mot · GY02Fö232 · 2010-10-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av forskning om elöverkänslighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av sammanställning av fakta om ohälsa och strålning. Över 600 miljoner människor i världen använder mobiltelefon. Och det blir fler och fler. är det många som är oroliga för att använda mobiltelefon. Är det farligt eller inte farligt? Även kring övriga strålningskällor finns fortfarande oklarheter och många människor har frågor. Det borde vara naturligt att ta människors oro på allvar. Tekniken utvecklas så snabbt att riskanalyser för hälsa och miljö inte hinner hålla jämn takt med den tekniska utvecklingen. är forskarna oeniga om vilka effekter de kemiska föroreningarna i bl.a. kontorsmiljöer och de elektromagnetiska fälten har på människokroppen. Klart är dock att en stor grupp människor har utvecklat allvarliga besvär. Mycket talar för att överkänslighetsreaktioner i bl.a. IT-miljö, som t.ex. elöverkänslighet, orsakas av en rad samverkande faktorer där kemiska och fysikaliska faktorer tillsammans med människans individuella toleransnivå spelar en avgörande roll. Det råder ingen tvekan om att elöverkänslighet är ett verkligt sjukdomstillstånd och därför måste tas på stort allvar. Fenomenet elöverkänslighet har funnits . Trots detta har forskningen inte kunnat ge säkra förklaringar till vad som orsakar problemen. Oavsett vilka förklaringar som kan komma att ges kvarstår faktum för dem som drabbas av elöverkänslighet är det ett reellt problem. Antalet el-känsliga beräknas i till cirka 200 000 personer. Sjukdomsbilden varierar, men bland vanligt förekommande symtom som brukar uppges återfinns trötthet, huvudvärk, hudutslag, stickningar, värmekänsla och minnesproblem. Resultaten av undersökningar som gjorts pekar också på att det hos en förhållandevis stor grupp av befolkningen finns en oro för att elektriska eller magnetiska fält orsakar ohälsa. Det finns ett stort behov av ytterligare forskning som utgår från de drabbades behov. antog det belgiska parlamentet en ny lag som innebär en kraftig sänkning av tillåten strålning från trådlös kommunikation. Den nya lagen föreskriver att den sammanlagda strålningen från olika källor i frekvensbandet 0,1 till 300 GHz inte får överstiga 3 V/m (volt per meter). Syftet med lagen är att begränsa möjliga effekter på hälsan av mobilantenner. Lagen är ett resultat av klagomål från invånare i om sömnrubbningar efter installationen av mobilantenner i närheten. I samt flera andra europeiska länder är gränsvärdet mellan 41 och 61 V/m beroende på frekvens. gränsvärde skyddar enbart mot omedelbara effekter och ger inget skydd mot effekter av långvarig exponering. Det är därför inte accepterat av en rad andra länder, däribland , och . antog en resolution där , och i förlängningen medlemsstaterna, uppmanas att fastställa strängare gränsvärden när det gäller elektromagnetisk strålning. har tagit del av den internationella rapporten om elektromagnetiska fält, som är en sammanfattning av mer än 1 500 undersökningar i ämnet och som i sina slutsatser visar att det finns hälsorisker med strålning från exempelvis mobiltelefoner, UMTS, Wifi, Wimax, Bluetooth och fasta trådlösa telefoner (s.k. Dect-telefoner). skriver att de gränsvärden som rekommenderas inte har anpassats till informations- och kommunikationsteknikens utveckling eller till de strängare normer som har införts av vissa länder, eller med hänsyn till sårbara grupper som gravida kvinnor, nyfödda och barn. Det är således uppenbart att allt fler studier visar på uppenbara risker med mobiltelefoni. Det är dags att även vi i tar initiativ till en sammanställning över det aktuella kunskapsläget för eventuella ställningstaganden kring gränsvärden. kan vikten av fortsatt forskning inte nog betonas. rekommenderar användning av handsfree för att minska exponeringen för radiovågor från mobilen, och att barn och ungdomar ska vara särskilt försiktiga. För man vet aldrig. Trots detta marknadsförs mobiltelefoner till 7-åriga barn i . Agerandet är samvetslöst eftersom operatörer inte kan vara omedvetna om den debatt om mobiltelefonins hälsorisker som pågår över hela världen. Cancerläkaren är ensam i världen om att ha studerat mobilriskerna för tonåringar: de som börjat använda mobilen löper betydligt högre risk för att få hjärntumör än vuxna. Risken är upp till 8 gånger förhöjd. Resultatet blir än mer alarmerande i ljuset av att två av mest kända hjärnkirurger berättade att de ser allt fler unga hjärntumörpatienter i sina mottagningar, något som de befarade berodde på den ökande användningen av mobiltelefoner bland unga. Ryska experter, österrikiska läkarförbundet, 20 internationella cancerläkare, läkarorganisationer i , 50 internationella vetenskapsmän ja, listan kan göras mycket lång över alla de som i uttalanden varnat för konsekvenserna av barns och vuxnas mobilanvändning. Tyvärr handlar debatten inte bara om hjärntumörer: det gäller även risken för tidig Alzheimers, beteendestörningar, sömnrubbningar, malignt melanom, minskad förmåga att få barn med mera. De ryska experterna samt tyska vetenskapsmän anser exempelvis att barn samt gravida kvinnor inte bör använda mobiltelefon överhuvudtaget. Den franska senaten antog ett lagförslag om förbud mot mobilen i skolan upp till gymnasiet och förbud mot reklam för mobiler riktat till barn , mot bakgrund alla varningar och nya forskningsrön om betydande risker. stad är enbart en av många regioner som uppmanar barn att inte använda mobiler. I är det alltför tyst. Vi får inte svika barnen. I har ett flertal domar avkunnats där operatörer inte tillåtits att sätta upp mobilstationer i närheten av bostäder. I ett utslag fastslår domstolen: Även om forskningen inte samstämmigt och med säkerhet visar fara med den strålning som avges från basstationer för mobiltelefoni, medför strålningen åtminstone en hälsorisk för de personer som bor i närheten. Det åligger domstolen att se till att försiktighetsprincipen respekteras. Den av myndigheter tillämpade s.k. försiktighetsprincipen ett viktigt bevis för att vi i fortsättningen måste använda oss av ett mer långsiktigt hållbart tänkande, ett förhållningssätt där eventuella kortsiktiga vinster får stå tillbaka för de vinster vi kan göra i det långsiktigt hållbara perspektivet. Lika uppenbart som behovet av att elöverkänsliga ej särbehandlas utifrån den nationella handlingsplanen för handikappolitiken och står det klart att det behövs mer forskning om hälsoeffekterna av elektromagnetiska fält. Mellan dessa två åtgärder bör det heller inte råda någon betydande motsättning.