· GX10339 · 2010-05-07 10:35:37 — Interpellationen handlar om en fråga som jag tycker skulle vara väldigt enkel för finansministern att svara på: Hur ska framtida skattesänkningar finansieras? Vi har ännu inte fått något svar.Det gäller de här 92 miljarderna, som de borgerliga arbetsgrupperna har presenterat. Jag vet att finansministern också har tagit del av detta, men han kan ännu inte presentera på vilket sätt han ska finansiera dessa skattesänkningar.Då blir det väl precis som det har varit den här mandatperioden. Man genomför ofinansierade skattesänkningar. Man finansierar inte sina skattesänkningar, utan det blir underskott i stället.Det är som vanligt. Vi får aldrig några svar av finansministern om vad han vill med sin egen politik. Det är alltid en attack på vad Socialdemokraternas politik skulle kunna innebära.Men det är inte det som interpellationsinstrumentet handlar om. Interpellationsinstrumentet handlar faktiskt om att vi i oppositionen ska ställa frågor till finansministern eller till ett annat statsråd och få svar på våra frågor.Då kan jag bara upplysa finansministern om en sak. Man kan gå in och titta på hur har agerat tidigare när det gäller skattesänkningar. har man alltid krävt skattesänkningar. Det kan vi se på hemsida. Detta gäller oavsett om det är lågkonjunktur eller högkonjunktur eller underskott eller överskott i statens finanser. Det är alltid samma sak: sänkt skatt.Före valet -91 utlovade sänkt skatt. Och sedan gick det åt pipan med ekonomi. Efter den mandatperioden, -94, krävde man återigen sänkt skatt, trots att budgetunderskotten var astronomiska. Det är alltid sänkt skatt. Man vill inte diskutera vad skattepolitiken ska användas till, sambanden mellan inkomster och utgifter. Utjämning använder vi som en aktiv del i vår fördelningspolitik, från Socialdemokraternas sida. Vi talar naturligtvis också om det före valet. Det gör inte den borgerliga regeringen. vill inte svara på frågorna utan påstår en massa saker om vår politik. Jag kan hålla med om att vi vågar tala om för väljarna vad vi ska göra. Jag noterar att inte vågar det och att han försöker dölja sitt eget misslyckande när det gäller utanförskapet, fler arbetslösa och att man är ett socialbidragsparti genom att prata om vår politik.Vi räds inte det. Vi är stolta över vår politik. Det är en bra fördelning. har nämligen räknat ut att det är den rikaste tiondelen av den svenska befolkningen som får betala mer till den gemensamma välfärden. Alla andra tjänar sammantaget på vår politik. Det är vi stolta över. De gör detta trots att vi inför en bensinskatt. Och vi vågar berätta det för väljarna.Jag noterar att ni har en inte-lista, med saker som ni inte ska göra. På den finns det inte med att ni inte ska höja bensinskatten. Det är så ni gör. Ni säger en sak till väljarna, och sedan lägger ni på avgifter i smyg . Hur har ni höjt bensinskatten under den här mandatperioden, , som ni inte berättat för väljarna? Hur mycket ska ni höja bensinskatten? Och hur mycket kommer det att drabba personer på landsbygden om ni inte ger avdrag för resor till jobbet, så som vi gör?Vi föreslår en konvertering, ett bidrag till dem som vill bygga om sina bilar till miljösmarta bilar. Vi vågar berätta för väljarna. Ja, vi skriver gärna vad vi står för och berättar det ute på gator och torg. Ni vågar inte ens se väljarna i vitögat och berätta vad ni ska göra. Ni döljer det i hemliga arbetsgrupper, och sedan kommer ni med bensinskattehöjningar. Här beskrivs som misslyckat. Det gäller det som har starkast offentliga finanser, lägre arbetslöshet än EU och euroområdet, det där vi har kunnat föra en kraftfull och snabb krispolitik enligt . Vi har säkrat välfärden i kommunerna och bekämpat arbetslösheten.Jag antar att det ska jämföras med den lyckade politiken i med 18 procents arbetslöshet, med - ett samhälle som slits sönder -, med med 13-14 procents underskott och med där det ena åtstramningspaketet följs av det andra.Det är väl det som är måttet på framgång.Diskussionen om skattepolitiken är intressant. Såvitt jag kan förstå lämnade in den här interpellationen innan det rödgröna budgetalternativet kom. Den meddelar inte den avgörande informationen att man i princip accepterar huvuddelen av jobbskatteavdraget. Den reflekterar inte över att skiljelinjen går vid den stora kostnadsökningen, det vill säga ett bensinpris på som vi kommer att ha framöver. Den reflekterar inte över de 600 000-800 000 som ett litet företag ska betala för att ungdomsarbetsgivaravgifterna höjs eller alla de RUT-företag som i praktiken möter sitt öde vid ett regeringsskifte. Den reflekterar inte över kilometerskatten som innebär att tunga lastbilar nu inte bara ska bära bördan av timmerstockar utan också av 150 000 i kilometerskatt. De tre miljoner människor som beskrev som ingen är de som sätter sig i bilen och åker till jobbet och förlorar på De rödgrönas politik.Det är naturligtvis en riskfylld väg som skulle skada sysselsättningen och undergräva förutsättningarna för en ansvarsfull ekonomisk politik. Det är en politik som följaktligen ska avvisas.