mot · GY02U296 · 2010-10-22 00:00:00 — Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I debatten om den internationella handeln lyser könsmaktsanalysen med sin frånvaro. Detta trots att all utveckling av internationell handel påverkar kvinnor och män på olika sätt. Alla förändringar av handelsregler som inte inkluderar en könsmaktsanalys riskerar därför att förstärka ojämlikheten mellan män och kvinnor. Tillsammans med Socialdemokratarena och vill därför att ska verka för att alla förhandlingar om nya handelsavtal ska föregås av en jämställdhetsanalys om hur handelsavtalen förhåller sig till konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor. Detta bör som mening ge regeringen till känna. De internationella finansinstitutionerna, () och () har spelat en avgörande roll för många länder i syd. Genom de krav man ställt har man haft stort inflytande över hur den ekonomiska politiken i många länder har utformats. De båda institutionerna har spelat en central roll i framtagandet av de fattigdomsbekämpningsstrategier, Poverty Reduction Strategy Papers, som de flesta länder i syd arbetar utifrån. I stor utsträckning har IMF:s och WB:s strategier utgått från ett dogmatiskt nyliberalt synsätt där könsanalyser helt saknats. Många av de reformer som IMF och WB påtvingat länder i syd har i synnerhet slagit hårt mot kvinnorna. Genom krav på omfattande nedskärningar i offentligt finansierad välfärd och privatisering av vattentillgångar har man t.ex. bidragit till att förstärka rådande maktstrukturer mellan män och kvinnor. anser att inom IMF, WB och de regionala utvecklingsbankerna ska verka för att institutionernas avtal och program alltid ska innehålla en analys över hur effekterna förhåller sig till konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor. Detta bör som mening ge regeringen till känna. Nämnda internationella finansinstitutioner har genom tradition varit manligt dominerade arenor. bör därför inom IMF, WB och de regionala utvecklingsbankerna verka för att öka andelen kvinnor i institutionernas ledningar. Detta bör som mening ge regeringen till känna. 9Fackliga rättigheter i exportfrizoner Genom den liberalisering som skett av handelsregler har en omstrukturering skett i många länder där exportsektorns betydelse har ökat. Flera länder i , och har organiserat denna verksamhet i s.k. exportfrizoner. Till dessa geografiskt begränsade zoner lockas företag med tull- och skattelättnader samt ofta med obefintlig miljö- och arbetsrättslagstiftning. Kvinnliga arbetare är ofta starkt överrepresenterade bland anställda i ex-portfrizoner. Arbetet är monotont och slitsamt och sker under hälsofarliga förhållanden till låga löner, på korta och osäkra kontrakt och med små eller inga möjligheter till facklig organisering. Därutöver utsätts många av kvinnorna för systematiska övergrepp och sexuella trakasserier. Om situationen ska kunna förbättras för dessa kvinnor så är deras egen möjlighet till organisering och facklig verksamhet en central faktor. bör därför inom ramen för utvecklingssamarbetet arbeta för att stärka kvinnors organisering och fackliga rättigheter i exportfrizoner. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Så kallad trafficking är en illegal handel med människor för att utöva kommersiell sexuell exploatering eller tvångsarbete, helt enkelt en modern form av slaveri. Av den globala människohandeln sker för sexuellt utnyttjande. Handeln är en av de snabbast växande kriminella verksamheterna i världen och drabbar oftast kvinnor och barn. Någon helt tillförlitlig statistik över hur många som drabbas finns inte på grund av verksamhetens olagliga karaktär, men beräknar att mellan 600000 och 800000 personer smugglas över internationella gränser . Av dessa utgör kvinnor och flickor och beräknas vara minderåriga. Coalition Against Trafficking (CATW) misstänker att mörkertalet är det tiodubbla och enligt organisationen har dramatiska ökningar skett . Enligt blir 1,2miljoner barn offer för människohandel för sexuella ändamål, inom eller utom det egna landet. I den rika världen framställs det dessutom ofta felaktigt som att trafficking är något som i huvudsak berör den fattiga delen av världen. Sanningen är att de flesta länder är involverade i denna illegala slavhandel. Det handlar dels om de länder varifrån offren kommer, ofta fattiga eller krigshärjade länder, dels om de länder där de smugglade människorna hamnar. Detta är naturligtvis i allmänhet rika länder, eftersom medborgarna rimligen måste ha medel för att köpa produkten dvs. kvinnorna och barnen. , , och är alla exempel på sådana regioner och länder. Till har människohandeln från , , ökat. Ett stort antal kvinnor och barn från , och säljs också till . De länder som har legaliserad eller reglerad prostitution har enligt CATW högst antal insmugglade utländska kvinnor bland sina prostituerade. Den rådande maktordningen mellan könen världen över framställer det som naturligt och självklart för män att utnyttja och exploatera kvinnors kroppar. Budskapet är att kvinnor är en handelsvara för mäns sexualitet som det står dem fritt att köpa, förbruka och göra sig av med. Prostitution och människohandel för sexuella ändamål är på intet sätt två separata problem utan två sidor av samma mynt. Synen på prostitution blir således avgörande för valet av strategier för att bekämpa sexslavhandeln. menar att människohandel för sexuella ändamål handlar om global prostitution. Genom vår världsunika lagstiftning på området, lagen om förbud mot köp av sexuella tjänster, anger vi att det är köparen som har makten och att det därmed även är köparen som har straffansvaret. Att fler länder nu följer exempel på detta område är positivt och bör aktivt bidra med att sprida kunskap om och erfarenheter från den svenska lagstiftningen. Europeiska unionen har ett särskilt ansvar för alla de kvinnor och barn som förs in över medlemsländernas gränser för att utnyttjas i prostitution. , och har konstaterat i en gemensam rapport (2005) att insatserna för att förhindra människohandel inte är tillräckliga och att det saknas långsiktiga strategier för att förhindra prostitution och människohandel. Åtgärderna handlar i allt för liten grad om att arbeta förebyggande, stärka tänkbara offer och hjälpa dem att skydda sig mot dem som organiserar prostitution och människohandel. anser att EU inom ramen för sitt bistånd bör upprätta program för att förhindra prostitution och människohandel. Detta bör som sin mening ge till känna. Tillsammans med Socialdemokraterna och vill att ska intensifiera kampen i EU mot människohandel. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. uppskattar att det runt om i världen finns 246 miljoner utnyttjade barn mellan involverade i olika typer av slaveri, tvångsrekrytering till väpnade konflikter, prostitution, pornografi, olaglig narkotikahandel, olaglig vapenhandel och annan olaglig verksamhet. Tusentals barn från framförallt , och säljs i den globala sexhandeln. Ofta är de kidnappade eller föräldralösa. Runt 2 miljoner barn är utsatta för sexturism. De flesta av dessa är . Åtskilligt fler står att finna inom den ordinarie prostitutionen bara i uppger den federala polisen att ca 1,2 miljoner barn tros vara inblandade i prostitution. Ett stort hinder för att stoppa människohandeln är all korruption. I uppges exempelvis statliga tjänstemän och polisen ofta vara inblandade i verksamheten som rör människohandel och prostitution. deltog aktivt i framtagandet av och anslöt sig 1990 till hela konventionen utan några reservationer. har också ratificerat . anser dock att detta har visat sig vara otillräckligt och anser att borde införa som svensk lag. I arbetet med försvars- och säkerhetspolitik saknas ofta det genusperspektiv som är nödvändigt för att man ska kunna se skillnader i kvinnors och mäns behov av säkerhet, detta trots att genusperspektivet inte ska behandlas som en separat fråga utan inkorporeras i all politik och i alla aktiviteter. Det svenska försvaret styrs av manliga värderingar med män i beslutande ställning. Det finns siffror som säger att svenska soldater som befinner sig i beväpnad utlandsinsats är kvinnor samt att så få som av försvarets alla anställda, civil personal inkluderat, är kvinnor. Av den svenska försvarsmaktens officerare är, , kvinnor. Bortsett från att bredare kompetens och fler människors erfarenheter, dvs. både kvinnors och mäns, alltid bör tas tillvara så är det av jämställdhetsskäl viktigt att öka andelen kvinnor i försvaret. Inte minst så motiverar inriktningen mot att försvaret får allt fler internationella uppdrag att kvinnor rekryteras i större omfattning. Fler kvinnor inom det svenska försvaret innebär också att det finns fler kvinnor som kan delta i internationella uppdrag. Dessutom finns alarmerande rapporter som visar att närvaron av enbart manliga fredsbevarande styrkor gör att förekomsten av prostitution ökar. vill därför tillsammans med Socialdemokraterna och att regeringen ska arbeta för att nå en jämnare könsfördelning inom Försvarsmakten. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. När svenska kvinnor och män nu i allt större utsträckning deltar i fredsbevarande operationer under FN-mandat så kommer soldaterna också att möta fler kvinnor som har blivit utsatta för sexuellt våld. För att på ett bra och rättssäkert sätt kunna skydda och stödja dessa kvinnor för sexuellt våld krävs gedigen utbildning och förberedelser samt kunskap om kvinnors brist på makt, inflytande och rörelsefrihet. , och är överens om att i FN ska driva frågan om att uppmärksamma kvinnors särskilda situation under en konflikt och vikten av att fler kvinnor deltar i arbetet samt att både kvinnor och män får kunskap och utbildning i genusperspektivet. Förutom att förband som ska tjänstgöra i internationella miljöer kan utsättas för ökade psykiska och fysiska påfrestningar ställs höga krav på det etiska handlandet. Vi menar att resurser måste satsas på utbildning i genuskunskap och i FN-resolutionerna och 1820, både vad gäller den personal som tjänstgör i och den personal som ska delta i internationella operationer. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 11.3FN:s resolutioner och 1820 I och med att det svenska försvaret allt oftare samarbetar med andra länder är det också av yttersta vikt att genderfrågorna prioriteras i EU:s säkerhetspolitik. är överens med och Socialdemokraterna om att bör driva frågan om en handlingsplan för att implementera FN:s resolutioner och 1820 i EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik för att stärka kvinnors säkerhet i konflikter och att öka andelen kvinnor i EU:s insatser. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 11.3.2Nationell handlingsplan för resolution antog den dåvarande en nationell handlingsplan för implementeringen av resolution Kvinnor, fred och säkerhet, vilken handlar om att stärka kvinnors rättigheter och deltagande i fredsprocesser. Handlingsplanen gick ut och motionerade i samband med detta om att regeringen borde ta fram en ny svensk handlingsplan för implementeringen av FN:s resolution . gjorde regeringen också detta, vilket självklart är utmärkt. Vi hoppas nu att denna handlingsplan inte ska bli lika verkningslös som den förra tyvärr visade sig vara. Resolution syftar till att öka kvinnors deltagande i allt arbete med att förebygga, hantera och lösa väpnade konflikter. En ökad andel kvinnor i t.ex. fredsfrämjande insatser är ett mål i sig. Representation är en viktig byggsten i demokratin och bottnar i rättvisekrav. anser alla riksdagspartier att kvinnor behövs inom försvaret men inget verkar göras för att skynda på processen. anser att målet vid fredsbevarande insatser bör vara kvinnor och att regeringen bör sätta upp mål och delmål för att nå denna andel. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Förutom en ökad andel kvinnor i fredsfrämjande insatser måste det även till ett genusperspektiv på de internationella insatserna. De berörda myndigheterna, i synnerhet Försvarsmakten och , bör själva upprätta handlingsplaner för implementeringen av resolution . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 11.4Kvinnors särskilda situation under konflikt Andelen civila kvinnor i fredsfrämjande insatser har ökat något, men det finns alltför få kvinnor på beslutande positioner. När fred förhandlas är det uteslutande män som deltar i processen. När den väpnade konflikten sedan upphör betyder det inte nödvändigtvis att hotet mot kvinnors säkerhet upphör. Under en väpnad konflikt ökar våldet mot kvinnor och tar sig mer extrema uttryck. Systematiska våldtäkter är exempelvis vanligt förekommande som en del av krigsföringen. Under och efter en konflikt tvingas kvinnorna också ofta att ta över männens arbetsuppgifter när det civila samhället har kollapsat. Ytterligare resurser måste satsas på de behov av skydd och stöd som dessa kvinnor och flickor har. Tillsammans med Socialdemokraterna och vill att i FN driver frågan om att uppmärksamma kvinnors särskilda situation under en konflikt. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. En förutsättning för att uppnå långsiktig fred och stabilitet är att involvera fler parter än de stridande i fredsprocessen. Utan kvinnors erfarenheter och kunskaper går viktiga delar förlorade i planeringen av det nya samhälle som ska byggas upp efter kriget. Kvinnors avgörande uppgifter och roll i fredsprocessen och krishantering kan inte nog understrykas. När militära insatser i andra länder ökar gör även det militära samarbetet med andra länder det. Om då är det enda land som arbetar med FN:s resolutioner och 1820 är risken stor att frågorna om kvinnors säkerhet försvinner. Rapporterna är många om hur militär personal inom internationella insatser vid upprepade tillfällen missbrukat sin maktposition genom att utnyttja kvinnor och flickor sexuellt. Förutom de direkta konsekvenserna för kvinnan eller flickan så motverkas det faktiska syftet med den internationella närvaron. Genom att bidra till den organiserade brottsligheten, som ofta kontrollerar prostitution och människohandel, upprätthåller man instabiliteten och våldet i landet. anser därför att ska verka för att alla samarbetsländer vid internationella insatser har en handlingsplan för att implementera FN:s resolution . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Allt för många av dagens beslutsfattare verkar ha en oförmåga eller ovilja att se kvinnors rättigheter som en central del av säkerhetspolitiken. Detta är inte bara ett svek mot halva världens befolkning utan leder dessutom till bristfälliga beslut när det gäller internationell fred och säkerhet. Världssamfundet fick ett bryskt uppvaknande under krigen på och i , då de systematiska övergreppen mot kvinnor synliggjordes som ett vapen för etnisk rensning. Krigsåren följdes av en ökad kunskap om och fördömanden av sexualiserat våld i konflikter. Sexualiserat våld definierades som krigsbrott och antog resolution om kvinnor, fred och säkerhet. När en ny resolution, 1820, togs framhölls att det massiva sexualiserade våldet i konflikter hotar internationell fred och säkerhet. Dessa åtaganden är hörnstenar i kampen för kvinnors rättigheter. Problem uppstår när orden inte omsätts i konkret handling av världens stater. Systematiska våldtäkter och massvåldtäkter har alltid använts i väpnade konflikter. I takt med att kunskapen om kvinnors situation i väpnade konflikter har ökat har också massvåldtäkter kommit att betraktas som massförstörelsevapen en uppfattning som delas av , och . Massvåldtäkter påverkar familjer och samhällen ekonomiskt, socialt och moraliskt. De systematiska våldtäkterna används också som ett led i etnisk rensning genom att kvinnorna avsiktligt görs gravida och därefter nekas abort. Det är därför viktigt att de olika krigstribunalerna bedömer massvåldtäkter och systematiska våldtäkter som krigsförbrytelser likaväl som att de internationella styrkorna söker efter, arresterar och överlämnar de efterlysta krigsförbrytarna. Det finns inga exakta siffror på hur många kvinnor det handlar om, men ibland nämns siffran att omkring 200 000 kvinnor har våldtagits i kriget i östra som har pågått . har FN byggt upp en ny fristående organisation vars uppgift är att se till att de som gör sig skyldiga till övergrepp mot kvinnor och barn under konflikter ska gripas, i enlighet med FN-resolution . Organisationen är direkt underställd FN:s generalsekreterare. Initiativet är lovvärt och en svensk regering bör ge sitt stöd för denna nya organisation. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.