· GX10271 · 2010-03-16 19:31:09 — och har ställt en rad frågor till mig om regeringens aktiveringsinsats Lyft och om den förfrågan om att anordna platser som har gått till myndigheterna under regeringen.För att ytterligare förstärka den aktiva arbetsmarknadspolitiken med anledning av lågkonjunkturen aviserade regeringen en ny insats, Lyft, i budgetpropositionen . Lyft riktar sig till anordnare inom bland annat statliga och kommunala verksamheter. Insatsen syftar till att personer som saknar arbete aktiveras och upprätthåller kontakten med arbetslivet. Insatsen infördes , och behovet bedömdes till 40 000 platser.I budgetpropositionen aviserades också att regeringen har ambitionen att myndigheterna ska bidra med Lyftplatser. Kommunerna har av tradition ofta bidragit med insatser inom arbetsmarknadspolitiken. Därför är det regeringens vilja att staten ska gå före. Det är anledningen till att myndigheterna har ombetts att ta ansvar för att ta emot deltagare i Lyft så fort som möjligt. Regeringen har en hög ambition i detta arbete.I medierna har det cirkulerat en rad olika siffror om hur många Lyftdeltagare som det kommer att landa i utifrån den dialog som har haft med myndigheterna. Hur många personer som kommer att få Lyftplats är bland annat beroende på hur långa anvisningstiderna blir.Det viktiga är nu att processerna har startat bland myndigheterna och att dessa gör sitt bästa för att hitta lämpliga platser. Regeringen kommer inte att tvinga någon myndighet att ta emot ett visst antal personer. Vissa myndigheter har större möjligheter än andra att ta emot Lyftdeltagare bland annat utifrån vilken verksamhet som bedrivs. Denna dialog förs mellan myndigheterna och de ansvariga departementen.För att underlätta för kommuner, myndigheter och andra arbetsgivare att ta emot deltagare i Lyft har regeringen beslutat om förordningsändringar som gör det möjligt för anordnare av Lyft att få ekonomiskt stöd. Förordningsändringarna trädde i kraft . Regeringen har avsatt för detta. I första hand är det den som anordnar ett stort antal Lyftplatser som bör få bidrag till kostnaderna för handledning av deltagare i Lyft.Arbetsförmedlingen avser också att tillhandahålla personal som på olika sätt kan stödja både Lyftanordnare och Lyftdeltagare. Detta tror jag är viktigt för att säkerställa kvaliteten i Lyft. Det finns alltid en uppstartstid för nya insatser, så också för Lyft. Det är även viktigt att förstå att Lyft endast är en del av många olika arbetsmarknadspolitiska insatser som just nu är nödvändiga i finanskrisens spår.Regeringen kommer i vanlig ordning att följa utvecklingen av denna insats. har i uppdrag att utvärdera effekterna av de arbetsmarknadspolitiska insatserna. Jag har här fått svar från . Men några saker skulle behöva redas ut. Det gäller ett par förordningar. I den ena förordningen, den om en jobbgaranti för ungdomar, står det att Lyftet ska pågå i längst . I den andra förordningen, som handlar om det arbetsmarknadspolitiska programmet och som är utfärdad , står det att Lyftet får pågå i längst sex månader.På regeringens hemsida står det att Lyft inom jobbgarantin för ungdomar ska kunna pågå i som längst tre månader.Vad är det som egentligen gäller? Är det tre eller , eller är det något annat som gäller?I svaret på min interpellation anger ministern att regeringen har avsatt 200 miljoner till anordnare av Lyft. I första hand är det den som anordnar ett stort antal Lyftplatser som bör få bidrag. Hur stort antal Lyftplatser måste anordnaren ta fram för att få medel till insatsen? Och vad menas med "bör" i sammanhanget? Utgår stöd eller utgår inte stöd?I regleringsbrevet från finns det en något annorlunda skrivning - det gäller 24 §: Av anslagsbeloppet får högst 200 miljoner användas för ekonomiskt stöd till anordnare av arbetspraktik i form av praktisk kompetensutveckling och Lyft. Det ekonomiska stödet ska i första hand avse kostnader för handledning av deltagare hos anordnare som anordnar ett större antal platser.Nu utgår inte längre 200 miljoner, utan pengarna ska delas mellan flera åtgärder. Min följdfråga blir därför: Hur mycket av de 200 miljonerna ska gå till Lyftanordnarna?Vidare undrar jag hur många handledare du tror att det behövs för att kravet på myndigheterna om att ta emot 20 000 praktikanter ska uppfyllas?När det gäller antalet arbetslösa fylls det ju på. I går kom det nya siffror. Vi är just nu uppe i 435 000 arbetslösa, en ökning med 118 000 personer . Det framgår om vi tittar i backspegeln. var 395 personer inskrivna i Lyftet. Det gäller då hela landet, så det är en bit kvar tills ni når upp till de 40 000 platserna som det är budgeterat för. Eller är det 65 000 personer som det är budgeterat för? I alla fall finns det vissa tidningsuppgifter som du, , har svarat på. Räknat i antal årsarbetsplatser är det 20 000. Det förekommer också uppgifter om att det är 130 000 arbetslösa som ska erbjudas sysselsättning. Själv säger du till att kravet på de statliga myndigheterna att ordna 20 000 praktikplatser åt arbetslösa är ett mjukt mål.Vad är ett "mjukt mål"? Vad gäller då för Lyftet som helhet? Hur många Lyftdeltagare ska departementen ta emot? Hur många praktikanter ska ditt eget departement ta emot? Jag har försökt få fram den senare siffran, men jag kan säga att de på ditt departement är som musslor, så du har god koll på dem. De säger ingenting.När det gäller Arbetsförmedlingen har regeringen inte formulerat något mål för antalet deltagare i jobb- och utvecklingsgarantin per handläggare vid Arbetsförmedlingen. Jämfört med den tidigare aktivitetsgarantin har jobb- och utvecklingsgarantin ungefär dubbelt så många deltagare per handläggare vid Arbetsförmedlingen.Riksrevisionen anser att regeringen bör utarbeta motsvarande riktlinjer för gruppen långtidsarbetslösa som tar del av jobb- och utvecklingsgarantin. Hur ser ert mål ut när det gäller antalet deltagare i Lyftet per handläggare vid Arbetsförmedlingen?Riksrevisionen har också uttalat sig om styrningen i arbetsmarknadspolitiken. säger att regleringsbrevet är otydligt och saknar en tydlig struktur och disposition, baserad på en klar distinktion mellan mål, medel och uppdrag. Enligt bedömning bör regleringsbrevet kunna förtydligas och göras mer pedagogiskt. Hur ska det gå till? Jag får tacka arbetsmarknadsministern för svaret. Anledningen till att jag ställde interpellationen är att vi har diskuterat inte exakt den här aktuella frågan även om den berörts utan framför allt arbetsmarknadspolitiken. nämnde lite grann om statistiken. Jag har sett att februaristatistiken visar på 436 000 arbetslösa, av arbetskraften. Jag har också noterat att 40 000 komvuxplatser på helårsbasis har försvunnit under den här mandatperioden - ännu fler inledningsvis, men sedan lades några platser tillbaka. är det dock en stor differens jämfört med hur det såg ut när den borgerliga regeringen tillträdde.Samtidigt kan vi notera att 25 000 personer i välfärdsarbete har fått lämna den offentliga sektorn - arbetsuppgifter som det finns ett behov av ute i verksamheten.Över 100 000 långtidsarbetslösa har gömts undan i passiva garantier. Majoriteten av dem får inget stöd alls. Jag noterar också att fyra av fem i garantierna inte får något aktivt stöd. Så mycket som finns över huvud taget inte registrerade för någon aktivitet utan måste noteras som helt passivt arbetslösa.Varför tar jag upp denna statistik i det här läget? Ja, Lyftet var ju en del som skulle kompletteras med detta. Inledningsvis kan vi väl konstatera att det inte var någon succé - de är uppe i 395, som sade , och det var 20 . Jag förstår att arbetsmarknadsministern fick kalla fötter när han fick se dessa siffror och såg att det inte händer någonting utan att någonting måste göras. Man ryckte då ut med denna åtgärd där i storleksordningen 40 000 skulle ut i praktikplatser. Jag har absolut ingenting emot praktikplatser på något sätt, men man måste ifrågasätta denna panikåtgärd. Det är inte på det sätt som arbetsmarknadsministern sade på frågestunden att jag värnar mer om myndigheter än om dem som är praktikanter. Det gör jag inte, utan jag värnar framför allt om dem som är praktikanter. Vi har erfarenhet av detta tidigare. Ska sådant här fungera och bli bra både för den som tar emot och framför allt för den som kommer dit, så att det blir meningsfullt, fordras det kvalitet i verksamheten. Ska man då hantera sådana här volymer och tittar lite grann på vad många av de myndigheter som fått dessa uppgifter säger måste jag säga att man faktiskt blir lite orolig över verksamheten. Det är ett tecken som jag ser på att arbetsmarknadsministern är ganska desperat under valåret. Han måste försöka hyfsa till siffrorna och tänker: Så här kan det inte se ut. Jag måste göra mer. Jag måste visa på handlingskraft på detta område.Så tolkar jag hela denna verksamhet. Jag har sagt det förut, men det är klart att man drar lite grann på munnen när man ser att personaldirektör trodde att hon hade läst fel på en nolla när det gällde hur många praktikanter ska ha. Arbetsförmedlingen själv säger att den klarar ungefär halva den mängd som arbetsmarknadsministern tycker vore lämplig där. Jag vet inte i vilken omfattning arbetsmarknadsministern för diskussioner med Arbetsförmedlingen om detta. Är man överens om att det är kanske hälften som vore rimligt, eller är det den volym som arbetsmarknadsministern från början tyckte var lämplig?Det är klart att allt det här gör att man undrar hur detta ska hanteras fortsättningsvis. Jag är intresserad av att i arbetsmarknadsministerns andra inlägg få höra lite grann hur arbetsmarknadsministern upplever denna fråga just . Är det rimligt att detta kommer att hamna på ett bra sätt? Kommer det att kunna falla ut så att det verkligen blir kvalitet i det som varit? Det råder också osäkerhet om dessa 200 miljoner. Precis som sade står det "bör" och så vidare. Jag tycker att arbetsmarknadsministern är skyldig att ge en konkret och ärlig syn på hur han har tänkt sig att detta ska landa som det ska verka under. Låt mig börja med att tacka för frågorna. Jag ska försöka svara så gott det går. Man kan konstatera statistiken: 436 000 personer är registrerat arbetslösa. Det är 9 ½ procent av arbetskraften. Det är naturligtvis alarmerande siffror och ett resultat av det som har hänt med den finansiella krisen och hur den har slagit rakt in i svensk industri i huvudsak. Det finns dock några saker som jag tycker är viktiga att lägga på minnet. Till att börja med är arbetskraften som andel av befolkningen i princip oförändrad trots den djupa lågkonjunkturkris vi har gått igenom. Det är klart att det är någonting som skiljer den från tidigare krisscenarier - 90-talskrisen inbegripen, då arbetskraften som andel av befolkningen sjönk kraftigt när fler och fler drevs ut ur arbetskraften in i förtidspension och andra system. Detta är naturligtvis någonting som för framtiden inte är alldeles negativt. Det betyder nämligen att det det vänder finns en ledig kapacitet, alltså människor som kan komma tillbaka till de jobb som då kommer - och när generationsskiftet kommer. Vi kan alltså avstå från flaskhalsproblem under lite än man annars hade gjort, och det är naturligtvis bra.Det är lite grann i det ljuset man ska se Lyftinsatsen, det vill säga att vi ska försöka behålla de människor som har blivit arbetslösa så nära arbetsmarknaden som möjligt. De ska behålla kontakten och ha någonting att göra, någonstans att gå och en vettig sysselsättning då de är arbetslösa. Det handlar inte om att hyfsa statistiken; det har jag försökt att ta bestämt avstånd ifrån. Dessa personer är nämligen arbetslösa alldeles oavsett Lyftinsatsen. Det är dock naturligtvis så att aktivitet är bättre än passivitet, och jag vet att delar den bedömningen. Det tror jag mig åtminstone veta. Sedan tycker jag nog att är lite snabb med att döma ut detta och säga att det är panikåtgärder och så vidare. Vi vet alla att det tar lite tid innan sådana här insatser kommer på plats, och det har varit samma sak med plusjobben eller andra typer av insatser av liknande karaktär. Det var därför Arbetsförmedlingen bad kommunalrådet i att på Arbetsförmedlingens uppdrag arbeta med kommunerna. Detta arbete har Arbetsförmedlingen inte redovisat än utan kommer att redovisa inom överskådlig framtid, vad jag förstår.Själva tycker vi naturligtvis, efter att också ha pratat med och , att det inte kan vara rimligt att staten - och det är tyvärr ofta traditionen - själv avstår från att göra så hemskt mycket och överlåter allt ansvar på kommuner och andra. Därför tycker vi inte att det var olämpligt att vi tog kontakt med våra andra departement för att på det sättet be dem prata med sina myndigheter om att också staten ska kunna ta detta ansvar.Det som gäller är naturligtvis att det är budgeterat för 40 000 platser. Exakt hur många personer det innebär kan vi inte veta, för det beror på vilken anvisad tid det handlar om - ungdomar upp och icke-ungdomar, det vill säga vi andra, upp . från har givit Arbetsförmedlingen i uppdrag att strukturera hur detta stöd på ska kunna utbetalas. Vi har av olika statsstödsskäl och liknande varit tvungna att formulera det på ett sätt som fungerar, det vill säga "bör". Det ska också innefatta "annat", av typen praktikplatser och annat. Men det är Arbetsförmedlingens uppdrag att strukturera detta på ett sådant sätt att det premierar de anordnare som gör stora insatser.Jag är glad att kunna konstatera att på sin hemsida presenterade att de tar emot 3 000 Lyftare. Det tycker jag är en alldeles utmärkt signal som är väldigt glädjande, och vi kommer säkert att få se flera andra myndigheter göra på liknande sätt. På mitt eget departement - jag fick frågan från - är min målsättning att vi ska ta emot motsvarande av vår arbetsstyrka, det vill säga tio personer. Vi börjar med fem ganska omgående, och vi kommer sedan att växla upp med ytterligare fem . Det är inte helt igenom oproblematiskt att genomföra denna typ av insatser. Det kommer också att innebära att åtminstone en del av departementen och även det som är verk och myndigheter kommer att få stora problem. ST har gett ut en liten vägledning till de lokala avdelningarna när det gäller Lyftet: Praktikplatserna ska inte leda till undanträngning av riktiga anställningar. Har man gjort personalneddragningar ska praktikanterna inte ersätta de anställningarna. Innehållet i praktiken ska innehålla hög kvalitet och vara meningsfullt med utrymme för kompetensutveckling. Tillräckliga resurser ska avsättas för handledning. Samråd ska ske med fackliga organisationer, och det ska vara konsekvensbeskrivningar och sådana saker.Jag har botaniserat i myndigheternas olika önskemål kring Lyftet och praktikanterna, och jag kan konstatera att ett flertal av myndigheterna har sagt upp eller är på väg att säga upp personal. PRV tar inte emot några praktikanter med hänvisning till detta. Flera av myndigheterna söker också mycket kvalificerad personal som jag inte tror faller inom Lyftets möjligheter. Jag kan räkna upp några av de typer av personal man söker. Det är dokumentationsingenjörer med elteknisk utbildning på lägst högskolenivå, webbassistenter med utbildningsbakgrund som journalister, receptionister med lägst gymnasieexamen och högskoleingenjörer. Administrationen kan ta emot praktikanter med högskoleutbildning, och utvecklingsavdelningarna kan ta emot praktikanter med högskoleutbildning. Det är alltså inte vilka som helst de söker. säger exempelvis att man har en mycket ansträngd ekonomi. har man sett över sina resurser på olika sätt, och man har reducerat personalstyrkan med 27 personer. Man trimmar organisationen, och man tror att det blir väldigt svårt att ta emot praktikanterna på tre- eller sexmånadersperioder då det är mer krävande för organisationen att hantera kortare praktikperioder. Handledningen kostar en hel del pengar. säger att det blir väldigt svårt att ta emot praktikanter på ett meningsfullt sätt. Dessutom har uppsägning av personal blivit en realitet till följd av den mycket ansträngda ekonomiska situationen i , och så vidare. När det gäller tillräckliga resurser för handledning säger flera myndigheter att man inte kan ta emot praktikanter om man inte vet om Arbetsförmedlingen kan matcha de aktuella arbetsuppgifterna. När praktikanterna kommer blir det svårt. Jag pratade med , som har blivit anmodade att ta emot ungefär 1 600 personer. Man säger från sida att det om man ska ta emot dessa 1 600 personer kommer att gå åt väldigt mycket handledning.En handledare kostar per dag, och det skulle gå åt ungefär handledning per praktikant. Man kan räkna själv. För 20 000 praktikanter blir det en hel del handledning.Då är min fråga: Kommer det att tränga ut den normala myndighetsutövningen på de här verken och bolagen om man ska maximera ett så pass stort antal praktikanter som det handlar om? , som är personaldirektör på , sade bland annat: Det är inte så att vi kan ta fram 40 platser till. Vi måste ha lokaler, arbetsplatser och utrustning, och vi står inte med en massa tomma lokaler eller tomma arbetsplatser.Hur har ni tänkt när det gäller just den delen? Det här är en resurskrävande sak för de olika verken och myndigheterna.Det skulle vara bra ifall arbetsmarknadsministern kunde titta över resursfördelningen till de olika verken och myndigheterna och se till att de kan göra ett viktigt och bra arbete för dem som kommer in som praktikanter. Den här regeringen som arbetsmarknadsministern tillhör har valt att säga att allt som inte går rätt väg i är finanskrisens fel. När arbetsmarknadsministerns kollega finansministern är här säger han att har klarat krisen bättre än de flesta andra länder i . Beror det faktum att jobben har blivit färre i på krisen borde väl arbetslösheten inte öka mer i än i de länder där krisen har slagit hårdare. Det är någonting som inte hänger ihop i resonemanget. Det är inte så enkelt, och det går inte längre att bara skylla på finanskrisen när det gäller jobben. Vi har en arbetslöshet som ligger i nivå med , vilket är historiskt sensationellt. Det har inte hänt i modern tid. Vi ser att , som är ett med jämförbart land, har betydligt lägre arbetslöshet än . Det kan man inte bara skylla på att krisen skulle ha varit mildare i än i . Det hänger inte ihop.Jag såg att SCB har en statistik där man bedömer att ungefär 92 000 över huvud taget inte söker jobb men som ändå skulle kunna göra det, många av det skälet att de inte anser att det ens finns någon chans. Det finns ett mörkertal där. Man vet av erfarenhet att när konjunkturen vänder börjar många söka sig till arbetsmarknaden, för då tror man att det finns en chans. Det där är också någonting man måste ha en beredskap för när man planerar framöver.Arbetsmarknadsministern skulle ta emot 10 enligt Lyftet. Kommer att ta emot 40 på ? Följer man upp, och är man lika lojal i hela regeringen? Jag förstår att arbetsmarknadsministern gör allt för att leva upp till det mål som han själv har satt upp. Men hur fungerar det i övrigt i regeringen?SMHI skulle ta emot 3 000 - är detta sant? Det är inte en så stor myndighet. Vad ska alla göra? Blir det någon kvalitet i det, eller ska alla ut med en termometer och mäta temperaturen på olika ställen i landet? Vad är det som händer?Vad jag är ute efter är att det måste vara meningsfullt och ge något resultat. Jag vill backa till de debatter vi haft förut. Att vi hamnat här beror på att man har misskött politiken . Jag har sagt det förut. Arbetsmarknadsministern sade inledningsvis: ska vi jobba, nu ska vi inte gå i skolan. Det säger en hel del. All forskning och erfarenhet på området visar att bästa sättet att komma tillbaka till jobb är att se till man får en kompetensutbildning.Många av frågorna hör till sådant vi ska debattera här, som ungdomsarbetslösheten. Vi ser att det är väldigt många som saknar ordentlig gymnasieutbildning och yrkesutbildning. Det hjälper inte med att bara få en praktikplats. Det är inte sämre än att inte göra någonting, det ska jag inte säga, men grundfaktum är ändå att ungdomarna måste rustas bättre. Vi måste se till att de har bättre på fötterna, se till att de får en utbildning som är relevant och där efterfrågan på arbetskraft kommer att komma när konjunkturen väl vänder. Vi vet att det är så. Då hjälper det inte bara med praktik i sådana här våldsamma volymer. Det måste kombineras med arbetsmarknadsutbildning eller kompetenshöjning. Då är jag tillbaka till det jag sade förut: Jag tror att arbetsmarknadsministern, när han blir ärlig och skriver sina memoarer , kommer att säga att han var chockad när han såg vilka volymer det var. Vad händer i det här läget? Det är en desperat handling att gå ut med så våldsamma volymer direkt mot myndigheterna. Så pratar man om att säkerställa kvaliteten. Av erfarenhet vet jag själv att det är jobbigt att få ut så stora volymer. Det gäller att få allt att fungera, och det gäller att se till att det finns resurser så att man får kvalitet. Jag är rädd att det blir väldigt låg kvalitet i den här verksamheten när man hastar fram med så våldsamt stora volymer. Låt mig börja med att bemöta som pratar om problem. Ja, det är naturligtvis problematiskt med kvaliteten när man gör en så kraftig volymökning som vi gör i de insatser som vi gör inom arbetsmarknadspolitiken. Vi har 500 fler helårsplatser i utbildningssystemet och i den aktiva arbetsmarknadspolitiken än . Det är en väldigt kraftig volymtillväxt. Jag skulle vilja säga att jag delar oro. Det är kvaliteten som jag är mest orolig över, absolut, utan någon som helst tvekan. Man kan inte undandra sig risken av att det inte blir den typ av kvalitet i alla lägen som vi nog alla skulle vilja. Det håller jag helt med om. Det är därför som jag tror att man får försöka göra många saker . Vi pratade om mjukt mål förut. Med mjukt mål vill jag försöka säga att vi naturligtvis inte kan tvinga myndigheterna. Det är ingen som tvingar att ta emot 6 000 personer ; det säger sig självt. Men jag förutsätter att myndigheterna tar sig en funderare. Det kan inte fortsätta att vara så som det har varit . Staten har mindre andel personer med nystartsjobb anställda än arbetsmarknaden i gemen. Man har mindre andel med funktionshinder anställda i staten än på arbetsmarknaden totalt sett. Man har mindre andel med utländsk bakgrund än man har på andra ställen. Vi ser gång på gång att staten är lite sämre än arbetsmarknaden i övrigt på att ta den typ av ansvar som vi nu förutsätter att kommunerna ska göra. Jag tycker att vi måste kunna säga och skicka en signal att vi tycker att också staten och de statliga myndigheterna bör fundera på hur man kan hjälpa till, liksom kommunerna nu gör och kommer att göra, med att hantera den arbetslöshetsproblematik som uppstått i finanskrisens spår.Sven-Erik pratar om , , ungdomsarbetslöshet och desperat handling, gymnasieutbildning och allt möjligt annat som fick in i något slags allmänpolitisk rundgång som vi har haft debatter om förut. Jag vill bara konstatera att man i har ett permitteringslönesystem och att 90 000 personer kommer att lämna det systemet. Många av dem kommer in i den öppna arbetslöshetsstatistiken. Då ser siffrorna för helt annorlunda ut än vad de gör också jämfört med . Jag konstaterar vidare att i ökar ungdomsarbetslösheten väsentligt mycket snabbare än i Sverige.Det var ett par små exempel på hur det ser ut. Men oavsett statistiken kan vi alla vara väldigt bekymrade över att så många personer förlorade sina jobb. Då måste vi göra det som krävs för att se till att de personerna har en möjlighet att komma tillbaka. 180 500 fler insatser i utbildning och i arbetsmarknadspolitik än är någonting som jag är nöjd över. En del av detta handlar om det som tar upp, nämligen den komvuxsatsning som vi gör. De personer som finns i våra garantier men som saknar grundskole- eller gymnasiekompetens har en ordentlig möjlighet att få det genom den folkhögskolesatsning som vi gör . Det tycker jag är väldigt glädjande.