mot · GX02MJ14 · 2010-06-01 00:00:00 — med anledning av skr. 2009/10:213 Åtgärder för levande hav 7.2Fiskekvoter baserade på forskarnas rekommendationer8 7.4Utfiskning i fattiga länder9 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ytterligare finansiering för att komma till rätta med övergödningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om återinförande av skatt på handelsgödsel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om enskilda avlopp. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kemikalier. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om miljöanpassad sjöfart. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om fiskepolitiken. är ett av världens mest hotade innanhav. Läget, åldern och det faktum att är ett brackvattenhav utgör de främsta anledningarna till att havet är extra känsligt. Stort avrinningsområde: Fjorton länder ligger i avrinningsområde. Avrinningsområdet är drygt fyra gånger så stort som havet och för med sig näring och föroreningar ut i . Dåligt utbyte: Utbytet av vatten är ytterst begränsat då det enbart sker genom de danska sunden. Det tar för vatten att bytas ut. Vatten från strömmar mestadels ut i . Det är bara undantagsvis som vattenströmmarna går åt andra hållet dvs. förser med nytt vatten från . Det är vid dessa få tillfällen som får nytillskott av saltvatten. Svårt för arter att anpassa sig: Eftersom är ett brackvattenhav är det endast få arter som överlever där. Alla arter härstammar från antingen sött eller salt vatten. Några har dock lyckats överleva i bräckt vatten, men dessa arter är känsligare för störningar och påfrestningar. Resultatet är att hela ekosystemet blir känsligare och har svårare att anpassa sig till förändringar. Ett geologiskt ungt hav: har havet utvecklats från smältvattensjö till atlantvik till insjö vilket har påverkat och försvårat för de växter och djur som lever här. Det är lätt att förstå att den mänskliga påverkan får stora resultat på det redan känsliga havet. De fyra största hoten mot havsmiljön i är övergödning, överfiske, farliga ämnen samt havstransporter. Det är positivt att regeringen påtalar att arbetet med att rädda har hög prioritet. Däremot är det olyckligt att alla förslag på åtgärder ska ske på frivillig basis. För att rädda krävs kraftfulla åtgärder där ekonomiska styrmedel och lagstiftning är viktiga delar. Bristen på lagstiftning och andra effektiva styrmedel ligger i linje med regeringens övriga miljöpolitik, såsom urholkningen av miljömålssystemet. Trots att en tredjedel av kvävet som hamnar i kommer genom luftnedfall och till stora delar kan härledas från vägtrafiken, är regeringens infrastrukturpolitik inriktad mot ökad vägtrafik. Sammantaget visar detta på den låga ambitionsnivå som alliansregeringen har inom miljöpolitiken. Näringsämnen från jordbruk och avlopp övergöder vilket resulterar i att mängden organiskt material ökar. Även trafikens och sjöfartens kväveutsläpp har stor påverkan på övergödningen. Då överproduktionen av organiskt material överstiger den normala konsumtionen räcker inte syret till för att bryta ned det organiska materialet. Resultatet är syrebrist och minskad mängd bottenlevande djur. Övergödningen leder även till igenvuxna vikar och krympande vattenytor. Regeringen redovisar i skrivelsen Åtgärder för ett levande hav (2009/10:213) åtgärder för att minska övergödningen. Några av dessa åtgärder är förbättrad rening av kväve och fosfor från kommunala reningsverk, förbud mot fosfat i maskindiskmedel och en effektivare tillämpning av lagstiftning för enskilda avlopp. Som ett resultat av synpunkter på bristerna i det svenska genomförandet av nitratdirektivet har ett antal ändringar införts inom jordbruket. Några av dessa ändringar är en gräns på tillförd totalkväve i stallgödsel , ett skyddsavstånd för spridning av gödselmedel från kanter som gränsar till vattendrag eller sjöar och totalförbud för spridning av mineralgödsel från till . I (2009) om åtgärder för att nå det svenska betinget i Baltic Sea Action Plan angav man att det största, svåraste och mest kostsamma problemet är övergödningen. Denna post står för av de uppskattade kostnaderna. I och med att av kväveutsläppen i och av de antropogena fosforutsläppen i egentliga kommer från jordbruket anser vi att kraftigare åtgärder måste till än de som föreslås i regeringens skrivelse. De sammanlagda kostnaderna bedöms av till ca för att nå hela det preliminära åtagandet. Men ett återställande av ekologiska status är referensperiod bör ses som en investering och som en avbetalning av den miljöskuld efterkrigstidsgenerationen dragit på sig. Det värde som våra hav förser oss med genom ekosystemtjänster överstiger kostnaderna för bevarande. Även om osäkerheten är stor vid beräkningen av kostnaderna och en del av kostnaderna finansieras av EU via landsbygdsprogrammet så pekar allt på att staten måste öka sina insatser. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. De förslag som regeringen tar upp i skrivelsen är positiva och ett steg i rätt riktning för att komma till rätta med problematiken i . Däremot förvånas vi av regeringens argumentation i skrivelsen om vikten av att utgå från principen om att förorenaren ska betala, dvs. att ansvariga sektorer ska bära sina egna miljökostnader. Vi ställer oss frågande till hur detta stämmer överens med beslutet att ta bort skatten på handelsgödsel. I SOU 2003:9 kan man läsa att skatten på handelsgödsel har minskat kväveutlakningen från . Skatten har även gjort jordbrukarna medvetna om problemet med kväveutlakning. Kadmiumskatten har bidragit till att tillförseln av kadmium till har minskat och således även risken för negativa hälsoeffekter. I remissvaren till förslag om avskaffandet av handelsgödselskatten var alla remissinstanser utom LRF negativa till förslaget. I utvär-dering om och BSAP skriver man att det är olämpligt att ta bort det styrmedel som faktiskt kan reglera användningen av konstgödsel. Regeringen tar upp konkurrenssituationen som argument för ett borttagande av skatten. I SOU 2003:9 står det: Utredningen saknar underlag för annan bedömning än att gödselmedelsskattens påverkan på det svenska jordbrukets internationella konkurrenskraft varit förhållandevis måttlig. Skatten på bekämpningsmedel bedöms ha haft mindre betydelse för konkurrenskraften. Utredningen rekommenderar inte att skatten tas bort, utan att den bibehålls på samma nivå. håller med regeringen om att principen om att förorenaren ska betala bör gälla. Därför föreslår vi att handelsgödselskatten återinförs. Skatteintäkterna ska därefter kunna återföras till jordbruket som stöd för miljöförbättrande åtgärder. Detta leder inte bara till minskad övergödning utan främjar det ekologiska jordbruket, minskar mängden kemikalier i såväl marker som vattendrag och hav och minskar mängden kadmium i marken. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. går av EU:s budget till jordbruksstöd. Dessvärre är det enbart en ytterst liten del av denna budget som går till det ekologiska lantbruket. Resten går till utveckling av storskaliga djurfabriker och industriella jordbruk, dvs. till den typ av verksamhet som genererar de problem man försöker komma till rätta med genom Baltic Sea Action Plan. har länge drivit frågan att bör agera för att EU:s gemensamma jordbrukspolitik reformeras till att gynna omställningen till ekologiskt jordbruk och miljöanpassade åtgärder och inte fortsätter som då den fungerar kontraproduktivt i och med stöd till den verksamhet som skapar de största problemen. Regeringen måste arbeta för en miljöanpassad gemensam jordbrukspolitik i det pågående arbetet med reformeringen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I finns det drygt en miljon fastigheter som inte är anslutna till avloppsvattenrening. Utsläpp av avloppsvatten som inte är tillräckligt renat från fosfor och kväve bidrar till övergödningen. Otillräckligt renat avloppsvatten kan även leda till smittspridning. finns det problem med uppföljning och kontroll av de lagar som finns gällande enskilda avlopp. Regeringen bedömer i skrivelsen att man genom en effektiv tillämpning av lagen antas kunna nå Helcoms rekommendation i aktionsplanen om att förbättra reningen av enskilda avlopp. Regeringen bör återkomma med hur man avser att arbeta för att minska den bristande tillsynen av avlopp som förekommer i vissa kommuner. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Sjöfartens utsläpp av kväve har ökat dramatiskt jämfört med t.ex. kväveutsläppen från vägtrafiken. kan sjöfartens utsläpp av kväve överstiga samtliga landbaserade källors utsläpp om inte denna negativa trend bryts. Detta beror på att det inte funnits några krav på minskning av kväveutsläppen från fartyg. Endast frivilliga initiativ från vissa färjerederier har resulterat i att en del färjor har kväverening. Det finns väl beprövad katalysatorteknik som tar bort av kväveutsläppen, och följaktligen finns inga tekniska hinder för kväverening av fartyg. har tidigare motionerat om att alla fartyg som trafikerar vatten ska ha katalysator. Farliga ämnen är antingen ämnen som inte finns naturligt eller ämnen som har en långt högre koncentration än vad som finns naturligt. Exempel på sådana ämnen är dioxiner, hexaklorbensen och PCB. Dessa ämnen bildas vid bl.a. industriprocesser, vid förbränning av t.ex. sopor och kol samt från deponier. är osäkerheten kring många kemikaliers risker stor. av de drygt 100000 kemikalier som finns på den europeiska marknaden har testats i någon större utsträckning. Belastningen av dessa ämnen har lyckligtvis minskat men de utgör fortfarande ett stort hot mot . Ämnena kan finnas kvar i havsmiljön eftersom de ackumuleras i den näringsväven. Resultaten är bl.a. försämrad fortplantningsförmåga, höjda halter av föroreningar i matfisk samt sämre hälsostatus hos de arterna. Vi ser ett behov av att stärka Reach på många plan. Bland annat bör substitutionsprincipen och försiktighetsprincipen skärpas. Lågvolymämnen måste inkluderas. Fler ämnen ska innefattas av tillståndskrav och kontroll av efterlevnad av Reach utvecklas. Nanopartiklar bör införas och fler förslag lämnas till kandidatlistan. Vi vill återinföra det förbud på flamskyddsmedlet deka-BDE som alliansregeringen avskaffade . Förbud mot andra bromerade flamskyddsmedel bör undersökas. Vi vill satsa på ökad information till konsumenter och producenter samt verka för att EU-länder ska tillåtas att gå längre i sin egen kemikalielagstiftning. Slutligen ser vi en stor potential att låta den offentliga sektorn genom sin upphandling verka för ett miljövänligare samhälle med minskade kemikalier i offentliga verksamheter. Vad som ovan anförs om kemikalier bör som sin mening ge regeringen till känna. har svaga miljökrav för sjöfarten gjort att den är betydligt sämre miljöanpassad än vad den skulle kunna vara. har länge drivit frågor som rör förbättrad miljöhänsyn i sjöfarten. Nedan listas några av våra förslag. Förekomsten av undermåliga fartyg i kombination med otillräckligt underhåll ökar olycksrisken och oljeutsläpp. anser därför att aktivt bör driva en kraftig höjning av sanktionerna för oljeutsläpp. Vi vill se över möjligheten att införa kilometerskatt på . Avgiften ska baseras på hur mycket kväve och svavel fartyget släpper ut. Miljödifferentiera hamnavgifterna för att ytterligare minska miljöbelastningen. tar man lite hänsyn till fartygs miljöprestanda och framdrivningsegenskaper. I stället beaktas främst fartresurser, utrymme och bekvämlighet. Detta leder till att starkare motorer krävs samt att svall och buller påverkar omgivningen negativt. anser att fokus för utvecklingen av fartyg ska ligga på skrov, propellrar och motorer som är miljöanpassade. I en rapport från i (Fartygstrafik och stranderosion i , 2004:19) tar man upp problemen med stranderosion och svallskador trots de hastighetsbegränsningar som finns. Problemen orsakas framför allt av passagerarfartygen. Vi ser därför ett behov av att se över hastighetsbegränsningarna i vissa farleder. Fritidsbåtar med tvåtaktsmotorer står för en del av de gifter som släpps ut i . Alkylatbensin minskar utsläppen av det farliga kolvätet PAH och kväveoxider . Alkylatbensin används endast i liten utsträckning, vilket i princip har två orsaker. För det första finns alkylatbensin på pump endast lättillgängligt i vissa delar av landet, framför allt i . I övriga landet är konsumenterna hänvisade till inköp av bränslet i dunkar till ett mycket högre pris. För det andra är efterfrågan svag i de områden där den är lättillgänglig. De flesta båtägare känner inte till alkylatbensinens stora förtjänster. Det är därför viktigt att påverka konsumenters attityd och ge i uppdrag att arbeta med en informationsstrategi för att åtgärda detta. Vi ser även att det finns ett behov av att använda ekonomiska styrmedel för att öka användningen av alkylatbensin. vill därför sänka skatten på alkylatbensin, vilket finansieras genom en skatt på fritidsbåtar. finns det ca 200 000 tvåtaktsmotorer i bruk. De stora utsläppen påverkar livet i haven. Stora mängder giftiga kolväten går därmed direkt ut i vattnet. Full gas med en tvåtaktsmotor på 70 hk i innebär att bensin släpps ut i havet. Kör du med 7080 hk tvåtaktsmotor spyr den ut ett badkar med oanvänd bensin. förespråkar därför ett skrotningsbidrag till tvåtaktsmotorer. Vad som ovan anförs om sjöfartens miljöpåverkan bör som sin mening ge regeringen till känna. är så mycket som av alla fiskarter inom EU hotade av överfiske. När vissa arter överfiskas rubbas balansen i havens ekosystem och kan utlösa oanade effekter och kedjereaktioner i näringskedjan. Ett problem är att de kvoter som fastställts av EU inte har baserats på forskarnas råd om tåliga fiskebestånd. Ytterligare problem är att storleken på fiskeflottan är långt större än vad bestånden tål. Utöver det tillkommer problemet med illegalt fiske. Effektivisering av fiskeflottan och fiskeredskapen möjliggör större fångster än vad som var möjligt. Subventioner av bränsle gör det även ekonomiskt möjligt att vara ute längre på haven. Det går t.ex. åt diesel för att fånga ett kilo havskräftor, vilket inte skulle vara möjligt utan subventionerna. Detta resulterar även i betydande klimatpåverkan från fiskeflottan. En av de största utmaningarna vi står inför är problemet med överfiske. I och med att många länder konkurrerar om de gemensamma fiskeresurserna kompliceras politiken ytterligare. Många miljarder betalas ut i subventioner till fisket, vilket är en bidragande orsak till utfiskningen av haven. Dessa subventioner är ej förenliga med ett hållbart och långsiktigt fiske. Bottentrålningen är ett stort hot mot känsliga och ofta relativt okända havsmiljöer och ekosystem. De flesta arter som lever i djuphaven har en långsam tillväxt- och reproduktionstakt, vilket gör att det tar mycket innan mängden fisk som tas upp kan ersättas. Extremt tunga redskap används som river upp skadliga stoftmoln och ödelägger livet på bottnarna. På bottnar finns dumpade stridsmedel och på många områden finns gifter och kemikalier lagrade i bottensedimenten som kan frigöras vid bottentrålning. Bottentrålning medverkar även till att fosfor frigörs ur sedimenten och bidrar till övergödning. Ett förbud mot bottentrålning medför även att mängden utkast av fisk (fisk som kastas överbord för att den inte är önskad) minskas. Data från visar på så mycket som utkast av ungtorsk från bottentrålningsfiske jämfört från nätfiske efter torsk. Vi är positiva till regeringens förbud mot high grading i och , men mer långtgående åtgärder måste till för att uppnå ett hållbart fiske. Vi har därför tidigare motionerat om att införa ett generellt dumpningsförbud av torsk i . Förbudet ska strax därefter följas av ett likadant förbud för . 7.2Fiskekvoter baserade på forskarnas rekommendationer Fiskekvoter ska inte vara en förhandlingsfråga. Allt fiske måste automatiskt upphöra när ett fiskebestånd närmar sig gränsen för ohållbart uttag. Fiskekvoter får inte vara något som man förhandlar om mot all kunskap om miljöns tillstånd. I stället för de redan beslutade fiskekvoterna kräver vi ett fiskestopp för de bestånd som hotas. Fiskestoppet ska inte bara gälla det svenska fisket utan även det utländska beståndet. har tidigare informellt meddelat att inte får införa nationellt fiskestopp. Vi vill att denna fråga överprövas. Ett fiskestopp för alla hotade arter och bestånd bör införas till dess att återhämtningen kan garanteras i , , och . Ålen är klassad som akut hotad. Antalet unga ålar som kommer tillbaka från har minskat . Det är därför av allra största vikt att ålfisket regleras på ett kraftfullt sätt. Med tanke på den ytterst begränsade kunskap vi har om ålens livscykel är det mycket riskabelt att fortsätta utfiskningen av ålen. anser att ett totalstopp är den enda möjliga lösningen för att försöka rädda bestånden. 7.4Utfiskning i fattiga länder EU:s gemensamma fiskeripolitik möjliggör utnyttjande av fattiga länders fiskebestånd. Detta rovfiske förstör inte bara havsmiljön utan även livsvillkoren för lokalbefolkningen som blir bestulna på såväl livsmedel som arbetstillfällen. av EU-flottans fångster beräknas komma från fiskevatten utanför EU. anser att bör agera för att de fiskeavtal som EU tecknar med utvecklingsländer, vilka bidrar till rovdrift och förstör livsvillkoren för lokalbefolkningen, stoppas. Dessa avtal ska baseras på folkrättsliga principer och respekt för invånarna i avtalsländerna. EU:s framtida fiskeriavtal ska garantera att fisket i tredjeländers vatten sker på verkliga överskottsresurser. Vi ifrågasätter regeringens nuvarande utfasning av fiskeflottan där oseriösa svenska fiskare, med stöd av skattepengar, flyttar sina fartyg till andra delar av världen och fortsätter fiska i fattiga människors vatten. Krav och kontroller från de svenska myndigheterna måste till. Andra förslag på åtgärder i arbetet för ett hållbart fiske som vi tidigare motionerat om är: Inrättande av ett pilotprojekt om hållbart fiske i och . Införande av fler akvatiska skyddsområden med fiskeförbud. Ytterligare reducering av fiskeflottan. Avskaffande av fritt inträde. Avskaffande av skattebefrielse på fartygsbränsle. Vad som ovan anförs om fiske bör som sin mening ge regeringen till känna.