mot · GY02Sk224 · 2010-10-15 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om tonnageskatt. Sjöfartsnäringen är en viktig näring för som med rederier, varv, logi-stikföretag med mera anställer runt 20 000 personer direkt. Till det kan man lägga alla personer vars anställning indirekt är beroende av näringen. Sjöfartsnäringen är dessutom en viktig förutsättning för handel och utbyte med omvärlden. Exempelvis hanterar hamn med sina nästan 1200 anställda (2008) ungefär en fjärdedel av allt gods i . är bland världens 20 största sjöfartsnationer med de ungefär 600 fartyg som ägs av svenska rederier. Näringen har ambitionen att inom ska växa till att bli bland världens 10 största. seglar dock endast cirka 240 fartyg under svensk flagg. Majoriteten av de svenskägda fartygen är med andra ord registrerade i andra länder. beslöt Donsörederiet att flytta sitt säte till och som en följd av detta flaggas ytterligare fem svenska fartyg ut. Med långsiktiga och gynnsamma villkor för sjöfartsnäringen finns flera vinster. Näringen kan befästa och utveckla sin position som viktig arbetsgivare. Näringslivet i stort kan fortsatt få goda logistiska förutsättningar. Och staten gynnas inte minst ekonomiskt om fler fartyg blir svenskflaggade. Ett viktigt steg togs med införandet av nettomodellen. Skattereduktion och sjöinkomstavdrag ger anställda förmånliga villkor. Ett införande av ett tonnageskattesystem är det beslut som saknas. Den socialdemokratiska regeringen tillsatte 2004 (Fi 2004:20) som överlämnade sitt slutbetänkande Tonnageskatt (SOU 2006:20). I utredningen görs ingen fullständig kalkyl över de statsfinansiella effekterna av att införa tonnageskatt. Det görs emellertid en del överslagskalkyler där den samlade slutsatsen är att skatteintäkterna kan förväntas ligga något lägre vid ett införande av tonnageskatten jämfört med det nuvarande systemet. har emellertid låtit göra andra undersökningar. Exempelvis togs en fristående konsultrapport fram som gör en annan bedömning än ovannämnda SOU. Rederiernas vinst behöver med nödvändighet inte vara statens förlust. Det är rimligt att sjöfarten får bättre villkor. Vidare är det lika rimligt att ett införande av en tonnagebeskattning inte ger negativa ekonomiska effekter för statskassan. Rimligen borde regeringen kunna finna en bra lösning och en bra övergång till en tonnagebeskattning där båda dessa principer uppfylls i dialog med branschens aktörer. I kommissionens dokument KOM(2009) 8 slutlig fastslås det att gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till sjötransport har bidragit till att en del av flottan fortfarande för europeisk flagg och har skapat sysselsättning för sjöfolk i EU. Emellertid understryker kommissionen att EU-flaggstater fortfarande står inför skarp konkurrens från flaggstater utanför EU. Det är här tonnageskatten kan göra så att inte fler rederier flyttar ut från utan hit istället. Ett införande av ett tonnageskattesystem i kommer att stärka konkurrenskraften för den svenska sjöfarten. Övriga nationer inom EU har infört tonnagebeskattning med effekten att andelen inhemskt flaggade fartyg ökat och därmed har investeringarna hamnat i hemlandet. Det är rimligt att anta att samma sak kommer att ske i vid ett införande. Det gäller såväl befintligt som nytt tonnage. Tonnagebeskattning är rättvis i den meningen att beskattningen baseras på fartygens intjäningsförmåga genom dess nettotonnage. Skatten skulle vidare ersätta såväl taxerad vinst och förlust för rederirörelsen som realisationsvinst och förlust vid försäljning av tonnagebeskattade tillgångar. Rederierna får lättare att planera och driva sin verksamhet. likställs konkurrensvillkoren med dem i andra europeiska länder. Ett införande av tonnagebeskattning bör ske för att stärka svensk sjöfarts konkurrenskraft.