mot · GY02A387 · 2010-10-21 00:00:00 — Det kan t.ex. röra sig om föräldrar till barn med funktionsnedsättning som därför inte kan läsa på heltid, eller den som läst på komvux jämsides med arbete (på mindre än halvtid så att arbetet inte är tillgodoräkningsbart) eller läst enstaka ämnen för att komplettera behörighet för vidare studier. Reglerna i lagen om arbetslöshetsförsäkring () bygger på att studier är något som bedrivs i ungdomen, innan inträdet på arbetsmarknaden. I dagens är studier något återkommande under en stor del av livet. Den som funderar på att studera kan med dagens regler förvägras arbetslöshetsersättning, även om planerna ligger en bra bit in . A-kassorna bryr sig oftast inte om planerade studier längre bort än någon termin eller , men tolkningarna är oklara med dagens regler. Reglerna i bör vara utformade för att premiera, inte försvåra, livslångt lärande. Människor som en gång kvalificerat sig till arbetslöshetsersättning kan av olika anledningar stå utanför arbetskraften , för att sedan komma tillbaka som arbetssökande. Det gäller exempelvis studerande, personer som drabbats av långvarig sjukdom eller allvarliga skador och de som vårdat en nära anhörig. Enligt nu gällande arbetslöshetsförsäkring måste en sökande ha anknytning till arbetsmarknaden för att kunna få arbetslöshetsersättning ett arbetsvillkor måste uppfyllas. Detta ska ligga inom en ramtid av före ansökan om ersättning men ramtiden kan förlängas när den innehåller s.k. överhoppningsbar tid. Före fanns ingen begränsning av hur lång den överhoppningsbara tiden fick vara. är den överhoppningsbara tiden begränsad till fem alternativt . gällde det enda undantaget dem som följt med make/maka/sambo under dennes utlandstjänstgöring. har ett undantag införts för dem som har varit långvarigt sjukfrånvarande och blivit utförsäkrade från sjukförsäkringen. Det innebär att fyra olika regler gäller beroende på orsaken till att den sökande varit förhindrad att arbeta. Det är svårt att finna övertygande skäl till varför en person som varit föräldraledig eller heltidsstuderande ska anses ha mindre arbetsmarknadsanknytning än en person som har varit sjuk eller följt med maka/make/sambo under dennes utlandstjänstgöring. Lika regler bör gälla för alla former av överhoppningsbar tid. Den överhoppningsbara tiden har förkortats med jämfört med vad som gällde . För personer som går långa högskoleutbildningar är gränsen snålt tilltagen. En extra termin eller en period av föräldraledighet räcker för att den intjänade rätten till ersättning ska gå förlorad. I praktiken missgynnar också denna tidsgräns därmed också kvinnor, eftersom kvinnor tar ut väsentligt mer av föräldraledigheten än män. Med tanke på att allt fler går långa utbildningar och att det sker då många också väljer att skaffa barn, bör den överhoppningsbara tiden i arbetslöshetsförsäkringen vara så pass lång att det finns en marginal för exempelvis föräldraledighet , utan att rätten till ersättning går förlorad. Mest rättvist och enklast vore det om begränsningen av den överhoppningsbara tiden togs bort permanent. Om inte detta är möjligt är det rimligt att begränsningen blir lika lång för alla typer av överhoppningsbar tid. Den överhoppningsbara tiden i arbetslöshetsförsäkringen bör då förlängas så att den inte diskriminerar och straffar ut grupper av människor. 5.3.4Beräkning av normalinkomst och normalarbetstid Med dagens regler beräknas normalarbetstiden på den genomsnittliga arbetstiden under en ramtid av 12 månader. Det innebär att en person som har en visstidsanställning på heltid som varar får en ersättning som beräknas på en halvtidstjänst. Det är en orimlig ordning i en situation då olika visstidsanställningar blivit allt vanligare. Bland ungdomar är olika former av visstidsanställningar den vanligaste anställningsformen och ofta det enda som står till buds. Den ökande andelen visstidsanställningar på arbetsmarknaden är ett problem och har ett antal förslag på hur fler ska kunna erbjudas trygga, fasta anställningar. Men självklart måste det finnas möjligheter att ta in vikarier och anställa personer under begränsade tidsperioder om det finns skäl för det. Då är det också rimligt att de som utför dessa tidsbegränsade jobb ges en möjlighet att kvalificera sig till en skälig ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. Normalarbetstiden bör beräknas så att den inte diskriminerar deltids- och visstidsanställda. Reglerna för beräkning av normalarbetstid och normalinkomst har också blivit alltmer komplicerade, vilket gör det svårare för den sökande att bedöma om beräkningen är korrekt. Det bidrar också till långa handläggningstider. Det har blivit många uppgifter att lämna för arbetsgivare och försäkringskassa, vilket leder till mer arbete både för dessa och för arbetslöshetskassorna. Vid korttidsfrånvaro på grund av sjukdom, föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning bör beräkningen göras utifrån ordinarie lön, likaså vid frånvaro på grund av politiska och fackliga förtroendeuppdrag. Den exakta utformningen måste anpassas till den aktuella situationen på arbetsmarknaden. Reglerna för beräkning av normalarbetstid och normalinkomst måste förenklas. I normalfallet bör beräkningen göras utifrån den anställdes avtalade arbetstid och lön. Dagens regler för beräkning av normalarbetstid och normalinkomst är mycket komplicerade. De bör förenklas av rättssäkerhets- och effektivitetsskäl. Medlemmen bör ha möjlighet att bedöma vilken ersättning hon kommer att få. Det är inte rimligt att a-kassorna tvingas begära kompletteringar och sitta och räkna på detaljer som i liten utsträckning påverkar utfallet, och det bör bli enklare för arbetsgivarna att fylla i arbetsgivarintygen rätt. En utgångspunkt bör vara att för de allra flesta, åtminstone , ska beräkningen göras utifrån medlemmens avtalade arbetstid och lön. Normal frånvaro kortare sjukperioder eller vård av sjukt barn, enstaka obetalda semesterdagar för en nyanställd (kanske med semesterersättning från tidigare jobb), enstaka dagar med tjänstledighet (t.ex. för begravning eller flytt) ska inte behöva utredas av a-kassan. Det svåra är hur man gör gränsdragningen för vad som är normalt. En möjlighet kunde vara att frånvaro mindre än 100timmar för den som varit heltidsanställd inte behöver redovisas av arbetsgivaren. Sedan bör, för månader där arbetsvillkoret är uppfyllt, inget avdrag göras för dagar med sjukdom, föräldrapenning eller politiska och fackliga uppdrag. Normalarbetstid och normalinkomst bör inte ändras för den som får sjukersättning på deltid. Den som beviljas sjukersättning på deltid får sänkt normalarbetstid och normalinkomst. Om sedan sjukersättningen upphör ska den åter räknas upp. Detta är en komplicerad hantering, som ofta är svår för medlemmen att förstå, och kan ställa till stora problem för den som bytt a-kassa. Det vore bättre om normalarbetstid och normalinkomst inte ändras, utan att antalet ersättningsdagar blir färre genom att arbetsutbudet sänks. Exempel: Den som har en normalarbetstid på och får halv sjukersättning sänker sitt arbetsutbud till , och får därmed i stället . Om inte nämnda linje följs måste föreskrifterna om omräkning av normalarbetstid och normalinkomst förändras, då de nuvarande inte stämmer med domar och rekommendationer från IAF. Rätten att kombinera ersättning från a-kassan med inkomster från en bisyssla är viktig för människors möjligheter att ha en fot kvar i arbetslivet även om de förlorar det jobb de har sin huvudsakliga försörjning ifrån. En bisyssla kan också vara vägen in i ett nytt yrke för en person som drabbas av arbetslöshet. Inte minst för yrkesutövare i kultursektorn kan möjligheten att behålla en bisyssla vara helt avgörande för att kunna ta jobb inom sitt egentliga yrke. I en bransch där fasta jobb är mycket ovanliga kan en bisyssla vara en nödvändig ankarpunkt för att knyta kontakter som kan leda till mer varaktiga jobb inom det egna yrket. Att tvingas välja mellan en sådan bisyssla och ersättning från a-kassan är kontraproduktivt om målet är att gynna försörjning av eget arbete. Regelverket för godkända bisysslor bör därför vara generöst. Dagens regelverk kräver att en bisyssla ska ha utförts för att godkännas i kombination med ersättning från a-kassan. Det är ett för högt ställt krav mot bakgrund av hur arbetsmarknaden ser ut för framför allt kulturarbetare. 5.3.6Förtroendevaldas rätt till ersättning Att människor har möjlighet att utan negativa konsekvenser för sin ekonomi ta på sig politiska och fackliga förtroendeuppdrag är en bärande del av demokratin i samhället och i arbetslivet. Med nuvarande regler för hur normalarbetstid och normalinkomst beräknas i arbetslöshetsförsäkringen missgynnas de som har sådana uppdrag på deltid. Det förhållandet riskerar att leda till att människor avstår från att ta på sig fackliga eller politiska uppdrag, för att inte utsätta sig för risken att gå miste om sin arbetslöshetsersättning. Reglerna måste därför åtgärdas. Alla fackliga och politiska förtroendeuppdrag som berättigar till tjänstledighet eller frånvaro från arbetsplatsen bör likställas med vanligt arbete. För den som gör förtida uttag av pension görs pensionsavdrag från en dagpenning som är av normalinkomsten. Pensionsavdrag bör göras utan omräkning av dagpenningen. Frågan om pensionsavdrag ska göras även för den som slutat ta ut pension bör utredas. 65-procentberäkningen härrör från ATP-systemet. Pensionen beräknades då bli av lönen. Förmodligen var resonemanget att den som valt att pensionera sig inte skulle få bättre inkomst genom arbetslöshetsförsäkringen. Med dagens pensionssystem, där man kan ta ut delar av pensionen, blir förhållandet annorlunda. Omräkningen till slår hårt mot dem som tar ut en låg andel av pensionen (t.ex. premiepension) och har en låg normalinkomst. Den som har en hög normalinkomst får högsta dagpenningen även och får ett pensionsavdrag på några kronor. Den som däremot har en låg normalinkomst kan få en sänkt ersättning med per dag för en premiepension på . Det är svårt att se rimligheten i att pensionsavdrag ska göras för den som sagt ifrån sig sin pension. Dessa regler måste därför anpassas till hur pensionssystemet fungerar i praktiken. Tid med avgångsvederlag bör beräknas utifrån ordinarie lön, inte genomsnittlig inkomst i anställningen. När tid med avgångsvederlag beräknas räknar a-kassorna på den genomsnittliga inkomsten i den aktuella anställningen. Det slår orimligt hårt mot den som t.ex. varit sjuk i stor omfattning. Den som jobbat , och får ett avgångsvederlag som motsvarar 6 månadslöner, blir avstängd från a-kassan i 2år. Även den som haft återkommande sjukperioder, eller sjuka barn, drabbas av förlängd avstängning om de får avgångsvederlag. Vid beräkning av tid med avgångsvederlag får nämligen inte, till skillnad från vid beräkning av normalarbetstid och normalinkomst, sjukpenning och föräldrapenning tillgodoräknas. En annan grupp som drabbas är föräldrar som utnyttjar sin rätt att vara tjänstlediga till . Utredningens grundtanke ska vara att tiden med avgångsvederlaget ska motsvara ordinarie månadslön. Det finns dock komplikationer i det, t.ex. för den som har rörlig lön. Det bör inte heller vara möjligt att kringgå systemet genom en kraftig lönehöjning anställningen upphör. En möjlighet skulle kunna vara att utgå från genomsnittlig inkomst utan avdrag för frånvaro. 5.3.9Neutralitet i förhållande till ålder och familjesituation Arbetslöshetsförsäkringen ska vara en individuell försäkring som ger ersättning baserad på tidigare löneinkomst. Regeringens diskriminerande särregler för ungdomar, som trots att de betalar samma avgift får en kortare ersättningsperiod, och de särskilda undantagen för föräldrar till barn under 18år är främmande fåglar i ett inkomstbortfallsbaserat försäkringssystem. Arbetslöshetsförsäkringen bör utformas för att vara neutral i förhållande till ålder och familjesituation. Deltidsarbetslöshet är ett strukturellt problem som den enskilde har mycket liten möjlighet att påverka. Deltidstjänster och tillfälliga anställningar i form av timvikariat är särskilt vanliga inom kvinnodominerade yrken med låg lön. Att den som kan och vill jobba heltid, men endast erbjuds jobb på deltid har rätt att kvarstå som arbetssökande och få ersättning från a-kassan upp till heltid är därmed rimligt. Regeringens begränsning av rätten att deltidsstämpla till sammanlagt 75ersättningsdagar innebär en orimlig bestraffning av den enskilde, där a-kassan tidigare stått för mellanskillnaden mellan arbetsutbud och arbetad tid. Det är dock inte en idealisk lösning att a-kassan på detta sätt subventionerar arbetsgivares ovilja att inrätta fasta heltidstjänster. föreslår därför en lagstadgad rätt till heltid för att minimera risken för deltidsarbetslöshet, men så länge den rätten inte finns bör deltidsarbetslösa ha samma rätt som heltidsarbetslösa att få ersättning från arbetslöshetsförsäkringen för den tid de kan, men inte får, arbeta. Självrisken i arbetslöshetsförsäkringen är mycket hög. Ingen ersättning betalas ut , vilket medför en mycket stor inkomstförlust i ett redan utsatt läge. Givet det ekonomiska läge befinner sig i, måste frågan om karensdagarnas antal vägas mot de mer akuta behoven av sänkt avgift och högre ersättningsnivåer. Antalet karensdagar i arbetslöshetsförsäkringen bör dock minskas för att tas bort. 5.3.12Rätten att begränsa sitt sökande De flesta människor vill i första hand hitta ett nytt jobb på sin hemort eller inom pendlingsavstånd, och inom det yrke de har utbildning för och/eller erfarenhet av. Det är också samhällsekonomiskt rationellt att ta till vara människors kompetens och utbildning, som det är slöseri med både Arbetsförmedlingens och arbetsgivares tid att människor med helt fel kompetens anvisas till lediga jobb. Möjligheten att begränsa sitt sökområde geografiskt är viktig framför allt för individen, men också för orter på landsbygden som redan är drabbade av utflyttning. Att från dag ett av arbetslöshet tvingas vara beredd att flytta oavsett livssituation är ovärdigt. Att tvingas slita upp sin familj och lämna sin sociala gemenskap eller bli långpendlare med allt vad det innebär, är oerhört socialt och psykiskt pressande. I synnerhet för familjer med två arbetande vuxna och barn är ett sådant beslut mycket komplicerat och omfattar stora ekonomiska risker och svåra prioriteringar. Det är därför rimligt att den som drabbats av arbetslöshet i första hand ska kunna koncentrera sig på att åter etablera sig på den lokala arbetsmarknaden. Principen om begränsat sökområde, geografiskt och yrkesmässigt, av arbetslöshet var praxis på många arbetsförmedlingar , men tillämpningen såg olika ut i olika delar av landet. För att öka rättssäkerheten skrevs därför rätten att begränsa sökområdet in i lagen 2001. Lagen skrotades av regeringen , vilket öppnat för godtycke och skapat oförutsägbarhet i vilka krav som gäller. Det är nu den enskilde arbetsförmedlaren som från dag ett ska avgöra om särskilda skäl talar för att en arbetssökande ska tillåtas begränsa sitt sökande. Vi menar att det är mer rationellt, rättssäkert och humant att ha en tydlig tidsgräns som gäller lika för alla. 5.3.13Möjligheten till en ytterligare ersättningsperiod saknas möjligheten att få ersättningsperioden förlängd . Det finns dock situationer då en förlängning är det mest rationella. En arbetslös (person A) kan börja sin arbetslöshetsperiod med att söka jobb som är lämpliga. beslutar A tillsammans med sin förmedlare om yrkesbyte. Efter genomgången utbildning är A kvalificerad att söka ett betydligt större antal jobb. tar perioden slut. A ska då skrivas in i jobb- och utvecklingsgarantin istället för att koncentrera sig på att söka jobb inom sitt nya yrke. Det vore då bättre att A får en ny a-kasseperiod och kanske får tag i ett nytt ledigt jobb. Att överbelasta jobb- och utvecklingsgarantin med personer som fått en utbildning är inte rationellt. För person B kan det handla om att det vid ersättningsperiodens slut framgår att nya lämpliga jobb kommer att kunna sökas. Ett nytt företag ska öppnas, kommunen beslutar om nyanställningar, ökad efterfrågan bäddar för nyanställningar i ett lokalt företag osv. Även för person B är det då mer rationellt med förlängd ersättningstid än att bli anvisad till jobb- och utvecklingsgarantin. Det är väsentligt att reglerna i arbetslöshetsförsäkringen är utformade så att de inte i praktiken sätter upp hinder för den enskilde att få en varaktig anställning efter arbetslösheten. För att uppnå målet att av löntagarna ska få ut av tidigare lön vid arbetslöshet krävs ytterligare höjningar av taket för den högsta dagpenningen. Det krävs också förändringar för att även sökande med mycket låg tidigare inkomst och de som inte uppfyller villkoren för att få ersättning från den inkomstrelaterade försäkringen ska kunna få ut en ersättning som åtminstone ligger över för ekonomiskt bistånd. Nuvarande regler innebär att den högsta dagpenningen bestäms genom riksdagsbeslut. Redan utredningen allmän och sammanhållen arbetslöshetsförsäkring varnade för den urholkning av försäkringen denna ordning riskerar att leda till och förespråkade en indexering av taket för den högsta dagpenningen i förhållande till löneutvecklingen. Eftersom de senaste årens utveckling visar att utredningens farhågor besannats anser vi att taket bör indexeras mot löneutvecklingen. 5.4.2Höjning av lägsta dagpenningen Marginalerna för den som har en låg inkomst är små och den inkomstsänkning arbetslöshet innebär riskerar att tippa en redan svag privatekonomi över ända. En höjning av den lägsta dagpenningen bör därför ses över. Den lägsta dagpenningen för arbetslöshetsförsäkringen och aktivitetsstödet är på per dag. Det motsvarar för en månad med . Också en höjning av grundbeloppet i aktivitetsstödet bör ses över. Lägsta nivån i aktivitetsstödet utgår till arbetslösa som deltar i arbetsmarknadspolitiska program, men som inte har uppfyllt villkoren för arbetslöshetsersättning. ligger ersättningen på per dag, vilket under en månad med blir . 6.1Aktiv arbetsmarknadspolitik lika viktigt som regler och kontroll För att upprätthålla legitimiteten i arbetslöshetsförsäkringen krävs regler och möjligheter till kontroll och sanktioner. För att systemet inte ska bli ensidigt repressivt måste reglerna vara rimliga i relation till rådande arbetsmarknadsläge, och det måste finnas utrymme för hänsyn till lokala och individuella förutsättningar. Dessutom måste Arbetsförmedlingen kunna erbjuda de arbetssökande insatser som verkligen ökar möjligheten att få ett jobb. Att enbart förändra regelverk och ersättningsnivåer i arbetslöshetsförsäkringen utan att också förändra och förbättra Arbetsförmedlingens arbetssätt och utbudet av effektiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder är därför knappast meningsfullt. Det är självklart att en arbetssökande aktivt måste söka jobb för att vara berättigad till a-kassa. Men lika viktigt som att vara aktiv och ansöka om jobb är att söka sådana jobb som man faktiskt har möjlighet att få. Ensidigt fokus på antal sökta jobb är därför meningslöst och rent av kontraproduktivt om syftet är att förbättra matchningen mellan arbetssökande och lediga tjänster. LO har med hjälp av arbetskraftsundersökningarna () visat en bild av arbetsmarknaden som ett slags kö, vilket ger en mer realistisk bild av den faktiska sökprocessen (Vem ansvarar för arbetslösheten, LO 2005). fanns i snitt 44000 jobb att söka. Man kan dela upp dem som sökte dessa jobb i tre grupper. Först de som hade jobb, men sökte andra. Dessa är de som är mest attraktiva för arbetsgivarna och utgjorde 5,2 sökande per ledigt arbetstillfälle. Iandra ledet de öppet arbetslösa som utgjorde 4,9sökande per ledigt arbetstillfälle. I tredje ledet exempelvis studerande som står utanför arbetsmarknaden men vill ha jobb om fler blir lediga. I snitt fanns alltså 13 arbetssökande per ledigt arbetstillfälle . Bakom den kön kommer de som varit sjuka mer än 90dagar. man att en ökad sökaktivitet gör att alla arbetssökande söker tio jobb kommer varje arbetsgivare att få 130 ansökningar per jobb. Arbetsgivarna kommer att få över 5miljoner ansökningshandlingar. Det är inget som arbetsgivare med vakanser är intresserade av. Tvärtom finns det risk att de arbetsgivare som dränks i ansökningar från personer som uppenbart sökt lediga tjänster endast för att uppfylla kraven på sökaktivitet, väljer bort Arbetsförmedlingens tjänster och i stället söker efter personal på andra vägar. Det i sin tur minskar chanserna för arbetssökande med dåliga informella kontaktnät, som unga utan arbetslivserfarenhet och invandrade, att få jobb. Kraven på hög sökaktivitet utan seriös matchning är också demoraliserande för de arbetssökande. Personer som söker hundratals jobb utan att få komma på en enda intervju får knappast ökad motivation i sitt arbetssökande. Det är dessutom de som står längst ifrån arbetsmarknaden som missgynnas om sökintensiteten, utan genomtänkt matchning, ökar i alla grupper. Som LO konstaterar i sin rapport: Det elaka i denna process är att ju bättre de attraktiva arbetssökande är på att söka arbete, desto mer minskar sannolikheten för dem som har liten eller medelstor möjlighet att få arbete. Om chansen för den enskilde att snabbt hitta ett nytt jobb ska öka, måste i stället kvaliteten i sökprocessen höjas. Sökprocessen måste vara inriktad på att de arbetssökande ska söka rätt jobb, på rätt sätt och i rätt tid. Här kan Arbetsförmedlingens personal innebära ett viktigt stöd om de får rätt uppdrag med tillräckliga resurser. Den individuella handlingsplanen är ett viktigt instrument. En sådan plan ska upprättas så snabbt som möjligt efter inskrivningen och innehålla den sökandes förutsättningar, målsättning och vilka insatser som behövs för att de ska kunna nås. Insatser som praktik, utbildning och andra former av stöd ska kunna sättas in tidigt och i tillräcklig omfattning om det snabbt framkommer att det är en förutsättning för att den sökande ska kunna hitta ett jobb. Man ska inte behöva vara långtidsinskriven för att få en insats om det är uppenbart att den behövs. Personer som inte följer handlingsplanen på grund av bristande motivation måste erbjudas adekvat stöd för att orka och kunna aktivera sig. Här finns stora behov av att utveckla bättre metoder och åtgärder. Det kan inte vara ett mål i sig att fler ska stängas av från a-kassan. Tvärtom bör målet vara att färre ska lämna arbetslöshetsförsäkringen för att de blir utförsäkrade och fler därför att de får ett varaktigt arbete med hjälp av de insatser från Arbetsförmedlingen de behöver.