· GX10345 · 2010-05-18 13:21:47 — Man kunde på sin lunchpaus hämta viktiga läkemedel.Carina tar också upp den fråga som kanske är den egentliga huvudfrågan i den här debatten, nämligen hur vi ska åstadkomma en ordning med ett bättre informationsflöde från det ena till det andra. Det handlar alltså om att kunden ska kunna få reda på om ett läkemedel som inte finns på ett apotek finns på grannapoteket.Det problemet har alltid funnits i någon utsträckning. Många av oss bor på orter som är så små att det bara finns ett enda apotek. I vissa fall finns varan inte inne. Då ska man senast ha tillgång till läkemedlet. Vi har en ny situation med flera aktörer.Jag vill samla aktörerna och se om vi kan få en överenskommelse som innebär att man kan ge kunden den service som det innebär att berätta var närmaste ställe är där motsvarande vara finns. Jag inledde med diskussionen om att detta är en ideologisk fråga. Det tycker jag fortfarande att det är. Om det hade varit som var inne på lite grann, att man ville öka tillgängligheten, varför hade man då inte kunnat använda och ställt krav på det utan att det skulle behöva kosta speciellt mycket mer? Det borde i alla fall inte kosta speciellt mycket mer än detta. Vi kan konstatera att en rad problem har uppstått i fråga om tillgängligheten på grund av denna privatisering. Det är svårare när det gäller till exempel utbytesmediciner när det finns fler aktörer på marknaden och när apoteken inte känner till varandras lager. Det är problem för landsbygden, där det för många aktörer inte är speciellt intressant att etablera sig. Jag tycker att det vore bättre om vi hade ställt krav på att utöka servicen i stället för att vi komplicerar vardagen för människor som ofta redan har bekymmer, annars hade de inte behövt besöka ett apotek. Jag vill påstå att det finns en stor ideologisk skillnad, precis som säger, mellan oss på den rödgröna sidan och er på den borgerliga sidan. Det finns en övertro på att marknaden ska kunna lösa i stort sett allt. Under denna interpellationsdebatt har vi sett att det skapar en hel del problem om man har en tro på att om man bara avreglerar saker och ting löser sig allt på ett så bra sätt som möjligt för oss som bor här i landet. Det finns andra områden där vi också ser att det uppstår problem. För skolan, äldreomsorgen och vården innebär den fria etableringsrätten att man kan slå ut vårdcentraler eller skolor i områden där de behövs på grund av överetablering. Det är klart att det är en uppenbar risk även när det gäller apoteken. Socialministern tycker att det är positivt att det etableras nya apotek, och det kan det säkert vara i vissa delar. Men om det innebär att andra apotek slås ut på ställen nära människor där de är vana vid att de har funnits - det gäller framför allt många äldre människor - är det naturligtvis en nackdel. På samma sätt är det när stora centrum öppnar runt om i och det nästan behövs bil för att ta sig dit. Det finns en uppenbar risk att det blir likadant i detta sammanhang. Vi ser att Ica öppnar bland annat sina Maxibutiker. När det gäller att det skulle ha blivit dyrare om vi hade valt att använda som vi ägde tillsammans och ge det ett uppdrag att utöka sina öppettider måste socialministern ändå förstå att de pengar som ni har hittat nu via effektiviseringar hade man väl kunnat använda på samma sätt för att göra mer tillgängligt om man nu upplevde det som ett bekymmer. Jag blev inte riktigt nöjd med svaren som ministern gav här om tillgängligheten framför allt i glesbygden. Det var just det som jag berörde i mitt inlägg. Jag känner att detta inte är lösningen. Jag förstår att personen i fråga är glad över att man har tagit bort lunchstängningen eftersom det också är en tillgänglighetsfråga. Men i mångt och mycket när man privatiserar och driver företag handlar det om lönsamhet. I detta fall gäller det att vara lönsam som kund för det apotek som man har i sitt närområde så att det går runt och kan behålla sina öppettider, annars ökar risken för att det blir ännu kortare öppettider. kanske det inte går runt, vilket betyder att servicen i fråga om apotek försvinner. Ytterligare en sak oroar mig. När vi tar upp den problematik som finns när det gäller att lagerhållningen inte är samordnad mellan de olika apoteken säger ministern att man ska se om det går att få en sådan ordning. Om vi , efter så , känner till att detta problem finns vore det väl bättre om ministern här och i kammaren lovade att han skyndsamt ska se till att det blir en samordning när det gäller lagerhållning mellan apoteken så att människor inte råkar ut för det som till exempel den kvinna som jag träffade gjorde. Hon sade till mig att man var tvungen att ringa till fyra olika apotek för att få tag i den medicin som man behövde ha tag i akut. Dessa människor orkar nästan inte med det. Som det var tidigare räckte det att ringa till ett apotek som kunde ge besked om var medicinen fanns i lager. Det är skillnaden mellan då och . Jag tackar för alla inlägg och denna intressanta diskussion. Jag kan hålla med om att detta är en ideologisk fråga i någon mening. Men för min del är det också en praktisk fråga. Hur åstadkommer vi bästa möjliga tillgänglighet under säkra förhållanden? Jag tror att vi normalt sett gör det genom att ha fler aktörer. Fler aktörer är bättre än en. Det är för övrigt det som vi använder på nästan varje område, och jag tror att det är möjligt också på detta område. Vi får nya apotek.Nu har det getts tillstånd för ett sjuttiotal nya apotek. Vi går alltså från ungefär 900 apotek, och tillkommer det ett sjuttiotal nya. På några få månader har vi fått en ökning . Det är bra. Det ökar tillgängligheten för många människor. När det gäller receptfria varor har vi fått 6 200 nya försäljningsställen . Detta är otroligt betydelsefullt för människor.På vänstersidan är man än så länge lite oenig eftersom man inte har gett några gemensamma besked. Jag läste att nu vill socialisera alla apotek igen. Det är lite oklart om det ska ske genom något slags beslagtagande eller om det ska ske genom köp. Men jag kommer naturligtvis att få besked från vänstersidan om vad man gör. Jag tror att mycket av det som vi nu diskuterar är problem som har funnits tidigare också. De har accentuerats genom att vi har flera olika aktörer. Jag har pekat på en möjlighet att nå en lösning genom att diskutera med aktörerna för att nå en frivillig överenskommelse som underlättar för den enskilda konsumenten. Det är det som är det betydelsefulla.När det gäller frågan om generika eller månadens vara finns det ett arbete som går ut på att förlänga perioderna, vilket underlättar leveranserna. Sedan får man ha en produkt i första hand, en i andra hand och en i tredje hand som gör att man får ett bredare sortiment och därmed i större utsträckning kommer att se till att konsumenten får tag i det som han eller hon efterfrågar och behöver.