· GX10335 · 2010-05-28 11:23:21 — har frågat mig vilka insatser jag avser att vidta för att den växande hälso- och ojämlikhetsklyftan systematiskt ska minska. har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att the gap in a generation ska få genomslag i Sverige.Såväl som interpellation tar sin utgångspunkt i det arbete som har bedrivits av den så kallade . Låt mig inledningsvis understryka att jag anser att har genomfört ett värdefullt arbete. Det är därför glädjande att den nya direktören för Europaregion, , har tagit initiativet till en strategisk översyn när det gäller de sociala bestämningsfaktorerna för hälsa inom regionen. Den kommer med intresse att följa arbetet.Luciano Astudillo målar i sin interpellation upp en bild av utvecklingen som jag inte delar. Till följd av den ekonomiska krisen har regeringen tillfört kommuner och landsting ett tillfälligt tillskott på . höjs nivån på statsbidragen med 5 miljarder kronor.Utvecklingen när det gäller minskad fattigdom bland barn går i flera avseenden åt rätt håll. Antalet barn bland socialbidragstagarna var 2008 hälften mot under 1990-talskrisens värsta år. Även om andelen barn i relativ fattigdom har ökat har andelen barn som lever i absolut fattigdom minskat, från 2008. Det torde vara uppenbart att det för enskilda är viktigare att de egna inkomsterna utvecklas positivt än att andras inkomster minskar eller utvecklas långsamt. Av detta skäl finns det anledning att i första hand fästa vikt vid den positiva förändring som skett genom minskningen av andelen barn som lever i absolut fattigdom.Reformeringen av sjukförsäkringen är helt avgörande för att det övergripande folkhälsopolitiska målet ska kunna uppnås. Tillsammans med regeringens övriga åtgärder för att upprätthålla arbetslinjen lyfts många människor från långvarigt utanförskap till jobb och utbildning. Det stärker delaktigheten och inflytandet i samhället och ökar den ekonomiska och sociala tryggheten, vilket bidrar till en bättre folkhälsa.För mig är det särskilt angeläget att det skapas likvärdiga förutsättningar för barn och unga. På så sätt kan utanförskapet brytas i tidig ålder, vilket förhindrar utvecklingen av en hälsoklyfta. pekar särskilt på vikten av insatser för att alla barn ska få en god utbildning. Regeringens fokus på ett förstärkt pedagogiskt uppdrag i förskolan och tidigare insatser för att nå kunskapsmålen i skolan är därför av största vikt för att jämna ut hälsoklyftorna. Jag vill även lyfta fram den nationella strategi för ett utvecklat föräldrastöd som regeringen tagit fram.Det drogförebyggande arbetet riktat mot barn och unga har utvecklats . I årets åtgärdsprogram för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken är ett av de prioriterade områdena att skapa gemensamma utgångspunkter för samverkan kring det drogförebyggande arbetet i skolan. I propositionen om en ny skollag föreslår regeringen vidare att en samlad elevhälsa ska införas för elever i grund- och gymnasieskolan och motsvarande skolformer. Elevhälsan ska underlätta samverkan mellan den särskilda elevvården och skolhälsovården och det samordnade ansvaret för specialpedagogiska insatser. Den ska främst arbeta förebyggande och hälsofrämjande.Morgan tar i sin interpellation upp det uppdrag som regeringen gav , . FHI fick i uppdrag att analysera vilka lärdomar som kan dras för svensk del av det arbete som har bedrivits av . FHI är regeringens expertmyndighet på folkhälsoområdet och en av nyckelaktörerna för att genomföra den svenska folkhälsopolitiken. Det var därför naturligt att ge ett sådant uppdrag till FHI. Uppdraget genomfördes i samverkan med , och rapporten lämnades till regeringen . Till arbetet valde FHI att knyta en rådgivande extern referensgrupp vars uppgift har varit att lämna synpunkter på arbetet.Myndigheternas förslag är framför allt inriktade på att stärka den sektorsövergripande samordningen samt att ytterligare förstärka arbetet med att bryta utanförskapet i tidig ålder. Förslagen har enligt institutet arbetats fram genom en bred diskussion med berörda aktörer. Förslagen i rapporten bereds i Regeringskansliet.Även om de nationella myndigheterna spelar en viktig roll för att genomföra regeringens politik har kommuner och landsting en nyckelroll när det gäller folkhälsoarbetet på regional och lokal nivå. Den kommunala i och arbetet med en regional handlingsplan i är därför välkomna initiativ. De kommer på ett värdefullt sätt att komplettera den bild som FHI och har gett när det gäller de nationella behoven. Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret.För ett år sedan ställde sig WHO:s högsta beslutande organ bakom rapporten the gap in a generation. I rapporten konstateras att sociala orättvisor bokstavligen handlar om frågor om liv och död.Skillnaden i hälsa mellan människor i olika delar av världen är extremt påtaglig. Hälsan skiljer sig också beroende på var i man växer upp och var man bor. I min hemstad är skillnaden i medellivslängd så stor som mellan de stadsdelar där männen lever längst respektive kortast.När den här rapporten färdigställdes hörsammade kommun de eniga forskarna kring det arbete som behövde göras.Det socialdemokratiska kommunalrådet bestämde sig för att tillsätta en särskild kommission i för att bekämpa och utjämna de sociala hälsoklyftor som finns i vår stad. Hon knyter nu till sig de främsta forskarna på området. Men från den nationella nivån är det fortfarande tyst. Regeringen har förvisso gett i uppdrag att dra lärdomar av . Men den rapport som presenterades har fördömts av samtliga forskare som satt i den referensgrupp som hade till sin hjälp. Man menar att regeringen i stället borde följa Malmös exempel och tillsätta en nationell hälsokommission. pekar på att inkomstskillnaderna ökar. visar att alltför många barn får växa upp i fattigdom. Mönstret är likadant om man ser på SCB:s statistik. Men försöker i sitt svar ge en bild av att allting är så bra och att vi lever i den bästa av världar. Hon beskriver också den borgerliga politik som har förts som en faktor till att det går så bra i vårt land. I av landets kommuner tvingas allt fler människor söka hjälp för att få socialbidrag. Det är inte bara orsakat av det konjunkturläge som vi har haft, utan det beror också på att man har slagit sönder de socialförsäkringssystem som har varit så viktiga för många av de människor som finns i vårt land. Det beror också på att denna regering har valt att inte prioritera stöd till kommunernas välfärdssektor. I stället har man prioriterat ökade klyftor. Jag är helt övertygad om att framtiden går att påverka. Jag tror att det går att sluta den ohälsoklyfta som fortsätter att växa och som har växt lavinartat . Men det handlar om att på riktigt förbättra människors vardagsliv. Förhållanden som gäller var man föds, var man växer upp, hur man arbetar och hur man åldras går att göra något åt. Det är också viktigt att lyssna på expertisen och på akademin och ta hjälp och stöd av dem. Därför vill jag fråga vad hon avser att göra för att bekämpa ohälsoklyftan som växt . De sociala klyftorna växer mycket snabbt i . Vårt land slits isär på många sätt. Det har vi sett under hela . Det är klyftor mellan land och stad, mellan kvinnor och män, mellan sjuka och friska, mellan löntagare och pensionärer, mellan arbetslösa och dem som har arbete. Dessa klyftor växer. Men framför allt ökar klyftorna kraftigt mellan fattiga och rika. Enligt är nu klyftorna mellan fattiga och rika de största på . Enligt kommer andelen barn som växer upp i familjer under fattigdomsstrecket att öka . Det är nu vart sjunde barn som växer upp under fattigdomsstrecket, i genomsnitt i landet. I en klass med 28 elever är det i genomsnitt 4 barn som växer upp under fattigdomsstrecket. Utanförskapet ökar, det som ni gick till val på att minska. Det är nu 70 000 fler människor som lever i det som ni kallar för utanförskap än vad fallet var under den socialdemokratiska regeringen. Socialbidragen rusar i höjden. I av kommunerna ökar antalet personer som får socialbidrag. De ökande klyftorna beror på att regeringen inte har klarat sin viktigaste uppgift. Ni har inte klarat jobben. Ni har inte klarat av att bekämpa arbetslösheten. är nästan 500 000 arbetslösa - av befolkningen. av ungdomarna är arbetslösa. 100 000 jobb har försvunnit . De ökande klyftorna beror också på att ni ensidigt har fördelat samhällets resurser till dem som redan har det ganska bra ställt. Hälften av de totala skattesänkningarna gick till de rikaste i befolkningen enligt . Vad har detta med hälsa att göra? Allt, visar det sig. inledde ett omfattande arbete för att analysera skillnader i hälsa globalt, mellan länder och inom länder - ett folkhälsomässigt pionjärarbete. Det var ett initiativ som den socialdemokratiska regeringen i var oerhört positiv till. Vi gick till och med in och finansierade ett par av delrapporterna om detta. Det fanns också en svensk representant i arbetet, som är professor vid . Gruppen leddes av . kom kommissionens slutrapport, Closing the gap in a generation. Den är ett resultat av ett fyraårigt arbete där man har tittat på hälsoskillnaderna i världen. Denna omfattande rapport inleds med följande ord: Social rättvisa är en fråga om liv eller död.Slutsatsen är entydig: Om man ökar de sociala klyftorna ökar man också hälsoklyftorna. Sambandet gäller i fattiga länder. Men det gäller också i rika länder. Det gäller också i . Högutbildade har förmånen att leva hela längre än lågutbildade i . Risken för arbetare att dö i hjärtinfarkt är större än för högre tjänstemän. av låginkomsttagarna i har inte sökt tandläkare trots behov. Också den psykiska ohälsan är ojämlikt fördelad. av låginkomsttagarna har haft självmordstankar. När denna rapport kom till regeringen valde man att ge ett uppdrag till att analysera den. Rapporten från har dömts ut av alla forskare som har varit kopplade till en referensgrupp. Jo, därför att regeringen inte själv vågar dra samma slutsats. Man vågar inte och orkar inte förstå kopplingen mellan hälsa och social orättvisa. Jo, därför att denna regering är skyldig just till dessa växande sociala orättvisor. Det märks att vi närmar oss ett val. Oppositionen försöker måla upp bilder på ett sådant sätt som alltid sker i valrörelsetider. Många av de bilder som ni har presenterat i mörka färger visar naturligtvis inte den verklighet som flertalet människor i vårt land upplever. Mycket av det ni säger stämmer helt enkelt inte. Den här regeringen gick till val på fler jobb därför att 140 personer tvingades gå in i ett utanförskap under er regeringstid. Det var en av de viktigaste uppgifterna för oss. Dessa människor förpassades till utanförskap, till sämre livskvalitet och sämre möjligheter. Detta var den stora utmaningen för oss att ta oss an. Det gjorde vi. Det betyder att trots att vi har gått igenom en finansiell lågkonjunktur vars like vi inte har haft har nästan 100 000 fler människor ett jobb i än när vi övertog regeringsmakten . Egenförsörjning stärker möjligheten till en god hälsa. Det kan vi tydligt se. Arbetslöshet medför ofta en större ohälsa. Detta är alltså en mycket viktig faktor. Det har varit ett tydligt uppdrag för regeringen att ändra på tidigare förhållanden och att hjälpa dem som har hamnat i denna situation att få del av vård och omsorg och hitta en väg tillbaka. Här har vi alldeles lysande exempel från senaste rapport. Den andra delen är att det, trots en global ekonomisk finanskris som har drabbat alla länder världen över, har varit viktigt för vår regering att upprätthålla kvaliteten i välfärden. Vi vet nämligen att under ekonomiskt sämre tider är det fler som far illa, fler som blir utan jobb och fler som behöver försörjningsstöd. Det är av den anledningen som vi har pumpat in till kommuner och landsting för att de ska klara att upprätthålla välfärden . Det kunde vi göra tack vare att vi av vår regeringsperiod lade undan i ladorna. ropade oppositionen : Spendera mera, spendera mera! Vi var kloka nog att inte göra det, för vi ville ha resurser att ta av när vi mötte de sämre tiderna. Det är faktiskt viktigt att vi håller oss lite till sanningen.När det handlar om fattigdomen har i jämförelse med de flesta andra länder en förhållandevis låg relativ fattigdom. Men som jag sade i mitt inledande anförande är det allra mest glädjande att den absoluta fattigdomen har minskat, att antalet fattiga barn har minskat.Tyvärr släpar statistiken efter lite, men vad som är intressant att titta på är att också har ganska väl utbyggda välfärdssystem. SCB har kommit med en rapport. Det är lite eftersläpning, men 2007 minskade den relativa fattigdomen från till , om man också tar hänsyn till värdet av de välfärdstjänster som tillhandahålls. För utsatta grupper, till exempel ensamstående småbarnsföräldrar, är effekten mycket dramatisk. Den relativa fattigdomen bland ensamstående med två eller flera barn minskar från till nära noll när värdet av välfärdstjänsterna räknas in i den disponibla inkomsten.Det här har vi strävat efter att upprätthålla också när vi nu har haft en global finanskris som naturligtvis också har drabbat vårt land. , professor vid och medlem i , , professor vid , Bo Burström, professor vid , och ett par till, alltså hela den referensgrupp av professorer som anlitades för att dra slutsatser av kommissionens arbete, skrev tillsammans under en artikel i . Där sade de att rapporten, som tagit fram för att berätta vilka krafttag man tar i det här landet, var ett hastverk, att den hade ett oklart stöd i forskningen och att man inte lyckades hålla rågången mellan politik och expertråd. Dessa professorer, som oftast inte är de som tar till överord, skriver: Vi vill understryka att vi inte står bakom rapporten och de förslag som torgförs.Så ser det ut. Så ser kamp mot ohälsoklyftorna ut.Man kan ha olika bilder av hur det har gått för . En av tio är arbetslös. Var fjärde ung person är arbetslös. Och den strategi som den här regeringen hade som sin grundstrategi för att lösa problemet med arbetslösheten och utanförskapet var att öka klyftorna.Man skulle sänka skatten brett men mest för dem som hade det bäst. Den grupp som tjänar över en miljon i vårt land fick lika mycket skattesänkningar som de som tjänar minst i vårt land. Det var en del av strategin.Samtidigt skulle man ge sig på dem som har det allra svårast i vårt land. Därför försämrades inkomstförsäkringen och därefter sjukförsäkringen - radikalt. såg vi de värsta bilderna. Då var det till och med cancersjuka som grät i direktsänd tv för att den här regeringen berövade dem den sista tryggheten i deras kamp för att komma tillbaka från cancersjukdomen. Det är också en beskrivning av det som vi har sett med ökade klyftor.Sedan kan regeringen försöka gömma sig bakom finanskrisen, men det var inte finanskrisen som sade till regeringen: Öka klyftorna och ge mest till dem som har det bäst! Det var inte heller finanskrisen som tvingade den här regeringen att ge sig på dem som har det absolut svårast, sjuka och arbetslösa. Det är politiska val.Likadant är det när man väljer att inte investera pengar i den gemensamma välfärden, när man väljer bort det för att i stället fortsätta sänka skatten, även när finanskrisen slår till. Men för att klara detta måste man nu dessutom låna pengar.Det är mest till dem som har det bäst. sägs 25 000 välfärdsarbetare upp, förskollärare, lärare och personer inom , de som är så viktiga för att hålla ihop vårt land.Huvudpoängen med den här debatten är: Varför vill inte ta hjälp av expertisen, akademin, för att systematiskt och metodiskt minska ohälsoklyftorna? Varför vill hon inte se en nationell kommission för att minska ohälsan i ? Det är uppenbart att vi har helt olika världsbilder eller i vart fall helt olika bilder av läget i . Det kanske beror på i vilka kretsar man rör sig. Det kan hända att folk på tycker att det går jättebra för landet, men så fort man kommer utanför de kretsarna och börjar se hur vanliga människor lever och bor och hur de har fått det får man en annan bild.Ändå påstår att det jag sade inte stämmer. Hon säger att det är 100 000 fler jobb under den här mandatperioden. Läser hon inte tidningarna? Det kom ju nya siffror om arbetslöshetsstatistiken . 483 000 människor är arbetslösa. Varifrån får hon att det skulle gå så rasande bra på arbetsmarknaden, arbetslösa ungdomar?Hon säger att fattigdomen minskar i . Men varför ökar då socialbidragstagandet? Hur kan det hänga ihop? Socialbidragstagandet ökar i av landets kommuner. Ändå minskar fattigdomen, säger kan mäta på olika sätt. Det gängse sättet är att man mäter relativ fattigdom. Det är de som ligger av medianinkomsten i ett land. Det är den gängse bilden. Så har socialdemokratiska regeringar räknat, och så gör man i övriga världen. Det är bara som har sina egna sätt att räkna.Då har andelen barn som växer upp i fattiga familjer ökat under den här mandatperioden. Klyftorna har ökat mycket kraftigt.Det finns en huvudpoäng i den här rapporten, Closing the gap in a generation. Det är alltså resultatet av globalt arbete som kommission gjort. Man har samlat in statistik från alla världens länder. Man har analyserat den med den bästa expertis som finns på folkhälsoområdet, skulle jag vilja säga.Då är huvudresultatet följande: Om man ökar de ekonomiska klyftorna i ett land kommer man också att öka hälsoklyftorna. Det ser vi faktiskt över allt, inte bara i de fattiga länderna utan också i de rika länderna. är ett exempel där hälsoklyftorna har ökat , eftersom de ekonomiska skillnaderna har ökat.Då är det klart att bollen går vidare till , som är folkhälsominister. Jag var, som folkhälsominister, med om att starta upp det här arbetet. Sedan var det som fick ta emot själva resultatet. Då går bollen över till henne. Då ska hon svara på frågan: Hur i hela världen ska vi hantera den här rapporten?Ja, då ger man ett uppdrag till men, som det verkar, med mycket strama tyglar: Ni får inte lov att skriva vad ni vill, utan ni måste förankra hos regeringen vad ni ska skriva.Det framgår av den artikel som referensgruppen skrev, med i spetsen och ett antal andra professorer från universiteten runt om i , att var förankrad hos regeringen redan dagen innan referensgruppen fick se rapporten. När de fick se rapporten riktade de mycket skarp kritik mot både uppdraget och hur det hade genomförts. Man går dessutom ut i en tidningsartikel och dömer ut rapporten och säger att den och inte ens har förstått huvudslutsatsen i detta omfattande WHO-arbete.Vi kan träta om ifall är på väg upp eller ned i olika statistiker och sätt att mäta, men det bästa vore om tog forskningen på allvar och förstod att om hon ökar klyftorna i samhället kommer hon också att öka hälsoklyftorna. Av detta kunde hon sedan dra slutsatsen att man kanske borde följa upp med en politisk parlamentarisk kommission på riktigt. Det är många stora ord i luften. Låt mig bemöta lite av det ni säger.För det första vill jag poängtera att när vi tog emot Marmotrapporten var det naturligt för oss att ge ett uppdrag till det som är vår kunskapsmyndighet på folkhälsoområdet, och det är . De fick i uppdrag att värdera rapporten utifrån svenska utgångspunkter, tillsammans med den expertis som de bedömde lämplig. Det vore väldigt onaturligt att ge uppdraget till någon annan än vår expertmyndighet på området.Folkhälsoinstitutet har redovisat att de har jobbat med det i en bred förankringsprocess, och de har gett oss ett material som vi ska ta hand om. Det pågår beredning av förslagen, väldigt mycket inriktat mot barn och unga. Att tidigt bryta utanförskap och att skapa jämlika uppväxtvillkor är en väldigt angelägen sak för mig.Men det är det också att ge möjlighet till människor att ha en egen försörjning. Det är därför det var så viktigt med jobblinjen, för sambandet mellan att ha ett arbete och att ha en god hälsa är så starkt. Därför är det väldigt glädjande att många fler har kunnat få ett arbete och kunnat lämna utanförskapet.Många var sjukskrivna och fick inget stöd av den tidigare regeringen att komma tillbaka. Det fanns ingen rehabiliteringskedja som fungerade. finns det fasta tidsgränser, nu finns det en vidareutvecklad företagshälsovård och finns det en rehabiliteringsgaranti. Människor ska inte överges när de har hamnat utanför. Det ökar utanförskapet, och många hade inte fått ett enda samtal från någon som vill erbjuda någon hjälp.När vi nu fick en rapport som tittade på dem som lämnade sjukförsäkringen till följd av att dagarna tagit slut - alltså på grund av de fasta tidsgränser som är till hjälp för att komma vidare men som Socialdemokraterna dramatiskt utmålar som stupstock - kunde vi se att det fanns en stor oro att många av dem inte skulle kunna komma vidare. Det visade sig dock i den rapport som presenterade att mer än hälften av dem som inte anmälde sig till Arbetsförmedlingen har lön som anställd, med inkomst antingen som anställd eller från eget företag. av dem som har haft förlängd sjukpenning och av dem som har haft tidsbegränsad sjukersättning har ekonomiskt bistånd som försörjning. Det var alltså en väldigt liten del.Detta visar att många av de här människorna hade arbetsförmåga, precis som de själva uppgav, men de hade inte fått hjälpen. Detta är så centralt om vi ska tala om utanförskap.Jag kan också konstatera att våra jobbskatteavdrag som har ökat möjligheten att komma in på arbetsmarknaden och som därmed har varit jobbskapande - det säger all utländsk expertis om vi nu ska använda oss av dem - har varit riktade procentuellt mest mot dem som tillhör låg- och medelinkomsttagare. Det är intressant att höra det krig ni nu för mot detta, eftersom ni själva har accepterat våra förslag på det här området.Det som bekymrar mig mycket är ungas utanförskap, att unga i så stor utsträckning är utan jobb. Jag tror att det var som nämnde att var fjärde ung person är arbetslös. Jag blir därför alldeles förskräckt när jag ser era förslag som handlar om att dra bort från den subvention som vi har gett till arbetsgivare som anställer unga människor. Att snabbt komma in på arbetsmarknaden som ung är centralt. Där kommer vi att lägga fram förslag, och vi kommer att jobba vidare på det här området.För övrigt var jag betydligt mer i än på . Ett arbete och egen försörjning är absolut helt centralt för att sluta hälsoklyftan, även om arbete också kan leda till ohälsa ibland.Därför är det så otroligt att den här regeringen inte ser att den huvudstrategi att öka klyftorna, det vill säga att ge mest till dem som har det bäst och ge sig på dem som är svaga i samhället, alltså sjuka och arbetslösa, inte fungerade. Vi har 70 000 fler i utanförskap och 100 000 fler i arbetslöshet. Det är siffror som talar för sig själva.Det var ingen finanskris som tvingade eller någon annan att försämra tryggheten för de allra bräckligaste i vårt samhälle. Det var inte heller finanskrisen som gjorde att man fortsatte prioritera skattesänkningar framför investeringar i välfärden. Detta har inneburit att vi nu har färre lärare i skolan, färre personal i förskolan och färre som kan jobba med hemlöshet och äldre. Så är det - 25 000 inom den viktiga välfärdssektorn har sagts upp bara det senaste året.Det betyder att alla de ungar som har en talang som inte kommer till sin rätt i skolan inte kan få utveckla den men också att de som skulle ha behövt lite extra hjälp för att komma vidare inte får lika mycket stöd. Ökade klyftor har inte gett fler jobb utan riskerar att leda till mer ohälsa.Vi socialdemokrater i menar att vi egentligen borde få hjälp av regeringen och att de, oavsett partipolitisk färg, bidrar. Storstadsregionerna borde få hjälp att sluta de klyftor som har ökat under hela den här mandatperioden. Det är ingenting som en stad kan göra själv, utan det är något som en hel nation måste göra.Där är svaret skyldig. Varför vill ni inte ens tillsätta en nationell hälsokommission som kan bidra till att sluta hälsoklyftorna i ? Det blir nästan en surrealistisk debatt. Siffrorna virvlar i luften. Det blir fler jobb, säger .