luftfartssäkerhet. EU:s institutionella och rättsliga ramar har genomgått omfattande förändringar sedan antagandet av direktiv /56/EG. Säkerhetsstandarder fastställs numera nästan enbart på EU-nivå och 2002 inrättades Europeiska byrån för luftfartssäkerhet (), som på medlemsstaternas vägnar ansvarar för certifiering av luftfartyg inom gemenskapen. EU och dess medlemsstater har skaffat sig omfattande praktiska erfarenheter genom tillämpningen av direktiv /56/EG. Dessa lärdomar bör utnyttjas för att öka effektiviteten i det nuvarande regelsystemet. Kommissionen presenterade förslaget till förordning . Rättslig grund och beslutsförfarande Artikel 100 (2) i Fördraget om Europeiska Unionens Funktionssätt (FEUF); beslutsförfarande enligt artikel 294 FEUF Förslag till svensk ståndpunkt stöder principiellt formaliseringen av det befintliga informella nätverket för utredningar av olyckor inom civil luftfart då detta kan förväntas ha positiva effekter på flygsäkerheten. Slutgiltig reglering måste innehålla tillfredsställande lösningar i de frågor som berör svenska regler om offentlighet och sekretess. bör inte ges en roll i nätverket som kan riskera att påverka de olycksutredande myndigheternas oberoende. inställning Ej känd. Förslaget Förslaget innebär att EU:s nationella olycksutredningsmyndigheter bildar ett nätverk, där även ska ingå. Målet för säkerhetsutredningar bör vara att förhindra framtida olyckor och tillbud, utan att skuld eller ansvar fördelas. Förslaget bygger på det redan befintliga frivilliga samarbete som finns mellan de nationella myndigheterna. Detta frivilliga samarbete ges en rättsligt bindande ram genom förordningen. Det nuvarande informella samarbetet omvandlas därmed till ett europeiskt nätverk för myndigheter för säkerhetsutredningar inom civil luftfart (nätverket). Nätverket kommer att bidra till ökad enhetlighet, bättre genomförande och efterlevnad när det gäller gemenskapens lagstiftning om olycksutredning inom civil luftfart. Det kommer dessutom att stärka EU:s utredningskapacitet och olycksutredningens förebyggande funktion genom att genom att ett mer strukturerat samarbete mellan de nationella myndigheterna för säkerhetsutredning, kommissionen och främjas. ska nätverket behålla sin oberoende ställning, och kommer inte att bli en juridisk person. Enligt förslaget ska EASAs rättigheter utökas så att myndigheten bjuds in av de nationella olycksutredningsmyndigheterna att delta i alla aspekter av utredningar på en stats territorium. Vidare föreslås rätt att få ut all information under pågående utredning i ett medlemsland eller tredje land där en medlemsstats utredningsmyndighet bistår med hjälp. Nätverkets mandat anges tydligt i förordningen, och begränsas till rådgivande och samordnande uppgifter. Nätverket kommer att utgöra ett organ som arbetar för ett mål av allmänt europeiskt intresse i den mening som avses i i artikel 108. 1 b i rådets förordning nr 1605/2002 (budgetförordningen), vilket innebär att gemenskapen kan stödja nätverkets verksamhet med ett årligt bidrag ur EU:s budget på grundval av ett överenskommet arbetsprogram. Gällande svenska regler och förslagets effekter på dessa Kommissionens förslag innehåller skrivningar som kan påverka svenska regler om offentlighet och sekretess. Bland annat anges att utlämnande av handlingar enbart får prövas av rättsvårdande myndigheter i medlemsstaterna. Förslaget i denna del strider mot tryckfrihetsförordningens huvudregel att en begäran om att få ut en allmän handling i första hand ska prövas av den myndighet som förvarar handlingen. Detta förslag kan därför inte accepteras i sin nuvarande form. Vidare innehåller förslaget skrivningar om absolut sekretess och om sanktioner vid utlämnande av handlingar i strid mot förordningen. I svensk lagstiftning gäller att uppgifter som lämnas från en annan stat eller mellanfolklig organisation kan skyddas med stöd av 17 kap. 6 § OSLom det kan antas att myndighetens arbete för en säkrare civil luftfart motverkas om uppgiften röjs. Uppgifter som inhämtas nationellt kan omfattas av sekretess till skydd för uppgifter som lämnar eller kan bidra till upplysning om säkerhets- eller bevakningsåtgärder när det gäller den civila luftfarten (18 kap. 8 § 5 OSL) och, i viss utsträckning, av försvarssekretess (15 kap. 2 § OSL). Kommissionens förslag kan dock innebära att ändringar eller tillägg i OSL kan krävas för uppgifter som inte täcks av OSL. Förslaget till förordning exkluderar luftfartyg som används för militära, tullrelaterade, polisiära eller liknande tjänster från förordningens tillämpningsområde. I dagens svenska lagtext omfattas emellertid dessa typer av luftfartyg. Lag (1970:712) om undersökning av olyckor exkluderar istället luftfartyg med en totalvikt understigande från utredningsobligatoriet, om ett sådant luftfartyg inte innehar luftvärdighetsbevis. En lagändring kommer därför krävas. Ändringen bedöms inte medföra någon betydande skillnad i antalet utredningar som kommer att åläggas att utföra. Ekonomiska konsekvenser Förslaget innebär en ökad specificering av varje berörd nationell utredningsmyndighets kapacitet, utrustning och personal. Denna myndighet ska vidare ha tillräckliga resurser för att kunna utföra sitt uppdrag enligt förordningen. Uppdraget innefattar enligt förslaget bland annat tidsfrister för lämnande av rapporter, uppföljning och rapportering av åtgärder i anledning av utfärdade rekommendationer. Detta medför troligen budgetära konsekvenser avseende . Det kan även medföra budgetära konsekvenser att medlemsstaterna att en medlemsstat får begära kostnadsfri assistans från en annan medlemsstat. Vidare ska medlemsstaten säkerställa att det finns en nationell plan för assistans till de som drabbas av en olycka och för deras anhöriga, vilket sannolikt kan ge budgetära konsekvenser. Kommissionens bedömning enligt konsekvensanalysen är att förslaget i sin helhet kommer att ge nettobesparingar för medlemsstaterna genom den ökade effektivisering som följer av samarbetet i nätverket. Förslaget innefattar vidare att nätverket kommer att kunna finansieras delvis genom EU:s budget. Kommissionen har angett att finansieringen ska av inom befintlig EU-budget.