ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GY02So297 · 2010-10-22 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ökad tillgänglighet. beslutade om en tioårig handlingsplan för handikappolitiken, där ett av målen är ett tillgängligare samhälle. Enkelt avhjälpa hinder skulle vara åtgärdade 2010. Det kan t.ex. handla om att anpassa kollektivtrafiken, göra byggnader tillgängliga eller anpassa sina hemsidor så att alla kan använda dem. Alla samhällssektorer (stat, kommuner, landsting, företag och organisationer) har ett ansvar för genomförandet och regeringen har ett ansvar för att se till att målet uppnås. Men efter att klubbade handlingsplanen är situationen för personer med funktionsnedsättning fortfarande nedslående. Regeringen har presenterat en skrivelse om hur arbetet för ökad tillgänglighet ska drivas vidare efter 2010. Det är viktigt att det genomförs konkreta beslut och åtgärder under kommande mandatperiod för att inte förlora ytterligare i tempo på detta viktiga område som berör en femtedel av befolkningen.
mot · GY02So298 · 2010-10-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en översyn av valfriheten för äldre. infördes lagen om valfrihetssystem (LOV). Det är ett utmärkt initiativ från alliansregeringen som ger kommunerna möjlighet att införa valfrihet inom bl.a. äldreomsorgen. Det är naturligt att införande av nya reformer tar lite tid och att de uppvisar en del barnsjukdomar. De som ska genomföra reformerna, i det här fallet kommunerna, har en del invanda arbetssätt och föreställningar att ändra för att valfriheten ska fungera till de äldres fromma. Och för de äldre innebär reformen en ny valfrihet som inte funnits tidigare, vilket det också kan ta tid att anpassa sig till och veta vilka krav man kan ställa och vilken rätt man har. Intresset av att utreda ett införande har varit stort, över 200 kommuner har fått stimulanspengar för detta. har endast drygt 30 kommuner verkligen infört valfrihet för sina äldre. Vi anser att det finns ett värde i att alla äldre i hela landet får samma rätt att välja äldreomsorg, på samma sätt som alla barn och ungdomar och deras föräldrar i hela landet har rätt att välja förskola och skola. Kommunerna bör inte kunna hindra sina äldre invånare från att välja mellan olika godkända anordnare av hemtjänst och äldreboende. Det handlar om respekt för människors egen vilja och en tilltro till hennes förmåga att fatta kloka beslut om sig själv och de nära och kära. Här finns det skäl att överväga en skärpning av lagen så att rätten att välja omfattar alla och inte bara vissa. Det är fel att äldre blir utlämnade åt kommunpolitikernas godtycke valfriheten ska vara deras och inte politikernas. I dagens lagstiftning finns också möjligheter till skickeval, dvs. att man inte behöver välja anordnare utan blir hänvisad någon av kommunen. Det i sin tur ger upphov till medvetet eller omedvetet gynnande av vissa anordnare från kommunens sida. Vi anser att den som söker hemtjänst (eller i förekommande fall anhörig eller god man) också ska välja anordnare. För att underlätta ett sådant val bör särskilda informatörer finnas. Objektiv och jämförbar information bör tas fram från alla anordnare så att man får en god överblick över vad de olika anordnarna står för och kan erbjuda.
mot · GY02So299 · 2010-10-25 00:00:00 — Försäljning av öl och vin i landsbygdsbutiker tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillåta försäljning av öl och vin i landsbygdsbutiker. De som bor och verkar i storstäder har en mycket god samhällsservice med en välutbyggd kollektivtrafik i form av bland annat tunnelbana och bussar. Det finns dygnet-runt-öppna apotek och närhet till det mesta. Det är en dramatisk skillnad jämfört med dem som bor utanför storstäderna, där man är beroende av att ha närhet till livsmedelsbutiker och närservice. Dock är det mycket låg lönsamhet för dessa butiker som kämpar för att hålla sig kvar och för möjligheten att kunna ha flexibla öppettider, även på landsbygden. Det är vi konsumenter som ytterst bestämmer vilka butiker som överlever konkurrensen, vilket är bra i en marknadsekonomi. Det vi politiker dock kan och bör göra är att underlätta för företag, och därmed människor, att finnas och verka i hela . En konkret åtgärd som skulle underlätta livet utanför storstäderna är att möjliggöra för butiker att sälja ett bredare sortiment av varor, däribland öl och vin. Det skulle ge ett större kundunderlag eftersom lokalbefolkningen inte skulle behöva resa flera mil för att inhandla öl och vin utan köpa dessa varor i samband inköp av övriga varor till hushållet. Detta skulle skapa nya möjligheter till intäkter till mindre butiker samt ge möjlighet för människor boende utanför storstäderna att enkelt och smidigt kunna köpa enklare sortiment av öl och vin liksom storstadsbor. Det skulle leda till en stor förändring i men ligga väl i linje med vad andra länder redan tillåter. I ett första steg skulle man kunna genomföra en testförsäljning i ett antal regioner och butiker i . Därefter skulle man kunna utvärdera försäljning följt av att om försöket utfaller positivt införa ett system med licensbutiker på landsorter. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GY02So300 · 2010-10-25 00:00:00 — Förtydligande av landstingens ansvar tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att förtydliga landstingens ansvar för tillhandahållande av hjälpmedel. har ett eget regelverk beträffande hjälpmedel för svårt sjuka som dessvärre inte följer intentionerna i gällande lagstiftning. I praktiken innebär detta att om en svårt funktionsnedsatt person anlitar ett privat assistansföretag tillhandahåller inte elrullstolar och andra viktiga hjälpmedel. I ett annat landsting hade samma person däremot erhållit behövliga hjälpmedel. Det är inte rimligt att människor som bor i fel landsting ej får rätt till välbehövliga hjälpmedel, vilket tydligt försämrar deras vardag. Att exempelvis inte kunna vända sig i en säng utan glidlakan, eller att inte kunna lämna sitt hem i en rullstol, må vara en icke-fråga för en människa som inte är funktionsnedsatt men för dem som berörs kan det vara en livsavgörande skillnad i livskvalitet. Det borde vara självklart för ansvariga politiker i att själva följa intentionerna i nuvarande lagstiftning. Men eftersom så uppenbarligen inte är fallet bör regeringen överväga att ändra regelverket i syfte att förtydliga landstingens ansvar att tillhandahålla hjälpmedel. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GY02So302 · 2010-10-21 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett förtydligande i LSS-lagstiftningen om arbetsträning för funktionshindrade. Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS; SFS 1993:387) är en rättighetslag som ska garantera personer med omfattande och varaktiga funktionshinder goda levnadsvillkor, att de får den hjälp de behöver i det dagliga livet och att de kan påverka vilket stöd och vilken service de får. Målet är att den enskilde får möjlighet att leva som andra. LSS ger rätt till tio insatser för särskilt stöd och särskild service som människor kan behöva utöver det som de kan få genom annan lagstiftning. LSS är ett komplement till andra lagar och innebär inte någon inskränkning i de rättigheter som andra lagar ger. En begäran om stöd och service från en person som ingår i lagens personkrets bör i första hand prövas enligt LSS om det är en insats som regleras i lagen. Motivet till detta är att det i allmänhet får antas vara till fördel för den enskilde. Intentionerna i LSS är synnerligen vällovliga med högt ställda förväntningar på att samhället visar välvilja för att hjälpa funktionshindrade. Men enligt talespersoner för Neurologiskt () förefaller lagtexten vad gäller exempelvis arbetsträning vara något rigid vad gäller hur sådan träning bäst kommer funktionshindrade till del på ett individualiserat och därmed optimalt flexibelt sätt. NHR kan peka på många fall av behov för långvarig rehabilitering i form av arbetsträning, men där denna inte beviljas av med hänvisning till att man inom ramen för LSS endast får medge arbetsträning om denna begränsas . Med kunskap i hur god rehabilitering bäst kommer bland annat neurologiskt handikappade till del när det innebär inslag av arbetsträning, inser man att en laglig begränsning till att detta maximalt får pågå inte är förenlig med optimala rehabiliteringsmål i många fall. Det är inte ovanligt att sådana funktionshinder behöver arbetsträna mycket längre och ibland kanske till och med livslångt för att funktionsnivån, och därmed arbetskapaciteten, för den enskilde ska kunna tillvaratas så långt som det är möjligt. Vi föreslår därför att en översyn av LSS görs i ambitionen att förtydliga möjligheten till en mera flexibel bedömning av behovet och tidsperioden för en arbetsträning för funktionshindrade, men där grundprincipen i normalfallet fortsatt är någon bortre tidsgräns för detta av samhällskostnadsskäl. En sådan reformering med större flexibilitet i möjligheterna till hur arbetsträning för funktionshindrade utformas blir då inte ett hinder utan ett stöd för att de långsiktiga individuella målen med åtgärden kan uppnås i flertalet fall. Finn (M)
mot · GY02So303 · 2010-10-22 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om speciallivsmedel. Många människor lider av sjukdomar i mag- och tarmkanalen. En stor del av dem behöver särskild kost, sondnäring eller kosttillägg. Som ett exempel kan nämnas den grupp av människor som lider av glutenintolerans celiaki. För denna grupp betyder det höga merkostnader för att köpa speciella livsmedel som t.ex. specialmjöl och specialpasta. Med hjälp av livsmedelsanvisning kan barn få ett visst sortiment via , men därefter varierar stödet beroende på vilket landsting de tillhör. En utredning om speciallivsmedel för barn och vuxna föreslår att landstingen ger ett bidrag till inköpen av livsmedel för den sjuke för att enligt utredaren normalisera matkostnaden för den som behöver speciallivsmedel så mycket som möjligt. Den mat som de mag- och tarmsjuka måste äta är den medicin som behövs. Att även dessa grupper skall få subventionerade mediciner som övriga sjuka är en självklarhet. Regeringen bör återkomma med förslag på hur intentionerna i motionen ska uppfyllas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GY02So304 · 2010-10-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa legitimation för socionomer. Även socionomer bör legitimeras. Detta skulle ge både en kvalitetssäkring och en garanti för de människor som söker hjälp eller som känner sig utsatta från sida. Såväl myndighetsutövning som psykosocialt behandlingsarbete kräver stor kunskap och kompetens. Det övergripande syftet med en legitimation är att tillförsäkra klienterna professionell handläggning av ett ärende, en professionell behandling och ett gott bemötande. Kraven är stora på kompetens vare sig en socionom arbetar inom , hälso- och sjukvården, kriminalvården, skolan, behandlingshem eller annan social verksamhet. Därför måste socionomutbildningen vara av mycket hög kvalitet. Ett krav på legitimation skulle även kunna innebära att arbete får en välbehövlig statushöjning, vilket den förtjänar. är socionomyrket ett kvinnodominerat arbete. Med en statushöjning kan fler män lockas till yrket. En fördel med att utfärda legitimation för socionomer är ökade möjligheter för ansvarsutkrävande. En socionom som är direkt olämplig kan då förhindras att utöva sitt yrke. () har länge drivit kravet på legitimation. Det är hög tid att realisera detta. Detta bör ge regeringen till känna.
mot · GY02So305 · 2010-10-20 00:00:00 — Insemination för ensamstående kvinnor tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om rätt till insemination för ensamstående kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att donatorns rätt till anonymitet skyddas. Enligt den svenska lagstiftningen har hetero- och homosexuella par som är sambo, gifta eller ingått partnerskap rätt till insemination vid svenska sjukhus. Däremot omfattas inte ensamstående av denna lagstiftning. Då ensamstående kvinnor nekas rätt till insemination vid svenska sjukhus väljer många att åka till andra länder. Inseminationen görs ofta utomlands för att kunna uppfylla många kvinnors dröm om föräldraskap. Ett alternativ till barnlöshet är adoption men alla vill inte adoptera och då par har rätt att inseminera borde även ensamstående ha denna rätt. Ofta nämns barnens rätt till två föräldrar som en av anledningarna till att man inte vill ge rätt till ensamstående kvinnor i att få inseminera på svenska sjukhus, men vi tillåter ensamstående adoption. Ytterligare anledningar som nämns är donatorns anonymitet; donatorn ska inte behöva sökas upp av barnet när denne blir vuxen. Lagen säger dock att information om donatorn ska sparas och den ansvarige för inseminationen har skyldighet att lämna ut uppgifterna. Ensamstående kvinnor bör därför få tillgång till insemination vid svenska sjukhus. Genom lagstiftning skulle man kunna lösa donatorns rätt till anonymitet genom att inte lämna ut registren. På så sätt likställs insemination med adoption.
mot · GY02So306 · 2010-10-25 00:00:00 — Värdighetsgaranti inom äldreomsorgen i alla kommuner tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det ska finnas en värdighetsgaranti inom äldreomsorgen i alla kommuner. Jag drömmer om ett samhälle som behandlar människor med respekt och värdighet under hela livet och där människor i olika åldrar möts och byter erfarenheter. Att åldras med värdighet betyder för mig att få god omvårdnad, meningsfull sysselsättning, kunna hålla sig fräsch och snygg, äta god hemlagad mat, att ha tillgång till umgänge och ett socialt liv . Men att bli äldre handlar inte bara om att behöva vård och omsorg utan det handlar också om det friska åldrandet. Äldre människor är en resurs att ta tillvara. Bara för att man fyllt skall man inte förbises i olika sammanhang i samhällsbygget. Tillsammans kan vi skapa ett fungerande samspel mellan generationerna. När man blir äldre försvinner inte de egna personliga önskemålen. Det finns ingen åldersgräns som upphäver rätten att bestämma över sin vardag. Eget val, självständighet, inflytande över de insatser som ges, ett värdigt bemötande, ett tryggt boende och nära till läkarkontakter ska tillgodoses inom äldreomsorgen. Det måste råda tydlighet om vad medborgarna kan förvänta sig. har länge drivit frågan om värdighetsgarantier i äldreomsorgen. Där ska det tydligt anges vad man som äldre och anhörig ska garanteras. De kan tydliggöra såväl möjligheten till en promenad som vad som händer om den enskilde inte får det som har utlovats. Värdighetsgarantin ska inte bara handla om det medicinska utan också det sociala. En uttalad värdighetsgaranti är speciellt viktig för de personer som har stora vårdbehov men som av olika anledningar inte har förmåga att efterfråga dessa. har länge arbetat för att värdighetsgarantier ska bli verklighet. Regeringen har lämnat en proposition med förslag om en nationell värdegrund inom äldreomsorgen som utgör en grund för de lokala värdighetsgarantier regeringen vill se komma på plats i alla kommuner (prop. 2009/10:116 Värdigt liv i äldreomsorgen). I budgetpropositionen finns ett stöd till kommuner som önskar skapa lokala värdighetsgarantier. Jag anser att denna möjlighet ska bli ett krav så att det finns tydliga värdighetsgarantier i alla kommuner.
mot · GY02So307 · 2010-10-25 00:00:00 — Handlingsplan med vård-, boende- och sysselsättningskedja tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det i alla kommuner ska finnas en handlingsplan med vård-, boende- och sysselsättningskedja. För de människor som hamnat snett i tillvaron och kommer in på institutioner av olika slag fängelse, vårdhem, rehabilitering etc. är det av stor vikt att det finns en god planering innan utskrivning sker. Missbrukare som fått vara en månad på behandlingshem äter upp sig och mår bättre fysiskt, men behöver en sysselsättning och ett boende med stöd som fungerar direkt vid ankomst till den egna kommunen. Viss vård faller även under /regionen, vilket kräver samverkan mellan dem och hemkommunen. Detta fallerar ibland, då placeringar/köp av platser blir väldigt långt från hemkommunen, vars tjänstemän är olika insatta och engagerade i hur behandlingen/rehabinsatserna går. Det är inte svårt att förstå att det blir återfall, när tillvaron återigen blir ostrukturerad för att man inte har något vettigt att göra. Varje kommun borde ha en tydlig handlingsplan med vård-, boende- och sysselsättningskedja för personer med missbruksproblem, psykiska sjukdomar och med dubbeldiagnoser, som är särskilt utsatta grupper. Det är viktigt att dessa handlingsplaner visar hur planeringen ska kunna ske på ett så individuellt anpassat sätt som möjligt. Att dagens vårdorganisationer inte är rustade för att hjälpa personer med samsjuklighet får en särskilt allvarlig konsekvens i tvångsvården. Det är nödvändigt att tydligare reglera kommunernas och även landstingens respektive uppgifter i en handlingsplan. Ett otydligt delat ansvar för behandling samt ett parallellt ansvar för utredning och bedömning för dem som behöver insatser från båda huvudmännen riskerar att fortsätta att leda till olika prioriteringar.
mot · GY02So308 · 2010-10-25 00:00:00 — Hjälp i hemmet vid en förälders sjukdom tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av tillgång till stöd i hemmet för omvårdnad av barn vid en förälders sjukdom. När en förälder drabbas av sjukdom, är med om en olycka eller vid andra speciella situationer blir barnen väldigt utsatta. Ofta finns det en annan förälder, övrig släkt eller vänner som kan gå in och ta ett stort ansvar. Alla har dock inte detta nätverk och även om det finns kan det vara praktiskt omöjligt för någon att exempelvis bosätta sig hos barnen . Vid sådana här tillfällen kan det vara extra viktigt för barnen med en så trygg hemmiljö som möjligt, att de kan fortsätta med sin ordinarie skolgång och andra rutiner. Det är också viktigt att de i möjligaste mån kan få fortsätta att tillbringa med den förälder som är sjuk. Jag anser därför att man bör se över hur man kan garantera tillgången till någon form av tjänst där en person kan komma och finnas i hemmet och hjälpa till med främst barnens omvårdnad under en om familjen så önskar. Avgiften för detta skulle exempelvis kunna regleras på samma sätt som hemtjänsttaxan.
mot · GY02So309 · 2010-10-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av nationella riktlinjer för behandlingen av ofrivillig barnlöshet. Ofrivillig barnlöshet drabbar mellan av alla par. Ofrivillig barnlöshet betyder att ett par försökt att bli gravida utan att lyckas. Den livskris detta orsakar måste tas på stort allvar. Att vilja bli förälder men inte kunna väcker ofta existentiella frågor. Forskning visar att ofrivillig barnlöshet för många är något av det mest påfrestande man kan utsättas för. Det kan liknas vid en mycket långdragen kris utan tydlig avgränsning . Därtill är det också ofta något som omvärlden inte känner till. Att på olika sätt stödja och hjälpa personer i den livssituationen är naturligt när man tror på familjens och de små gemenskapernas betydelse. Det kan handla om att bejaka fertilitetsbehandling inom etiska ramar, men också om att arbeta för större öppenhet i samtal runt barnlöshet och bättre möjlighet till exempelvis stödsamtal och krisbearbetning. räknar man med att drygt hälften av dessa par kan få barn efter utredning och behandling. Den andra hälften är infertil och har alltså ingen möjlighet att föda egna barn. Paret får genomgå en grundlig undersökning hos en gynekolog. Om utredningen inte visar något onormalt görs, efter en individuell bedömning, ett antal inseminationer. Om det inte fungerar kan paret få IVF-behandling, som ofta kallas provrörsbefruktning. Det finns också flera och kompletterande behandlingar som kan utföras utifrån individuella förhållanden. Det finns stora variationer inom olika landsting/regioner när det gäller vilken hjälp ett par kan få. Det handlar bland annat om hur många IVF-försök man får hjälp med. Jag anser att det ska finnas nationella riktlinjer för behandling av ofrivillig barnlöshet för att garantera att alla exempelvis får samma antal IVF-försök oberoende av var i landet man bor.
mot · GY02So310 · 2010-10-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att patienter med bröstcancer ska ges skriftlig information om diagnos och planerad behandling och rehabilitering. presenterades utredningen nationell cancerstrategi för framtiden, som konstaterade att antalet personer som drabbas av och lever med cancer kommer att öka kraftigt . I budgetpropositionen avsatte regeringen i syfte att förverkliga den nationella cancerstrategin. Arbetet omfattar följande sju områden: Försöksverksamhet för en patientfokuserad och sammanhållen cancervård. Syftet är att skapa en patientfokuserad och sammanhållen cancervårdkedja. Informationstjänst om cancer på Internet för allmänheten. Syftet är att förbättra informationen till medborgarna om cancer och bland annat prevention. Insatser för att minska tobaksrökningen. Ett projekt för att öka deltagarfrekvensen i gynekologisk cellprovskontroll och mammografi. Syftet är att bättre förstå orsaker till skillnader i överlevnad i olika cancersjukdomar. UK (och ) är initiativtagare. Syftet är att samordna process och föra en dialog med företrädare för huvudmän, profession och akademi om, och samordna processen av utvecklandet av regionala cancercentrum (RCC). Kartläggning av användning av patientrapporterade mått i dagens kvalitetsregister. Arbetet kommer att kraftigt förbättra cancervården i stort i . Jag vill dock särskilt lyfta fram den cancerform som är vanligast för kvinnor, nämligen bröstcancer. Närmare 7000 kvinnor drabbas av detta besked, med vård och behandling som följd. För de flesta personer kommer ett cancerbesked som en chock. Man vill och kan inte ta det till sig, och har behov av att inte bara få muntlig information utan även skriftlig sådan som går att ta med hem till närstående. () genomförde en enkät , som tydligt visade på behovet av en skriftlig behandlingsplan med information om diagnos, behandling och även rehabilitering ett individuellt program som omfattar sjukgymnastik för att undvika besvär med lymfan, allmän fysisk träning och inte minst möjlighet till psykisk bearbetning. Att få operera bort ett eller båda brösten är en stor fysisk och psykisk omställning. Att få en realistisk medicinsk bedömning av bröstrekonstruktion ganska tidigt efter operation är också ett viktigt steg i rehabiliteringen för att kunna leva i vardagen med sin nya kropp.