mot · GY02MJ1 · 2010-10-11 00:00:00 — med anledning av skr. 2009/10:213 Åtgärder för levande hav tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om uppfyllelse av det svenska miljömålet Ingen övergödning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om skatt på handelsgödsel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om enskilda avlopp. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om minskad kalkning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om skärpta internationella krav för sjöfarten. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om fartygs avfallshantering. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om problemen med tömning av barlastvatten. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om inventering av oljeläckande vrak. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en ny havsmyndighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om gifter i haven. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om båtbottenfärger. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om läkemedelsrester i haven. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om marint skräp. Havsmiljön en av de viktigaste uppgifterna i vår miljöpolitik Vår havsmiljö är i kris det är en väl etablerad sanning. En inte fullt lika vedertagen sanning är att om vi kunde se ned i havsdjupen och uppfatta ekosystemets mångfald på samma sätt som vi gör vid en promenad i skogen, skulle åtgärder för att förbättra havsmiljön ha påbörjats för länge sedan. Det katastrofala utnyttjandet av havet som avfallsplats hade förhoppningsvis förhindrats. Utsläpp från jordbruk, avlopp, industri och trafik har tillåtits påverka havens ekosystem i ett ständigt ackumulerande förlopp. Ett långvarigt överfiske har minskat havens bestånd. Det är inte längre rimligt att tro att vi kan återskapa de svenska havsmiljöernas ekosystem till sina ursprungliga förhållanden. Vad vi kan göra är att hejda försämringarna och skapa utrymme för förbättringar. Vårt mål måste vara att återställa ekosystemen i ett tillstånd där de kan fungera på ett långsiktigt hållbart sätt. Detta kräver mer konkreta och kraftfulla åtgärder än vad den borgerliga regeringen har kunnat åstadkomma. Att lösa problemen i havsmiljön är en av de viktigaste uppgifterna i en socialdemokratisk miljöpolitik. är ett mycket känsligt innanhav. Ur ett internationellt perspektiv är det unikt. Det är grunt, vattnet är bräckt och vattenomsättningen är långsam. Här finns sällsynta biotoper med få och utsatta arter. Den långsamma till- och frånströmningen gör extra utsatt vad gäller tillförsel av näringsämnen från land. Det finns jordbruksmark inom avrinningsområde. vet vi att det tar för vatten att förnyas; det salta och tunga bottenvattnet blandas mycket sakta med det lätta, syrerika och snabbt utbytta ytvattnet. Den makliga vattenomsättningen kan vara en orsak till att tidigare regeringarnas åtgärder för att minska övergödningen inte har gett förväntad effekt. Upplagrade ämnen i vattnet kan också läcka . En mer dystopisk teori är att ekosystem har bytt jämviktsläge. Havet har fastnat i ett övergött tillstånd. En viktig faktor i havsmiljöarbetet är att är ett av de mest trafikerade havsområdena i världen. Den ständigt ökande sjöfarten måste regleras hårt för att inte orsaka ytterligare skador på den miljön. Oavsiktliga eller illegala oljeutsläpp är extra allvarliga i miljö eftersom nedbrytningen av oljespill går mycket långsamt i det kalla vattnet. Medan problemen i är som störst ute på havet, koncentreras övergödningen i till skärgårdens vikar. Många vikar fylls med algmassor som kväver de naturliga systemen bestående av fiskyngel och bottendjur. Förekomsten av syrefria bottnar är vanligast i södra , där badlivet drabbas och i förlängningen också turistnäringen. Förhållandet på det öppna havet är betydligt bättre, vattnet är klart och algblomningen är måttlig. Det kraftiga överfisket har minskat bestånden av plattfisk och torsk i . På en del platser har lokala bestånd helt försvunnit. I finns dock positiva tecken på att andelen bifångster i fisket håller på att minska. Där finns också livskraftiga bestånd av knubbsäl. Förekomsten av giftiga ämnen från båtbottenfärger visar att nuvarande förbud mot båtfärgerna inte ger en önskad verkan. I regeringens havsmiljöskrivelse betonas att havsmiljöarbetet har hög prioritet. Svansföringen är hög och texterna optimistiska: Havspolitiken ska vara integrerad och sektorsövergripande och utgå från en helhetssyn på nyttjande och bevarande av resurserna. har miljöministern bekräftat att allt ska ske på frivillig väg. De kraftfulla åtgärder som krävs ska alltså göras på frivillig basis, från jordbrukarnas sida och från . Följdriktigt gavs inga bindande löften om utsläppen i vid det stora Helcommöte som hölls i . Inga bindande åtgärder krävs heller av det jordbruk som konstaterats vara den främsta orsaken till övergödningen. Förutom jordbruket bidrar också skogsbruket, trafiken, industrierna och hushållen till föroreningarna. Genom att anlägga våtmarker och buffertzoner går det att minska läckaget av näringsämnen. skapades närmare våtmarker i , vilket bör ha minskat nytillskottet av kväve från jordbruksmark med åtskilliga hundra ton . Andra viktiga åtgärder är odling av fånggrödor, inställd höstbearbetning och skyddszoner. En utökad rådgivning till lantbrukare har stor betydelse. Projektet näringen har till exempel bedrivit ett framgångsrikt arbete med att ge lantbrukare råd och stöd om till exempel lämpliga tidpunkter för gödselspridning. Det krävs en sammanhållen och mer ambitiös politik för att klara de stora miljöproblemen i våra hav. Vi efterlyser större handlingskraft och fler initiativ från regeringens sida, inklusive bindande regler och användning av relevanta EU-bidrag för att det av beslutade miljökvalitetsmålet Ingen övergödning ska kunna uppfyllas. Den borgerliga regeringen har avskaffat skatten på handelsgödsel. Detta trots att regeringen själv bedömer att utsläppen av kväve lär öka. Ju billigare handelsgödsel, desto mindre nyttjande av stallgödsel, visar statistiken. har inom ramen för Baltic Sea Action Plan, den aktionsplan som den förra regeringen lade grunden för, lovat att minska belastningen av med cirka 290ton fosfor och 21000 kväve . Detta löfte kräver åtgärder. Vi konstaterar att frivilligt minskad kvävegödsling, frivilligt anlagda våtmarker och frivilligt ökade fånggrödor, i kombination med slopad kväveskatt, inte kan tolkas som ett havsmiljöarbete med hög prioritet. Från oppositionens sida vill vi återinföra skatten på handelsgödsel. Vi vill utreda modellerna för en återföring till jordbruksnäringen, kopplad till den nya skatten. Vi vill också betona att lagstiftning och ekonomiska styrmedel är de verktyg som krävs i arbetet mot havens övergödning. De svenska avloppsreningsverken har byggts ut med en effektiv teknik som minskar utsläppen av fosfor, kväve och andra syreförbrukande substanser. Verken tar hand om av den inkommande fosforn. Men det räcker inte. Det finns cirka 400 000 undermåliga enskilda avlopp i vårt land. I praktiken strider dessa avlopp mot lagen. Lagöverträdelserna förekommer framför allt i sommarhusområden längs våra kuster. Där sker en betydande del av fosforutsläppen. Regeringen förutsätter att ROT-arbetet kan öka takten betydligt i arbetet med att åtgärda problematiken kring enskilda avlopp i landet. Vi ser det som en from förhoppning, som på intet sätt är tillräcklig. Det bör ses över om högre krav kan ställas på enskilda husägare att ställa om från enskilda avlopp. Kalkningen har haft stor betydelse för att upprätthålla vattenkvaliteten i sjöar och vattendrag, och i förlängningen också i våra hav. Den har fortfarande betydelse, inte minst för den biologiska mångfalden. Men det långsiktiga arbetet med att minska utsläppen av försurande ämnen har gett resultat. försurade vatten visar tydliga tecken på återhämtning. Det innebär att kalkningen kan trappas ned och till och med avslutas i stora delar av landet. Vi vill betona att kalkningen endast är en tillfällig åtgärd för att återställa eller förhindra allvarliga förändringar i vattendrag. En konkurrenskraftig och grön sjöfart Sjöfarten är en viktig del i transportsystemet. Att frakta gods på sjön är också ett av de mest klimatsmarta transportalternativen. Svensk sjöfart har länge gått i bräschen vad gäller utveckling av ny miljövänlig teknik. Globalt har dock uppskattningarna av sjöfartens utsläpp reviderats upp . Från en nivå på koldioxid har siffrorna ökat till utsläpp per år.1 Det är som har publicerat uppgifterna, som organisationen själv har beslutat att kraftigt skärpa kraven för bränsle och avgaser. Vi menar att utsläppskrav på fartyg bör ingå som en del i en framtida klimatöverenskommelse. Från den rödgröna oppositionens sida har vi krävt en internationell avgift på utsläpp från sjöfart och från flyg. är utsläppen helt oreglerade. Det är till och med så att världens länder genom internationella konventioner är förbjudna att beskatta bunkerolja och flygfotogen. Detta är helt otidsenliga bestämmelser! Även med tämligen små kravnivåer kan avgifter på utsläpp generera årliga intäkter på . En del av den nödvändiga resursöverföringen till utvecklingsländer kan därmed vara avklarad. Vi vill understryka att minskningen av sjöfartens miljöpåverkan måste ske på ett sätt som inte snedvrider konkurrensen och missgynnar svensk industri. Det är också nödvändigt att säkerställa att skärpta regler för sjöfarten inte leder till ökade landtransporter. om konsekvenserna av de nya svavelreglerna inom SECA-området måste tas på största allvar. Det är nödvändigt att med kraft agerar inom IMO för ett regelverk som ger minskad miljöpåverkan och konkurrenskraftiga förutsättningar för svensk sjöfart och industri. I arbetet på minskad miljöpåverkan ingår bland annat skärpta krav på reningsutrustning på passagerarfärjorna. Rederierna måste också utveckla mer energieffektiva fartyg med fokus på skrov, propellrar och motorer. Sjötrafiken över och ökar kontinuerligt. Oljeexporten från ryska och baltiska hamnar genom och ut i har mer än trefaldigats . Den tidigare socialdemokratiska regeringen bidrog till att få klassad som ett särskilt känsligt havsområde (PSSA; Particularly Sensitive Sea Area). Klassningen ställer hårdare krav på fartygstrafiken; till exempel nya ruttsystem och trafiksepareringar. Den djupgående sjötrafiken rekommenderas att undvika två speciella områden Hoburgsbanken och som är särskilt känsliga ur miljösynpunkt. Vi vill skärpa kraven för dessa områden, där 10000 sjöfåglar dör på grund av oljeskador. Med PSSA i ryggen har en svensk regering stora möjligheter att ställa tuffa miljökrav på såväl sjötransporterna i sig, som på fraktköparna. Begreppet Clean Ship diskuteras inom sjöfartsnäringen, men knappast utanför. Vi vill att regeringen via uppmanar till den miljöindexering av fartyg som begreppet innebär. Fraktköpare ska kunna inhämta bättre information om de fartyg de anlitar och därmed ha en chans att främja hållbar sjöfart. Vi vill öka takten i det globala arbetet för marint miljöskydd (inom IMO:s ram) så att alla fartyg som seglar in i uppfyller samma höga miljö- och säkerhetskrav. Straffen för de fartyg och rederier som fortsätter att släppa ut olja i och måste skräpas kraftfullt. Harmoniseringen av VTS () för hela måste snabbas på. VTS-programmet är under utveckling till en satellitbaserad och emissionsrelaterad övervakning av fartyg. Vi välkomnar regeringens förslag att förbättra tillgången på el i hamnarna, genom att standardisera för elanslutning. Att landansluta elen för fartyg är en åtgärd som minskar utsläppen av diesel och tjockolja till nytta för luften specifikt i hamnstäder, men också till gagn för havet. Passagerarfärjorna i , och tillåts fortfarande släppa ut sitt avloppsvatten. Inom Helcom pågår arbetet med att minska utsläppen, och har länge arbetat för ett frivilligt omhändertagande av avloppsvatten i hamnarna. Det finns också en överenskommelse mellan och ett antal rederier om att avfallet ska lämnas i land. Den gäller dock främst den ordinarie färjetrafiken mellan och , och inte de stora kryssningsfartygen. Vi välkomnar regeringens förslag om totalförbud mot toalettutsläpp från kryssningsfartyg och passagerarfärjor i och förbud mot toalettavfall från fritidsbåtar. För att få full effekt av ett sådant förbud måste dock fler hamnar kunna erbjuda avfallshantering. Först skrev den under den internationella barlastvattenkonventionen. Problemet med barlastvatten som innehåller organismer som via fartyg flyttar från ett ekosystem med naturliga fiender till ett annat ekosystem utan fiender har sysselsatt många forskare . Risken är stor att organismerna expanderar okontrollerat i de nya miljöerna och slår ut existerande arter. Den amerikanska kammaneten riskerar till exempel att skada fisket på såväl som i södra . anser att problemen med barlastvatten är ett av de största hoten mot världshavens överlevnad. Ändå är det bara 21 länder av världens tonnage som har ratificerat barlastkonventionen. Med all kunskap om de irreversibla förändringar som tömning av barlasttankar orsakar borde den på ett tidigt stadium ha samlat och övriga EU till en gemensam lagstiftning om spridandet av främmande arter. Inventering av oljeläckande vrak Vi anser att det brådskar med inventeringen av de gamla oljeläckande vrak som finns längs de svenska kusterna, framför allt längs . Flera fartyg är potentiella oljekatastrofer. Vi noterar att regeringen har tagit till sig frågan och förväntar oss ett snabbt agerande. Regeringen har, på initiativ från Socialdemokraterna, inrättat en central förvaltningsmyndighet för havs- och vattenmiljöfrågor med placering i . Myndigheten påbörjar sitt arbete . Vi är mycket positiva till att en samordnande instans nu kan ta helhetsansvaret för miljö- och fiskefrågorna och skapa en effektiv förvaltning. Den havsmiljöutredning som den socialdemokratiska regeringen tillsatte 2006 föreslog också att den nya myndigheten ska genomföra en fysisk planering av hela havsområde och samordna de skilda intressen och risk för konflikter som där finns. Vi anser att myndigheten ska ha ett särskilt ansvar för ekonomiska zon. De flesta kemiska ämnen når förr eller senare ut i naturen. Många av dem är giftiga redan i mycket små mängder, en del är svåra att bryta ned. De kan lätt lagras i levande vävnader. I havet blir ett flertal kemikalier skadliga för miljön. Genom fiskenäringen förvandlas de till en allvarlig hälsorisk för människor. Tungmetaller från industriutsläpp ligger sedan drygt ett århundrade lagrade i och Västerhavets bottensediment. De är potentiella miljöhot, men anses enligt expertisen göra minst skada om de får ligga kvar som de är, orörda. I det sammanhanget är den rysk-tyska gasledningen över ett reellt hot, eftersom ledningen kan rubba den ömtåliga biologiska balansen och skapa allvarliga miljöproblem på havsbotten. Även fiskebåtarnas trålning kan ge oönskade effekter, också ur giftsynpunkt. Fritidsbåtar bidrar till giftproblemen i havet. Det ställs numera tydliga miljökrav på bilar, medan kraven på fritidsbåtarna är . Båtmotorer ligger långt efter bilmotorer vad gäller utsläpp och bränsleeffektivitet. Användningen av giftiga båtbottenfärger har minskat, men inte i den takt som förväntats efter EU:s arbete med biociddirektivet. De gifter som förhindrar att havstulpaner och alger växer på båtbottnarna sprider sig till havslevande djur. Mätvärden i småbåtshamnar tyder på att giftiga färger fortfarande används.2 Tillämpningen av lagen behöver förbättras. Kunskapen om läkemedels effekter i miljön är begränsade. Koncentrationerna av läkemedel i vatten anses fortfarande ligga under detektionsgränsen, dvs. de är svåra att spåra. Antibiotika och hormonpreparat kan upptäckas i utflöden från reningsverk och från sjukhus samt i lakvatten från deponier och från djurhållningsanläggningar. Ett syntetiskt östrogen från p-piller återfinns i många fiskar. Den slutsats som drar är att det finns risk för att vissa läkemedelsrester kan bioackumuleras och orsaka skada hos fisk. 3 Forskningen på detta område måste utvecklas så att vi kan förebygga läkemedelsspridningens negativa effekter i haven. Det skräpet är ett stort miljöproblem. Vi menar att regeringen bör arbeta fram ett program för rena kuster inom ramen för EU. Frivilliga strandstädningar har tidigare genomförts på . Men kommunernas ökade kostnader och svårigheter att få tag på personal gör att strandstädningen hotas. Inom projektet the North Sea har funnits en verksamhet där fiskare kunnat ta hand om det avfall de fått i sina fiskeredskap och lämna det avgiftsfritt i hamn. I stället för att låta skräpet gå tillbaka i havet har fiskebåtarna forslat in det i hamnarna. Vi anser att detta omhändertagande bör uppmuntras. i (S) /DI 19/2 2008.