ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GY02N243 · 2010-10-21 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över minerallagen. I är det Bergsstaten som handlägger ärenden enligt minerallagen. En av dess uppgifter är att pröva ansökningar om undersökningstillstånd för att möjliggöra provborrningar. Bergsstaten ska dessutom utöva tillsyn över efterlevnaden av minerallagen. I arbetsuppgifterna ingår också att informera, både företag och andra intressenter. Regeringen har beslutat att Bergsstaten ska ha följande mål: En aktiv och effektiv tillstånds-, tillsyns- och informationsverksamhet ska möjliggöra undersökning och utvinning av de mineraliska ämnen som omfattas av minerallagen. I råder en ganska febril aktivitet vad gäller provborrningar efter olika mineraler. Det är provborrningar efter bland annat naturgas i och uran i norra delarna av . I båda fallen handlar det om att leta efter energikällor som vi i politiskt fattade beslut har sagt att vi ska fasa ut från energisystemet. Dessutom pågår flera av dessa provborrningar i områden som är känsliga natur- och kulturmiljöer som vi i andra sammanhang och av andra skäl har sagt att vi ska värna. I första steget ges tillstånd till provborrning. Finner man det man söker, exempelvis naturgas, i så stor omfattning som man hoppas ska ett nytt tillstånd sökas. Efter ytterligare undersökningar med positiva resultat ansöks om det slutliga tillståndet att utvinna. Först då görs en rejäl genomgång av vad en utvinning kan ge för miljöeffekter. Detta kan synas mycket märkligt eftersom provborrningarna sker och eftersom känslig och värdefull närmiljö redan i det första skedet kan åsamkas skada. I har ställt sig tveksam till att provborrningar genomförs men inte ens det kan stoppa projektörerna utan det är Bergsstatens ord som gäller. Minerallagen borde ses över i syfte att hänsyn även tas till andra intressen än de direkt kommersiella. Allmänna intressen och värnandet av värdefulla miljöer och biologisk mångfald bör gå före rätten att leta efter och utvinna mineraler. I exemplet naturgas är det förvånande, och i grunden orimligt, att man inte tar hänsyn till klimatutmaningen och de beslut som fattats eller måste fattas på klimatområdet och som innebär att fossila bränslen ska fasas ut.
mot · GY02N244 · 2010-10-19 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta initiativ till att förbättra prisövervakningen av fjärrvärmemarknaden. I många håll i landet har villa- och fastighetsägare som skrotat oljepannan eller eluppvärmningen fått se sina kostnader för fjärrvärmen stiga kraftigt . Fjärrvärmetekniken är på många sätt oerhört bra, men den som en gång investerat i fjärrvärme har svårt att byta uppvärmningsform som fjärrvärmeleverantören inte har någon konkurrens i fjärrvärmenätet. Detta naturliga monopol kan därmed användas för att på ett orimligt sätt höja kostnaden för konsumenten. När så är fallet drabbas konsumenterna på ett otillbörligt sätt som andra som fortfarande sitter fast med oljepanna eller eluppvärmning drar sig för att byta till fjärrvärme, dvs. beslut som skulle kunna bidra till att vi närmar oss svenska miljömål försenas. På områden där vi har naturligt monopol råder det i allmänhet en prisreglering från samhällets sida. På fjärrvärmeområdet har vi dock så kallad fri prissättning. Det är detta förhållande som gör att fjärrvärmeleverantörerna kan höja priserna på ett oskäligt vis. Detta är givetvis inte acceptabelt. För att komma tillrätta med problemet bör kontrollen av fjärrvärmeleverantörernas prissättning förbättras. Det bör åligga regeringen att tillse att en sådan kontroll eller övervakning kommer på plats. Om så inte sker kommer fjärrvärmekunderna även fortsättningsvis att tvingas betala högre priser och riskera att färre husägare kommer att ansluta sig till fjärrvärmenätet. Det innebär att ett viktigt alternativ till fossila bränslen får en sämre konkurrenskraft i fastighetsägarnas ögon.
mot · GY02N245 · 2010-10-21 00:00:00 — Medel för regional och lokal utveckling tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över och förenkla normerna för lokala och regionala utvecklingsmedel. Lokala och regionala utvecklingsmedel finns huvudsakligen tillgängliga via länsstyrelserna, regionerna, landstingen, , regionala och sociala fonden samt (Leadermedel). Ur och departementens perspektiv förväntas i huvudsak de regionala Almibolagen vara de som skall förvalta att anslagna regionala utvecklingsmedel används enligt utfärdade direktiv. fanns Leadermedel att tillgå på ett för lokal nivå icke toppstyrt sätt. I gällande Leaderprogram har , ofta genom att självt ålägga sig större begränsningar än vad EU centralt rekommenderar, effektivt strypt denna tillgång till medel för regional och lokal utveckling med ett underifrånperspektiv. Ur ett lokalt utvecklingsperspektiv nedifrån är anslagna utvecklingsmedel alldeles för låsta i sina former genom ett top-down-system för utveckling och medelshantering. Det är viktigt att undvika de inlåsningseffekter nuvarande system får på lokal nivå. All lokal och regional utvecklingsplanering sker numera genomgående med ett down-top-perspektiv, även i sättet att arbeta fram planerna. I Bergslagskommunerna i norra , som aktivt jobbar med att verkligheten ska konstituera utvecklingsplanerna, inte tvärtom, blir därför inlåsningseffekterna tydliga i nuvarande system. För att förhindra inlåsningseffekter bör regeringen se över normerna för utvecklingsmedel genom bland annat följande: Fler aktörer än bereds plats i det regionala utvecklingsarbetet. Detta är ingen kritik mot organisationen, däremot ställer dess ställning som enda aktör mycket större krav på flexibilitet och nytänkande än vad den själv klarar av med dagens ägardirektiv. Mångfald av aktörer är bra för kreativitet i många sammanhang, inte minst detta. Av de medel som anslås till regional och lokal utveckling bör en betydligt större del kunna knytas fritt till planer som kommer från lokala analyser ur ett down-top-perspektiv (exempel på sådan analys är och kommuners arbetssätt inom projekt ). Dessa analyser kan inte följa dagens mall, där tillväxtplanerna spikas i början av en EU-programperiod, och därför behövs en större pott programbundna innovativa utvecklingsmedel som kan användas för down-top-arbetssättet, om man ska anpassa medelssystemet till hur arbetet fungerar i praktiken.
mot · GY02N246 · 2010-10-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om småföretagarnas innovativa kraft. Med ett ökande utanförskap och en rekordstor arbetslöshet på , särskilt bland unga, kan vi konstatera att regeringens jobbpolitik har misslyckats. Istället för att underlätta för småföretagare har utvecklingen gått mot mer administrativt krångel för företagare. Företagare få allt större administrativa kostnader, vilket hämmar expansion och innovationer. Med facit i hand kan vi konstatera att småföretagande har minskat . Utvecklingen går i fel riktning och är helt i kontrast till vad regeringen lovade 2006. Det behövs en offensiv näringspolitik för att bryta arbetslösheten och klara framtidens jobb. Det är i mindre företag som en stor del av nya jobben kommer att växa. Det är också här de nya spännande innovationerna och entreprenörer kommer att växa fram om småföretagen får rätt förutsättningar att växa. Jag anser att småföretagarnas kostnader för att anställa bör minska genom sänkta arbetsgivaravgifter och riktade insatser mot företag som anställer unga arbetslösa. Det behövs också insatser för att öka små och medelstora företags möjligheter till expansion och det behövs olika former av riskkapital för innovationer. Ett sätt att lösa detta är att inrätta en riskkapitalfond för att säkra de små och medelstora industri- och tjänsteföretagens kapitalbehov och stimulera nyföretagande och nya innovationer. Om näringslivet på lång sikt ska vara konkurrenskraftigt måste staten tillsammans med näringslivet gemensamt ta ansvar för finansiering av nya innovationer. Även forskningen har en stor betydelse att stimulera till nya innovationer och nyföretagande. Därför är det viktigt att även forskningsanslagen till små och medelstora företag ses över. Ett sådant forskningsprogram som är viktigt för framtidens arbetsmarknad är Forska och Väx som riktar sig till tjänstesektorn. Om vi ska få och små och medelstora företag att växa, lösgöra sin innovativa kraft och säkra ett konkurrenskraftigt näringsliv behöver vi förenkla regelverket för småföretagarna.
mot · GY02N247 · 2010-10-19 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om stöd till bensinmackar i glesbygd. har många tankställen försvunnit i landsbygdsområden, inte minst i . Förändringarna beror bland annat på att oljebolagen anser att det råder en överetablering av försäljningsställen. En annan problematik rör ansvaret för marksanering när en anläggning stängs. Det finns risk för att små bensinstationer drabbas av stora kostnader för sanering när de upphör med bensinförsäljning. Nya entreprenörer som tar över driften av en anläggning axlar också saneringsansvaret. Effekten kan därför bli att ingen är beredd att ta över driften. För de svenskar som bor i glesbygden innebär utvecklingen en radikalt försämrad service. Ofta är bensinmacken lokaliserad tillsammans med andra tjänster som en lanthandel, kassaservice och systembolag. När bensinmacken försvinner tenderar övriga verksamheter också att läggas ned. Därför kan macken vara avgörande för en orts överlevnad. Att man som konsument tvingas resa flera mil extra för att tanka gagnar inte heller miljön. Det finns exempel på enskilda samarbeten och initiativ för att motverka nedläggningen av tankställen i glesbygden. I används numer mobila tankar som inte behöver grävas ner och därmed minskar risken för dyrbara saneringar. I har bensinmacksägare gått samman för att uppnå de stordriftsfördelar som är nödvändiga för att kunna fortsätta driften i egen regi. I finns planer på en liknande lösning. Ett stöd från samhället vore betydelsefullt för att underlätta för dessa lokala initiativ och stävja utarmningen av glesbygden. Därför skulle förutsättningarna för ett sådant stöd kunna ses över.
mot · GY02N248 · 2010-10-20 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över om det befintliga näringslivsstödet kan utvecklas i enlighet med Start-Up . Många företagare vittnar om att den svåraste perioden som företagare är den . En del av svårigheterna beror bland annat på problem med att få privat finansiering, en del på grund av hindrande regler, en del på svåröverskådling organisering av stödfunktioner. Regeringens inriktning på näringslivspolitiken är att det ska vara enkelt att starta och driva företag. För att genomföra den politiska inriktningen behövs flera konkreta åtgärder. Start-Up är en intressant modell som syftar till att stödja näringslivsutveckling. I Start-Up samordnas resurser för att öka möjligheten till stöd för företagare såväl vad gäller kunskap och rådgivning som ekonomiskt stöd. På många håll existerar en bred flora av olika stödfunktioner för innovationsutveckling. De olika aktörerna kan ha olika offentliga huvudmän: kommun, landsting eller stat. Men i syfte att fokusera och effektivisera stödet för nyföretagande kan de olika offentliga aktörerna samarbeta och enas inom en och samma organisation, vilket visas av Start-Up-modellen i .
mot · GY02N249 · 2010-10-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att stärka turismsektorn. Den svenska turistnäringen är av stor och viktig strategisk betydelse för i allmänhet men för landsorten och glesbygden i synnerhet. Många turistföretag är små och medelstora och saknar därmed resurser för att effektivt marknadsföra sig själva utanför regionens samt nationens gränser. Stat, landsting och enskilda kommuner satsar oerhört stora resurser, både personellt och i ekonomiska medel. Dock saknas en organiserad samordning, vilket leder till att marknadsföringen av som resmål inte nås upp till dess fulla potential. Genom att kraftsamla på turism samt besöksnäringen kan många nya jobb skapas i och dessutom kan en mer positiv bild av spridas utanför nationens gränser. är bara ett exempel på ett stort evenemang som sker i nära samarbete med näringslivet med målet att bidra till en positiv utveckling för hembygden samt för som helhet. Genom att utnyttja starka och befintliga varumärken kan vi utveckla turismsektorn i som är en exportindustri. Med anledning av ovanstående motivering skulle regeringen kunna ge ett tydligt uppdrag till länsstyrelserna att samordna det offentligas insats i respektive län samt samordna de regionala insatserna till en nationell kraftsamling, i samarbete med näringslivet och dess branschföreträdare. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GY02N250 · 2010-10-21 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att värna ett fortsatt stöd för global frihandel. Fri handel av varor och fritt utbyte av tjänster mellan länder är en fundamental princip för att motverka protektionism och isolering. Det senare leder förr eller senare till ökade spänningar mellan samhällen, som därför också kan vara en farlig grogrund för att utlösa reella konflikter och till och med krigstillstånd. pågår förhandlingar om ett nytt internationellt handelsavtal, den s.k. Doharundan. Målsättningen var att nå ett slutligt avtal men man har ännu inte lyckats enas. Låsningarna finns framförallt mellan och större tillväxtekonomier som , och . Utsikterna för att lösa upp denna knut är inte helt ljusa. De flesta bedömare tror att vissa framsteg eventuellt kan ske , men att en slutlig uppgörelse i Doharundan snarare är aktuell . I goda ekonomiska tider har flertalet ledare i demokratiska samhällen inga större problem med att bejaka de positiva värden som frihandeln står för. Men vid sämre tider prövas de stora ordens lovsång för att upprätthålla denna viktiga princip i praktiken. I den allvarliga globala finanskris som vi just nu genomlider har följaktligen röster höjts för att åter skydda det inhemska näringslivet både med tullar och med andra konkurrensbegränsande hinder för ett fritt utbyte på lika villkor över landsgränser. Det är då viktigt att just , som har klarat sig väl i finanskrisen, nu står upp för de frihandelsbehov som finns i världen. Detta speciellt då det finns de länder, exempelvis , , och , som snarare har fått det sämre än tidigare och kan misstänkas vilja värna sin inhemska export och import med ökade tullar och andra handelshinder. Med rätt ambition kan vi vara pådrivande för att motverka de isolationistiska tendenserna som ibland gör sig gällande även inom EU i krisens spår. Men vi kan också agera proaktivt för att stödja återgången till en ökad frihandel mellan länder genom att ta initiativ till att de avstannade processer för frihandelsavtal som bland annat pågick inom Doharundan återupptas. Att på så sätt arbeta med hög aktivitet på den internationella politiska arenan nu när vi leder EU kan komma att bli en välkommen garant för mer och inte mindre handel mellan länder. De som gynnas mest av en sådan politik är de fattigaste länderna som annars har minst chans att hävda sig när rikare länder väljer att sluta sina gränser med för dem orimliga skyddstullar och andra handelsbegränsande åtgärder. En aktiv politik för mer frihandel är därför en aktiv politik mot fattigdom. Vi vill att genom att bifalla denna motion ger regeringen det tillkänna. Finn (M)
mot · GY02N251 · 2010-10-25 00:00:00 — Regionalpolitik med utbildning, forskning och samverkan tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att lyfta fram den regionala tillväxtpolitiken det är en framtidsfråga för hela . drabbades av den svåra globala finanskrisen med en lågkonjunktur. Problemen var ytterst kännbara för de allra flesta, för företag, lärosäten och offentlig sektor. Men det vi kunde lära oss av krisen är att där det nationella och regionala samarbetet fungerade fick vi mycket goda resultat de svåra tiderna till trots. Där samverkan mellan olika departement och mellan den nationella och regionala nivån fungerade, där fann man lösningar. Som det ser ut har vi i en av de absolut största geografiska koncentrationerna av BNP i västvärlden, där de tre storstadslänen står för av BNP men på bekostnad av de mindre regionerna. står inför många utmaningar för att kunna fortsätta att utvecklas positivt. Regioners tillväxt, även de mindres, är till gagn för hela landet. Och för att skapa regional tillväxt krävs att regionala aktörer, både offentliga och privata, agerar samlat och kraftfullt. Ofta saknas det tyvärr resurser till de samordningsansvariga på regional nivå och de nationella resurserna är sällan koordinerade. Någon inom som ansvarar för den regionala utvecklingen och har till uppgift att samordna olika departements regionala satsningar är därför önskvärt. Högskolorna och universiteten spelar en viktig roll i detta sammanhang. De bidrar på ett avgörande sätt till ökningen av kunskapsnivån i regionen och de tillgodoser det regionala kompetensbehovet av arbetskraft med högre utbildning. Något som är nödvändigt för framtida konkurrens från andra länder. Ett exempel kan ges: samarbetet mellan de två lärosätena i respektive i län som resulterat i Linnéuniversitetet. Varje krona som satsas på forskning, i syfte att stärka det regionala näringslivets samverkan med lärosätena är väl investerade pengar. Det är en satsning som kan leda till nya jobb. Ett starkare samarbete mellan Närings- och Utbildningsdepartementen inom utbildnings- och forskningsfrågor kan vara en del i en sådan satsning. En annan är en nationell forskningsresurs som de regionala samordningsorganen får i uppdrag att fördela för att skapa regional tillväxt. Regional tillväxt, framför allt utanför storstadsregionerna, är nyckeln till framtida utveckling. För att engagera alla samhällsdelar, såväl näringsliv som det offentliga, krävs både nationellt och regionalt ansvar och samordning.
mot · GY02N252 · 2010-10-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att markägare som har mineraltillgångar på sin mark i större utsträckning bör äga rätten till fyndigheten och få rätt att neka tillgång till marken. I minerallagen står följande: Minerallagen är en exploateringslag, vars bestämmelser bl.a. syftar till att stimulera och underlätta, men reglera eftersökandet av värdefulla . I minerallagen har en avvägning gjorts mellan markägarnas, samhällets, prospektörernas och gruvföretagens rättigheter och inbördes rättsställning. Minerallagen säkerställer att samhällets intressen kan tillgodoses vad gäller brytning av malm och mineraler. Den kan ge gruvföretag och andra rätt att emot markägarens vilja undersöka och utvinna och t ex uran oavsett vem som äger marken. I kan alltså den som får tillstånd att undersöka eller bryta en mineralfyndighet göra det utan markägarens tillstånd. För markägaren kan det uppstå problem och bli till ett hinder om ett företag vill börja provborra och söka efter fyndigheter. Och om borrningarna ger resultat blir problemen ännu större då markägaren inte har rätt till fyndigheten, utan det har företaget som fann den. Därför bör markägarens rätt till sin mark enligt minerallagen stärkas och samhällets rätt att bevilja brytningstillstånd minskas. Möjligheten att få företrädesrätt över de som påträffats vid undersökningsarbetena för markägare som är berörda bör också övervägas. I takt med att malm och mineraler blir allt attraktivare och därmed dyrare på världsmarknaden ökar intresset för brytning även i , som är rikt på dessa råvaror. I nästan alla andra sammanhang är äganderätten stark i men inte när det gäller mineralbrytning. Ändå händer det att en exploaterad fastighet kan bli förstörd och aldrig återfå de värden den hade före brytningen. Enskilda markägares rätt att neka brytning borde därför stärkas. Markägare som har mineraltillgångar på sin mark ska i större utsträckning äga rätten till fyndigheten och jag vill verka för en stärkt äganderätt.
mot · GY02N253 · 2010-10-25 00:00:00 — Enklare och mindre krångel för småföretagare tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det ska bli enklare att driva småföretag i . Företag är viktiga. Det är företagen som skapar jobb, trygghet, välstånd och ekonomisk tillväxt. behöver därför fler nya och växande företag. Men det blir inga nya företag om inte villkoren för företagare är goda. är det alltför krångligt att driva ett företag. Den administrativa regelbördan är tung för många. Kostnaden för detta läggs på företaget, oavsett om det är staten eller andra som har kraven. Enligt består företagens totala regelkostnader av: administrativa kostnader till följd av krav på att upprätta, sammanställa, lagra eller skicka in information till myndigheter eller tredje part materiella kostnader till följd av krav som medför att företagen måste göra investeringar i anläggningar eller personal, anpassa produkter eller kostnader för att genomföra åtgärder som exempelvis rehabilitering eller åtgärder kopplade till arbetsmiljö finansiella kostnader till följd av krav på att betala skatter och avgifter. Regeringen har haft en målsättning om att ska bli ett av världens bästa länder att starta och driva företag i. För att nå dit anser jag att vi måste minska regelbördan för företag och företagare. Här är fyra förslag på åtgärder: Fortsätta att ta bort gammal lagstiftning som inte fyller någon funktion . Fortsätta med konsekvensbeskrivningar för att få ny företagssmartare lagstiftning. Se till att uppgiftskravsregistret fungerar på allra bästa sätt för företagen så att de bara behöver lämna uppgifterna på ett ställe. Bättre samordning av kontroll och efterlevnad av gällande regler hos enskilda företag. Vi behöver ett transparent system och fokus på förenklingar av de regler som företagen upplever som mest betungande. Det är viktigt att lyssna på företagarorganisationerna som har särskild kunskap och insikt om vad som behöver ändras.
mot · GY02N254 · 2010-10-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att elmätarmonopolet bör avskaffas. Som det ser ut i svensk lagstiftning har elnätsbolagen monopol på att mäta förbrukningen av el. Detta gör att många känner sig osäkra på vad de betalar för och att kunder lätt kan känna sig lurade av avgifter som vävs in i olika tekniska formuleringar. Efter en rättsprocess mellan elnätsbolagen och () fick kunderna tillbaka Detta öppnar upp för fler frågande kunder, kan de lita på att de inte betalar för mycket till elnätsbolagen? Enligt den nuvarande ellagen är det enbart elnätsbolagen som har ansvaret för mätningen. Elnätsbolagen läser av mätarna en gång och skickar uppgifterna till elleverantören som sedan skickar räkning till kunden, i förenklade ordalag. Dessutom skickar elnätsbolagen en faktura till kunden för elnätavgiften. Metoden ger ingen stimulans för att spara el eller göra elen billigare, något som ligger i kundernas intresse. För att göra en jämförelse: I är monopolet på elmätare borta. Där är det kunden som får ta eget ansvar och installera en mätare, som ingår i bostadens elinstallation. Man äger sin egen mätare och slipper oroa sig för att elbolaget inte sköter avläsningen som det ska. Värdena samlas in via nätet och det är enkelt att ha koll på sin egen elförbrukning. Här i ställer sig nätföretagen inte positiva till att släppa detta elmätarmonopol. Tyvärr ser många mer till bolagens bästa i stället för att se kundens behov och önskemål. Detta gäller ofta de lokala nätbolagen som ägs av kommunerna och där lokala kommunpolitiker sitter i styrelserna. Nätavgifterna har höjts regelbundet och det kan skilja mellan olika elnätsbolags avgifter. Men eftersom kunder inte kan byta bolag upplevs monopolet som orättvist. De stora bolagen är oftast mycket dyrare än små bolag. Alla kunder i ett bolag betalar samma avgift var man än bor, och då mycket nät har lagts i landsbygd där det är dyrt att distribuera el missgynnas de stora bolagens kunder. Detta är inte ett rättvist system. Det är dags att vi ser över elmätarmonopolet och ellagen, som styr elnätsmarknaden och därmed skapar brist på konkurrens och valfrihet.