mot · GY02U319 · 2010-10-27 00:00:00 — Aktiv politik till stöd för demokrati i tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den ska vara en tydlig röst till stöd för den demokratiska oppositionen i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om cross-border-bistånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör ta ställning för en FN-ledd commission of inquiry till . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att verka för minskad vapenexport till . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att och EU behöver en strategi för hur och när man vidtar åtgärder mot regimen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att och EU aktivt bör försöka påverka grannländer till en politik som bättre gynnar en demokratisk utveckling i . bör arbeta mer aktivt för att främja en demokratisk utveckling i . Landet styrs av en av världens mest brutala militärregimer som i allt för stor utsträckning lämnats att våldföra sig på sitt folk och sin natur. En förändring i demokratisk riktning måste självklart komma ifrån burmeserna själva, men omvärlden kan och bör göra betydligt mer för att stötta folket i dess kamp för ett annat där mänskliga rättigheter respekteras och där en aktiv politik förs för att lyfta folket ur fattigdom. En tydlig svensk röst för måste ge stöd till den burmesiska demokratirörelsen. Många västerländska regeringar har tydligt, kraftfullt och vid upprepande tillfällen tagit avstånd från det djupt odemokratiska val som juntan har proklamerat till . De som kämpar för demokrati i måste känna att de har världens stöd. Den burmesiska demokratirörelsen arbetar under extremt svåra förutsättningar. Inne i landet är förtrycket enormt, och allt politiskt arbete är förenat med stor personlig risk. Den del av rörelsen som arbetar i exil har mycket små resurser. Det politiska läget i Militärjuntan har proklamerat att det ska hållas val i . Valet grundar sig på den konstitution som juntan arbetat fram och som man höll folkomröstning efter att cyklonen dragit in över landet och orsakat en omfattande humanitär katastrof. Regimen påstår att röstade i valet och att röstade ja till militärens förslag till konstitution. Det är naturligtvis helt orimliga siffror i ett land där en stor del av befolkningen inte ens kan läsa och då stora delar av landet befann sig i en akut katastrofsituation. Omröstningen var grovt manipulerad. Förslaget man skulle rösta om blev offentligt endast före omröstningen. Det publicerades bara på burmesiska och engelska, språk som en stor del av befolkningen inte talar. Det var olagligt att kritisera förslaget till konstitution och människor tvingades under hot om våld att rösta ja. Fördömandet av folkomröstningen har därför varit starkt från den demokratiska delen av världen. Men det är inte bara sättet på vilket omröstningen genomfördes som är förkastligt. Själva konstitutionen är också djupt icke-demokratisk, även om den enligt militären ska leda till disciplinerad demokrati. En fjärdedel av platserna i den församling som ska väljas är garanterade till militären, militärledningen kan när som helst ta över makten från församlingen och det är förbjudet för personer som är eller har varit gifta med utländska medborgare att bli valda. Det senare är utformat så att oppositionsledaren inte ska kunna bli vald, eftersom hon varit gift med en brittisk medborgare. Konstitutionen innebär också mycket dåliga förhållanden för de etniska minoriteterna i . Inför valet har stora delar av den demokratiska oppositionen satts i fängelse. sitter cirka 2200 politiska fångar i burmesiska fängelser. Många har fått straff och mer. Ett val kan naturligtvis inte bli demokratiskt när regimens motståndare inte tillåts delta. Inte heller finns det någon anledning att tro att regimen kommer att dra sig från valfusk om de tror sig behöva det. Inga internationella valobservatörer kommer att tillåtas under valet, och heller inga utländska journalister kommer särskilt släppas in för att kunna bevaka händelserna. Nobelpristagaren sitter fortfarande i husarrest och hennes parti har upplösts av militären. Detta sedan de valt att inte registrera sig i valet eftersom de inte fick delta så länge de hade medlemmar som sitter i fängelse. De flesta andra demokratiska organisationer har gjort bedömningen att det inte är meningsfullt att delta i ett val som sker under så odemokratiska former. Regimen har däremot skapat civila partier som ska fylla de platser som inte redan reserverats för militären. Det absolut största partiet, med mest resurser, är det regimtrogna USDP Union Solidarity and Development Party som leds premiärministern . USDP har kunnat genomföra sin valkampanj med helt andra resurser och premisser än mindre, självständiga partier. De få oberoende partier som valt att ställa upp i valet har varit tvungna att driva sin valrörelse under djupt begränsade former och under förföljelse av juntan. Den strikta mediecensur som funnits i har självklart även reglerat pressen inför valet. De som kritiserat valet eller valprocessen har blivit anhållna. Till detta kommer också problematiken med den nya konstitutionen, som i sig inte är en grund för ett demokratiskt samhälle och en stat i behov av försoning mellan olika grupper. Att tro att konstitutionen går att ändra efter valet är att hoppas på det omöjliga av ett nytt parlament behöver stödja ett sådant förslag, och militären kommer som sagt att garanteras 25procent av platserna. Kriget mot de etniska minoriteterna Utöver förtrycket mot det egna folket bedriver juntan vad som av många beskrivs som ett utrotningskrig mot de etniska minoriteter som lever längs med gränser mot , , och . Bara i östra finns det uppskattningsvis en halv miljon internflyktingar till följd av juntans krigföring mot civila. Till detta ska läggas de flera hundra tusen flyktingar som lever i läger i grannländerna och de miljontals migrantarbetare som arbetar under mycket svåra villkor, framförallt i . De etniska minoriteterna saknar helt skydd mot juntans offensiver och ingen humanitär hjälp släpps fram till dessa områden. Den enda hjälp som kommer in är genom så kallade back-packer-team som illegalt tar sig in över gränserna och hjälper befolkningen med basal sjukvård och de mediciner som de klarar att bära i sina ryggsäckar. Områdena är kraftigt minerade och den enda chans till vård för minoffer är att de bärs genom djungeln till kliniker på andra sidan gränsen som kan ta hand om dem. Om de överlever. Våldtäkt används som vapen i kriget mot minoriteterna. Matförråd bränns upp, byar bränns ner och risplantor dras upp ur fälten. Att det är civila som är måltavlan kan inte vara mer uppenbart. Dessa människor kan inte lämnas utan hjälp. måste bidra med cross-border-bistånd så att humanitärt bistånd kan nå fram. Enligt den nya konstitution som träder i kraft i efter valet garanteras alla delar av militärregimen straffrihet för begångna brott. Årtionden av förföljelse och mord på civila, tvångsförflyttningar och tortyr, sexuellt våld och tvångsarbete, där de etniska minoriteterna varit den främsta måltavlan, går därmed ostraffade. Dessa brott är så allvarliga att FN:s särskilda rapportör om de mänskliga rättigheterna i , , har rekommenderat att FN inrättar en kommission för att undersöka om dessa brott innebär krigsbrott och brott mot mänskligheten. Förslaget om en så kallad Commission of Inquiry (COI) har sedan rapporten kom fått ett allt större stöd och har 13 regeringar (per ) öppet gått ut och stött förslaget. Vi anser att bör ge regeringen till känna att även bör ta ställning för en COI till och aktivt verka för att en sådan kommer till stånd. Den burmesiska juntan har ingen förankring hos folket. Den har inget stöd att luta sig mot, utan den upprätthåller sin makt med vapen. Det är därför otroligt angeläget att dess tillgång till vapen stryps. och EU måste arbeta för att FN antar ett globalt vapenembargo mot . måste och EU i sina bilaterala relationer med länder som och försöka förmå dem att upphöra med sin vapenexport till generalerna. En mer strategisk EU-politik EU har en gemensam politik gällande , en så kallad gemensam ståndpunkt. Den innehåller en del sanktioner som EU har lyckats enas om vad gäller . Dessa är av olika slag i stor utsträckning handlar det om en lista med personer som inte får visum till och vars eventuella tillgångar i ska frysas. Den innehåller också ett vapenembargo och ett antal ekonomiska sanktioner. De flesta av dessa är tandlösa, men en del är bra, som till exempel förbudet mot handel med timmer och ädelstenar. Problemet är att den sektor där framförallt har handel med är inom olje- och gassektorn. Det är också inom den sektorn som generaler gör sina stora vinster. Men mot olje- och gassektorn har EU inte infört några sanktioner. bör aktivt driva frågan om att sanktionerna mot ska omfatta handel med olja och naturgas. EU och måste i högre utsträckning försöka påverka länder i regionen kring till en mer konstruktiv hållning. EU har nära relationer till Asean inom ramen för ASEM-samarbetet, där också finns med. har nära relationer till som borde kunna påverkas till att föra en tuffare politik gentemot generalerna. Även med sin demokratiska historia skulle kunna spela en mer positiv roll för att påverka framtid i positiv riktning.