mot · GY02U298 · 2010-10-27 00:00:00 — finns det även en diskriminering av flickor innan de ens är födda. handlade det om mord på flickspädbarn, nu handlar det om modern ultraljudsteknik. I världen totalt sett beräknas runt 100 miljoner flickor och kvinnor saknas p.g.a. ökade möjligheter att ta bort flickfoster. En annan viktig fråga är barnäktenskap. Enligt en rapport från är ungefär hälften av alla flickor i världen gifta redan när de är . Anledningen är fattigdom, tradition och socialt tryck. Vanligast är barnäktenskap i och i söder om . Men traditionen finns även i , och andra delar av . I och är det vanligt att flickor mellan ingår äktenskap. Runt 82 miljoner flickor i utvecklingsländerna, som är , kommer att vara gifta innan de fyllt . Det betyder att 28 000 flickor gifter sig . Bortsett från det mest grundläggande, att ett barn ska ha rätt att vara ett barn, har dessa äktenskap en skadlig inverkan på flickors rätt till utbildning och deras möjligheter att förverkliga sig själva. Barnäktenskap är förbjudna i de flesta länder, men lagarna efterlevs alltså . Ett stort problem är att regeringar i de länder där lagarna inte åtföljs alltför ofta är motvilliga att ta itu med problemet. Resultatet blir en legaliserad pedofili, något som aldrig får acceptera eller hålla tyst om (se även avsnitt 5.4.1 Barnäktenskap). Diskriminering p.g.a. kön är oförsvarbart. När små flickor drabbas är det än värre. Om inte internationella lagar som skyddar dessa flickors rättigheter tvingas fram och genomförs av en internationell gemenskap, kommer millenniemålen att förbli ouppnåeliga. måste också våga vara en tydlig röst och vägra acceptera våld mot kvinnor och andra former av övergrepp. Det finns inga godtagbara ursäkter för detta, var sig det handlar om religion, sedvänjor eller andra reaktionära kvinnofientliga värderingar. utvecklingssamarbete måste alltid styras av kampen för kvinnors rättigheter. anses i de flesta mätningar som görs vara ett av de mest jämställda länderna i världen, vi ligger även i den absoluta toppen då det gäller låg förekomst av mödra- och barnadödlighet. menar att har en kompetens på detta område som vi tydligare bör utnyttja i vårt utvecklingsarbete. Även i de mest reaktionära länderna finns det en viktig lokal kvinnokampsrörelse som organiserar sig för att förbättra kvinnors position i samhället. Dessa grupper kämpar ofta under ytterst svåra omständigheter. Det gäller såväl rätten till laglig och säker abort, minskad mödradödlighet och rätt till utbildning som en kamp mot mäns våld mot kvinnor. vill att kvinnorörelsens roll ska lyftas fram i arbetet med att stödja folkrörelser i syd och i arbetet med att stärka utbytet mellan folkrörelser och frivilligorganisationer i syd och nord. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 5.3.2En handelspolitik för jämställdhet Män och kvinnor påverkas på olika sätt av handelsregler och när dessa förändras, eftersom roller och ansvar i ekonomin generellt ser olika ut för män och kvinnor. Det finns flera exempel på att handelsliberaliseringar har betydligt mer negativa effekter för företag ägda av kvinnor än företag ägda av män, p.g.a. att de kvinnliga företagarna ofta har sämre tillgångar till kapital och krediter. Därigenom kan även handelspolitiken hota genomförandet av mål 3 om ökad jämställdhet mellan män och kvinnor. Trots detta beskrivs ofta handelspolitik som om den vore könsneutral. bör vara ett föregångsland med målet att påverka förhandlingar och nya handelsavtal internationellt så att dessa inkluderar en analys av hur avtalen påverkar kvinnor och de millenniemål som berör kvinnors situation. har tillsammans med Socialdemokraterna och lyft fram behovet av att ska verka för att alla förhandlingar om nya handelsavtal ska föregås av en jämställdhetsanalys om hur handelsavtalen förhåller sig till konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 5.4Mål 4: Barnadödligheten ska minska med två tredjedelar till 2015 När hölls I diskuterade världens stats- och regeringschefer hur de åtta millenniemålen ska nås. Man kom fram till att kvinnors och barns hälsa är avgörande för att klara målen. Under mötet presenterade en satsning på för att förbättra barns och mödrars hälsa i fattiga länder . Med detta hoppas världen kunna rädda livet på miljontals kvinnor och barn och därmed förbättra möjligheterna att nå flera av millenniemålen. När det gäller målet om minskad barnadödligheten har vissa framsteg gjorts. har dödligheten bland barn i utvecklingsländerna minskat . Globalt sett är detta en minskning från 12,5 miljoner 1990 till 8,8 miljoner 2008. Det betyder att det 2008 dog 10 000 färre barn än det gjorde 1990. Det betyder också att vi fortfarande, , tillåter att 25000 barn dör . i onödan, av orsaker som kan behandlas genom jämförelsevis enkla insatser såsom förbättrad hälsovård, vätskeersättning, insektsbehandlade myggnät och vaccinationer. Tillsammans ansvarade de fyra sjukdomarna malaria, lunginflammation, aids och diarré för av alla dödsfall på barn 2008. Hälften av den totala andelen dödsfall kan relateras direkt till undernäring, brist på rent vatten och dåliga sanitära förhållanden. Så mycket som en femtedel av alla dödsfall bland barn som rapporteras orsakas av allvarliga diarréer, detta trots världsomspännande försök att minska dödligheten av diarréer. Ca 5000 barn dör av diarré. Det är 4 gånger fler än de som dör av hiv/aids. vill därför att regeringen återkommer till med förslag på hur svenskt utvecklingsarbete tydligare kan kopplas till arbetet med att minska barnadödligheten. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Enligt är hälften av världens flickor gifta . Detta trots att barnäktenskap är förbjudna i de flesta länder. Lagarna efterlevs inte och regeringarna i flera länder där lagarna inte åtföljs tycks inte intresserade av att ta itu med problemet. får aldrig acceptera eller hålla tyst om dessa grova övergrepp mot världens flickor (se även avsnitt 5.3.1 Stärk kvinnorörelserna i syd). En av många tragiska följder av dessa barnäktenskap är att omkring 14miljoner flickor mellan barn tvingas föda barn. Det betyder att 40 000 tonårsflickor föder barn . dör 70000 tonårsflickor på grund av komplikationer i samband med graviditeten eller förlossningen. Enligt är det fem gånger vanligare att flickor som föder barn när de är dör under förlossningen eller i samband med graviditeten än kvinnor som föder barn . måste i alla internationella forum tydligt verka för att internationella och nationella lagar om barnäktenskap efterlevs. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Vidare måste alltid i alla relevanta sammanhang våga kritisera de länder som inte efterlever förbudet mot barnäktenskap. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 5.5Mål 5: Mödradödligheten ska minska med tre fjärdedelar till 2015 Millenniemål 5 syftar till att minska mödradödligheten och är det mål som har minst utsikter att uppfyllas eftersom kvinnors hälsa och rättigheter inte har prioriteras i utvecklingssamarbetet. Om målet ska ha en möjlighet att uppnås måste t.ex. de osäkra aborterna uppmärksammas och åtgärdas. Kvinnors hälsa och rättigheter måste få högre prioritet, både politiskt och ekonomiskt, och mer resurser måste läggas på att stärka organisationer som arbetar med kvinnors rättigheter. Mödrahälsan är ett av de områden där klyftan mellan rika och fattiga är mest iögonfallande. Medan medicinsk personal assisterar vid nästan alla förlossningar i industriländerna får mindre än hälften av kvinnorna i utvecklingsländerna professionell hjälp när de ska föda. Allra farligast är det för en kvinna att föda barn i och i söder om . Nästan hälften av alla dödsfall i samband med barnafödande beror på blödningar eller högt blodtryck. Ytterligare en stor del orsakas av osäkra aborter. Gemensamt för de flesta dödsfall i samband med graviditet eller barnafödande är att i princip alla skulle ha kunnat förebyggas med rätt utrustning och utbildad personal. Lösningarna för att nå minskad mödradödlighet är både förhållandevis enkla och billiga. Enligt kan antalet kvinnor som dör i samband graviditet och förlossning minska med genom utbyggd mödravård och om världens kvinnor fick tillgång till akut förlossningsvård. Bara tillgång till preventivmedel kan minska mödradödligheten med så mycket som . Trots detta har framstegen helt avtagit när det gäller delmålet om ökad användning av preventivmedel. Lägst är användningen av preventivmedel bland de fattigaste kvinnorna och de utan utbildning. Trots att nästan all mödradödlighet alltså skulle ha gått att förhindra med rätt vård dog 360 000 kvinnor under graviditet eller förlossning. Av dessa bor i utvecklingsländer. Ytterligare 10 till 15 miljoner kvinnor lider av svåra eller långvariga sjukdomar alternativt funktionshinder orsakade av komplikationer under graviditet eller förlossning. Siffrorna förblir alltså oacceptabelt höga. 5.5.1Rätten till abort rätten till den egna kroppen Den höga dödligheten bland blivande mödrar har länge funnits med på den internationella agendan. Trots detta har alltså inga större framsteg gjorts, framför allt inte i de värst drabbade regionerna. dör fortfarande över 70 000 kvinnor runt om i världen på grund av osäkra aborter, den övervägande majoriteten i fattiga delar av världen. Enligt WHO genomförs nästan 20 miljoner osäkra aborter , vilket motsvarar av samtliga aborter. av samtliga fall av mödradödlighet i världen beror på osäkert utförda aborter. Trots detta lever, enligt årliga rapport (Aborter 2009), uppskattningsvis av världens kvinnor fortfarande i länder där abort är helt förbjuden eller får utföras bara på sträng medicinsk indikation eller efter våldtäkt. av världens kvinnor lever i länder där abort får utföras även på socialmedicinsk eller social indikation och bara av kvinnorna i världen lever i länder med fri abort. Olikheter i lagstiftning, sjukvårdsrutiner och rutiner för rapportering och registrering av aborter gör det svårt att göra direkta jämförelser mellan länder vad gäller abortstatistik, men detta är vad officiella statistik rapporterar. Säkert eller ej, lagligt eller ej, kvinnor kommer alltid att välja att genomföra aborter, oavsett de sociala eller ekonomiska risker en abort kan medföra och oavsett om risken för det egna livet är hög. Rätten till abort, till sin egen kropp, till sin egen sexualitet är grundläggande mänskliga rättigheter och en av de absolut viktigaste rättvisefrågorna men också en förutsättning för att mål 5 om minskad mödradödlighet ska nås. Trots detta lever nästan en fjärdedel av jordens kvinnor i länder där abort är förbjudet, eller tillåtet bara för att rädda deras liv. Rika kvinnor över hela jorden har dock alltid möjlighet att göra säkra aborter. Än en gång är det de fattigaste och mest marginaliserade kvinnorna som offras. Att säkerställa även dessa kvinnors rätt att fritt bestämma tidpunkten för och avståndet mellan sina graviditeter kräver en målinriktad politik och adekvat finansiering för olika insatser. är ett föregångsland vad gäller individens rätt att bestämma över sin egen kropp och bör också prioritera kampen för fri abort i resten av världen. Få andra länder har de komparativa fördelar har för att driva abortfrågan, i form av kunskap och erfarenheter samt en positiv hemmaopinion. bör använda dessa fördelar och profilera utrikes- och biståndspolitiken kring kvinnans rätt att välja att göra en abort. Sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter måste förbli en av topprioriteterna i svenskt utvecklingssamarbete. har drivit att av biståndsbudgeten ska öronmärkas för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. har tillsammans med Socialdemokraterna och slagit fast att bör öka andelen bi- och multilateralt bistånd till SRHR-relaterad verksamhet med en inriktning mot . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. valde att på ett skrämmande sätt försvaga kvinnors rätt till sin egen kropp ytterligare. beslutade då om en resolution som innebär att anställda inom vården ska kunna välja att inte utföra aborter. Även hela sjukhus ska kunna neka att utföra abortverksamhet. är milt sagt starkt kritiskt till att den gör så lite för att motarbeta de konservativa vindar som blåser genom . Vi värnar dagens svenska abortlagstiftning och ser med fasa hur aborträtten i många europeiska länder är starkt begränsad. resolution är ett stort bakslag för europeiska kvinnor. måste nu aktivt arbeta för att upphäva resolutionen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Vidare anser vi att bör stödja arbetet för att få till stånd lagstiftning och efterlevnad av lagstiftning för säkra och lagliga aborter i fler länder. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. välkomnar regeringens satsning på FN:s nya jämställdhetsorganisation, UN Entity for Gender Equality and the Empowerment of Women, med syfte att bland annat bidra till att minska mödradödligheten. Även UNFPA spelar en central roll i arbetet med sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter och för att mål 5 ska uppfyllas. Regeringen har meddelat att det svenska stödet till UNFPA ökar jämfört med . Detta är bra, anser , men vi menar att regeringen bör ha som ambition att under kommande mandatperiod höja stödet till UNFPA. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 5.6Mål 6: Spridningen av hiv/aids, tbc, malaria och andra sjukdomar ska hejdas till 2015 Efter hiv är tuberkulos fortfarande den näst vanligaste dödsorsaken i världen. Några större framsteg för att minska spridningen har dessvärre inte gjorts . Då det gäller spridningen av hiv verkar den dock ha stabiliserats i de flesta regioner och fler smittade personer överlever . Bara ökade antalet personer som fick bromsmediciner tiofalt från 400 000 till 4 miljoner. Den övervägande majoriteten av de människor som levde med hiv 2008 fanns i söder om . 5.6.1Avtal kring läkemedel etc finns det över 40 miljoner hivsmittade människor i världen. Av de 4miljoner i utvecklingsländerna som får bromsmediciner skulle majoriteten ha varit dödsdömda utan behandling. kan de leva vidare, försörja sin familj och få se sina barn växa upp. Detta har gjorts möjligt därför att kvalitativt bra och helt lagliga så kallade generiska kopior av effektiva läkemedel har produceras till en bråkdel av vad medicinerna ursprungligen kostade. På mindre än har nämligen läkemedelskostnaden för att behandla en person i sjunkit från 10 000 till . De allra flesta av dessa mediciner produceras i där det finns såväl kompetenta läkemedelsföretag som en lagstiftning som fram möjliggjorde detta. Efter medlemskap i har dock läkemedelstillverkningen försvårats. Men är så mycket som av all hivmedicin som används i det internationella biståndet generiska kopior producerade i . Utöver medlemskap i så hotas de fattigas möjlighet att få tillgång till billig medicin även av andra avtal som rör upphovsrätt och varumärken. I (Anti-Counterfeiting Trade Agreement), som är under förhandling, och där EU är pådrivande, hotas import och produktion av helt lagliga generika genom att dessa kan stoppas i transit från till exempelvis ett land i via EU med hänvisning till misstanke om patentintrång. Förhandlingar om ett bilateralt frihandelsavtal mellan och pågår i skrivande stund och EU driver i dessa på för att ett avtal ska innehålla åtaganden som går längre än internationellt överenskomna regler. Några saker som diskuteras är förlängd patenttid (utöver ) och krav på generikaproducenter att göra om utprövning av redan konstaterat effektiva läkemedel. Detta är inte bara oetiskt utan fördröjer och fördyrar dessutom tillgängligheten. Båda ovannämnda avtal hotar att helt strypa fattiga länders tillgång till läkemedel för en rimlig kostnad. anser därför att den måste agera för att EU ska dra tillbaka alla sådana krav på som ytterligare försvårar produktion, marknadsföring och tillgång till kvalitetssäkrade generikaläkemedel. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Vidare anser att en revidering av (Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights) är nödvändig. En svensk regering bör verka för att problemet kring begränsningen med den s.k. tvångslicensieringen får en lösning som innebär att även de fattigaste utvecklingsländerna kan säkerställa en god tillgång till läkemedel, fattiga länder måste få rätt att både producera, köpa och sälja mediciner som räddar liv. Tillsammans med Socialdemokraterna och har krävt att måste verka för en översyn av så att det inte missgynnar de fattiga länderna bland annat vad gäller tillgång till läkemedel. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. bör också öka sina insatser för att föra över kunskap och teknologi för uppbyggnaden av en starkare inhemsk produktion av mediciner, vacciner och diagnostiska verktyg i utvecklingsländer. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. En sådan kunskapsöverföring bör kompletteras med att vi utreder förutsättningarna att erbjuda licenser åt svensk läkemedelsindustri för att tillverka generiska läkemedel avsedda för export till länder som saknar egen tillverkningskapacitet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Slutligen bör i alla sammanhang verka för att nuvarande internationella regelverk och kommande revideringar av immateriella rättigheter av läkemedel säkerställer möjligheten för människor i fattiga länder att få tillgång till billiga livsnödvändiga läkemedel. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. När det gäller kunskapen om hiv bland unga så är den fortfarande oacceptabelt låg i de flesta länder. Mindre än en tredjedel av unga män och mindre än en femtedel av unga kvinnor i utvecklingsländer har grundläggande kunskaper om hiv. De lägsta nivåerna () står att finna bland unga kvinnor i norra . Gapet mellan kunskap om hiv och förebyggande åtgärder är gigantiskt. Kulturella sedvänjor men även traditioner såsom barnäktenskap sätter flickor i riskzonen för hivsmitta. Undersökningar har visat att fickor som hade sin sexuella debut löper större risk att vara hivpositiv. Tyst social acceptans av våld mot kvinnor och flickor är ett annat problem. I en undersökning gjord i fyra rapporterade nästan en av fyra unga kvinnor att deras första erfarenhet av samlag tvingades fram. Även detta ökar bevisligen risken att få hiv. Faktum är att allt fler belägg länkar könsrelaterat våld med spridningen av hiv. Det pekar inte minst på den stora vikten av social förändring, så att våld mot kvinnor och flickor i alla former behandlas med nolltolerans. Det faktum att flickor har mindre kontroll över sitt sexualliv har bl.a. resulterat i att två tredjedelar av alla som drabbas av hiv i söder om är flickor. Sammantaget kan man konstatera att om millenniemål 6, om att stoppa spridningen av hiv/aids, ska kunna nås så måste arbetet inkludera ett tydligt jämställdhetsperspektiv. Även i detta fall har Unifem bedrivit ett viktigt arbete (se även avsnitt 5.3). En annan utsatt grupp är män som har sex med män. I alltför stora delar av världen har denna grupp ignorerats och inte inkluderats i samhällets insatser mot hiv/aids. Ett framgångsrikt arbete för att förhindra spridning av hiv/aids måste inkludera strategier hur man möter och arbetar med män som har sex med män. Avgörande i arbetet med hiv/aids är även att bekämpa den stigmatisering och diskriminering som många hivspositiva möter. Denna stigmatisering kan handla om samhällets attityder, men också om lagstiftning. Tyvärr ser vi att i detta sammanhang är ett av de länder som diskriminerar hivpositiva genom den nuvarande smittskyddslagstiftningens informationsplikt. 5.7Mål 7: En miljömässigt hållbar utveckling ska säkerställas till 2015 Klimatförändringarna är ett stort och växande hot inte minst mot utvecklingsländer och ett enormt hinder för fattigdomsbekämpning. Klimatförändringarna hotar alla målens genomförande. Det sjunde målet omfattar därför miljö- och klimatfrågor. ska principerna om hållbar utveckling ha integrerats i länders politik och trenden med minskande naturresurser vänts. Enligt FN:s klimatpanel är det redan fattiga länder i syd som kommer att drabbas värst när effekterna av klimatpåverkan blir allt tydligare. I riskerar t.ex. produktionen av livsmedel att halveras . När den odlingsbara marken och sötvattensresurserna minskar kommer detta att skapa flyktingströmmar och ökad konkurrens, vilket i sin tur ökar riskerna för konflikter. Om inte nord tar sitt ansvar kommer konsekvenserna för syd att bli enorma. Som ett rikt land har vi både ett ansvar att stödja utvecklingsländerna i att utveckla förnybar energi och att bidra med resurser för anpassning till de konsekvenser av klimatförändringarna som vi vet kommer att ske. Biståndet till fattiga länder måste därför klimatsäkras. De rödgröna partierna har lämnat tydliga besked på detta område, för oss är det otänkbart att finansiering av klimatåtgärder i fattiga länder går ut över fattigdomsbekämpning. Biståndet behövs mer än någonsin för att bekämpa fattigdom och skapa positiv utveckling i en värld som drabbas allt hårdare av ett förändrat klimat. Detta är ett avgörande ställningstagande för att skapa förtroende från de fattiga länderna i klimatförhandlingarna. behöver därför verka internationellt för att få till stånd nya medel och finansieringsformer för internationella klimatåtgärder. Resurser kan exempelvis komma från en global handel med utsläppsrätter och/eller internationella avgifter på utsläpp från flyg och sjöfart. Vi vill att verkar för att sådana lösningar kommer till stånd. För att stärka finansieringen av klimatåtgärder har de tre rödgröna partierna som reformambition att 2012 avsätta för detta ändamål. Ett av delmålen under millenniemål 7 är att halvera antalet människor som saknar tillgång till vatten och sanitet. När det gäller delmålet att halvera andelen människor som saknar tillgång till rent dricksvatten så kommer troligen målet att nås eller till och med överträffas. kommer uppskattningsvis av befolkningen i utvecklingsländerna att ha tillgång till dricksvatten. Fyra regioner , och , och har redan nått målet. Precis som för de övriga målen är det även framför allt söder om som halkar efter. Delmålet att halvera antalet personer utan tillgång till grundläggande sanitet, dvs. någon form av toalett och möjligheter att tvätta händerna, kommer med nuvarande takt inte att uppnås. Om man hade lyckats ta itu med denna ojämlikhet skulle det att ha haft stor inverkan på flera av millenniemålen. var det uppskattningsvis 2,6 miljarder människor som saknade sådan grundläggande sanitet, eller av befolkningen i utvecklingsländerna. Om trenden håller i sig kommer siffran öka till 2,7 miljarder . Utöver södra är det som har störst problem. I dessa båda regioner saknar mellan av befolkningen dessa basala nödvändigheter. Skillnaderna mellan stad och landsbygd är dock fortfarande stora. 5.7.3Växande städer växande slum Ett annat delmål under millenniemål 7 är att förbättra förhållandena för minst 100 miljoner människor som bor i städernas slum. Framstegen som har gjorts är inte tillräckliga för att uppväga tillväxten av nya slumbostäder. I absoluta tal ökar antalet människor som bor i slum i utvecklingsländerna och kommer att fortsätta öka under den närmaste framtiden. I många länder har befolkningstillväxten på landsbygden helt avstannat medan städerna växer med en svindlande hastighet. Majoriteten av tillväxten sker i utvecklingsländerna. Uppskattningsvis kommer av befolkningsökningen i utvecklingsländer att ske just i områden. Antalet människor som bor i slum har passerat 1 miljard och beräknas uppgå till 1,4 miljarder. Hälften av alla människor i städer och de s.k. megastäderna (med fler än 10 miljoner invånare) blir allt fler. förväntas det finnas 20 megastäder, de flesta i utvecklingsländerna.