mot · GY02MJ446 · 2010-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen i samband med EU:s fiskeförhandlingar bör driva linjen att det ska införas hållbarhetskriterier som ska gälla EU:s alla fiskerätter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta initiativ för att och medlemsstaterna ska utveckla en handlingsplan som gör det möjligt att vidta åtgärder gentemot flaggstater som säljer bekvämlighetsflaggor.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regler om bästa tillgängliga teknik även ska gälla fisket. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att straffen för tjuvfiske ska harmoniseras och höjas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen i samband med EU:s fiskeförhandlingar bör driva linjen att ska kunna dra in fiskekvoter från de länder som inte sköter sig. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen i samband med EU:s fiskeförhandlingar bör driva kravet att subventionen för fisket i form av undantag från bränsleskatt bör avskaffas inom hela EU.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen i samband med EU:s fiskeförhandlingar och vid behandling av fiskeripartnerskapsavtalen ska driva linjen att EU inte ska kräva kompensation i form av fiskerätter för sitt bistånd till fiskekontroll och fiskeförvaltning i tredjeland. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förbud mot bottentrålning med möjlighet till dispens samt lokal tillståndsprövning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att miljömålet bör överordnas i EU:s fiskepolitik och den svenska fiskelagen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en integrerad havsförvaltning och miljökonsekvensbeskrivningar för fisket. 1 Yrkande 2 hänvisat till TU. 2 Yrkande 6 hänvisat till SkU. EU:s fiskepolitik ska reformeras . Den är en politik för gemensam förvaltning av en viktig naturresurs, men också avgörande för förvaltningen av ekosystemen i våra hav. om den gemensamma fiskepolitiken innebär en svidande vidräkning med en havererad politik, och en ringande uppmaning till grundläggande förändringar. Enligt grönboken präglas det europeiska fisket av överfiske, överdimensionerade fiskeflottor, stora subventioner, dålig ekonomi och minskade fångster för yrkesfiskare. Och det är förödande för ekosystemen i våra hav. Kommissionen konstaterar i grönboken att de mål som i den förra reformen, 2002, ställdes upp för ett hållbart fiske generellt sett inte har uppnåtts. Det behövs dramatiska förändringar för att vända den nuvarande situationen och därmed en fullständig och genomgripande reform av den gemensamma fiskeripolitiken, enligt kommissionen. Trots vissa förbättringar för t.ex. torsken i är de flesta kommersiella fiskarter i EU:s fiskevatten utfiskade. EU-fartygen söker sig till fiskevatten i andra länder, ofta länder utan fungerande fiskerikontroll och ibland med bidrag från EU. kan ses som dåvarande kommissionären uppgörelse med den politik han ansvarat för . Ungefär likadant lät det om hans företrädare, , när han lämnade posten som EU:s fiskerikommissionär. överskattar inte problemen eller reformbehovet. Debatten om framtiden för den gemensamma fiskeripolitiken har inletts. Kommissionen kommer att ta fram ett förslag till en ny grundförordning som kommer att läggas fram för rådet och i samband med den nya budgetramen efter 2013. Fiskeripolitiken är i likhet med jordbrukspolitiken ett gemensamt EU-politikområde. Det som beslutas på EU-nivå blir också avgörande för fiske. Det handlar också om förvaltning av en gemensam resurs och gemensamma ekosystem. Det borde vara lättare att ett relativt begränsat antal länder, som dessutom är globalt sett välbeställda, kan enas om en hållbar förvaltning av en sådan central avgränsad resurs som fisken än att globalt enas om breda politikområden som klimat, biologisk mångfald eller kemikalier. EU får inte misslyckas den här gången. måste ta vara på denna unika möjlighet genom en genomtänkt och kraftfull politik. I denna motion presenteras ett antal förslag på krav som regeringen bör driva inom EU för att styra fiskeflottan i mer hållbar riktning. Men trots att EU:s fiskepolitik är en gemensam politik finns också en del som bestäms på nationell nivå. I motionen finns därför också rent nationella krav. 10 förslag för en grönare fiskepolitik Ge fiskerätter till dem som fiskar rätt! anser att och EU bör ställa hårdare krav på de företag som får utnyttja den gemensamma fiskresursen för kommersiell . Fiskerätter ska fördelas utifrån hållbarhetskriterier, och inte som efter hur mycket man har fiskat tidigare. Genom att fördela fiskelicenser efter hållbarhetskriterier kan man också ge företräde till lokalt kustnära fiske och till mera hållbara fiskemetoder. Hållbarhetskriterier har till uppgift att hjälpa till att definiera vilka fiskare som fiskar mest hållbart, och som ger mest tillbaka till lokala kustsamhällen. Kriterier kan innefatta: minst påverkan på havsbottnarna, minsta möjliga dumpning av fisk, lägst bränsleåtgång och koldioxidutsläpp och hög lokal anställningsgrad. Fiske avsett för mänsklig konsumtion ska dessutom prioriteras framför fiske till djurfoder. I EU:s fiskeförhandlingar bör regeringen driva linjen att det ska införas hållbarhetskriterier som ska gälla EU:s alla fiskerätter. Fartyg som vill fuska kan komma undan och restriktioner genom att flagga ut fartyg till bekvämlighetsflaggstater. avslöjade SVT:s hur en fiskare från har flaggat sin båt på för att på så sätt undgå det regelverk som gäller båtar flaggade i och EU. Detta gör att fiskaren slipper riskera straff för tjuvfiske. Att flagga ut sitt fartyg är lätt ordnat. Om man går in på http://www. / så får man hjälp med detta. anser att regeringen bör ta initiativ för att och medlemsstaterna ska utveckla en handlingsplan för att inom FN och andra internationella forum göra det möjligt att vidta åtgärder gentemot flaggstater som säljer bekvämlighetsflaggor, de så kallade rovfiskeparadisen. Inför samma miljöregler till havs som på land allmänna hänsynsregler ska gälla för all verksamhet, men tillämpas i praktiken inte för fisket. Dessa regler innebär bland annat att man ska ha kunskap om vilka miljöeffekter ens verksamhet har, man ska använda bästa tillgängliga teknik och att man ska hushålla med naturresurser. Att tillämpa även i fisket innebär klara förbättringar. I vissa områden är bästa tillgängliga teknik att använda fasta garn i stället för bottentrålning. Dumpning av fisk innebär ett brott mot hushållningsregeln i andra kapitel. Kunskapskrav ska ställas på yrkesutövarna. , eller den nya havsmiljömyndigheten, behöver ta fram en vägledning som preciserar krav för fisket. vill att regler om bästa tillgängliga teknik även ska gälla fisket. Harmonisera och höj straffen för tjuvfiske avslöjande av ett tjugotal överträdelser av fiskeförbudet i , mest övervakade fiskeområde, är ett talande bevis för att fiskerikontrollen inte fungerar. Risken att upptäckas och bestraffas är för liten, straffen för låga för att systemet ska ha tillräcklig förebyggande effekt. Först efter avslöjande vaknade ansvarige minister. Vår fiskerikontroll måste fungera även utan stöd. Alla EU:s medlemsländer måste ha straff och sanktioner på en kännbar nivå för brott mot fiskelagstiftningen. är straffen för olagligt fiske alldeles för låga i och de flesta andra medlemsstater. är risk för upptäckt och straffen så låga att det t.o.m. kan löna sig att bryta mot lagen. vill skärpa straffen för brott mot fiskelagstiftningen. Utöver höjda böter ska straffen även kunna innebära att fiskeutrustning och fartyg förverkas. Kvottilldelning till fartyget ska minskas eller dras in. Dra in fiskekvoter från de länder som inte sköter sig vill ge rätt att införa sanktioner i form av indragna fiskekvoter, mot medlemsstater som inte klarar centrala miljörelaterade krav. Medlemsstater som inte tar sitt ansvar enligt gemensamma fiskepolitiken, t.ex. genom dålig fiskerikontroll, bristande datainsamling, otillräckliga åtgärder för att uppnå god miljöstatus i haven måste drabbas av kännbara sanktioner. har mycket begränsade påtryckningsmedel till sitt förfogande. Vid EU:s fiskeförhandlingar bör kräva att ska kunna förverka av ett lands andel av EU-kvoten om man inte klarar kraven i EU:s fiske- och havspolitik. Direkta och indirekta subventioner till fisket bör avskaffas. Subventionerna motverkar den nödvändiga minskningen av fiskeflottans kapacitet. Subventioner får enbart gå till miljö- och beståndsfrämjande åtgärder. En viktig indirekt subvention är skattebefrielse från drivmedelsskatter. Att avskaffa skattebefrielsen kräver i praktiken en förändring av EU:s energibeskattningsdirektiv (2003/96/EC). Skattebefrielsen för yrkesfiskets bränsleskattebefrielse var 2006 mellan 220 miljoner och , enligt . Så länge befrielsen från drivmedelsskatten råder finns en ojämn spelplan till förmån för storskaliga, långväga fiskefartyg och bränsleintensiva fiskemetoder, i relation till mer bränslesnålt fiske (småskaligt, kustnära, fiske med fasta redskap. I samband med behandlingen av om reformen av den gemensamma fiskeripolitiken ville miljö- och jordbruksutskottet att subventionen i form av undantag från bränsleskatt bör avskaffas inom hela EU. Det bör regeringen driva i samband med fiskeförhandlingarna. Ge bistånd till fiskerikontroll och EU bör ge särskilt bistånd till fattiga länder, i första hand i , för att bygga upp fiskerikontrollen för att skydda de egna fiskevattnen från utfiskning eller rovfiske från stora fiskefartyg. Länderna behöver också stöd för att bygga upp en fiskeriförvaltning mer generellt. vill inte att EU ska kräva ersättning i form av fiskerätter för att ge stöd till fiskesektorn i fattiga länder, så som sker med de så kallade fiskeripartnerskapsavtalen. Detta bör regeringen driva i samband med reformeringen av fiskepolitiken, och i samband med behandlingen av fiskeripartnerskapsavtalen. Fiske med olika redskap måste differentieras efter område. Bottentrålning är en fiskemetod som ställer till stora miljöskador. Den är inte lämplig på många bottentyper. Vi anser att det bör finnas ett generellt förbud mot bottentrålning, med möjlighet till undantag. Undantag från det generella förbudet bör bara tillåtas efter en planerings- och tillståndsprocess som säkerställer att fiskemetoden inte riskerar skada viktiga bottenhabitat. Eftersom förutsättningarna varierar mycket så vill att denna tillståndsprövning ska ske lokalt. Det kan t.ex. ge olika områden och tider för olika redskapstyper, för att bättre passa lokala miljöförutsättningar. EU:s gemensamma fiskeripolitik och nationella fiskelag negligerar konflikterna mellan miljömål och ekonomiska mål i fiske- och havsförvaltningen. Samma misstag finns i den fiskevårdslagutredning som presenterades . anser att endast genom att tydligt prioritera långsiktiga miljömål framför kortsiktig ekonomisk kan lagen bli tillräckligt tydlig. Kommande generationer har också en rätt till en god havsmiljö. Det räcker inte att jämställa miljö och produktionsmål. Helt enkelt: finns det ingen fisk kan man inte fiska. Därför är en god havsmiljö en förutsättning för ett lönsamt fiske. Konsekvensen är att miljön måste få en överordnad roll. Detsamma gäller målsättningen i EU:s gemensamma fiskeripolitik. vill införa en ny överordnad målsättning i fiskevårdslagen och EU:s gemensamma fiskeripolitik som sätter fisken i havet främst. Inför miljökonsekvensbeskrivningar för fisket Den som vill bygga ett vindkraftverk i havet behöver göra en ordentlig miljökonsekvensanalys. Den som vill lägga en gasledning på havets botten behöver göra en gedigen miljökonsekvensanalys. Men den som vill till exempel bottentråla i samma områden behöver inte göra någon miljökonsekvensanalys alls, även om bottentrålningens påverkan på havet är mycket större. Det saknas en sammanhållen förvaltning av de sektorer som har de största effekterna på havsmiljön: jordbruk, transporter, ledningar, avlopp, fiske, naturvård, olje-, sand- och grusutvinning, militära ändamål, rekreation etc. vill ha en mer integrerad havsförvaltning som innefattar alla aktiviteter. Därför behöver det genomföras miljökonsekvensbeskrivningar av alla aktiviteter som innefattar effekter på arter och ekosy-stem.