· GY1014 · 2010-11-18 12:38:48 — har frågat mig vilken min och regeringens linje egentligen är i de internationella klimatförhandlingarna. Hon menar att inställning i fråga om Kyotoprotokollet ändrats och att vi därmed skulle ha sänkt våra ambitioner att få EU att åta sig ytterligare utsläppsminskningar.Låt mig inledningsvis göra klart att och EU:s mål ligger fast. Vi vill se ett globalt, rättsligt bindande ramverk som ger sådana utsläppsminskningar av industri- och utvecklingsländer som krävs för att vi ska nå det så kallade tvågradersmålet. EU kommer inom ramen för ett sådant avtal höja sitt åtagande till till 2020 - om detta råder inga tvivel.Vi nådde inte så långt som vi önskade i . Orsaken är tydlig. De största utsläppsländerna och saknade tillräcklig politisk vilja att ingå tillräckliga åtaganden i det internationella samarbetet. sprids en förenklad bild av att rika länder stod mot fattiga länder i . Det är vilseledande. Förhandlingarna i var en kraftmätning mellan oss som vill att klimatutsläppen ska omfattas av ett gemensamt, bindande, globalt system för utsläppsminskningar, och dem som inte vill.I grunden har situationen inte förändrats sedan . framgår det nu än mer tydligt att varken eller vill se ett brett och ambitiöst rättsligt bindande avtal. Vi står därför inte för något genombrott i klimatförhandlingarna.Samtidigt tror jag på att det går att stegvis och oförtrutet komma vidare i klimatfrågorna. gav oss en politisk överenskommelse vars ambitionsnivå visserligen är för låg men som ändå innebär ett steg framåt när det gäller att få ett brett deltagande i insatserna för att begränsa klimatförändringarna. Över 140 länder har anslutit sig till Köpenhamnsöverenskommelsen. Dessa länder står för av de globala utsläppen.Vår strategi är att stärka de krafter som vill framåt i klimatfrågan. Det gör vi genom att samarbeta med andra föregångsländer, genom att visa på att det går att minska utsläppen och ha ekonomisk tillväxt och genom att utveckla koldioxidmarknaderna. Vi gör det också genom att lyfta fram att alla länder behöver vidta åtgärder för anpassning och att behoven kommer att öka om inte kraftfulla åtgärder för minskade utsläpp genomförs, genom att bistå utvecklingsländerna, på både kort och lite , med att bättre skydda och anpassa sig mot de oundvikliga klimatförändringarna och genom att stödja ländernas arbete med en koldioxidsnål utveckling. På så sätt kan vi stärka redan befintliga allianser och bygga nya sådana med utvecklingsländerna och skapa ett ökande stöd för en global klimatregim.Vi har inte bytt åsikt om Kyotoprotokollet. I talade jag om hur EU kämpade för att rädda Kyotoprotokollet, att vi kommer att överträffa vårt Kyotomål och att vi vill se en överenskommelse som bygger vidare på Kyotoprotokollet. betonade jag då och gör också nu att protokollet är otillräckligt för att lösa klimatproblematiken. Länder med utsläppsåtaganden under protokollet ansvarar för mindre än en tredjedel av de globala utsläppen. och , som tillsammans står för mer än hälften av världens utsläpp, omfattas inte av några åtaganden genom protokollet. Det finns inte någon motsatsställning mellan att erkänna det och framhålla att protokollet innehåller många av de byggstenar som är nödvändiga i en framtida klimatregim. Eftersom ett globalt rättsligt bindande avtal inte ser ut att vara möjligt att nå i närtid är det viktigt att vi öppnar för att behålla Kyotoprotokollet och dess regelverk som en del i en bredare uppgörelse om klimatet. Det är viktigt att och EU är tydliga med att vi är beredda att ta vår del av ansvaret och är beredda att gå före. Det centrala är att sätta ambitionerna om globala utsläppsminskningar i fokus. Jag har frågat miljöminister om röst i klimatförhandlingarna. Du gör det inte helt enkelt för oss, . Inför det nu välkända misslyckandet i deklarerade du stolt att en förlängning av Kyotoprotokollet var helt otillräckligt. Det var snarare så att du lade in grus i maskineriet genom att få fattigare länder att tro att vi helt skulle skjuta Kyotoprotokollet i sank.Nu inför klimattoppmötet i deklarerar miljöministern lika stolt att han vill ha en förlängning av Kyotoprotokollet och vill att vi ska uppfatta det som en framgång. Jag och miljöministern vet att det som gäller är att försöka få uppvärmningen vid två grader och att det är möjligt. Men då måste koldioxidutsläppen minska . Det handlar om att de rika länderna måste ta sitt ansvar inte bara i ord utan också i praktisk handling.Vad det egentligen handlar om är människors framtid och berättigade oro. frågar sig många människor här i varför det känns som att det regnar mer och . Jordbrukare oroar sig för varför det blir allt torrare under den för dem viktiga månaden för skörden, juli månad. I andra delar av världen kämpar människor för sin överlevnad i ett redan torrt klimat som har blivit torrare. Kvinnor och barn får gå i timmar i stekhet sol för att leta efter vatten.Det handlar om en dubbel ojämlikhet. Det är de redan fattigaste som drabbas en gång till när det gäller klimatförändringarna och för att de rika länderna inte tar sitt ansvar. Det handlar om solidaritet i det lilla, att vi uppmuntrar enskilda människor här i att ta cykeln en gång extra, att ta en köttfri dag och att handla miljömärkt. Men det handlar också om solidaritet i det stora mellan länder och att bygga broar och förtroende mellan fattigare länder och rikare länder.Du försöker hävda att de spänningarna inte finns och att det är någonting som vi delvis har missförstått. Jag menar att du har fel. Jag tycker att du hoppar från det ena benet till det andra. gör du krokben för dig själv, . Faktum är att en förlängning av Kyotoprotokollet var otillräckligt.Vad som än kommer ut av Cancúnmötet är det ett faktum att världens länder inte har tagit sitt ansvar och speciellt inte de rikare länderna. Det är snarare tvärtom. Faktum är att du kan snubbla och resa dig igen. Men många världen över, inte minst barn, reser sig inte igen. Därför kräver jag mer av dig, miljöminister , mer än bara ord. Jag vill tacka för ert svar på interpellationen, miljöministern. Klimatproblematiken är kanske den svåraste och mest komplexa utmaning vi står inför.Ser man på de vetenskapliga rön som kommer tyder de ganska unisont på att det är värre än vad vi trodde. Det går tyvärr snabbare än vad vi trodde med klimatförändringarna, jordens uppvärmning och halterna av växthusgaser i atmosfären. Det gör att vi inte har någon tid att förlora. Även om vi nu vänder politiken är klimatförändringarna ett faktum. Frågan är när vi vänder och hur stora effekterna blir.Inom Europeiska unionen går länder före. och vill att EU redan nu ska utlova en reduktion av utsläppen på EU-nivå. är inte ett av de länderna. Jag betvivlar inte din personliga vilja att ska vara ett av de länderna, men någonstans är det någon som bromsar. I gör statsministern klart att vi inte är beredda att driva på för att EU nu ska säga . Jag beklagar det. Med det tappar möjligheten att leda utvecklingen.När ger klimatbistånd tas det av den ordinarie biståndsbudgeten. Jag menar att additionalitet bör vara grundprincipen. När ska minska utsläppen - om man räknar bort det som handlas i EU:s utsläppshandel, andra åtgärder inom EU samt vad som tidigare beslutats under tidigare regeringar - består i stort sett hela politiken CDM-åtgärder och handel med utsläppsrätter. Det är inte att minska utsläppen i . Det är att ta den enkla vägen ut.Sveriges defensiva position inom Europeiska unionen, bristen på additionalitet i klimatbiståndet och det totala beroendet av mycket tvivelaktiga CDM-åtgärder om man ser till de analyser som görs av deras verkliga påverkan på klimatet skadar sammantaget trovärdighet som pådrivare i klimatfrågan.Hur man än vänder och vrider på problematiken har vi ett grundläggande problem. Det problemet är att varje svensk i genomsnitt - det ser lite olika ut för olika individer - släpper ut åtminstone fyra gånger mer växthusgaser än vad jorden tål, om vi ska anpassa vår utsläppsnivå till vad som vore globalt hållbart. Det är en utmaning. Vi måste komma dithän att vi minskar våra utsläpp till en fjärdedel av dagens. Något annat duger inte.Det finns ett talesätt som brukar användas i amerikansk debatt: You can talk the talk but you cannot walk the walk. Så är det med den här regeringen, man pratar klimat men man gör väldigt lite.Visst finns det de som är värre. En av de allra värsta syndarna är , även om det finns någon som är värre. Historiskt är i särklass. har också en mycket hög utsläppsnivå. Om de börjar sin resa mot det hållbara efter oss har de en mycket längre resa att göra. Det gäller inte minst amerikanerna. Om vi reser först kan vi visa vägen och vara de som tar fram modellerna för att det går att bete sig ansvarsfullt och kombinera det med att vara en välfärdsstat och en industrination. Det är den utmaningen vi står inför. Jag menar att det fanns en rödgrön politik för detta i form av järnvägssatsningar, renovering av bostäder, nödvändiga åtgärder på trafikområdet med mera. Mina frågor till är: Varför inte inom EU redan nu? Om och kan, varför inte ? Det är två länder med borgerliga regeringar, liksom . Borde inte additionaliteten vara grundprincipen för klimatbiståndet, att man inte ska ta från det vanliga biståndet? Om det visar sig att vi som är kritiska har rätt, om CDM-åtgärderna inte ger några egentliga effekter, är regeringen då beredd att överge sitt nästan totala beroende av CDM-åtgärder i sin strategi för utsläppsminskningar? Jag vill tacka miljöministern för att han kommit till den här interpellationsdebatten. Jag börjar med att instämma i mycket av det som sade alldeles nyss.Det som föranledde att jag gick upp i debatten var den diskussion vi har hamnat i inför , nämligen att det är så självklart att inte kommer att kunna överleva i sin nuvarande form eftersom EU:s krav att det ska omfatta så många länder har svårt att vinna gehör. Anledningen till det kan man naturligtvis diskutera. Vi måste nog rekapitulera historien och fundera över vad det var som gjorde att EU-länderna och och utvecklingsländerna kunde sluta det avtal man gjorde - det som blev Kyotoprotokollet. Vad var det som gjorde att man då vågade säga: Vi är bredda att gå före? Det fanns även då stora viktiga länder med stort ansvar för enorma utsläpp som inte var beredda att göra det, och som vi från europeiskt, svenskt och grönt håll har kritiserat och sagt att de borde ha gått med. Det finns också en stor opinion i när det gäller detta.Frågan är vad som är ens eget ansvar och vad som är ens egen roll att spela. Vi kan se att kunde EU och spela en roll genom att säga att man skulle gå före. verkar det vara så svårt. vågar inte EU och vågar inte säga att man också i praktiken är beredd att gå före. Jag tror att miljöministern bidrar till mycket konstruktiva diskussioner i klimatförhandlingarna. Man ska också ha en bred agenda och försöka hitta olika lösningar. Jag uppskattar det och ser att traditionen av en stark svensk miljödiplomati fortsatt gäller som en princip även på det här området. Men jag ser också vad man gör i praktiken. Vilka signaler sänder och vilka signaler sänder EU-länderna till utvecklingsländer i det breda spektrumet när det gäller vilken ambitionsnivå man har? Jo, man sänder signalen att det här är ett spel om en svartepetter som ingen vill sitta på, nämligen ansvaret för utsläppsminskningar. Det är något som är hemskt. Det är något som är svårt. Det är något som är jobbigt. Det är något som inte ens de regeringar som har de starkaste finansiella resurserna och det största ansvaret är beredda att ta på sig. Man vill spela över det till någon annan att ordna någon annan gång någon annanstans. Vi vill ha mer deltagande från fattiga länder, särskilt om vi tittar på per-capita-utsläppen och från länder som inte har det historiska ansvaret för utsläppen.Jag är inte alls övertygad om att den här strategin gör att och de länder som har varit motståndare till Kyoto kommer närmare. Det är väl snarare ett status quo. Vad betyder det för klimatpolitiken att man inte längre ser det positiva i att gå före? vill inte gå före med sina ambitionsmål. Regeringen säger att vi inte behöver göra något mer under den här mandatperioden. Det har man redan deklarerat. Vi behöver inte ta några ytterligare steg. Vi vill att det ska göras mer av andra någon annanstans.Det håller inte. Det är en tråkig utveckling. Jag hoppades att vi, när vi gick in i 2010, skulle få en annan klimatdiplomati. Det som jorden behöver är snarare att länder kliver fram och säger att man ser att det behövs globalt och regionalt och att man ser att det behövs hemma. Under den här mandatperioden är det tyvärr du som ska ta det ansvaret här i , . Jag vill tacka miljöministern som är här och debatterar med oss i dag.Med kvar till det internationella klimattoppmötet i blir frågan om att lämna tydliga besked i klimatpolitiken allt viktigare. Klimatförhandlingarna har alltmer utvecklats till en fråga mellan de rika länderna i norr och de fattiga länderna i syd. Det kanske inte är så konstigt. Vi i de rika länderna står historiskt sett för av alla utsläpp av växthusgaser. Klimatkonventionen slår fast att det är den rika världen som måste ta ledningen i klimatarbetet. Det är också den rika världen som har ansvar för att föra över ny bra klimatteknik och nya resurser till utvecklingsländerna. Därför är det viktigt att vår regering och EU lämnar tydliga besked före mötet i tog tidigare upp att EU borde skala upp från 20- till 30-procentiga minskningar i sin klimatambition. Flera EU-länder driver just det kravet. Jag vill veta, : Varför är inte ett av de länder som driver kravet att EU ska höja sin klimatambition?Om EU skalar upp och säger att man ska öka ambitionen och minska utsläppen ännu mer sänder det naturligtvis en tydlig signal till omvärlden, och man berättar att man är beredd att ta ansvar.Min andra fråga handlar om pengar. I beslutades om snabbstartspengar. skulle den rika världen ta fram i form av klimatbistånd till den fattiga delen. De pengarna skulle börja tas fram , alltså , och allt skulle vara färdigt till 2012. När man tittar på hur mycket pengar som har kommit fram ser man att det är väldigt lite. Det gäller i synnerhet det som är rena bidrag till utvecklingsländerna. Många länder lämnar pengar som lån. Många länder - dess värre är med den borgerliga regeringen ett av dem - använder pengar från biståndsbudgeten. Man tar alltså pengar från malariabekämpning och andra viktiga områden och använder dem till klimatåtgärder, trots att slår fast att när man ger klimatbistånd ska det handla om nya additionella pengar.Jag vill fråga miljöministern: du berätta exakt hur mycket pengar EU kommer att lägga upp på bordet i ? Kan du också berätta om den borgerliga regeringen är beredd att ta nya pengar och inte pengar från biståndsbudgeten?Jag är också intresserad av hur den borgerliga regeringen ser på de förslag som har kommit fram om att man ska hitta nya kreativa finansieringskällor. Man kan ha en avgift på flyget. Man kan ta in pengar av överskottet från handeln med utsläppsrätter. Man kan införa en avgift på globala transaktioner av pengar, en så kallad Tobinskatt. Kan den borgerliga regeringen ge något som helst besked i de frågorna?Den norska regeringen har gett ett tydligt besked, att de står bakom flera av de här nya smarta finansieringsmekanismerna.Jag har en sista fråga till : Utsläppskrediter, CDM-projekt, i den fattiga världen är ju en av de bärande delarna i den borgerliga regeringens klimatpolitik. På vilket sätt är du beredd att reformera CDM-systemet? Om du ser att detta inte leder till direkta minskningar av utsläppen är du då beredd att överge strategin och göra alla minskningar på hemmaplan i stället? Jag är glad över engagemanget för klimatfrågorna, och jag välkomnar också alla frågor som ställs. Men det kommer naturligtvis att vara omöjligt att besvara alla . Jag tror att ni hann sju- eller åttadubbla den fråga som ursprungligen ställde. Men det finns nya chanser med nya interpellationer.Vi är oerhört överens om många av de viktiga grunderna. Världens rika länder måste gå före. Världens länder har totalt sett inte tagit sitt ansvar. Men allra allvarligast och mest smärtsamt är att se att de rika länderna inte tar sitt ansvar. Jag håller med om, och vi är överens om, att det här handlar om solidaritet i det stora och det handlar också om egen livsstil för var och en och för som land. Vi ska naturligtvis fortsätta att delta i det stora arbetet. Jag håller också med om det nämnde, nämligen att den stora risken är att forskningen visar att detta är allvarligare än vad som har sagts. Jag tror att den utvecklingen, skrämmande nog, lär fortsätta.Grundfrågan är den ställde, nämligen hur vi ska ställa oss i förhandlingarna. nämnde en liknelse om att hoppa från ben till ben. Det begrep jag inte. Jag har stått och gått stadigt på två ben i frågan . Det blev oklart vad som var motsägande. Jag tror inte att frågan är hjälpt av att du skapar oklarhet om det. I stället är grundfrågorna till dig: Tycker du att Kyotoprotokollet är tillräckligt? Tycker du att det är tillräckligt att ha ett bindande avtal som bara omfattar en knapp tredjedel av utsläppen och där de två största utsläppsländerna - och , som tillsammans står för över hälften av utsläppen - inte omfattas av några åtaganden? Det är bara det enkla men helt avgörande som vi har sagt. Kyotoprotokollet ska med. Det är självklart. Vi ställer upp på det. Vi har sagt det . Vi har kämpat för det. Det finns där tack vare oss. Men räcker det när dessa länder står utanför och när bara en tredjedel av utsläppen - inte ens det - omfattas?Nej, , det är inte så att det som hotar Kyotoprotokollet är EU:s krav - vi är de som kämpar för kraven tillsammans med den stora gruppen - utan det är därför att vägrar att ansluta sig. Då följer - tripp, trapp, trull - , och . Vilken är din idé för att få med , som i över ett årtionde har vägrat? Ska vi bara lägga oss och säga att det är okej? På följer hela raddan av de andra länderna jag räknade upp. Det handlar inte bara om utan det handlar om fler rika länder som sviker. Vad är idén för att få med dem?Hela upplägget att den är så passiv håller inte. Vi är helt överens om att ska gå före. Vi är helt överens om att EU ska gå före. går till och med långt före, inte minst de länder ni själva räknar upp, nämligen och UK. Vi har drivit på för mer ambitiösa mål inom EU, och vi fortsätter att göra det. Alla de medel vi ger som stöd för klimatinsatser i är additionella. De går utöver bindande åtaganden som vi har gjort. Dessutom tillförs senast nu i budgeten nya medel.När det gäller CDM driver vi kraftigt på reformarbetet. Vi har inte gjort oss beroende av CDM därför att de är en minoritet av insatserna. Det allra mesta görs på hemmaplan för att vi ska nå de lägsta per capita-utsläppen inte bara i utan bland industriländer över huvud taget. Det är den ambitionen vi har. Vi går före. Jag förstår inte, . Du hade chansen här att berätta om dina drömmar och ambitioner, hur du vill vara med och skapa en bättre värld. Men du tar den inte. Du väljer i stället att ställa en motfråga tillbaka till mig.Det var en enorm styrka att världens länder kunde enas om Kyotoprotokollet. Var hade vi annars varit ? Vad miljöministern borde fråga sig är hur det kom sig att man lyckades då att få till protokollet men så kapitalt misslyckades i under svenskt EU-ordförandeskap och med miljöminister i spetsen. Det borde man ägna lite mer tid åt.Du fortsätter att hoppa på ett ben åt ena hållet och ett ben åt det andra hållet. har du satt krokben för dig själv. Vi kan ta en annan liknelse: Du flyger som en fladdrande fjäril från blomma till blomma och vet inte riktigt var du ska landa.Jag har förståelse för hur det går till vid internationella förhandlingar, och jag står upp för en tidigare god svensk tradition med svensk miljödiplomati. Det känns här som att du försöker få det att låta som att du står på min sida, eller de godas sida, mot andra onda länder i EU eller i världen. Jag vill markera ett stort avstånd mot det. Du pratar om att en förenklad bild av att rika länder står mot fattiga är vilseledande. Den är inte alls vilseledande. Det här är vad det handlar om i , det vill säga de fattigas misstro gentemot den rika världens vilja att ta ansvar inte bara i ord utan också i handling för klimatförändringen. Den misstron är välgrundad. Titta bara på . En genomsnittssvensk släpper ut koldioxid . En medmänniska söder om släpper ut . Ändå tycker den att åtgärderna framför allt ska vidtas i de fattigare länderna.Ekonomen har stor prestige i klimatsammanhang och kan knappast beskrivas som den som sprider vilseledande uppgifter. Han förklarade sammanbrottet i som att det berodde på de rika ländernas arrogans. Jag vill hävda att det snarare är miljöministern som sprider en förenklad bild av de komplicerade förhandlingarna genom att skylla det mesta på och och låtsas som att fattigare länder inte riktigt tar till sig vad miljöministern hävdar att den rikare delen av världen försöker göra.Miljöministern kommer aldrig med den politik som den moderatledda regeringen i praktiken för på området, och den politik som regeringen driver på EU-nivå och försöker få med sig resten av världen på, att hamna på de godas sida.Jag håller med fråga om hur det kommer sig att det har blivit fult att gå före. Det är positivt att gå före, att visa att klimatomställningen skapar också en konkurrenskraft. Många nya jobb kan skapas genom att vi vågar gå före. Det är något fint och bra. Många nya jobb kan skapas, inte minst på miljöteknikens område. Det borde miljöministern ägna sitt engagemang åt. Tack, miljöministern! Vi vet alla att inte kommer att skriva på ett bindande avtal som det ser ut , framför allt efter mellanårsvalen. Vad är då det ansvarsfulla att göra? Det ansvarsfulla är att de som vill går vidare i väntan på att kommer att inse att man behöver ett globalt avtal. Den dagen kommer på grund av att klimatförändringarna är här och kanske med god hjälp av höjda oljepriser. Det bör vara vår roll att i alla fall gå vidare och vara en av dem som tar ansvar.Sveriges roll kan också vara att visa att en modern industrination med hög levnadsstandard kan ställa om. Det är ett exempel som världen behöver, inte minst . har ibland använts i den amerikanska debatten som ett exempel på ett land med god ekonomisk utveckling som minskar sina utsläpp - men vi är på väg att tappa fart.Jag vill återkomma till mina frågor, som jag tycker fick otillräckliga svar. Varför är inte med och och säger redan nu? Det hade väl känts bra, , att skicka det pressmeddelandet och sedan åka till och se hur man tar in det i omvärlden.Om man räknar att bistånd ska vara av bni är det kanske additionellt. Men det är inte så vi räknar i . Vi har ett enprocentsmål, och då är inte klimatbiståndet additionellt - såvitt jag kan se i alla fall.CDM-åtgärderna står i motsatsställning till att ställa om i . Det är den enkla vägen ut att säga att det ska göras någon annanstans och sedan aldrig kontrollera att det görs. Men med det missar vi en möjlighet att utveckla vårt eget land, ställa om , bygga om järnvägar, renovera bostäder och styra över transporter med kilometerskatt.Om det nu är som allt fler säger, att CDM-åtgärderna till stor del inte ger några effekter, är regeringen beredd att överge detta sitt huvudspår i klimatarbetet? Även sade att det finns en väg, och de som vill visar det genom att gå vidare och visar det i handling på hemmaplan. För EU:s del kan det handla om att besluta sig för oavsett vad som blir utgången i - för sitt eget arbete, för den europeiska konkurrenskraften - men också att besluta att genomföra dessa saker på hemmaplan. Om man inte gör det säger man i stort sett att det inte är en fördel att sätta högre ambitiösa mål för sin egen industri utan att det är någon annan som ska göra det.Jag tycker att det är en dubbelhet i din attityd och i det du framför inför klimatförhandlingarna just .