· GY1022 · 2010-12-03 12:26:26 — Denna interpellation är intressant därför att det som vi talar om är ett gemensamt ansvar för mig och . Detta var en verksamhet som också bedrevs under tid som försvarsminister. Därför är det en intressant interpellation och intressant att höra den konstruktiva inställning som har. Han noterade bland annat att regeringen nu förtydligar statens ansvar för att åtgärda föroreningar som uppkommit genom olika statliga aktörers verksamhet, till exempel den vid i . kom propositionen försäkringar och avhjälpande av förorenade områden m.m. Ett av syftena var att förtydliga organisation och ansvarsfördelning vid statliga insatser i efterbehandling av områden. I enlighet med det har SGU från och med årsskiftet ansvar för saneringen av områden där en myndighet som har bedrivit förorenande verksamhet är kvar. SGU har också möjlighet att företräda staten vid saneringar av områden där en myndighet som har orsakat föroreningen fortfarande faktiskt finns kvar men inte har möjlighet att driva ett efterbehandlingsprojekt i egen regi. Detta gör att regeringen har gjort det möjligt att genomföra saneringsåtgärder mer effektivt på områden där staten har ansvar enligt regler. Beträffande före detta verksamhet i företräds, som sagt, staten via SGU . SGU är den mest kompetenta statliga myndigheten på detta område och har också varit engagerad i frågan. Enligt SGU finns det flera möjliga punktkällor till PFOS i . Utöver Räddningsskolan i kan det vara fråga om möjliga källor från avloppsvatten från större kommunala reningsverk, till exempel i och eller vid Märstaån. Användningen av filmbildande släckskum med innehåll av PFAS vid räddningsskolan upphörde . Att verksamheten på Räddningsskolan har varit en källa under både och min tid som försvarsminister är möjligt. är det osäkert i vilken omfattning som det fortsatt pågår en spridning från . Detta är bara några av de aspekter som SGU och kommun behöver titta på när de gemensamt försöker lösa miljöfrågorna i Rosersbergsområdet på bästa sätt. Där delar jag helt uppfattning att det är mycket bra med en konstruktiv och framkomlig väg mellan dessa båda aktörer framöver. Jag ser faktiskt att både interpellationen och den frågeställning som jag tog upp, och även den diskussion som vi har , har ett intresse av förvaltningspolitisk karaktär. Försvarsministern var vänlig nog att erinra om min tid som försvarsminister. En av de ganska besvärliga erfarenheter som jag fick göra handlade om hur avveckling av framför allt Försvarsmaktens anläggningar men även denna typ av anläggningar ska gå till myndighetsmässigt och vad man ska sträva efter. Jag lärde mig att för att det ska gå bra ska man från regeringen ha en hög ambitionsnivå. Marker och fastigheter ska lämnas från staten som ägare med en mycket hög kvalitet. Gör man det får man både en ekonomiskt hygglig situation för de investeringar som man har gjort och en bra etisk relation med omvärlden. Det är det ena. Det ska vara ambitionen. Det andra som jag lärde mig var att det ibland kan bli besvärligt att upprätta särskilda små myndigheter för ett mycket speciellt område just kring kompetensfrågor, både när det gäller sakfrågan och när det gäller förvaltningspolitiska hänseenden. Jag välkomnar därför det som regeringen har gjort och som beslutade om , nämligen att skapa en enhetlig organisation där en myndighet - SGU - har huvudansvaret. Jag tror att om man har en sådan myndighet som kommer att fortsätta betyder det att frågan om dialog och förhållningssätt kvarstår. Om en myndighet däremot avvecklas blir det inte på samma sätt. har vi ett problem, och det kommer vi att ha också. Jag är positiv till det som försvarsministern redovisar. Jag bara undrar om försvarsministern under hand har fått någon uppgift om när de aktuella motsättningarna - jag vill inte nödvändigtvis kalla det så - eller de fortsatt skilda bedömningarna mellan kommun och SGU kan vara färdigutredda. Vi noterar båda, och jag, att det sker framsteg, och vi välkomnar det båda två. samarbetar och SGU nära för att försöka nå en gemensam syn och en överenskommelse om hur miljöfrågorna kan tillgodoses på bästa sätt i Rosersbergsområdet. Jag hoppas, liksom , att det kan vara möjligt för parterna att nå en lösning . som var aktivt i fattade man olika beslut för att minska riskerna för miljöskador. Man valde till exempel att genomföra minst fem fält- och laboratorieundersökningar på verksamhetsområdet. , alltså före min tid som minister, beslutade att förbjuda allt inköp och all användning av produkter som innehöll PFOS och PFOA, som så tappert hjälpte kammaren att uttolka tidigare, vid myndighetens samtliga skolor i . Beslutet fattades efter att ämnet hade påträffats vid en av de provtagningar som hade låtit genomföra. När sedan och därmed också Räddningsskolan i avvecklades och man skulle lämna området utförde staten ett antal miljötekniska undersökningar och på övningsområdet inklusive på angränsande våtmark. Efter kontakt och diskussion med genomförde man även provtagningar som visade förekomster av bensin, diesel, olja och metall samt PFOS och PFOA. Viss sanering av markföroreningar genomfördes sedan också . Det som SGU och nu gör tillsammans är att gemensamt se över om det finns behov av ytterligare saneringsåtgärder. Man tar också med i beaktandet vilka effekter som sådana saneringsåtgärder i sig skulle kunna ha på miljön. Här gäller det ibland att väga nytta mot skada vid till exempel en möjlig grävsanering av oljeföroreningar som finns i våtmark. SGU och undersöker också hur ett fortsatt kontrollprogram för att upptäcka förändringar i området skulle kunna genomföras. Genom att hitta så bra metoder som möjligt för att mäta utsläpp får man en säkrare miljökontroll. Det gäller då också så klart att hitta relevanta mätpunkter och referenspunkter för sådan mätning.