mot · GY02U296 · 2010-10-22 00:00:00 — 4.1Jämställdhetsarbetet på ambassader och biståndskontor6 4.2Arbetet för jämställdhet i EU6 6En politik för allas rätt till den egna kroppen och sexualiteten8 6.1.1Europa det dåliga exemplet10 9Fackliga rättigheter i exportfrizoner12 11.3FN:s resolutioner och 182015 11.3.2Nationell handlingsplan för resolution 132516 11.4Kvinnors särskilda situation under konflikt16 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att FN:s konvention om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor (Cedaw) ska vara en grundpelare i arbete för mänskliga rättigheter för att säkerställa att diskriminering av kvinnor upphör. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att alla svenska ambassader och biståndskontor ska ha en handläggare som ansvarar för jämställdhetsarbetet.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska verka för att alla EU:s medlemsländer alltid ska ha skyldighet att nominera två kandidater till EU:s institutioner, en av vardera kön. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska verka för avidentifierade jobbansökningar i alla EU:s olika institutioner. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att mycket tydligare än måste arbeta för att sekulära, icke villkorade biståndsinsatser minskar beroendet av religiösa krafter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillgången till sexuell och reproduktiv hälsoservice, inklusive tillgång till preventivmedel och materiel som används vid förlossningar och utförandet av säkra aborter, tydligare ska lyftas fram i internationella utvecklingssamarbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen regelmässigt ska redovisa hur och på vilket sätt man har implementerat i sitt utrikespolitiska arbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en handlingsplan ska tas fram för hur frågor om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter ska inkluderas i den samlade utrikespolitikens alla delar och i alla strategier för utveckling, konflikthantering, handel, demokrati och mänskliga rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska verka för att alla mottagare av bilateralt bistånd utvecklar nationella handlingsprogram för arbetet med SRHR utifrån Programme of Action från . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlemsland i EU och FN ska agera för att alla länder ska respektera den grundläggande mänskliga rättigheten att kvinnor ska ha tillgång till lagliga och säkra aborter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att betydligt hårdare måste arbeta för att rätten till laglig och säker abort ska räknas som en grundläggande mänsklig rättighet som medlemsstaterna i EU ska respektera. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska verka för att alla förhandlingar om nya handelsavtal ska föregås av en jämställdhetsanalys om hur handelsavtalen förhåller sig till konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom IMF, och de regionala utvecklingsbankerna ska verka för att institutionernas avtal och program alltid bör innehålla en analys över hur effekterna förhåller sig till konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom IMF, och de regionala utvecklingsbankerna ska verka för att öka andelen kvinnor i nämnda institutioners ledningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom ramen för utvecklingssamarbetet ska arbeta för att stärka kvinnors organisering och fackliga rättigheter i s.k. exportfrizoner. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska verka för att EU inom ramen för sitt bistånd upprättar program för att förhindra prostitution och människohandel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör verka för en intensifierad kamp inom EU mot människohandel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska arbeta för att nå en jämnare könsfördelning inom Försvarsmakten.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att resurser måste satsas på utbildning i genuskunskap och i FN-resolutionerna och 1820, både vad gäller den personal som tjänstgör i och den personal som ska delta i internationella operationer.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör driva frågan om en handlingsplan för att implementera FN:s resolutioner och 1820 i EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik för att stärka kvinnors säkerhet i konflikter och att öka andelen kvinnor i EU:s insatser. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att målet vid fredsbevarande insatser bör vara att av deltagarna är kvinnor samt att regeringen bör sätta upp mål och delmål för att nå den siffran.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att berörda myndigheter, i synnerhet Försvarsmakten och , själva bör upprätta handlingsplaner för implementeringen av resolution 1325.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att i FN ska driva frågan om att uppmärksamma kvinnors särskilda situation under en konflikt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska verka för att alla samarbetsländer vid internationella insatser har en handlingsplan för att implementera FN:s resolution . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska stödja den nya organisation som FN byggt upp för att se till att de som gör sig skyldiga till övergrepp mot kvinnor och barn under konflikter ska gripas, i enlighet med FN-resolution . 1 Yrkande 2 hänvisat till KU. 2 Yrkandena 18, 19, 21 och 22 hänvisade till FöU. Vi lever inte i en jämställd värld. Makt och resurser är fördelade mellan män och kvinnor på ett ojämställt sätt. Maktordningen mellan män och kvinnor präglar politik och samhällsliv världen över. I världsekonomin har kvinnor och män ojämlika roller och inflytande och i hela världen har kvinnor betydligt sämre arbets- och anställningsvillkor och lägre lön än män. Kvinnors rätt till ett fritt och självständigt liv kränks även på områden som handlar om rätten till utbildning, sexuell och reproduktiv hälsa, medicinering och sjukvård, barnomsorg, rätten till sin egen sexualitet och den självklara rätten att välja sin egen partner. Rådande könsmaktsstrukturer innebär att strategier för fattigdomsbekämpning, handelsavtal, väpnade konflikter m.m. inte sker i ett socialt vakuum utan kommer att påverka män och kvinnor i olika utsträckning och på olika sätt. Inom utrikespolitik, liksom inom alla andra delar av samhället, är mannen norm och kvinnan undantag. Generella beskrivningar av världen utgår oftast från mäns erfarenhet och mäns behov, medan kvinnors erfarenheter och behov osynliggörs eller beskrivs som särintressen. Kvinnoorganisationer och politiska grupper världen över för en daglig kamp mot diskriminering, kränkningar och exploatering som drabbar kvinnor enbart på grund av deras könstillhörighet. eftersträvar en svensk feministisk utrikespolitik som synliggör och motverkar den skeva fördelningen av makt och resurser mellan män och kvinnor i världen. För att nå dit behöver vi synliggöra hur utrikespolitikens alla delar påverkar män och kvinnor på olika sätt. De kvinnor som kämpar för sina rättigheter världen över ska känna i ord och handling att de har en allierad och en vän i . Trots att kvinnor utgör en majoritet av jordens befolkning är kvinnors rättigheter fortfarande kraftigt beskurna i många länder. anser att kampen för jämställdhet mellan kvinnor och män i högre grad än nu måste prioriteras. FN:s konvention om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor (Cedaw) ska vara en grundpelare i arbete för mänskliga rättigheter för att säkerställa att diskriminering av kvinnor upphör. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. representation utomlands är en viktig resurs för vår utrikes-, bistånds- och näringspolitik. Vi behöver en väl utrikesförvaltning både på UD i och i världen. UD:s utrikespolitiska kompetens och analysförmåga måste upprätthållas. Vi vill slå vakt om UD:s möjligheter att såväl behålla som nyrekrytera kompetent personal. anser, tillsammans med Socialdemokraterna och , att en svensk regering måste agera för att få fler svenska kvinnor och män på ledande positioner i internationella organisationer. Likaså måste vi öka andelen kvinnor på framträdande positioner inom utrikesförvaltningen. 4.1Jämställdhetsarbetet på ambassader och biståndskontor Att kunna analysera maktordningen mellan män och kvinnor och de olika uttryck den tar sig i olika delar av världen kräver kunskap. Att arbeta fram verktyg för att bryta denna ordning kräver ännu mer kunskap. På de svenska ambassaderna skrivs årliga rapporter om situationen rörande mänskliga rättigheter och man tar fram underlag för samarbetsstrategier inom utvecklingssamarbetet. I dessa är det viktigt att det finns med en tydlig analys utifrån ett könsmaktsperspektiv. För att detta ska vara möjligt behöver kompetensen höjas, och alla ambassader och biståndskontor behöver ha en handläggare som ansvarar för jämställdhetsarbetet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 4.2Arbetet för jämställdhet i EU EU behöver starka krafter som kämpar för jämställdhet mellan män och kvinnor och som står upp för lika möjligheter och lika lön för likvärdigt arbete. Alla EU:s institutioner ska präglas av jämställdhet och mångfald i såväl politiska organ som administration. Makten i EU:s olika institutioner måste delas lika mellan kvinnor och män. Ett första steg är att medlemsländerna alltid ska ha skyldighet att nominera två kandidater till EU:s institutioner, en av vardera kön. Regeringen bör verka för att så ska ske. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Vidare vill vi förändra EU:s rekryteringsprocess så att fler kvinnor når ledande positioner. Vi föreslår därför att ska verka för att avidentifierade jobbansökningar blir verklighet i alla EU:s olika institutioner. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Den svenska utvecklingspolitiken utgår från två perspektiv: fattigdomsbekämpning och ett rättighetsperspektiv. Både fattigdom och inskränkningar av de mänskliga rättigheterna tar sig ofta olika uttryck för män och kvinnor. För att nå framgång på dessa områden menar att ett tydligt könsperspektiv bör inkluderas så att män och kvinnors skilda villkor synliggörs. Vi vill därför att den svenska globala utvecklingspolitiken ska utveckla ett tredje mål som omfattar ett könsmaktsperspektiv. Se vidare motion U298, Millenniemålen. Ett av de viktigaste verktygen för att stötta den kamp som förs för rätten att bestämma över sin egen kropp och uttrycka sin egen sexualitet runt om i världen är vårt utvecklingssamarbete. I många av de länder som bedriver utvecklingssamarbete med är exempelvis aborträtten starkt eller helt begränsad. Behovet är stort av givarländer som är beredda att stötta organisationer som arbetar för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter i syd; alltför många givare saknar viljan eller modet att engagera sig i dessa kontroversiella frågor. ser vi hur de krafter som motverkar aborträtt är aktiva i många utvecklingsländer, t.ex. driver katolska kyrkan hundratusentals vård- och omsorgsinrättningar i syd. De rödgröna partierna har klargjort att vi inom utvecklingspolitiken vill ta strid mot de konservativa krafter som förhindrar satsningar på sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. anser att måste arbeta för att sekulära, icke villkorade biståndsinsatser minskar beroendet av religiösa krafter. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Bara på så vis kan vara en stark och konsekvent allierad part till de modiga män och kvinnor som runt om i världen slåss för rätten att bestämma över sin egen kropp och uttrycka sin egen sexualitet. Sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter måste alltid vara en av topprioriteterna i vårt utvecklingssamarbete. Av denna anledning har drivit att av biståndsbudgeten ska öronmärkas för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR). Tillsammans med Socialdemokraterna och uppmanar vi nu regeringen att prioritera arbetet med SRHR-frågor för att driva utvecklingen åt rätt håll då det gäller biståndet genom att under kommande mandatperiod öka andelen bi- och multilateralt bistånd till SRHR-relaterad verksamhet med en inriktning mot . Se vidare motion U298 Millenniemålen. Centralt i arbetet med SRHR-frågor är tillgången till material som rör SRHR. I många länder råder stor brist på exempelvis kondomer, p-piller, spiraler och andra preventivmedel, samt på materiel som behövs vid förlossningar, mödravård och säkra aborter, samt hivtester. I de analyser och strategier som ligger till grund för internationella utvecklingssamarbete anser vi därför att tillgången till sexuell och reproduktiv hälsoservice, inklusive tillgång till preventivmedel, kondomer och annat material som används vid förlossningar och utförandet av säkra aborter ska lyftas fram. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Kvinnors rättigheter är en nyckel till utveckling och könsdiskriminering är en viktig orsak till fattigdom. Kvinnor har ofta det verkliga försörjningsansvaret för familjen, men saknar trots det ofta de mest basala rättigheterna. Ett genusperspektiv måste därför genomsyra hela den svenska utvecklingspolitiken och stor vikt bör läggas på bistånd riktat till kvinnor. Att öka kvinnors möjligheter till utbildning och försörjning, exempelvis genom mikrolån, bidrar både till att förbättra den enskilda kvinnans ställning, främja jämställdhet i stort samt bidrar till hela samhällets utveckling. Sekulär, könsneutral lagstiftning och lika medborgerliga rättigheter är en grundläggande förutsättning världen över för verklig jämställdhet, ekonomisk utveckling och demokrati. , Cedaw, är ett viktigt verktyg i denna kamp. anser, tillsammans med Socialdemokraterna och , att utvecklingspolitik regelmässigt ska redovisa hur och på vilket sätt man har implementerat i sitt arbete. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 6En politik för allas rätt till den egna kroppen och sexualiteten menar att måste vara ett land som konsekvent försvarar dessa grundläggande rättigheter, oavsett var, av vem eller med vilka motiv de kränks eller inskränks. Att få bestämma över sin egen kropp och uttrycka sin egen sexualitet är grundläggande mänskliga rättigheter. Demokrati förutsätter att alla medborgare har såväl kunskap som faktiska möjligheter att bestämma över sin egen kropp och uttrycka sin sexualitet utan rädsla för diskriminering. Dessa rättigheter är också förutsättningar för god samhällelig och ekonomisk utveckling. Frågor som rör sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR) är frågor som rör grundläggande mänskliga rättigheter. Frågorna kan därför inte förminskas till att bli endast frågor om bistånd utan måste genomsyra den samlade utrikespolitikens alla delar och inkluderas i allt arbete för utveckling, konflikthantering, handel, demokrati, mänskliga rättigheter. Politik för global utveckling innebar att tydligt markerade att vi kommer att driva frågor om SRHR, även i situationer och i länder där det uppfattas som svåra och kontroversiella frågor. Det vilar ett tungt ansvar på att, som ett land med en lång tradition av arbete med SRHR, driva frågorna. Om tystnar eller tonar ner SRHR-frågorna är risken överhängande att inget annat land kommer att lyfta fram dem istället. Det svenska biståndet måste därför ytterligare fokuseras på att främja sexuell och reproduktiv hälsa. ska vara en tydlig och stark allierad till de krafter i syd som slåss för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Vi ser att dessa rättigheter hänger ihop, oavsett om det handlar om aborträtt, arbetet mot mödradödlighet, tillgång till korrekt sexualupplysning eller hbt-personers (homosexuella, bisexuella och transpersoner) rätt att leva liv fria från diskriminering, och därför har vi valt att samla dessa frågor i en motion. Vi ser också att dessa rättigheter nu i alltför stora delar av världen är under attack från konservativa, högerextrema och/eller religiösa grupper. Men vi ser också möjligheterna för att utforma en samlad utrikespolitik där vårt land tar täten i det internationella arbetet för allas rätt till sin kropp och sexualitet. Därför anser att SRHR-frågor ska inkluderas i den samlade utrikespolitikens alla delar; en bra grund är den nuvarande SRHR-policyn. Utifrån den bör en handlingsplan tas fram för hur frågor om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter ska inkluderas i den samlade utrikespolitikens alla delar och i alla strategier rörande utveckling, konflikthantering, handel, demokrati och mänskliga rättigheter. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. En milstolpe i arbetet för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter var om befolkning och utveckling i (on Population and Development in ). Handlingsplanen, som 179 länder enades om, innebar ett viktigt steg bort från synen att det som tidigare alltid kallats befolkningsfrågor handlade om att regeringar skulle bestämma en befolkningspolitik och mot ett synsätt där individers rätt att bestämma över sin kropp, sin sexualitet och sitt barnafödande sattes i centrum. Handlingsplanen från är fortfarande ett avgörande verktyg och bör utgöra en i arbete med SRHR-frågor. Målen i det undertecknade dokumentet Programme of Action behöver ges ökad uppmärksamhet i biståndsarbetet, och kan tillsammans med bl.a. millenniemålen och de afrikanska staternas Plan of Action ligga till grund för nationella handlingsplaner för SRHR. ska verka för att alla mottagare av bilateralt bistånd utvecklar nationella handlingsprogram för arbetet med SRHR utifrån Programme of Action från . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Ofrivilliga graviditeter och barnafödande utgör ett enormt folkhälsoproblem i stora delar av världen. Kvinnors möjligheter att själva välja om eller när de vill ha sex och föda barn är ofta små. Kunskap om och tillgång till preventivmedel, säkra aborter och sexualupplysning är livsavgörande för världens kvinnor. Rätten till abort är en av de absolut viktigaste rättvisefrågorna och en förutsättning för att t.ex. millenniemål mål fem om minskad mödradödlighet ska kunna nås. Trots detta lever uppskattningsvis av världens kvinnor i länder där abort är helt förbjuden eller får utföras bara på strängt medicinsk indikation eller efter våldtäkt. av världens kvinnor lever i länder där abort får utföras även på socialmedicinsk eller social indikation och bara av kvinnorna i världen lever i länder med fri abort. Olikheter i lagstiftning, sjukvårdsrutiner och rutiner för rapportering och registrering av aborter gör det svårt att göra direkta jämförelser mellan länder vad gäller abortstatistik men detta är vad officiella statistik, Aborter 2009 från (2010), rapporterar. Se även motion U298 Millenniemålen. Problemen måste bemötas långsiktigt med kamp för kvinnors rätt att själva bestämma över sin egen kropp och sexualitet. Det handlar om allt från kampen mot könsstympning och tvångsäktenskap till rätten till preventivmedel och säkra aborter. I många länder ser vi hur konservativa, högerextrema och/eller religiösa grupper aktivt arbetar för att förbjuda abort. och hör till de kontinenter som har flest länder med en abortlagstiftning som inte ens tar hänsyn till kvinnans liv. I länder som , och betyder kvinnans liv mindre än fostret i hennes kropp. För lagstiftarna är det oväsentligt om kvinnans graviditet var en följd av våldtäkt eller om en liten flicka blivit gravid på grund av incest något som är skrämmande vanligt. Med sina egna liv som insats ska dessa våldtagna barn föda barn. Denna skamliga ojämställdhet skördar miljontals liv och det är naturligtvis de fattiga flickorna och kvinnorna som offras. Enligt WHO dör runt 70000 kvinnor p.g.a. illegala aborter. Detta som rika kvinnor över hela jorden i alla länder och oavsett lagstiftningar alltid har möjlighet att göra säkra aborter. För frågan om fri abort hör nära samman med social ojämlikhet och fattigdom. På en kontinent där av befolkningen är fattiga betalar tusentals fattiga latinamerikanskor priset för aborter med sina liv. Uppskattningsvis görs 3,7miljoner olagliga aborter i regionen. kan spela en positiv roll i arbetet med att förbättra fattiga kvinnors situation runt om i världen. Vikten av jämställdhets- såväl som rättighetsperspektiv i utvecklingssamarbetet är grundläggande utgångspunkter för den löpande dialogen med länderna vi samarbetar med. bör, som enskilt land såväl som medlemsland i EU och FN, agera för att alla länder ska respektera den grundläggande mänskliga rättigheten att kvinnor ska ha tillgång till lagliga och säkra aborter. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 6.1.1Europa det dåliga exemplet Inte minst i vårt eget närområde inskränks kvinnors rätt att själva bestämma över sin kropp och uttrycka sin egen sexualitet. Europeiska unionen, och deras medlemsstater har på flera områden blivit en tydlig arena där konservativa och religiösa krafter försöker flytta fram sina positioner, i flera fall med stor framgång. Länder som , och har lyckats blockera EU:s arbete med SRHR-frågor och i en rad medlemsstater har lagstiftning införts som inneburit ett tydligt bakslag på dessa områden. antog en resolution som uppmanar rådets samtliga 47 medlemsländer att garantera kvinnor rätten till laglig och säker abort och understryker vikten av tillgång till preventivmedel och sexualupplysning. Trots det ser vi i flera av 47 medlemsländer att rätten till laglig och säker abort helt eller delvis begränsats, vilket resulterat i att kanske så många som 800000 illegala aborter utförs i . Risken är att antalet illegala och osäkra aborter kommer att öka. Vi ser att trycket är hårt i , i och i Kosovo att inskränka aborträtten. Men även i länder där abort är formellt tillåten finns i realiteten tydliga inskränkningar och hinder för kvinnor. I , ett land som legaliserade abort , vägrar av läkarna att genomföra en abort med hänvisning till s.k. moraliska skäl. har abortmotståndarna fått ytterligare stöd för sin sak då alldeles , , beslutade att indirekt försvaga europeiska kvinnors rätt till sina egna kroppar ytterligare. En resolution togs som innebär att anställda inom vården ska kunna välja att inte utföra aborter. Även hela sjukhus ska kunna neka att utföra abortverksamhet. Resolutionen är ett stort bakslag för europeiska kvinnor. menar att nu på alla sätt måste verka för att upphäva resolutionen. Se vidare motion U298 Millenniemålen. Att det i länder inom Europeiska unionen finns kraftiga restriktioner mot abort är ingen nyhet. Inom EU har , och lagstiftning som förbjuder abort och begränsar kvinnors rätt till sina egna kroppar. anser inte att EU ska utforma gemensamma regelverk för aborträtt, lagstiftning på detta område sker bäst på nationell nivå. måste EU slå fast att rätten till laglig och säker abort är att betrakta som en grundläggande mänsklig rättighet, på samma sätt som yttrande- och mötesfrihet, strejkrätt etc. Om EU med trovärdighet ska driva frågor om mänskliga rättigheter kan enskilda medlemsstater inte tillåtas få inskränka och kränka dem. Tyvärr har unionen alltså gått i den motsatta riktningen. Som medlemsland i EU måste därför arbeta betydligt hårdare för att rätten till laglig och säker abort ska räknas som en grundläggande mänsklig rättighet som medlemsstaterna ska respektera.