mot · GY02MJ449 · 2010-10-27 00:00:00 — Vid offentlig upphandling bör krav också ställas på att där så är möjligt byta ut och undvika farliga ämnen, som ämnen på den så kallade SIN-listan som tagits fram av Chem Sec (Secretariat), i enlighet med rekommendation. Vi anser också att regeringen bör stimulera offentlig teknikupphandling för att skapa förutsättningar för utveckling av tekniska produkter som bidrar till att minska kemiska risker. Dags för nya åtgärder Genomför förslag för en giftfri miljö fördjupade utvärdering av miljömålen, är det bråttom, föreslår 30 åtgärder för att nå miljömålet Giftfri miljö. Regeringens proposition 2009/10:155 om miljömålen innehöll en reviderad formulering av målet Giftfri miljö, men inga förslag till åtgärder för att nå målet. har regeringen sagt att en handlingsplan ska tas fram. ligger förslag kvar i frysboxen. Vi anser att regeringens handlingsplan förhalar arbetet. Regeringen bör istället återkomma till med förslag till konkreta åtgärder, utifrån det utrednings- och remissarbete som redan har gjorts. Vi vill också poängtera vikten av att folkhälsoaspekter och kopplingen till den nationella folkhälsopolitikens målområde sunda miljöer och produkter beaktas. Ett program för giftfri och resurssnål produktion I den europeiska diskussionen om ekologisk omställning betonas vikten av en övergång till en ekoeffektiv ekonomi. Detta begrepp handlar om effektivt resursutnyttjande och är bredare än energieffektivitet. Det är viktigt för framtida ekonomiska utveckling att vi inte hamnar efter i utvecklingen av en ekoeffektiv ekonomi i vidare mening. En framsynt svensk anpassning kommer att förbättra förutsättningarna för export och sysselsättning. I har vi en ganska etablerad politik för en mer hållbar energiförsörjning genom förnybar energiproduktion och energieffektivitet. När det gäller råvaror och kemikalier är politiken betydligt mindre utvecklad. Vissa ansatser finns. Ett framgångsrikt konkret regionalt exempel är satsningen på grön kemi som genomförts av och andra intressenter i . Men det saknas en mer samlad, strukturerad och omfattande satsning nationellt. Vi anser att klimat- och energirelaterade åtgärder behöver kompletteras med kemi- och råvarurelaterade åtgärder. De närmare formerna och omfattningen av sådana åtgärder behöver utredas närmare. Utredningen bör få i uppdrag att föreslå åtgärder både på utbudssidan, t.ex. motsvarigheter till energiforskningsprogrammet, energieffektiviseringsprogrammet och certifikatsystemet, och efterfrågesidan, t.ex. motsvarigheter till klimatinvesteringsprogrammet, offentlig upphandling och klimat- och energiskatter. Utredningen bör också överväga om det kan vara ändamålsenligt att rikta särskilda insatser mot vissa sektorer där har särskilt goda förutsättningar att bli ledande. Ett svenskt för hållbar produktion och användning av kemikalier bör vara en del av ett program för giftfri och resurssnål produktion. Syftet är att påskynda utvecklingen mot en hållbar kemikalieproduktion och kemikalieanvändning. , eller grön kemi, är en särskilt intressant forskningsgren som framför allt diskuteras i . Där studerar man utveckling av kemikalier som är mer miljöanpassade på molekylnivå. Det finns ett växande intresse för utvecklingen av kemiska ämnen från förnybara råvaror i stället för oljebaserade råvaror. KemI har föreslagit att inrättandet av ett sådant centrum utreds. Vi anser att regeringen bör ta fasta på detta förslag och utreda möjligheterna att inrätta ett kemi . Förstärk kunskapen om kombinationseffekter Faror och risker med kemiska ämnen bedöms normalt var för sig. Gränsvärden och andra försiktighetsmått sätts också därefter. Men både människor och miljö utsätts för en mängd kemiska ämnen . Det har länge varit känt att effekten av ett ämne kan förstärka eller motverka effekten av ett annat ämne. erkänns kombinationseffekter i en rad rörande kemikalier. I den europeiska strategin för miljö och hälsa och för miljö och hälsa (20042010) fastställs att kombinerad exponering för kemikalier måste beaktas i riskbedömningar. I praktiken är det tveksamt om så skett. Ett problem är att kunskapen är så dålig. Vi anser att förbättrad kunskap om kombinationseffekter bör få ökad prioritet vid finansiering av forskning om miljö och hälsa. Även om det blir svårt eller omöjligt att utreda alla kombinationseffekter bör ökad hänsyn tas till sådana, där det finns indikationer på att de förekommer. Förstärk kunskapen om nanoteknik Nanoteknik handlar om extremt små partiklar. Tekniken används numera i en rad sammanhang. Problemet är att extremt små partiklar av ämnen kan ha andra egenskaper än det normala. Partikelstorleken kan därför vara avgörande för hur ett ämne påverkar miljö och hälsa. Vi vill att ska vara ett föregångsland vad gäller regleringar för säker användning av nanoteknik. Vi vill därför utreda möjligheterna att införa ett nationellt register över nanoteknikprodukter som används i landet. Ett förslag i denna riktning lär vara på gång inom EU, men ett nationellt arbete kan påskynda en snabb implementering av ett EU-beslut, om och när det kommer. Vi menar också att det bör ställas krav på statliga bidrag till nanoforskning om att ska gå till riskutvärdering om miljö- och hälsoaspekter. En trygg användning ökar chanserna till en framgångsrik kommersialisering. Inom EU bör driva på för ett genomgripande regelverk kring nanoteknologin. Förstärk kunskapen om spridning av slam på jordbruksmark Att använda slam på jordbruksmark är ett sätt att återföra viktiga näringsämnen och minska användningen av konstgödsel. Ett stort problem för att sluta kretsloppen på det sättet är dock att mycket av slammet innehåller gifter. Det finns alltför mycket miljögifter, som organiska ämnen, hormoner, läkemedelsrester och tungmetaller, i slammet. Det är gifter som inte analyserats och där det är oklart vad följderna kan bli om de kommer ut på jordbruksmark där det produceras livsmedel. Vi anser därför generellt att det inte är lämpligt med spridning av slam på jordbruksmark eller potentiell jordbruksmark med den kunskap vi har . Ett aktivare arbete måste ske för att sluta kretsloppen för kväve och fosfor utan att öka spridningen av miljögifter. Till exempel behöver källsortering på hushållsnivå utvecklas. Vi vill därför se en aktionsplan och ny slamförordning som innebär ett ökat arbete med att uppnå miljömålen. De ideella miljöorganisationernas arbete med kemikalieinformation Ideella miljöorganisationer fungerar som vakthundar i frågor där myndigheternas uppföljning brister. Deras undersökningar får till exempel ofta en medieuppmärksamhet som myndigheternas uppföljningar varken söker eller får. Vidare är organisationernas arbete ofta både måleffektiv och kostnadseffektiv. Organisationernas informationsarbete bidrar också till att öka konsumenternas kunskap och handlingsförmåga. Några aktuella exempel är Djurrättsalliansens uppföljning av djurskyddsregler för grisar och minkar, uppföljning av fiskeförbudet i eller uppföljning av kemikalieregler. Chem Sec gör ett arbete som fått både genomslag och erkännande på den europeiska nivån. Intensifiera det internationella arbetet Intensifiera arbetet med Reach EU:s Reachsystem fastställer en procedur för att kräva information, tillstånd eller begränsningar vid användning av farliga ämnen. För att reglerna ska gälla för ett ämne behöver någon ta fram ett underlag för att föra in det i Reach. I praktiken har detta ansvar lagts på medlemsstaterna. har tidigare motionerat om att regeringen behöver öka takten med att föra in ämnen i EU:s Reachsystem. Vi vill här precisera dessa krav. Regeringen har länge sagt att man prioriterar EU-arbetet. I verkligheten har man fört en annan politik. Regeringen gav 2008 i uppdrag till KemI att till ta fram förslag på ämnen att föra in i Reachprocesser. KemI utförde uppdraget men förslagen lades i frysboxen. För KemI:s del har regeringen prioriterat kortare handläggningstider för godkännande av bekämpningsmedel framför EU-arbetet och det övriga internationella arbetet. Regeringens nedprioritering av Reacharbetet blir tydlig då vi tittar på det relativt ringa antal ämnen som fört in i Reach. Vi har gjort en genomgång av uppgifterna på EU:s kemikaliemyndighet hemsida . Där framgår att av de 167 ämnen som förts in eller kommer att föras in i Reach, så står för endast 7 stycken. Detta kan jämföras med som svarat för 47 ämnen, för 32, för 13 och för 10. , som inte ens är med i EU men deltar aktivt i EU:s kemikaliearbete ändå, svarade för hela 17 ämnen. I höstens budgetproposition anslår regeringen nya medel till KemI och nämner arbetet med att föra in fler ämnen i Reach. Detta är lovvärt men ska sättas i ett sammanhang där KemI:s budget har varit eftersatt . Av KemI:s budgethemställan för 20112013 framgår att bekämpningsmedelsavgiftens storlek är för låg i förhållande till mängden arbete, vilket ger ett underskott som måste täckas av anslagen. Av KemI:s tillsynsplan framgår till exempel att det för varutillsynen finns resurser som räcker till inspektioner en gång , vid den lägsta uppskattningen av antalet tillsynsobjekt. Det finns alltså olika konkurrerande behov om den begränsade resursförstärkning till KemI som budgetpropositionen aviserar. Risken är att EU-arbetet trängs tillbaka . Vi anser därför att det finns skäl för att ställa upp ett mätbart mål för regeringens arbete med Reachprocesser. bör samarbeta med andra aktiva länder i EU för att påskynda arbetet med att föra in ämnen i Reachprocesser till en sådan takt att samtliga ämnen från Chem Sec:s SIN-lista förts in . Ett EU-direktiv för kemikalier i textilier Vi anser att bör ta initiativ till en EU-reglering av kemikalier i textilier, kläder och skor motsvarande den reglering av elektronik som finns i RoHS-direktivet. EU har redan kraftfulla direktiv avseende mindre farliga leksaker och energisnålare elektronik. Det är nu dags för ett direktiv om kemikalier i kläder. Det skulle få positiva effekter för miljö och hälsa såväl på hemmaplan som i producentländerna där miljöskyddet och arbetarskyddet är eftersatta. Vi har tidigare framfört detta förslag (bl.a. motion 2008/09:MJ465). Utskottet avstyrkte förslaget med hänvisning till regeringens uppgifter om hur man arbetar internationellt och inom EU, samt ett uppdrag som regeringen lämnat till KemI om att ta fram förslag till vilka ämnen som bör drivas i Reachprocesser. Som konstateras ovan har det inte blivit mycket av detta arbete. Regeringen anger nu i budgetpropositionen att man kommer att vara pådrivande internationellt för att öka informationen om kemikalier i varor i centrala branscher som leksaker, textil och elektronik. Vi anser emellertid att det inte räcker med att öka information ett nytt direktiv måste till. En åtgärd i väntan på ett sådant direktiv skulle kunna vara att kräva att alla textilier och kläder som säljs måste ha tvättats minst en gång. Detta skulle kunna kombineras med en sanktionsavgift. Internationell forskarpanel om miljögifter Den internationella klimatpanelen IPCC har spelat en mycket viktig roll för arbetet i klimatkonventionen. Det har bidragit starkt till att öka kunskapen och medvetenheten om klimatproblemets allvar och lösningar. Inom ramen för konventionen om biologisk mångfald håller en sorts motsvarighet, en vetenskaplig plattform, på att inrättas. På kemikalieområdet finns ingen motsvarande men vi menar att internationell samordning kring kemikalier behövs likafullt. Kunskapsläget kring kemikalier är ofullständigt och det finns därför behov av en internationell forskarsamling som kan utveckla, värdera och förankra kunskaper om spridningen av miljögifter och konsekvenserna för människor och miljön. Vi anser att regeringen bör utreda förutsättningarna för ett internationellt forskarsamarbete på kemikalieområdet, i linje med det som finns för klimatfrågan och biologisk mångfald. Utveckla de ekonomiska styrmedlen Återinför skatten på kadmiuminnehållet i konstgödsel Kadmium är ett grundämne, men ett farlig gift. Kadmium finns bland annat i , och därmed också i maten vi äter. kom också rapporter om att kadmium är ännu farligare än tidigare befarat, att sänkt rekommendationerna för kadmium i maten, och att KemI befarar att kadmiumhalterna i maten kommer att fördubblas. Den största källan till tillförseln av kadmium till åkermarken är nedfall från luften, där det bl.a. förs in i landet från koleldning utomlands. Den näst största källan bedömdes vara konstgödsel. Miljömålssystemet har ett särskilt etappmål för att minimera exponering av kadmium via föda och arbete till 2015. konstaterade 2008 att det blir svårt att nå målet inom utsatt tid och lade fram förslag till åtgärder för att uppnå målet. Ett av förslagen var att stimulera kadmiumarbetet inom jordbruksnäringen genom t.ex. gränsvärden för kadmium i mark och gröda samt sänkning av kadmiumhalter i konstgödsel. Regeringen har gått åt motsatt håll och avskaffat skatten på kadmium i konstgödsel. Detta var förmodligen en oönskad bieffekt av att regeringen ville avskaffa skatten på kväve i konstgödsel. Regeringens avsikt var i stället att åstadkomma ungefär samma effekt som skatten genom att införa gränsvärden. Det visade sig dock att detta inte gick att göra till följd av EU-regler. Bedömningen gjordes också att det skulle vara mycket svårt att minska EU:s gränsvärden till den nivå som i praktiken tidigare gällt i . Regeringen har därför gett KemI i uppdrag att göra en ny riskvärdering för kadmium, som skulle kunna ligga till grund för svenska gränsvärden för kadmium i gödselmedel. Vi anser att detta är en onödigt krånglig ordning och att den tidigare skatten på kadmiuminnehållet i konstgödsel istället ska återinföras. Intäkterna från skatten ska, liksom tidigare, återgå till jordbruket som ersättning för ytterligare miljöåtgärder. Ökad användning av ekonomiska styrmedel I och med Reach och andra EU-regleringar på kemikalieområdet minskar medlemsländernas möjligheter att använda lagar och regler på nationell nivå för att gå längre än EU för att skydda hälsa och miljön. Ekonomiska styrmedel kan då vara ett alternativ för att minska kemikalieanvändningen. Vi anser att miljöskatter och avgifter bör kunna användas i ökad utsträckning för att stimulera till minskning eller utbyte av vissa farliga ämnen. har tidigare motionerat om möjligheten för kommuner att ta ut avgifter för kemiska ämnen i produkter som orsakar merkostnader för reningsverk, ett förslag som också nämnts ovan. Ett annat alternativ kan vara ökad användning av pantsystem för att säkra ett bättre omhändertagande av uttjänta varor som innehåller farliga ämnen. Det finns också anledning att använda sig av ekonomiska styrmedel när det gäller jordbrukets användning av kemiska bekämpningsmedel. Vi vill att regeringen utreder förslag om en differentiering av bekämpningsmedelsskatten utifrån medlens farlighet för miljö och hälsa. Vi anser att regeringen bör återkomma till med förslag till ökad användning av ekonomiska styrmedel för att minska spridningen av miljögifter. Korrigera fel i implementeringen av EU:s kemikalielagstiftning Regeln om information om särskilt farliga ämnen i varor är en av de regler i Reach som fått konkret verkan . Regeringen har emellertid gjort delar av lagstiftningen verkningslös i . Detta eftersom man felaktigt angett i propositionen (2007/08:80, s. 107) att skyldighet att lämna information om ämnen som ingår i varorna gäller ämnen som är listade som tillståndspliktiga. Texten har tolkats som att kravet inte gäller de ämnen som finns på den så kallade kandidatlistan, vilket det ska göra enligt EU-förordningen. Eftersom EU-lagstiftningen står över svensk lagstiftning, har svenska aktörer ändå en skyldighet att leva upp till informationskravet när det gäller ämnen på kandidatlistan. Detta har emellertid liten betydelse eftersom svenska myndigheter och domstolar inte har några sanktionsmöjligheter på grund av den felaktiga texten, vilket illustreras av att en åklagare redan avstått ifrån att inleda en förundersökning i denna fråga. Som svar på en skriftlig fråga i (2008/09:111, ) angående tillsynen och kontrollen av Reach, hänvisade miljöministern till att ämnen kan föras upp till kandidatlistan för tillståndsprövning i Reach, och att ämnen då skulle omfattas av krav på att tillhandahålla tillräcklig information som leverantören har tillgång till så att varan kan användas på ett säkert sätt. Som framgått ovan kan inte det kravet upprätthållas i svensk domstol till följd av en felaktig formulering i regeringens proposition. Det behövs en ny proposition för att det som miljöministern skrivit till också ska gälla i svensk domstol. Regeringen bör därför återkomma till med ett förtydligande av 29 kap 6 § 5 c om att informationskravet träder i kraft redan när ett ämne förts upp på kandidatlistan. är efterlevandet av utbytesregel starkt bristfällig. Detta beror på att företagen har för dålig kunskap om de ämnen som de använder men också på att lagstiftningen är luddig. KemI anser att utbytesregeln behöver förtydligas, så att det blir tydligt att den också omfattar tekniker och metoder, inte bara produkter. Flera remissinstanser motsätter sig detta, och hänvisar då bl.a. till att funktionell substitution redan omfattas av hänsynsreglerna i 2 kap 3 §. Så länge myndigheterna anser att läget är oklart kommer tillsynen att bli eftersatt. Vi instämmer i KemI:s förslag och föreslår att regeringen bör återkomma med förslag till förtydligande av 2 kap 4 § så att det tydligt framgår att kemiska produkter ska bytas ut mot produkter eller annan metod eller teknik som kan antas vara mindre farlig. KemI har också föreslagit att det utreds om egenkontrollförordningen bör tydliggöras så att de verksamhetsutövare som omfattas får en särskild skyldighet att fortlöpande pröva om ett kemiskt ämne kan bytas ut mot ett mindre farligt sådant, alternativt om ny teknik kan användas. Vi tycker att detta förslag är intressant och bör utredas vidare. Exemplet med utbytesregeln illustrerar ett strukturellt problem. Reglerna finns, men de tillämpas inte i domstol och följs inte av företagen. Reglerna tillämpas inte för att de anses för otydliga, men de ändras inte eftersom det saknas domstolsutslag som visar att ändringar behövs. Vi anser att detta är ett mycket otillfredsställande dödläge. Det skulle kunna brytas av andra mer oberoende aktörer, t.ex. kommuner eller, som i fallet med Reachs informationsregel, ideella miljöorganisationer. Men det är inte tillräckligt. Statens myndigheter måste också ta en mer aktiv roll för att klargöra var gränserna går och var det finns behov av förtydliganden. Regeringen bör därför ge KemI i uppdrag att dels öka sitt stöd till andra parter som utvecklar praxis, dels själv aktivare föra fram ärenden som bildar klargörande praxis.