mot · GY02MJ294 · 2010-10-24 00:00:00 — Ytterligare en aspekt som bör beaktas gällande köttkonsumtionen är åtgången på den begränsade jordbruksmark världen har att tillgå. av jordens jordbruksmark går åt för att odla foder till köttdjur. För att frigöra ytor för betande köttdjur skövlas regnskog, vilket är förödande ur såväl miljö-, klimat- som rättvisesynpunkt. Summerat så går det åt 10 gånger så mycket resurser för att producera kött som till att producera vegetabilier med samma proteininnehåll. En utredning bör tillsättas om införande av ekonomiska styrmedel för att minska livsmedelskedjans, inklusive animalieproduktionens, påverkan på klimat och miljö. Vi vill införa ett nytt mål om en minskning av köttkonsumtionen till 2020 i och EU. Konsumentens makt bör ökas genom bättre märkning av mat. Vi vill därför införa ursprungsmärkning av alla köttslag. Naturbeteskött är bättre för den biologiska mångfalden och därför anser vi att branschen borde agera så att konsumenter ges möjlighet att se vilket kött som är naturbeteskött. För detta krävs bättre information i hela livsmedelskedjan, från jordbrukaren via affären och restaurangen till konsumenten. bör agera i EU för ett slutdatum då kontraproduktiva subventioner som stöder kött- och mejeriindustrin ska vara utfasade. En ökad andel vegetabilier i kosten är inte bara bra ur miljösynpunkt utan främjar även hälsan. rekommenderar att det alltid ska finnas ett vegetariskt alternativ i skolan som alla elever får ta av. föreslår därför att regeringen ska verka för att kommuner bör uppmuntra vegetarisk kost genom att alltid servera en vegetarisk rätt. Ett annat alternativ är att införa en vegetarisk dag . Detta minskar klimatbelastningen såväl som påverkan på ekosystem och den biologiska mångfalden. Se även vår motion om minskad köttkonsumtion. Havet påverkas av dess omgivning både landbaserade verksamheter och havsbaserade. För att komma tillrätta med de stora miljöproblem står inför och hejda förlusten av arter i haven krävs därför ett integrerat nyttjande och skydd av havsmiljöerna. För att ta ett nödvändigt helhetsgrepp på havsmiljöpolitiken måste alla relevanta aktörer inkluderas. Åtgärder måste således ske inom alla berörda områden nationellt såväl som internationellt, i alla berörda sektorer från fiske till jordbruk. Så som havsmiljöarbetet bedrivs pekar det mesta mot ett oförändrat eller t.o.m. försämrat tillstånd om ett eller . Det är nödvändigt att utveckla nya verktyg för att samordna de skilda behoven för nyttjande och skydd och skapa tydlighet i ansvarsfrågorna. Detta krävs även för att undvika onödiga konflikter mellan olika näringar. Fisk och fiskefrågor kan t.ex. inte separeras från övriga havsmiljöfrågor. Näringsämnen från jordbruk och avlopp övergöder haven, vilket resulterar i att mängden organiskt material (så som alger och växtplankton) ökar. Även trafikens och sjöfartens kväveutsläpp har en stor påverkan på övergödningen. Då överproduktion av organiskt material överstiger den normala konsumtionen räcker inte syret till för att bryta ned det organiska materialet. Resultatet blir syrebrist och slutligen döda bottnar. Övergödningen leder även till igenvuxna vikar och krympande vattenytor. Inrätta odlingsfria zoner mot angränsade vattenmiljöer. Detta har så stor betydelse för den hotande vattenmiljön att det berättigar för införande av en lagstiftning gällande skyddszoner av odlingar nära vattnet. Förutom de satsningar som måste göras för att stoppa utsläppen vid källan, bör satsningar göras på andra reningsmetoder. Odling av blåmusslor har visat sig vara mycket effektivt både ur ekologisk och ekonomisk synvinkel. bör agera för att EU:s gemensamma jordbrukspolitik reformeras till att främst gynna omställningen till ekologiska jordbruk och djurhållning (som säkras mot näringsläckage) samt att det införs ytterligare åtgärder för att minska näringsläckaget till havsmiljön. Vad som ovan anförs om övergödning i bör som sin mening ge regeringen till känna. Farliga ämnen är antingen ämnen som inte finns naturligt eller ämnen som har en långt högre koncentration än vad som finns naturligt. Exempel på sådana är dioxiner, hexaklorbensen och PCB. Dessa ämnen bildas bland annat vid industriprocesser, vid förbränning av t.ex. sopor och kol samt kommer från deponier. Belastningen av de här ämnena har lyckligtvis minskat men de utgör fortfarande ett stort hot mot . Dessa ämnen kan finnas kvar i havsmiljön eftersom de ackumuleras i den näringsväven. Resultaten är bland annat försämrad fortplantningsförmåga, höjda halter av föroreningarna i matfisk samt sämre hälsostatus hos de arterna. För att komma tillrätta med dessa utsläpp krävs åtgärder vid källan och på andra sätt minskad spridning av dessa ämnen. I denna motion behandlas kemikalier i jordbruket. Andra förslag på hur mängden kemikalier kan minskas presenteras i vår motion om kemikalier. Då fiskarterna överfiskas rubbas havens känsliga ekosystem. är så mycket som av alla fiskarter inom EU hotade av överfiske. När vissa arter överfiskas rubbas balansen i havens ekosystem och kan utlösa oanade effekter och kedjereaktioner i näringskedjan. Ett problem är att de kvoter som fastställts av EU inte har baserats på forskarnas råd om tåliga fiskebestånd. Ytterligare ett problem är att storleken på fiskeflottan är långt större än vad bestånden tål. Utöver det tillkommer problemet med illegalt fiske. Effektivisering av fiskeflottan och fiskeredskapen möjliggör större fångster än vad som var möjligt. Subventioner av bränsle gör det även ekonomiskt möjligt att vara ute längre på haven. Det går till exempel åt diesel för att fånga havskräftor, vilket inte skulle vara möjligt utan subventionerna. Detta resulterar även i betydande klimatpåverkan från fiskeflottan. Bottentrålningen är ett stort hot mot känsliga och ofta relativt okända havsmiljöer och ekosystem. De flesta arter som lever i djuphaven har en långsam tillväxt- och reproduktionstakt, vilket gör att det tar mycket innan mängden fisk som tas upp kan ersättas. Extremt tunga redskap används som river upp skadliga stoftmoln och ödelägger livet på bottnarna. På bottnar finns dumpade stridsmedel och på många områden finns gifter och kemikalier lagrade i bottensedimenten som kan frigöras vid bottentrålning. Bottentrålning medverkar även till att fosfor frigörs ur sedimenten och bidrar till övergödning. Ett förbud mot bottentrålning skulle medföra att mängden utkast av fisk (fisk som kastas överbord för att den inte är önskad) minskas. Data från visar på så mycket som utkast av ungtorsk från bottentrålningsfiske jämfört från nätfiske efter torsk. Fisk och skaldjur är nyttiga livsmedel och det är viktigt att dessa nyttjas på ett hållbart sätt. Vi menar att fiskeripolitiken behöver integreras i miljöpolitiken och fisken måste ses som en del av ekosystemen. En investering i livskraftiga bestånd är lönsam och till gagn för alla parter. Uppbyggnad av fiskvandringsvägar för att stimulera tillväxten av fiskarter behövs för att fisken som resurs, och därmed även möjligheten för fisketurism, ska värnas och upprätthållas på livskraftiga nivåer i våra vattendrag. Vi vill värna fiskebestånden globalt, inte enbart på våra egna vatten. möjliggör EU:s gemensamma fiskeripolitik utnyttjande av fattiga länders fiskebestånd. Detta rovfiske förstör inte bara havsmiljön utan även livsvillkoren för lokalbefolkningen som blir bestulen på såväl livsmedel som arbetstillfällen. av EU-flottans fångster beräknas komma från fiskevatten utanför EU. Fiskekvoterna ska vara baserade på forskarnas rekommendationer och vara något som man förhandlar om med beaktande av all kunskap om miljöns tillstånd. Inför fiskestopp på alla hotade arter och bestånd. Fiskeflottans kapacitet ska anpassas till bestånden. bör agera för att de fiskeavtal som EU tecknar med utvecklingsländer, vilka bidrar till rovdrift och förstör livsvillkoren för lokalbefolkningen, stoppas. Nya avtal ska baseras på folkrättsliga principer och respekt för invånarna i avtalsländerna. EU:s framtida fiskeriavtal ska garantera att fisket i tredje lands vatten sker på verkliga överskottsresurser. Vi vill införa flera skyddade områden och fiskefria områden. Fredade fiskefria områden kan fungera som barnkammare för både kommersiella fiskarter och andra arter. Vad som ovan anförs om fiske bör som sin mening ge regeringen till känna. Transporter på havet har många fördelar jämfört med transporter på land. Bränsleförbrukningen och utsläppen av växthusgaser är lägre, investeringar i vattenvägar är väldigt låga jämfört med vägar och järnvägar och trafiksäkerheten är hög. Däremot påverkar sjöfarten miljön negativt i och med de kemiska ämnen som läcker eller släpps ut, utsläpp från avlopp samt olycksrisker och oljeutsläpp. svaga miljökrav för sjöfarten har gjort att den är betydligt sämre miljöanpassad än vad den borde vara. Till exempel finns det inget krav på katalysator för att minska kväveutsläppen. Det finns väl beprövad katalysatorteknik som tar bort av kväveutsläppen. EU har även beräknat att de stora fartygen är på väg att bli den största utsläppskällan av svaveloxid (försurning och hälsoproblem) och kväveoxider (övergödning och hälsoproblem) i EU. Enligt EU:s energiskattedirektiv ska medlemsstaterna bevilja skattebefrielse för bränsle för fiskefartyg på gemenskapens vatten. Direktivet medger däremot en möjlighet att införa nationella undantag och variationer, men alla fiskenationer runt har någon form av skattebefrielse för bränsle avsett för fiskefartyg. Dessa subventioner bidrar inte bara till utfiskningen av våra fiskebestånd utan även till växthuseffekten och föroreningar i . Fritidsbåtar med tvåtaktsmotorer står för en del av de gifter som släpps ut i . Alkylatbensin minskar utsläppen av det farliga kolvätet PAH och kväveoxider med 30 . Alkylatbensin används endast i liten utsträckning, vilket i princip beror på två orsaker. För det första finns alkylatbensin på pump endast lättillgängligt i vissa delar av landet, framförallt i . I övriga landet är konsumenterna hänvisade till inköp av bränslet i dunkar till ett mycket högre pris. För det andra är efterfrågan mycket svag i de områden där den är lättillgänglig. De flesta båtägare känner inte till alkylatbensinens stora förtjänster. Det är viktigt att påverka konsumenters attityd och arbetar med en informationsstrategi för att åtgärda detta. Men vi ser att det även finns ett behov av att använda ekonomiska styrmedel för att öka användningen av alkylatbensin. finns det ca 200 000 tvåtaktsmotorer i bruk. De stora utsläppen påverkar livet i haven. Stora mängder giftiga kolväten går därmed direkt ut i vattnet. Full gas med en tvåtaktsmotor på 70 hk i innebär att 300liter bensin hällts ut i havet. Kör du med 7080 hk tvåtaktsmotor spyr den ut ett badkar med oanvänd bensin. bör aktivt driva en kraftig höjning av sanktionerna för oljeutsläpp. Vi vill införa ett krav på att alla fartyg som trafikerar vatten ska ha katalysator. Fokus för utvecklingen av fartyg ska ligga på skrov, propellrar och motorer som är miljöanpassade. bör agera aktivt för att EU ska ändra energiskattedirektivet så att bränslesubventionerna avvecklas. Vad som ovan anförs om sjöfartens miljöpåverkan bör som sin mening ge regeringen till känna. Strandzonerna är av mycket stor betydelse för den biologiska mångfalden. Många av våra fiskarter är helt beroende av den skyddade och näringsrika miljön vid stranden. Stränderna är även hållplatser för flyttfåglar där de kan fylla sina nödvändiga energireserver. Nästan en tredjedel av hotade eller missgynnade arter är knutna till strand- eller vattenmiljöer. En restriktiv inställning till att bygga vid vatten har även fått ökad betydelse för att minska negativa effekter av klimatförändringarna i form av översvämningar, ras och erosion. Vi vill ha ett differentierat strandskydd som stärks i exploaterade områden och lättas i oexploaterade områden. Det behövs högre krav på beslutsunderlag när områden för landsbygdsutveckling ska inrättas. En kartläggning av kommunens områden måste redovisa naturvärden och friluftsaspekter och innehålla kartmaterial som gör det möjligt att bedöma tillgången på olika strandmiljöer. Vad som ovan anförs om strandskydd bör som sin mening ge regeringen till känna. består till ungefär två tredjedelar av skog. På av dessa marker bedrivs skogsbruk. Skogen betyder mycket för välfärd. Skogen betyder även mycket i form av produktion av biobränsle som kan ersätta fossila bränslen och bidra till att motverka klimatförändringarna. När skogen växer binds koldioxid, när uttaget ökar frigörs koldioxid. Utveckling och satsning på skogsbruket är en viktig del i en grön och hållbar omställning. Dagens skogsbruk behöver dock förändras och förnyas. som efterfrågan på råvaran ökar lever en stor mängd växt- och djurarter i våra skogar under hot. På rödlistan i klassas för tillfället nästan 2 000 arter som missgynnade eller hotade. Vid uttag av biomassa måste ansvarstagande för skogens biologiska mångfald tas. Det är mycket viktigt att skogsvårds-lagens jämställda produktionsmål och miljömål balanseras. Miljökvalitetsmålet Levande skogar innebär att skogens och skogsmarkens värde för biologisk produktion ska skyddas som den biologiska mångfalden bevaras samt kulturmiljövärden och sociala värden värnas. Dessvärre bedöms inte målet nås till 2020. menade därför i den senaste utvärderingen (2009) att det brådskar med att vidta nödvändiga åtgärer om målet ska vara möjligt att nå på . Mängden död ved, gammal skog och äldre lövrik skog har ökat, men fortsätter biologiskt och kulturellt värdefulla miljöer att utarmas. avverkas värdefull skog i . avverkades 12 600 ha oskyddade värdekärnor, vilket motsvarade en femtedel av de värdekärnor som erhållit skydd . Förändringen av det brukade produktions-landskapet fortsätter genom den tilltagande intensifieringen med nya brukningsmetoder. föreslog ett nytt delmål om en total skyddsnivå på 2,6 miljoner ha fördelat på formellt skyddad och frivilligt. Kostnaden för inköp av skog för att nå målet ligger i intervallet . skulle kostnaderna således bli 1,82,. skulle kostnaderna bli 1,21,. För att nå målet skulle kostnaderna bli 0,91,1 miljarder . En långsammare måluppfyllelse riskerar att leda till att värdekärnor hotas av avverkning. Det är mycket angeläget att göra en genomgång av läget för den biologiska mångfalden utanför skyddade områden. Både skogsbruket och förvaltningen av områden med formellt skydd behöver ta större miljöhänsyn. Ytterligare ett problem är efterlevnaden av skogsvårdslagen. inventering visar att ungefär en fjärdedel av alla avverkningar inte lever upp till lagens krav. För privata skogsägare låg andelen underkända avverkningar på . Ett viktigt hot mot den biologiska mångfalden världen över är exploatering av skog. Illegala skogsavverkningar i fattigare länder är ett enormt stort problem. Avskogning i utvecklingsländer initierad genom mänsklig aktivitet motsvarar dessutom ungefär 20procent av de globala växthusgasutsläppen. EU:s omfattande import av illegalt avverkade skogsprodukter från tredje världen leder till skövlad regnskog, utarmad biologisk mångfald och allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Detta drabbar fattiga människor och i synnerhet kvinnor hårt. Mer skog behöver skyddas. Inga skogar med höga naturvärden ska avverkas. Förändra skogsvårdslagstiftningen och inför hyggesfritt skogsbruk som ett alternativt skogsbruk. Se över möjligheten att införa en naturvårdsavgift för avverkning av skog. Avgiften bör kopplas till virkesuttag och kommer således att vara proportionell mot den årliga avverkningen i och direkt kopplad till den miljöbelastning på naturmiljön som skogsbruk utgör. Intäkterna från naturvårdsavgiften bör öronmärkas för formellt skogsskydd, markinlösen och intrångsersättningar. Stärk miljöhänsynen i produktionsskog. Inför sanktioner mot överträdelse av skogsvårdslagen. Inför en bindande lagstiftning och ett regelverk som stoppar importen av illegalt avverkad skog inom och EU. Vi behöver en nationell strategi för bioenergi för att klara en ökad produktion utan att minska den biologiska mångfalden. Staten måste bedriva ett aktivt förvaltarskap över sina skogsområden. Det statliga ägandet av skogsområden bör samlas i ett bolag. Det nya skogsbolaget bör inte ha avkastning som främsta mål, utan en hållbar användning av skogens resurser. Parallellt med det bör bolaget åläggas att avsätta större arealer till skyddade naturområden. Vad som ovan anförs om åtgärder i skogen bör som sin mening ge regeringen till känna. Rovdjuren utgör en viktig faktor då de som toppredatorer står överst i näringssystemet och således har en mycket viktig roll i ekosystemet. Forskning visar dessutom att rovdjurens betydelse för biologisk mångfald är långt viktigare än vad man tidigare bedömt vara fallet. Utdöendet av en enda toppredator kan få ett helt ekosystem att kollapsa, speciellt om artrikedomen är låg. Bristen på rovdjur kan göra att växtätare som hjort och älg ökar i antal, med följden att växtarter betas ner och försvinner. Då minskar den energiproduktion som utgör basen för hela ekosystemet, vilket i sin tur utlöser en kaskad av effekter uppåt i näringskedjan. Om balansen mellan betesdjur och rovdjur rubbas och antalet betesdjur ökar leder detta till negativa effekter för den biologiska mångfalden. Ett resultat av en sådan obalans är t.ex. en låg nivå på föryngringen av lövträd samt problem med betningsskador inom skogsbruket. De stora rovdjuren har varit hårt utsatta av jakt och till slut ansågs det bara finnas en spillra kvar av dem. ser dock utvecklingen för björnstammen positiv ut då arten nått gynnsam bevarandestatus både i alpin och boreal region. Detsamma gäller för kungsörnen. Dessvärre ser det mörkare ut för varg, järv och lo. För lodjuren har målet om en miniminivå på 300 föryngringar inte uppnåtts. och järv har en lång väg kvar för att nå en gynnsam bevarandestatus. Vargstammen lider även av svåra inavelsproblem i och med att alla vargar i härstammar från ynka tre individer. Det är en missuppfattning att vargens tillväxttakt varit hög och explosionsartad. Faktum är att tillväxten har halverats och framtidsprognosen är osäker i och med inavelsproblemen och osäkerhet om resultaten av den naturliga invandringen. Rovdjurspolitiken är således en komplicerad fråga. Djuren rör sig över stora områden varför det behövs en nationell översyn över nationens rovdjursförvaltning. Det har visat sig att en central förvaltning av dessa arter är bäst fungerande eftersom de lever i glesa populationer, spridda över stora områden och även är förknippade med ekonomiska och sociala konflikter. Dock är en majoritet av svenska folket, inklusive de boende i rovdjurstäta områden, överväldigande positiva till rovdjur samt rovdjursförvaltningen. visar forskningen att det på rovdjurstäta orter finns betydande minoriteter som är kritiska till rovdjurspolitiken. I medierna framkommer också ofta ett stort missnöje. Helt klart finns det betydande åsiktsskillnader om rovdjurspolitiken mellan olika samhällsgrupper. Problemen med samexistensen mellan vissa grupper och rovdjuren är således en fråga som måste tas på största allvar. finns det en utbredd tendens att ta lagen i egna händer, vilket har resulterat i att så mycket som av alla vargar som dör, dör av illegal jakt. Polisen har stora svårigheter med att reda upp brotten då de är svåra att utreda och man har mycket begränsat med bevismaterial. En av anledningarna till detta (enligt [Brå]) är att jägare, renägare och lantbrukare anser att statsmakterna inte tar ett tillräckligt ansvar för rovdjurspolitikens negativa sidor och att besluten tas långt från de platser där problemen sedan uppstår. Detta är ett av grundproblemen för den omfattande illegala jakten på rovdjur och den tysta acceptansen för jaktbrott i rovdjurstäta områden. Brå anger att det krävs en dialog om rovdjurspolitiken för att acceptansen inom dessa grupper ska kunna öka. instämmer i att det krävs en förbättrad dialog för att acceptansen för rovdjurspolitik ska öka. Ingen licensjakt på hotade arter. ska baseras på vetenskapliga belägg och djurens naturliga förutsättningar. Ökade satsningar på förebyggande åtgärder som t.ex. rovdjursstängsel och information. Naturlig invandring av varg bör underlättas, men flyttning/inplantering ska enbart ses som ett andra alternativ utifall den naturliga invandringen inte lyckas. Miniminivån på 300 föryngringar av lo bör kvarstå och ej sänkas till 250 stycken. är en nationell angelägenhet och ska därmed beslutas på nationell nivå. Fällfångst ska förbjudas. Vad som ovan anförs om vikten av en hållbar rovdjursförvaltning bör som sin mening ge regeringen till känna.