mot · GY02So545 · 2010-10-27 00:00:00 — Ett annat sätt att försöka räkna på de ekonomiska effekter som alkoholen har för samhället kan vara att försöka göra beräkningar på nettokostnader för olika typer av åtgärder. Sådana beräkningar kan möjligen till viss del utvärderas efter kanske bara med något så när god träffsäkerhet. Detta skulle i ett senare läge kanske kunna ge förbättrade möjligheter att göra mer träffsäkra beräkningar på vad alkoholen egentligen kostar samhället som helhet. Som beslutsunderlag är det alltid bra med försök till nettokostnadskalkyler. Ett förslag är därför att börja med att genomföra den typen av kalkyler på de ovan föreslagna åtgärderna. bör därför ge regeringen till känna vad som ovan anförts om uppföljning av de totala samhällsekonomiska effekterna av de föreslagna åtgärderna. Det är viktigt att samhället på alla sätt visar att alkoholfrågan är viktig. Det räcker exempelvis inte med skärpta kontroller för att hävda lägre införselnivåer. Alkoholkontrollerna i trafiken måste också intensifieras liksom arbetet mot olaglig alkoholhantering, exempelvis inom restaurangnäringen, och bekämpandet av all annan brottslighet som kan relateras till överkonsumtion av alkohol. Resurserna är ansträngda hos alla myndigheter och så även hos polisen. En kraftig prioritering av insatserna måste därför göras om en strategi för att minska det totala intaget av alkohol i ska lyckas. Alkohol i trafiken är det område där den allmänna moraluppfattningen tydligast står bakom en restriktiv syn på alkoholanvändning. Ökade kontroller i trafiken har även potential att leda till andra positiva effekter. Regeringen bör styra resurser till mer förebyggande på detta område och det bör ge regeringen till känna. De flesta som drabbas av alkoholrelaterade brott är nära anhöriga. De flesta brotten är mindre våldsbrott som oftast begås i hemmen mot familjemedlemmar och släktingar. Alkohol är dock även en drivkraft vid grövre brott. Det är stora pengar i omlopp i illegal alkoholhandel och många som begår grövre brott gör det under påverkan av alkohol och andra droger. Det finns även en tydlig koppling mellan alkohol och trafikbrott. I många av de senaste årens uppgörelser med tillhyggen som ibland slutat med att människoliv utplånats har alkohol spelat en viktig roll. Alkohol är även en inkörsport till andra droger. Tredje part och anhöriga får ofta stora sociala och ekonomiska problem och på olika sätt livslånga sår förutom de rent fysiska skador som kan förekomma. Det innebär även stora inkomstbortfall för samhället förutom de kostnader som vården och eventuella rättsprocesser innebär. Det görs olika uppskattningar av hur stor påverkan alkoholen har på samhället såväl i ekonomiska termer som i förlorad livskvalitet för innevånarna. Otrygghet är en av många parametrar som är svår att mäta, varför uppskattningarna tenderar att stanna på ganska olika nivåer, kanske beroende på vilka som utför analysen. Man kan därför inte påstå att vissa beräkningar skulle vara mer korrekta än andra utan det man kan säga är att effekterna av alkohol handlar om stora belastningar för samhället som helhet. Det är därför angeläget att ger regeringen till känna som sin mening vad som här har anförts om behovet av ökad aktivitet när det gäller bekämpande av brottslighet där alkohol är involverad. All forskning, inte bara i utan all forskning i världen, är samstämmig i fråga om vad som är mest verkningsfullt när det gäller att minska konsumtionen av alkohol. Den utan jämförelse viktigaste faktorn är tillgängligheten. Politikens dilemma är därför att hitta former för begränsning av tillgängligheten som flertalet av medborgarna känner sig bekväma med. Det handlar om att balansera komponenter som skatter, öppettider, antalet butiker med försäljning, åldersgränser, monopol eller inte så klart, införselfrågor, serveringsregler, kontroller och naturligtvis även frågan om olika sanktionsmedel på ett sätt som upplevs som rimligt. Med tanke på de höga kostnader som på olika sätt hänger samman med överkonsumtion av alkohol så faller det på sin egen orimlighet att inte även det samhällsekonomiska resultatet måste ingå i de överväganden som styr politiken. Det finns ofta olika signaler, ibland från något av allianspartierna, om att Systembolaget spelat ut sin roll eller att det inte kan behållas av något skäl. Vi ser dock detaljhandelsmonopolet som en omistlig del i den restriktiva alkoholpolitiken. ser vi inga överhängande hot förutom gårdsförsäljningen som skulle äventyra Systembolagets viktiga roll. Det är därför inte med anledning av några rykten eller andra signaler som frågan lyfts i denna motion. Men det skulle vara värdefullt om uttalar sitt odelade stöd för den modell vi har i med Systembolaget som en värdefull aktör på marknaden. Mot bakgrund av detta föreslås därför att ger regeringen tillkänna som sin mening vad som här har anförts om Systembolagets framtida roll. Marknadsföring av alkoholdrycker är omgärdad av stränga regler för att minska risken för konsumenterna att påverkas till ogenomtänkt konsumtion. Det är bra. När förpackningarna väl är i hemmet så är dock information om riskerna med konsumtionen i stort sätt obefintlig. Det finns dock producenter som avråder från konsumtion i samband med exempelvis graviditet och bilkörning på sina dryckesförpackningar. Såväl öl som vin är mycket kaloririka produkter som bidrar till problemet med övervikt förutom de risker som är kopplade till alkoholhalterna i produkterna. Dessa produkter är styrda av regler på EU-nivå, varför det torde vara svårt för att som enskilt land lägga krav på tillverkarna. Däremot är distribution och försäljning i så hårt reglerad att det troligtvis inte finns några svårigheter att utforma en lag om att produkten i det ledet ska förses med information. Företagen brukar hävda att man inte kan sätta tilläggsinformation på deras förpackningar eftersom de då förlorar sin märkesidentitet, vilket påverkar reklamvärdet i förpackningen. Detta skulle troligen gälla vid en prövning i exempelvis . Därför bör en lagstiftning om information på förpackningar utformas så att den styr vad som ska ske med förpackningen från det att kunden har köpt den till dess den lämnar butiken. Ett system där kassörskan vid prisavläsningen förser förpackningen med en självhäftande etikett påverkar då inte förpackningens säljande värde fram till säljtillfället. En sådan lagstiftning skulle då handla om ett märkningstvång vid försäljningen och inte om produktens utseende. Det är värdefullt för konsumenten att vid konsumtionstillfället bli påmind om de risker som är förknippade med konsumtionen. Det här ovan beskrivna sättet kanske stöter på problem men kanske finns det då andra lösningar som kan klara de regler som riksdag inte kan förändra. Regeringen bör tillsätta en utredare som tittar på vilka möjligheter det finns att förse dryckesförpackningar för alkoholhaltiga drycker med informationstext om hälsorisker med konsumtionen. Det beskriva förslaget är enbart till för att bredda idéerna så att man inte ger upp enbart för att traditionella metoder troligen faller. Detta föranleder självklart att ge regeringen till känna som sin mening vad som anförts i motionen om att försöka utforma regler som gör det möjligt att på något sätt införa varningstexter på alkoholförpackningar i . Beroendeframkallande produkter motarbetas effektivast genom att beroendet förebyggs. Att aldrig börja konsumera är den överlägset säkraste metoden mot beroendet. Tyvärr är beroendeframkallande produkter mycket lönsamma för de företag som producerar dem, vilket gör att drivkraften att få ut dem på marknaden är mycket stor. Dessa produkter marknadsförs också mycket hårt med extremt kostsamma kampanjer. Företagen väljer ofta att kringgå marknadsföringsrestriktioner genom att hitta på nya ej reglerade sätt att nå blivande konsumenter eller genom att baka in marknadsföringen i andra produkter. Filmen är en klassisk arena för marknadsföring. Dataspelsvärlden är ett exempel på en ny sådan arena där man når nästa generation konsumenter. Metoderna för marknadsföring skiljer sig egentligen inte så mycket mellan läkemedelsbolagens lyckopillersannonsering och tobaksbolagens eller alkoholtillverkarnas framgångslöften till kunderna. Det är drömmar om framgång och lycka som i grunden utgör det som ska förmå den svage konsumenten att uppleva att han eller hon måste vara med för att bli en lyckad individ. Det är därför inte så enkelt att förebygga. Det är enorma ekonomiska intressen bakom att upprätthålla konsumtionen och framförallt bakom att få nya grupper in i beroendet. Därför är frivilligorganisationerna oerhört viktiga. Det är inte i första hand genom att ösa miljoner till myndigheter som man kan få ett bättre resultat, utan det är genom att jobba mer ihop med de i första hand ideella krafter som finns i samhället. När resurserna är knappa är det viktigt att de ideella organisationerna prioriteras. Detta bör ge regeringen till känna som sin uppfattning när det gäller ett utvecklat förebyggande arbete. Reklam ökar försäljningen och konstigt vore det annars. Som påpekats i inledningen finns ett flertal studier som tydligt visar att även ungdomar påverkas till ökad konsumtion och tidigare debut på grund av reklamens kraft. Vi vet alltså att det är kontraproduktivt för folkhälsan och skadar samhällets ekonomi att alkohol tillåts att marknadsföras så som sker. Detta bör ges regeringen till känna. Möjligheterna att nationellt påverka reklamens utformning har nästan helt upphört. Reklam i etern, reklam på förpackningar, reklam i tidskrifter är bara några exempel på hur reklamytor rör sig över nationsgränserna utan att nationella regler har något större inflytande. På EU-nivå finns större möjligheter än på svensk nivå att påverka regler för marknadsföring. Alkoholen har en förmåga att smyga sig in i alla vrår av vår vardag och locka med sina lyckobudskap. Reklam för alkohol finns inbakad i snart sett alla sammanhang. För att på allvar ta upp kampen mot alkoholen vore det angeläget med begränsningar i hur den får marknadsföras. Mot bakgrund av det ovan anförda menar vi att regeringen bör driva frågan om att begränsa reklamen för alkohol i EU. bör som i de flesta frågor sträva efter att vara en föregångare inom EU. Problemen på svensk nivå är snarlika dem vi beskrivit ovan på EU-nivå. Därför anser vi att regeringen bör föreslå regler som stärker medborgarens rätt att slippa utsättas för alkoholindustrins propaganda. Vi menar att det är särskilt viktigt och bråttom att sådana lagförslag tas fram som ger oss rätt att skydda våra barn och ungdomar från de aggressivaste formerna av alkoholpropaganda. Detta bör ges regeringen till känna. Alkohol ses av många som ett självklart inslag vid finare middagar och liknande tillställningar, så också inom statens representation. Denna självklarhet borde dock vara allt annat än självklar. Alkoholforskningen visar tydligt att alkoholskadorna i ett samhälle inte bara beror på en liten andel människor som inte kan hantera alkohol, utan att skadorna främst beror på den totala alkoholkonsumtionen. Det är därför angeläget att inte bara begränsa alkoholkonsumtionen hos storkonsumenter utan också sänka den totala alkoholkonsumtionen. Den svenska restriktiva alkoholpolitiken, med inslag som höga alkoholskatter, detaljhandelsmonopol, åldersgränser och begränsade öppettider, är ett ovärderligt redskap för detta. Dock behövs det också åtgärder för att förändra samhällets syn på alkohol. I en kultur där alkohol ses som ett måste vid alla möjliga tillfällen och den som avstår från alkohol ständigt måste försvara sig dricks det rimligtvis mer än i en kultur där alkohol har en mindre framträdande roll. Oavsett om man är nykter alkoholist, väntar barn eller bara inte gillar smaken är det naturligtvis svårare att säga nej när alkohol är huvudalternativet och den som inte vill ha får säga till särskilt. Att staten genom sin representation bidrar till att befästa en alkoholkultur där det ska vara alkohol till maten och den som säger nej riskerar att ses som avvikande är därför inte oproblematiskt. Man kan hävda att utöver den generella restriktiva alkoholpolitik som förs så ska inte staten lägga sig i vad människor väljer att dricka. Detta må vara ett legitimt argument när människor själva betalar för drycken, men när alkoholen bekostas av skattemedel bör staten ha all anledning att ha synpunkter. Skattemedel bör användas så att de stödjer samhällets uppsatta mål om minskad alkoholkonsumtion, och då bör inte skattemedel gå till att bekosta alkohol vid statens representation det kan lätt uppfattas som hyckleri. Därför bör offentligt bekostad representation i staten göras alkoholfri, vilket bör ge regeringen till känna. Alkoholhandel hämmar internationell utveckling Regeringen har tidigare konstaterat att nationell politik allt mer handlar om gränsöverskridande frågor som får internationella effekter. Behovet av samstämmighet och samverkan mellan politikområden för att hantera dessa gemensamma utmaningar har aldrig varit större , vilket är mycket välkommet. Det gäller nu att forma en politik som lever upp till den insikten. Det ställer stora krav på agerande även i handelspolitiska sammanhang och kanske särskilt vad gäller regler för marknadsföring av alkohol. Ett passivt förhållningssätt från sida öppnar för alla de starka alkoholintressen som finns i många av EU:s medlemsländer när det gäller utformningen av bilaterala handelsrelationer eller i WTO-förhandlingar. Rätt hanterat innebär globaliseringen emellertid stora möjligheter för världssamfundet att komma till rätta med den betydelse alkohol har för fattigdom och orättvisor i alla världens länder. Förutsättningarna för att hantera alkoholfrågan är bättre än efter den WHO-initierade state-of-the-art-studien no ordinary commodity (2003), där 15 alkoholforskare under ledning av professor lagt fast vad som är evidensbaserad, effektiv alkoholpolitik, vilket många utvecklingsländer saknar men är i stort behov av inför en kraftigt expansiv global alkoholindustris strävan efter att utveckla nya marknader. Här kan spela en verkligt framträdande och aktiv roll baserat på den kunskap på området som finns i svenska institutioner och organisationer. Kampen mot fattigdomen är mycket en fråga om individers möjligheter att påverka sin livssituation och att öka sin levnadsstandard och därmed stärka makten över sina egna liv. Dessa möjligheter hämmas eller omöjliggörs för hundratusentals individer, även i vårt samhälle, på grund av alkoholens negativa effekter, varför svenska insatser i utvecklingssammanhang bör uppmärksamma och rikta åtgärder mot alkohol, som av WHO klassas som en av de fem främsta riskfaktorerna för folkhälsa i världen. Insatser på detta område faller väl in i den ambition som uttrycks i regeringens politik för en global utveckling. När det gäller EU:s stöd till folkhälsan i utvecklingsländerna är det viktigt att poängtera att EU har inlett ett särskilt program, Investing in people 20072013, som är ett finansiellt instrument för utvecklingssamarbetet. Hälsofrågorna är en av de fyra prioriterade områdena i detta program. Hälsa är en förutsättning för utveckling och att EU anser att alkohol påverkar möjligheterna att uppnå hälsomål framgår inte minst av att man i åtminstone tre avsnitt beskriver alkohol som en faktor som påverkar möjligheterna till måluppfyllelse: 5.1 Good health for all, 5.3 Gender Equality och 5.4.2 Protection of children and youth and promotion of participation of children and youth in development. Överdriven konsumtion av alkohol är en av de faktorer som tydligast bidrar till för tidig död och oundvikliga hälsobördor. Även om det finns regionala, nationella och lokala variationer när det gäller nivå på problematiken är sambandet väl belagt. uppskattas överdriven konsumtion av alkohol på global nivå ha skördat 2,3 miljoner människors liv i form av förtida död. av den globala sjukdomsbördan anses även kunna läggas på alkoholens konto. bör därför ge regeringen till känna som sin mening vad som anförts ovan om vikten av att vid arbete med internationella biståndsinsatser lyfta fram handel med alkohol som en kraftigt utvecklingshämmande faktor. Motarbeta aggressiv marknadsföring av alkohol i utvecklingsländer Tyvärr är verkligheten sådan att alkoholindustrin genom (), ett intresseorgan för alkoholindustrin, skriver förslag till ny alkohollagstiftning åt flera afrikanska regeringar (i , och ). Man har ambition att hjälpa många fler fattiga länder med detta. Den lagstiftning man för fram baseras givetvis inte på folkhälsopolitiska målsättningar utan på industrins intressen. Det är därför av största vikt att arbetar för att påverka, dels självklart direkt vid alla kontakter med regeringar i länder som utsätts för dessa påtryckningar, dels också indirekt genom att agera i EU och FN för att internationella handelsöverenskommelser även ska hantera villkoren för aggressiv marknadsföring av alkohol och tobak. När man ser vad industrins globalisering, och det växande inflytandet från marknadsideologer som detta innebär i många små och svaga länder och även inflytande över beslutsfattare på nationell nivå i dessa länder betyder så blir man oroad. I den mån alkoholpolitik utformas så sker det mer på marknadens villkor än för befolkningens möjlighet att nå den utveckling som vore önskvärd. Med de goda erfarenheter har av en restriktiv alkoholpolitik borde det kunna vara en framträdande del av internationella åtagande i en politik för global utveckling att hjälpa utvecklingsländer när det gäller att utforma en alkoholpolitik som stöder utvecklingen på lokal nivå. Att förhindra den mycket aggressiva marknadsföring och reklam för såväl alkohol som tobak som blivit vanlig i många utvecklingsländer borde ha högsta prioritet vid förhandlingar om utvecklingsavtal och handelsavtal. Forskningen är samlad, väl dokumenterad och tillgänglig i Baborrapporten no ordinary commodity (WHO 2003). Där beskrivs också den nuvarande situationen som motiverar att hjälpa medlemsländerna att minska den alkoholrelaterade sjukdomsbördan där förebyggande insatser, det vill säga en effektiv alkoholpolitik och lagstiftning är nödvändiga. bör i allt internationellt biståndsarbete lyfta fram alkoholens roll som en allvarligt utvecklingshämmande faktor. bör som konsekvens av detta arbeta för att förhandlingarna inom WTO och GATS strävar efter att begränsa den mycket aggressiva form av marknadsföring av såväl alkohol som tobak som blivit norm i många utvecklingsländer. bör mot bakgrund av det ovan anförda ge regeringen till känna som sin uppfattning att förhandlingar om internationella handelsregler bör användas som en arena för att lyfta den ovan beskrivna problematiken med den allt aggressivare marknadsföring som bedrivs av industrier som arbetar med beroendeframkallande produkter som alkohol och tobak. Alkohol i FN:s arbete med utvecklingsfrågor Att driva frågan om marknadsföring av alkohol inom EU är ett sätt att öka trycket på att de utvecklingsinsatser som bidrar till inte ska motverkas av kommersiella aktörer. Även inom FN-systemet menar vi att ska driva frågan om alkoholens utvecklingshämmande roll. bör sträva efter att samla en global opinion mot den form av marknadsföring av alkohol och tobak som utvecklats av många företag och även arbeta mot att företag infiltrerar lagstiftningsprocesser där de själva har ekonomiska intressen så som redan skett i några . bör för att påskynda ett sådant initiativ ge regeringen till känna som sin mening vad som anförts ovan angående betydelsen av att lyfta fram frågan om aggressiv marknadsföring av alkohol som en utvecklingshämmande faktor inom ramen för FN:s arbete med utvecklingsfrågor. (20052007) som samordnats av STAP (in the ) består av representanter för 24 europeiska länder. Målet för är att studera, mäta och rapportera hur nationella lagar och frivilliga branschöverenskommelser kring annonsering och annan marknadsföring av alkoholhaltiga drycker upprätthålls i EU:s medlemsstater och i .