mot · GY02So587 · 2010-10-25 00:00:00 — begär att regeringen skyndsamt lägger fram förslag till ändring av 9 a § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, så att ursprungsintentionerna i LSS om möjligheten att leva ett liv som andra uppfylls. I om mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning fastslås rätten till självbestämmande och rätten att kunna delta i samhället. För detta behövs ibland personligt stöd i vardagen. Brist på sådant stöd tvingar många människor med funktionsnedsättningar till ett liv i passivitet, otrygghet och ohälsa. Ett aktivt agerande är nödvändigt för att om rättigheter för personer med funktionsnedsättningar ska kunna få konkret betydelse i människors liv. Det svenska systemet med personlig assistans bidrar till självbestämmande för personer med funktionsnedsättningar. En av grundtankarna med personlig assistans är att människor med funktionsnedsättning ska få leva det liv som de vill leva. Personlig assistans har förbättrat livskvaliteten enormt för många och är en av de viktigaste jämlikhetsreformerna i historia. I utredningen av assistansersättningens samhällsekonomiska effekter (, SOU 2008:77) finner att personlig assistans är en kostnadseffektiv insats som borde utökas till fler personer. har sett över lagstiftningen och lämnat förslag i sitt slutbetänkande Möjlighet att leva som andra (SOU 2008:77). som det finns vissa bra förslag i utredningen så har alltför många av förslagen sin grund i att man vill spara pengar. Generellt sett ser inte stora möjligheter till det om man ska uppfylla åtaganden om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, vilket vi tveklöst måste göra. Regeringen lade en proposition med anledning av en del av utredningens förslag (2009/10:176 Personlig assistans och andra insatser åtgärder för ökad kvalitet och trygghet) och vi förväntar oss att fler förslag kommer. kommer att återkomma till assistansfrågorna såväl övergripande som i detalj framöver. I både utredningen och regeringens proposition problematiseras kostnadsutvecklingen när det gäller personlig assistans. Regeringen skriver att de ser dämpande av kostnader som en av fyra principiella utgångspunkter i politiken kring personlig assistans. Vi anser att den personliga assistansen inte bör kosta mer än nödvändigt, men för är inte kostnadsdämpning en principiell utgångspunkt i sammanhanget, utan rätten till en god personlig assistans ska stå i fokus. I propositionen skriver regeringen att kostnadsutvecklingen ska uppmärksammas nu och även fortsättningsvis. Regeringen skriver vidare att möjligheter att dämpa kostnadsutvecklingen måste övervägas. Detta är självklart en betydelsefull signal till ansvariga myndigheter. 4Akuta behov av lagändringar Det stora och akuta problemet när det gäller personlig assistans är den utveckling av bedömningar av begreppet grundläggande behov som påbörjats utan politiska beslut. Till de grundläggande behoven räknas: hjälp med personlig hygien, hjälp med måltider, hjälp med att klä av och på sig, hjälp med att kommunicera med andra och annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den som har funktionshindret. För att en person ska vara berättigad till assistansersättning måste dessa grundläggande behov av assistans bedömas kräva assistans minst . bedömningar har skärpts på ett orimligt sätt som inte står i överensstämmelse med lagstiftningens intentioner. Detta inleddes , men utvecklingen har eskalerat och frågan har framförallt uppmärksammats . Den nya linjen innebär att endast integritetskänsliga delar i de grundläggande behoven ska räknas när det ska avgöras om en persons grundläggande behov uppgår till minst . Ett exempel som ofta nämns och tillämpas i verkligheten är att inte längre anser att det föreligger ett för assistansersättning grundläggande behov vid måltider i de fall man själv kan föra mat till munnen, även om ens funktionsnedsättning innebär att man inte själv kan skära, tillreda eller plocka fram maten. Ett annat exempel är att det inte räknas in i grundläggande behov att kunna tvätta sitt eget hår, utan räknar endast in assistansbehov vid toalettbesök och att kunna tvätta sig i övrigt vid bedömningen av ifall man kan sköta sin hygien. De skärpta bedömningarna har lett till att många blivit av med sin assistansersättning och utvecklingen går allt snabbare. blev 143 personer av med sin assistansersättning, vilket är nästan lika många som . var takten 24 enligt . För de personer som blir av med sin assistansersättning innebär det ofta en personlig katastrof. Möjligheterna att leva ett liv som andras begränsas påtagligt, trots uppenbara behov av assistans som tidigare hade lagstöd. Många görs beroende av anhöriga. Denna nya praxis stämmer inte överens med de åtaganden har enligt FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Dessvärre har denna nya linje hos fått stöd i Regeringsrätten. Därmed krävs lagändringar för att åtgärda problemen. bör därför begära att regeringen skyndsamt lägger fram förslag till ändring av 9 a § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, så att man uppfyller ursprungsintentionerna i LSS om möjligheten att leva ett liv som andra. Amineh Kakabaveh (V)