ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GY02U212 · 2010-10-21 00:00:00 — Tillståndsgivning för export av krigsmateriel tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över organisering och kontroll av krigsmaterielexport i syfte att överföra denna till regeringen och , så som rådande ordning var . Export av krigsmateriel är en känslig politisk fråga som inbegriper hänsyn till såväl försvarspolitiska och utrikespolitiska som näringslivspolitiska överväganden. Det bör alltså vara av stor vikt att den folkvalda församlingen ges insyn i, samt inflytande över, beslutsförfarandet i frågor som rör detta. gäller en ny beslutsordning som innebär att en självständig myndighet (ISP) tilldelats ett långtgående ansvar för hanteringen av dessa frågor. Den tidigare kopplingen till parlamentet, som gällde , finns i egentlig mening. KMI (Krigsmaterielinspektionen) som tidigare handlade exporttillståndsgivning var en del av och hade därigenom en position centralt i regeringens närhet. Dessutom involverades även Försvarsdepartementet, Statsrådsberedningen och i beslutsprocessen. Därutöver utgjorde den nämnd, bestående av representanter för riksdagspartier, som i slutet av beredningsprocessen kopplades in, en garanti för parlamentariskt inflytande och insyn. Praxis som gällde var att konsensus skulle råda angående beslut om exporttillståndsgivning. Den proposition som den dåvarande regeringen lade fram 1995 och som togs i 1996 har på ett avgörande sätt skjutit ansvarsfrågan över till den självständiga myndigheten (ISP) samt dessutom till försvarsindustrin själv. Myndigheten ska på eget initiativ hissa ärenden till regeringen, något som gjorts endast 15 gånger (av närmare 10 000 behandlade ärenden) . Av dessa 15 rörde endast 6 direkt exportaffärer (se SOU 2005:9, s. 209). har exempelvis mycket kontroversiella beslut tagits av myndigheten, rörande (/Mipro-affären) samt rörande krigsmaterielexport till och under . Inte i något av dessa fall har ärenden lyfts till regeringsnivå av myndigheten. Följaktligen har varken kontroll och inflytande under beredning, eller över beslut, kunnat utövas av regeringen eller organ (). Inte heller har då kunnat anföra synpunkter eftersom beslutet inte legat på regeringens bord, utan hos den självständiga myndigheten. Noteras bör att ISP:s uppgift dessutom beskrivs som att styra företagens kvalitetsprocesser (regeringens skrivelse 2007/08:114 s. 78). Kontrollen skjuts alltså mer och mer över på företagen själva och de får bedriva intern exportkontroll. För näringslivet är kanske detta en önskesituation. För den politiska kontrollen, insynen och makten över beredning och beslut gällande dessa känsliga frågor är det en allvarlig brist, som bör ses över. Lagstiftningen gällande krigsmaterielexport är av sådan art att besluten måste vägas mot politiska hänsyn till åtminstone de tre tidigare nämnda politikområdena. Det är därför högst rimligt att politikernas kontroll och insyn i dessa ärenden är av avgörande karaktär.
mot · GY02U214 · 2010-10-21 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inrätta en angränsande zon utanför svenskt sjöterritorium. Utrikesminister har i svar på en skriftlig fråga uttalat följande: I en angränsande zon kan kuststaten utöva nödvändig kontroll av exempelvis ingående fartyg för att i preventivt syfte och på ett mer effektivt sätt förhindra överträdelser mot kuststatens lagar och förordningar vad avser invandring, skatter, tullar och hälsovård. Vidare kan kuststaten förfölja och ingripa mot utgående fartyg vid misstanke om att brott skett inom kuststatens territorium eller territorialhav mot sådana lagar och förordningar. Detta är frågor som har bäring på flera viktiga områden och som berör vår geografiska närhet såsom miljö-, utrikes- och säkerhetspolitik, kampen mot terrorism och gränsöverskridande brottslighet. har inte i enlighet med inrättat någon angränsande zon. Regeringen gav emellertid uttryck för att frågan om inrättande av en angränsande zon bör bli föremål för utredning (prop. 1995/96:140 s. 159 f.). Frågan om tillsättandet av en sådan utredning bereds i . En angränsande zon medför som framgår av utrikesministerns svar ovan vinster på flera politikområden. Frågan har därför uppkommit om hur kostnaderna för sjömätningen och utmärkningen av en sådan zon på sjökort ska finansieras. har kompetensen men inga medel för detta. Som affärsverk finansieras dess verksamhet huvudsakligen genom avgifter på handelssjöfarten. De nuvarande svenska baslinjerna från vilka sjöterritorium, ekonomisk zon och en framtida angränsande zon beräknas uppmättes senast . har naturgeografiska och geodetiska förändringar skett. Landhöjningen och införandet av ett nytt geografiskt koordinatsystem (WGS84) kräver även utan inrättande av en svensk angränsande zon en revidering av de svenska baslinjerna. Vinsten av att hävda svensk jurisdiktion i en angränsande zon är så stor att kostnaderna för inrättandet av en sådan inklusive revisionen av de svenska baslinjerna bör bestridas av det allmänna. Våra grannländer , och hävdar angränsande zon i form av 4 nautiska mil, 2 nautiska mil och . Efter det att deklarerat en angränsande zon bör en revision av baslinjer och utmärkande på sjökort prioriteras runtomkring och . Därmed skulle ett betydande havsområde tidigt och till begränsade kostnader bli tillgängligt för utökad tillsyn och lagföring av svenska rättsvårdande myndigheter.
mot · GY02U215 · 2010-10-25 00:00:00 — Länder som nekar hiv/aids-smittade inresevisum tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om åtgärder för att påverka länder som nekar hiv/aids-smittade inresevisum. Enligt har 74 länder i världen någon form av restriktioner vad gäller att släppa in personer som är smittade av hiv eller aids över sina gränser. Av dessa nekar 12 länder hiv/aids-sjuka tillträde helt och hållet. I de flesta fall anges folkhälsan och kostnader kring behandling av smittade som anledning. Förutom att det är djupt diskriminerande att peka ut vissa människor och neka dem tillträde till ett specifikt land så stigmatiseras även sjukdomen i de länder där de smittade hängs ut. bör se över möjligheten att vidta åtgärder i syfte att påverka andra nationer att upphöra med sådan diskriminerande lagstiftning som medför att personer som bär på hiv- eller aids-smitta nekas inresevisum.
mot · GY02U216 · 2010-10-25 00:00:00 — Kristna minoriteters situation i tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att man i svensk utrikespolitik ska verka för att utveckla demokratin i och att minoriteter garanteras mänskliga fri- och rättigheter. I finns många olika minoriteter, ofta baserat på en tydlig uppdelning mellan olika religiösa gemenskaper. De kristna minoriteterna finns utspridda i de flesta av länder och deras utsatthet varierar. Länderna i beräknas ha följande procentuell andel av befolkningen: , , , , , och och . Övriga länder har en befolkning på , enligt UD (2000). I några stater lever kristna praktiskt taget sida vid sida med den muslimska befolkningsmajoriteten. I andra länder är utsattheten påfallande. I har 65 kyrkor blivit attackerade . Ifrån kommer ständigt rapporter om diskriminering och våld. I får kristna inte samlas i en kyrkolokal. I hotas det syrisk-ortodoxa klostret av att få sin mark konfiskerad. levde 2 026 000 kristna armenier och 500 000 kristna syrianer, kaldéer och assyrier i nuvarande östra . Åren 19151918 dödades 11,5 miljoner kristna i , nuvarande östra . bör agera så att varaktig försoning uppnås i regionen. Ett viktigt steg i detta är den upprättelse det skulle innebära för de drabbade kristna minoritetsfolken om den turkiska regeringen officiellt erkände folkmordet. strävar efter att bli medlem i EU. Vi kan se att bl.a. denna process troligen har gjort att det har skett positiva saker såsom att dödsstraffet har avskaffats, men det finns väldigt mycket kvar att göra. Det är som ett exempel inte tillåtet att bära kors synligt. Situationen är, och har varit, mycket svår för kristna och lett till en omfattande flyktingström, inte minst till vårt land. För att kunna förverkliga demokratin i bör samma status ges till alla folkgrupper oavsett nationell identitet och religion. För att kunna rädda assyrier/syrianer/kaldéer som ett folk och för att bevara det kristna kulturarvet i sitt ursprungsområde, krävs att deras säkerhet garanteras. Möjlighet behöver ges till återvändning för dem som har lämnat landet med tvång eller av rädsla sedan . Assyrier/syrianer/kaldéer måste erkännas officiellt i irakiska grundlagen och den nya konstitutionen som ett av ursprungsfolk och ges nationella rättigheter. I lever en betydande befolkning, kopterna. De uppgår till mellan 4 och 8 miljoner människor. Diskrimineringen och brotten mot de mänskliga rättigheterna tar sig olika uttryck. Kristna särbehandlas negativt av myndigheter när det gäller utbildning, yrkesliv och politiska ämbeten. Åtskilliga direkta våldsamheter och övergrepp mot de kristna kopterna äger rum, bl.a. då sju kristna kopter sköts ihjäl utanför sin kyrka. Svensk utrikespolitik måste tydligt fokusera på de utsatta minoriteternas situation i så att de garanteras sina fri- och rättigheter. Det är naturligtvis också en självklarhet att dessa utsatta personer ska få möjlighet att få en i .
mot · GY02U217 · 2010-10-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att intensifiera arbetet med att undanröja de hinder som försvårar en fortsatt integration inom . är en av mest dynamiska regioner. Totalt står regionen för cirka en fjärdedel av och samlade BNP och där har flera ledande företag, organisationer och universitet sina säten. Tillväxtpotentialen i är också väldigt stor, och befolkningen förväntas öka med närmare 300000 invånare som man bättre än många andra regioner i framförallt tagit sig igenom den globala finanskrisen. Med rätt förutsättningar kan en ökad Öresundsintegration fortsätta vara en motor för såväl svensk som dansk ekonomi. Tyvärr finns det tecken på att integrationen över har minskat . Såväl arbetspendlandet som transporterna över har minskat. En del kan förklaras med den allmänna lågkonjunkturen men flera redan existerande problem har lagt hinder för en snabbare utveckling. Det är inte bara uppenbara hinder som exempelvis överbelastade kommunikationer som ställer till besvär utan också regleringar och skatter som skiljer sig så kraftigt åt mellan länderna att det ofta är alltför svårt för den enskilde att ekonomiskt verka på båda sidor om Sundet. Inte minst när det gäller försäkrings- och trygghetssystem så finns det mycket som återstår att göra innan vi kan tala om en riktigt lyckad integration. Även problemet med att ha två olika valutor, och den ekonomiska osäkerhet det medför för såväl företag som privatpersoner, upplevs alltmer som ett problem i konkurrensen med andra europeiska regioner. Målsättningen måste vara att det skall vara lika enkelt att investera och pendla över som det är att göra detsamma i andra tillväxtregioner inom landets gränser. Under de senaste årens borgerliga regeringar i såväl som har mycket gott gjorts. Inte minst inom ramarna för och nordiskt Gränshindersforum har man lyckats kartlägga vilka problem som är mest akuta och också presenterat förslag på hur man kan gå vidare. På skatteområdet måste transparensen mellan de två ländernas system öka. För den enskilde medborgaren eller det enskilda företaget måste det gå att få översikt över hur mycket och till vem man skall betala skatt. När det gäller försäkrings- och trygghetssystem så gäller detsamma där. De oklarheter som råder kring vem som har rätt till exempelvis föräldraförsäkring och vilket land som skall betala den måste redas ut så att även den som har familj kan känna sig trygg i att våga ta ett arbete i ett annat land än sitt eget. Inte minst på arbetsmarkandsområdet måste fler förenklingar till. Den som spontant söker ett arbete i riskerar att bli av med sin möjlighet att få a-kassa om han inte redan från dag ett byter a-kassa. Detta borde gå att förenkla. Den som har fast uppehållstillstånd och arbetstillstånd i får inte heller söka arbete i . En förenklad procedur för dessa är önskvärt inte minst ur integrationssynpunkt för den enskilde. Öresundsintegrationen kommer att fortsätta oavsett politiskt agerande från statsmakten, men staten kan göra mer för att fler medborgare och företag ska kunna ta del av de positiva effekterna av en fortsatt integration. Boriana (M)
mot · GY02U218 · 2010-10-22 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att skyndsamt analysera ett svenskt medlemskap i . Det råder bred enighet i riksdag om att vårt land inte kommer att förhålla sig passivt om en katastrof eller ett angrepp skulle drabba ett annat medlemsland i Europeiska unionen eller ett annat nordiskt land. I detta ligger också en förväntan om att dessa länder kommer att agera på samma sätt om skulle drabbas. Grundsynen i detta är i stort densamma som finns inskriven i Natofördraget, vilket flertalet av EU:s medlemsländer undertecknat. Trots detta frågar sig många stater om Nato följer de tre musketörernas devis, en för alla, alla för en, eller om Nato utvecklats till något annat än vad det var . var garanten inom Nato och satte gränserna för organisationens agerande. Det var en av anledningarna till att Nato inte gjorde några hjälpaktioner i eller i . I och med murens fall 1989 förändrades världen. Säkerhetsstrukturerna föll och en ny organisation kom till, , som har drag av FN:s uppbyggnad. I exempelvis har medverkat via militära observatörer för att kontrollera att inga militära aktioner sker. bör man vara medveten om att en av orsakerna till agerande är tänkta medlemskap i . Många av de gamla , exempelvis , och , sökte snabbt medlemskap i för att trygga landet mot ryska övergrepp. Vi kan konstatera att Nato utöver denna historiskt symboliska åtgärd utför många internationella insatser i syfte att motverka terror och andra övergrepp mot civilbefolkningen. Exempel på sådana aktioner är insatserna i och på . I dessa operationer ställer upp under Natobefäl trots att vi inte är medlemmar i organisationen. Arbetssättet i dessa länder har gett många hopp om att Nato skulle utvecklas till en internationell och effektiv polisstyrka, något som FN saknar. Nyckelländer inom Nato, exempelvis , ser det som positivt om Nato utvecklas i den riktningen. En sådan utveckling skulle förmodligen också ses som positivt av länder som , och . skulle som medlem i Nato kunna driva på utvecklingen i den riktningen. Med erfarenheter från och Nato finns såväl kunskap och teknologi som redskap för att snabbt undanröja terroristhot och motverka övergrepp mot de mänskliga rättigheterna. En sådan organisation, med bred förankring i de demokratiska staterna, är inte en försäkring mot terrorism. Däremot är den en bra organisation för att träna folk och material för uppdrag utanför det egna territoriet i syfte att värna mänskliga rättigheter. Som vi ser det är det självklart att är en aktiv aktör i det arbetet. För att klara uppgiften krävs ett medlemskap i . I ett land med lång tradition av alliansfrihet krävs det politiskt mod och aktörer som vågar ta ledartröjan för att säkra vår värld mot terrorhot. För som medlem i EU, som aktiv aktör i Natooperationer och som ett land som aktivt arbetar för de mänskliga rättigheterna är det naturligt att också bli fullvärdig medlem i Nato. En snabb analys av frågan är därför nödvändig, vilket bör ges regeringen till känna.
mot · GY02U219 · 2010-10-13 00:00:00 — som en kärnvapenfri zon tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den tillsammans med våra nordiska grannländer bör arbeta för att göra till en kärnvapenfri zon. Idén är inte ny, föreslog dåvarande premiärminister att skulle bli en kärnvapenfri zon. Intresset var till en början svalt men när frågan lyftes upp av president så väcktes ett större intresse. Någon kärnvapenfri zon blev det dock inte den gången. väcktes idén till liv av den norske diplomaten och statsminister stödde förslaget. fattade enhälligt beslut om en rekommendation om som kärnvapenfri zon. Trots detta blev det aldrig något traktat och idén föll i glömska. är det åter dags att lyfta upp förslaget och bör ta täten i det nordiska arbetet för att skapa en kärnvapenfri zon. Liksom så är det fortfarande lika aktuellt att stoppa spridningen av kärnvapen i världen. är ett område där inget land har kärnvapen och inget land har kärnvapen stationerade på sitt territorium. Trots detta är argumenten för en traktatfäst kärnvapenfri zon mycket starka. Genom att slå fast att inga kärnvapen är välkomna till de nordiska länderna så ges en tydlig signal om nedrustning och avspänning. Andra länder skulle inte ens behöva fundera på att t.ex. gå in i någon nordisk hamn med en atomubåt. Vi skulle starkt uttrycka att kärnvapen enbart är av ondo, att de inte skapar någon säkerhet och är ett hot mot allt liv på den här planeten. Kärnvapen har ingen plats i ett civiliserat samhälle.
mot · GY02U223 · 2010-10-22 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska ratificera FN:s konvention för skydd av migrantarbetares och deras familjers rättigheter som antogs av . var ett av de länder som var med och utarbetade den internationella för skydd av migrantarbetares och deras familjers rättigheter som antogs med stor majoritet av . Konventionen är tänkt att reglera grundläggande rättigheter för alla som arbetar i ett annat land än det egna, oavsett om de har giltiga dokument eller inte. Undantagna är arbetare som sänds utomlands av företag eller organisationer i hemlandet, liksom flyktingar och statslösa (som skyddas av andra konventioner). Konventionen tar fasta på den roll som migrantarbetare spelar i den globala ekonomin och skapar en internationell standard för behandling av välfärd och rättigheter för migrantarbetare oavsett deras status samt pekar på skyldigheter och ansvar för de länder som tar emot migrantarbetare. Konventionen tillvaratar migrantarbetares och deras familjers intressen genom hela migrationsprocessen från förberedelser i det egna landet, transitförfarandet, uppehåll och arbetsförhållanden i ett annat land till återvändandet till hemlandet. Konventionen försöker motarbeta och eliminera exploatering av alla typer av migrantarbetare och deras familjemedlemmar. Den försöker särskilt hindra illegal handel och olaglig anställning av migrantarbetare. Konventionen trädde i kraft . har dock ännu inte ratificerat konventionen. De 43 länder som skrivit under konventionen har det gemensamt att de i de allra flesta fall är utvecklingsländer, i från vilka migranterna kommer. Varken eller någon annan EU-stat har ratificerat konventionen. Ett svenskt ratificerande av konventionen skulle vara betydelsefullt för dess status, som det borde ligga i intresse att visa på behovet av att fackliga rättigheter inte stannar vid nationsgränserna. Fakta är att situationen för många migrantarbetare, såväl de som plockar bär i de svenska skogarna som de miljontals indiska migrantarbetare som jobbar för minimala löner i oljestaterna runt , allt för ofta är minst sagt usel. Gemensamt för migrantarbetarna är att de ofta tagit stora lån för att skaffa de utländska jobben, måste försörja familjer i hemlandet, tjänar lite pengar och saknar grundläggande fackliga och andra rättigheter.
mot · GY02U224 · 2010-10-21 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att lyfta fram frågan om dödsstraffets återupptagande i dialogen med . Konstitutionen i tillåter dödsstraff men ett tillfälligt uppehåll i verkställandet av avrättningar har rått har. beslutade Interamerikanska kommissionen för mänskliga rättigheter att inte får verkställa dödsstraff eftersom landet saknar rutiner för att bevilja benådning från presidenten. Den senaste avrättningen verkställdes . I diskuteras nu att avrättningar skall återupptas. I lag 4175 som debatteras i kongressen föreslås ett förfaringssätt för dessa benådningar. Om kongressen röstar för lagförslaget kan de tio personer som sitter i dödsceller komma att avrättas. antog en resolution där medlemsstaterna uppmanas att inrätta ett tillfälligt stopp för avrättningar med målet att avskaffa dödsstraffet helt och hållet. Att som nu planerar att göra går stick i stäv med FN:s mångåriga arbete att avskaffa dödsstraffet. Att återinföra dödsstraffet löser inte problemen med våldsbrott i . Brott kan inte bara stävjas med hjälp av sanktioner. Det behövs ett mycket bredare arbete än så med början i det förebyggande arbetet. Brott ska naturligtvis lagföras men i alla rättssystem kan mänskliga misstag begås och då dödsstraff finns i straffskalan är risken stor att oskyldiga personer avrättas. I riksdag har alla partier fördömt dödsstraffet och det är också en av de frågor driver starkt i . Därför är det också mycket naturligt att för en dialog med och lagstiftande församling via de olika kanaler som står till buds. har också ambassad i och många kontakter via bistånd m.m. och har därför stora möjligheter att föra dialog och påverka i denna fråga.
mot · GY02U225 · 2010-10-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om redovisningsprinciper i biståndet. Att mäta resultat i biståndet är viktigt. Att se till att skattemedel (och insamlade medel) går till det de är avsedda för likaså. mäter regeringen biståndets resultat uppdelat i områden. Den senaste skrivelsen handlade om miljö och klimat. Skrivelserna visar dock mer på regeringens eget arbete i form av styrdokument etc. än på konkreta resultat för fattiga människor i fattiga länder eller på hur demokratin faktiskt förbättras i de länder där vi verkar. Regeringen lägger fokus på den ekonomiska redovisningen, som är mycket viktig, dock inte den enda. Biståndet genomgår en betydande förändringsprocess med nya riktlinjer som för både Sida och för frivilligorganisationerna innebär en betydande skillnad i arbetssätt förutom stora tolkningsproblem. Att t.ex. enbart får gå till administration låter självklart vettigt, men kan i praktiken innebära att frivilligorganisationerna inte kan ha personal anställd i mottagarlandet eftersom det då räknas som administration. Som regeringen är väl medveten om är det inte lämpligt att i alla länder skicka pengar direkt till en mottagande organisation på grund av brister i den ekonomiska redovisningen, korruptionsrisk etc. Det nya systemet visar sig vara oflexibelt och svårt att tillämpa i praktiken. Det får till följd att svenska organisationer drar sig för att ens ansöka om medel till angelägna projekt och att väl fungerande projekt läggs ned. Kraven på revision har också ökat utan hänsyn till att vissa organisationer är små och andra stora. Vissa har anställda men andra inte. Vissa söker stora summor andra små. Organisationer vittnar om att de avslutar projekt eftersom det kostar mer med revisionen än vad de kan lägga i själva projektet. Det kan naturligtvis inte vara meningen att svenskt bistånd i små projekt i första hand ska gå till svenska revisorer och först i andra hand till att bekämpa fattigdom. De mindre organisationerna är lika viktiga som de stora och når andra målgrupper. de gröna menar att redovisningen av biståndets resultat ska utgå mer från konkreta resultat för de människor som är mottagare av biståndet än huruvida regeringen författat styrdokument eller ej samt att kraven på ekonomisk redovisning måste vara mer flexibla.