mot · GY02So558 · 2010-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovsbedömningsinstrument för personlig assistans. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om dubbel assistans. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om regler för assistans under sjukhusvistelse. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om personer med psykisk funktionsnedsättning och daglig verksamhet. I om mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning fastslås rätten till självbestämmande och rätten att kunna delta i samhället. För detta behövs ibland personligt stöd i vardagen. Det svenska systemet med personlig assistans bidrar till ökat självbestämmande och deltagande i samhället på lika villkor för personer med funktionsnedsättningar. Utan ett sådant stöd skulle många människor med funktionsnedsättningar tvingas till ett liv i passivitet. Personlig assistans ingår som en av tio insatser som individen har rätt till under vissa förutsättningar enligt LSS (lagen om stöd och service för vissa funktionshindrade). LSS har funnits . På direktiv av dåvarande socialminister gjordes en utredning om villkoren för personer med funktionsnedsättningar. Utredningen pekade på stora skillnader i levnadsvillkoren mellan personer med funktionsnedsättningar och den övriga befolkningen. Utredningen konstaterade att socialtjänstlagen och hälso- och sjukvårdslagen inte räckte till utan att det behövdes en särskild lag som kompletterade dessa och andra lagar. Utredningens förslag ledde till ett enigt beslut om LSS i 1993. Med LSS fick personer med mer omfattande och varaktiga funktionshinder en starkare ställning i samhället och ökad möjlighet att själva styra över sin vardag. Den statliga ersättningen för insatsen personlig assistans regleras genom en särskild lag, (lagen om assistansersättning). En av grundtankarna med personlig assistans är att människor med funktionsnedsättning ska få leva det liv som de vill leva. Personlig assistans har förbättrat livskvaliteten enormt för många människor med allvarlig funktionsnedsättning och är en av de viktigaste jämlikhetsreformerna som genomförts. Rätten till personlig assistans är för dessa människor en ovärderlig förutsättning för frihet och självständighet. hade ca 16000 personer personlig assistans. Det genomsnittliga antalet beslutade timmar var . Samhällets totala kostnader för assistansersättningen uppgick till . LSS-verksamheten har ökat mycket kraftigt sedan införandet 1994. Kostnaderna för assistansersättningen har ökat från 1995 till dagens (2009). Det beror både på en ökning av antalet assistansberättigade och en ökning av antalet assistanstimmar per person. Rätten att få behålla personlig assistans efter fyllda infördes och är en viktig orsak till ökningen . Den statliga utredningen har sett över hela lagstiftningen och lämnade utredande ett stort antal förslag till förändringar i sitt slutbetänkande Möjlighet att leva som andra (SOU 2008:77). Bland annat föreslås att ett tydligt barnperspektiv skrivs in i LSS. Staten föreslås få ett samlat ansvar för personlig assistans. Det föreslås också tydligare regler för hur behovet av personlig assistans ska bedömas. Vidare föreslås ett golv för rätten till personlig assistans på minst 20 timmars grundläggande behov samt en ny insats med personlig service och boendestöd för dem med lägre behov än . Personer med psykiska funktionsnedsättningar föreslås vidare få rätt till insatsen daglig verksamhet om de ingår i personkretsen för stöd och service enligt lagen. Kommittén föreslår också att lagen om assistansersättning () ska upphävas och att tillämpliga delar av denna lag i stället ska föras in i LSS. Den proposition som regeringen lade fram , Personlig assistans och andra insatser åtgärder för ökad kvalitet och trygghet, behandlade enbart ett fåtal av utredningens förslag. Hur regeringen avser att hantera övriga förslag från framgår inte. Vi återupprepar i denna motion förslag som vi lade fram i samband med propositionen men som vi inte fick gehör för då. Vi anser dock att de är av sådan vikt att vi vill lyfta fram dem på nytt. Att barnperspektivet nu har förts in i lagstiftningen är principiellt viktigt. Barns bästa ska beaktas och när en LSS-insats rör ett barn ska barnet ges möjlighet att framföra sina åsikter utifrån barnets ålder och mognad. Vi tycker också att det är bra med registerkontroll av personer som utför LSS-insatser. Vi ser det som en rimlig och proportionerlig skyddsåtgärd för barn, begränsad på samma sätt som registerkontrollen avseende förskoleverksamhet, skola och barnomsorg. Vi känner dock oro när det gäller det pågående arbetet med att ta fram behovsbedömningsinstrument för personlig assistans. har regeringens uppdrag att i samarbete med utarbeta ett vetenskapligt instrument som kan användas när behovet av personlig assistans ska bedömas. Uppdraget ska redovisas . har också ett uppdrag att följa hur enhetligheten i bedömningarna ser ut när det gäller grundläggande och andra personliga behov i beslut om assistansersättning. ska vid behov föreslå åtgärder för att öka rättssäkerheten och enhetligheten i besluten. Vi har inget emot att ges möjligheter att skapa och verka för lika bedömningar i hela landet. Inte minst mot bakgrund av att redovisat olikheter som inte beror på olikheter i befolkningsstruktur utan på att det finns olika lokala rutiner och riktlinjer för handläggningen av ärenden. Arbetet med behovsbedömningen däremot väcker frågor. Ett tidigt utkast var ett 91-sidigt dokument där varje detalj i en persons liv skulle redovisas och därefter inom varje detaljerat område rimlighetsbedömas av handläggare. Instrumentets utformning var enligt vår mening minst sagt integritetskränkande, och handikappförbunden lämnade referensgruppen i protest mot inriktningen på arbetet. Den enskilde förväntas redovisa allt från de intimaste behov på toaletten, till hur en balanserad diet upprätthålls och om sexualvanorna är säkra. Enbart frågor om matintag skulle utredas på 16 sidor. Hela denna hantering av behovsbedömningsinstrumentet är enligt vår mening oacceptabel och skadar tilltron till LSS-reformen. har efter protester från handikappförbunden gett besked om att förslaget inte kommer att testas på några personer som söker. Det är bra att och lyssnat på de argument som framförts men frågorna om det fortsatta arbetet kvarstår. Vi anser att arbetet med behovsbedömningsinstrumentet måste bygga på respekt för individen och dennes oberoende och integritet. Regeringen bör vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa detta. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Några specifika frågor angående assistans och daglig verksamhet Villkor vid ansökan om dubbel assistans En införd regel gäller när en person har behov av mer än en personlig assistent . Han eller hon ska ha rätt till detta endast under förutsättning att möjligheterna att erhålla bostadsanpassningsbidrag eller andra hjälpmedel har utretts. Regeringen skrev i propositionen att det är angeläget att den enskilde inte drabbas negativt som ärenden om bostadsanpassning eller hjälpmedel prövas. Därför bör ärenden av detta slag handläggas skyndsamt med hänsyn till den enskildes situation. Vi menar att det naturligtvis trots allt finns en risk att handläggningen kan dröja och att den enskilde därför också riskerar att befinna sig i en besvärlig situation. Därför anser vi att det måste vara möjligt för den enskilde att ansöka om dubbel assistans , även om han eller hon senare väljer att avsluta insatsen när bostadssituationen är anpassad och hjälpmedel provats ut. Kravet bör alltså gälla att ansökan om att utreda alternativ ska ha lämnats in, men vi menar att ärendet inte ska behöva vara färdigutrett för att en person ska kunna ansöka om dubbel assistans, vilket regeringen alltså infört som regel. Vi yrkade detta i vår motion som nämnts ovan. När utskottet behandlade frågan sades enbart att de noterade att regeringen har för avsikt att noggrant följa upp och utvärdera tillämpningen av de föreslagna reglerna, och avslog därmed yrkandet. Vi beklagar detta eftersom det finns en uppenbar risk att människor hamnar i kläm och väcker därför frågan på nytt. En annan för den enskilde mycket konkret förändring och förbättring skulle vara att ändra regelverket för assistans vid sjukhusvistelse. pekade också på detta. kan assistansersättning, när särskilda skäl föreligger, lämnas även för tid då den funktionshindrade vårdas på sjukhus, högst . Det här är ett påtagligt problem både för den enskilde och för den personliga assistenten. Den enskilde riskerar att bli av med den personliga assistent som fungerar väl och riskerar behöva anställa en ny efter en sjukhusvistelse. Praktiska svårigheter blir än större för dem som själva är arbetsgivare. För den som arbetar som personlig assistent är det naturligtvis otryggt att med mycket kort varsel kunna förlora sin anställning. Det kan skapa stor oro för båda parter och är också något som kan försvåra rekrytering. Frågan har tidigare belysts av arbetsgruppen Rekrytering av personlig assistans (Ds 2001:72) och man föreslog då en utökning . Dåvarande föreslog , en bedömning som fortfarande anser är önskvärd och skulle underlätta planering för alla parter. Regeringen bör utreda aspekter runt finansiering av ett sådant förslag och återkomma med ett förslag om regeländring. Vid behandling av denna fråga i socialutskottet nämndes att det pågår ett arbete i med att ta fram underlag för att bereda frågan om assistansersättning vid sjukhusvistelse. Utskottet välkomnade detta och anser att resultatet av det arbetet bör avvaktas. Vad vi känner till har ännu inget hänt i frågan, varför vi här lyfter den på nytt. Rätt till daglig verksamhet för personkrets 3 Förslaget från om att personkrets 3 ska få rätt till daglig verksamhet har regeringen valt att inte lägga fram. Ett skäl som de anger är de åtgärder som görs för att skapa arbete i olika former för gruppen. Ett annat skäl som tagits upp är att det är så få som går vidare från daglig verksamhet till någon form av lönearbete, trots att gör bedömningen att ca 10procent skulle kunna göra det. Man är rädd för inlåsning. Vi delar bedömningen att människor med psykisk funktionsnedsättning självklart i första hand måste få tillgång till anställningsformer på arbetsmarknaden. Men det är också viktigt att se att långt ifrån alla nås, trots de satsningar som pågår. Utredningen föreslog att insatsen daglig verksamhet utvecklas så att den ger en meningsfull sysselsättning av god kvalitet samt stärker den enskildes möjlighet att övergå till lönearbete. Så som rätten till daglig verksamhet för personkrets 1 och 2 är utformad , gäller den under förutsättning att personen i fråga saknar förvärvsarbete, inte utbildar sig och inte får behoven tillgodosedda på annat sätt. Vi anser därför att det finns anledning att mycket noga följa utvecklingen och återkomma till att överväga rätt till daglig verksamhet, eller på annat sätt garantera en anpassad arbetssituation för människor med psykisk funktionsnedsättning. Frågan om differentierad timschablon Vi anser slutligen också att det är bra att regeringen avser att återkomma i frågan om differentierad timschablon. Frågan är komplicerad och behöver utredas mer. Vi anser dock att det finns anledning att titta vidare på den.