· GX10300 · 2010-04-20 15:50:22 — har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta i syfte att komma till rätta med arbetsgivare som inte utfärdar arbetsgivarintyg. har även frågat mig vilka initiativ jag avser att ta till en översyn av arbetsgivarintyget för att underlätta den administrativa bördan.Eva-Lena uppger att en sökande vars tidigare arbetsgivare inte utfärdar något arbetsgivarintyg blir utan arbetslöshetsersättning. Detta stämmer inte. I lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring framgår att arbete får styrkas på annat sätt om ett arbetsgivarintyg inte går att få fram.Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF) gjorde en kartläggning av hanteringen av arbetsgivarintygen 2009. Kartläggningen visade bland annat att arbetsgivarintyget innebär en omfattande administration både för arbetslöshetskassorna och för arbetsgivarna.Arbetsgivare upplever ofta intyget som komplicerat och instruktionerna för ifyllnad av intyget som bristfälliga. Flera arbetslöshetskassor och fackförbund har på ett föredömligt sätt arbetat för att komma till rätta med detta, bland annat genom att inrätta telefonservice för arbetsgivare och genom informationsinsatser i samband med större varsel.IAF har i sitt regleringsbrev fått i uppdrag att se över arbetsgivarintygets ändamålsenlighet. I uppdraget ingår även att identifiera svårigheter i hanteringen av intyget och att vid behov föreslå nya regler för att komma till rätta med dessa svårigheter. Uppdraget ska rapporteras . Jag avvaktar IAF:s rapport och har därför inte för avsikt att ta några ytterligare initiativ i denna fråga. Jag tackar arbetsmarknadsminister för svaret. Jag tackar också fru talmannen för att vi fick möjlighet att fundera på om vi skulle börja debatten före ajourneringen. Vi gillar arbetslinjen, både jag och , så vi kör väl hela vägen in i kaklet!Bakgrunden till min interpellation till arbetsmarknadsministern är att jag har träffat personer som inte får ut sin a-kassa. Bakgrunden till att de inte får ut den är att arbetsgivaren nekar att skriva ut intyg. Förmodligen är det här oseriösa arbetsgivare som inte har fullföljt sina uppgifter till det allmänna. Jag kan inte konkretisera det, men det handlar i alla fall om att personer handlar in en sorts limbo. De får inte ut några pengar från a-kassan därför att man förväntas kunna lämna in ett arbetsgivarintyg. De kan inte heller få någon arbetsmarknadspolitisk åtgärd eftersom man inte kan bedöma vilken ersättning de ska få. Detta gör att personer hamnar i en helt omöjlig situation. Om man har bostadsrätt eller villa har man inte rätt till socialbidrag man väntar på att få ut sin ersättning. Flera fackförbund har meddelat att de försöker hjälpa sina medlemmar att få ut arbetsgivarintyget, men det fallerar ibland.Nu svarar arbetsmarknadsministern att det här är fel. Jag har ett praktiskt exempel i . Jag vet att arbetsmarknadsministern inte kan ta just det fallet, men jag har ett praktiskt exempel där en person har blivit nekad. Detta förekommer alltså.Därför är min fråga: Avser arbetsmarknadsministern att vidta åtgärder i syfte att komma till rätta med arbetsgivare som inte utfärdar arbetsgivarintyg? Det skulle man kunna göra. Man skulle till exempel kunna införa i lagen att en uppsägning inte är giltig förrän ett arbetsgivarintyg har utfärdats.Jag kommer till den andra fråga som jag tog upp. Regeringen har infört olika försämringar i a-kassan. Man har också ändrat blanketten för arbetsgivarintygen så att den har blivit krångligare för arbetsgivarna. Det är många som har påpekat det. Min fråga gäller om man skulle kunna underlätta detta och göra en översyn av arbetsgivarintyget. Det verkar som att regeringen har sett problemen. Man skriver att kartläggningen bland annat visar att arbetsgivarintyget innebär en omfattande administration. Detta är regeringens ansvar. Det är regeringen som har gjort det här, och därför borde regeringen också ta sin möjlighet att förändra och göra det hela enklare.Jag blir lite förvånad över att regeringen i så hög grad lutar sig mot att a-kassorna och fackförbunden ska komma till rätta med det här genom att inrätta telefonservice och informationsinsatser till arbetsgivare. Visst kan de göra det, men är det detta medlemsavgiften till a-kassorna ska gå till? Ska de sitta och informera arbetsgivarna om hur de ska fylla i intygen? På något sätt borde det vara myndighetens ansvar att se till att arbetsgivarna klarar av det.Framför allt har regelkrånglet för arbetsgivarna ökat. Det är det de har klagat på. Regeringen hänvisar då till att IAF har fått i uppdrag att se över arbetsgivarintygets ändamålsenlighet. Hade det inte varit bra att redan från början fundera på de förändringar man gjorde?Detta förekommer alltså . Arbetsmarknadsministern säger att det här inte stämmer. Men jag har praktiska exempel som visar att det stämmer och att arbetsgivare inte lämnar ut arbetsgivarintyg och att de enskilda inte får någon ersättning från a-kassan trots att de försöker få hjälp från sina fackförbund. Detta har jag försökt beskriva här. Min fråga till arbetsmarknadsministern är: Vad blir det praktiska arbetet med de här frågorna? På fråga A svarar jag ja, och på fråga B svarar jag också ja. Det var det korta svaret.Det lite längre svaret är att hela utgångspunkten är att rätt ersättning ska gå till rätt person i rätt tid. Jag konstaterar, precis som , att det finns definitiva brister. Vi kan inte diskutera enskilda fall. Men om en person inte har fått ett arbetsgivarintyg av precis de skäl som tar upp och därefter lämnas i limbo är det inte bra. Jag vill gärna medverka till att se till att det löses på något lämpligt sätt. Man får naturligtvis överväga om det handlar om lagändring eller något annat sätt att hantera det på.Om det inte finns något arbetsgivarintyg och man inte kan få tag på något sådant finns det utrymme för att hitta andra lösningar; det kan vi konstatera. Vi försöker att tillsammans med IAF följa upp vad man kan göra för att underlätta situationen om det faktiskt inte finns något arbetsgivarintyg. Jag är beredd att titta på ändrade regler för att komma till rätta med det. Det är svaret på fråga A.Svaret på fråga B handlar om arbetsgivarintyget i sig. Det har blivit för komplicerat; det är nog alla överens om. Men skälet var gott. Det var ett gott uppsåt i den meningen att man skulle hitta ett sätt att säkerställa att det var rätt ersättning som kom till rätt person. Jag är den förste att säga att om vi kan hitta ett bättre och enklare sätt att göra detta på som gör att det blir mindre administrativ börda för de enskilda arbetsgivarna och därmed också för a-kassorna är jag absolut beredd att medverka till det.Det var hela syftet med att vi i regleringsbrevet bad IAF att titta över detta och komma tillbaka till oss med förslag på hur det skulle kunna se ut. Det är kvar. När rapporten har kommit agerar vi. Vi hade en debatt före pausen om arbetsgivarintyg. Arbetsgivarintygen för dem som är arbetslösa har blivit lite krångligare - mycket krångligare tycker en del arbetsgivare - och framför allt får det konsekvenser som jag har pekat på i min interpellation. Det finns enskilda arbetsgivare som inte utfärdar arbetsgivarintyg till dem som har jobbat på företaget, och det drabbar den enskilde som blir utan a-kassa och till och med kan bli utan arbetsmarknadspolitiska åtgärder eftersom arbetsgivare inte kan redovisa vad den enskildes ersättning skulle ha legat på. Det är naturligtvis synd eftersom människor har svårare att komma tillbaka till jobb då.Jag försökte också peka på att de här arbetsgivarintygen och det ökade krånglet får många olika effekter. I sitt svar pekar arbetsmarknadsministern på att arbetslöshetskassor och fackförbund har arbetat för att komma till rätta med detta genom att bland annat inrätta telefonservice för arbetsgivare. Att fackförbund servar arbetsgivare brukar inte tillhöra vanligheten. De jobbar, som jag beskrev i min interpellation, för att stärka sina medlemmar och för att hjälpa sina medlemmar att få ut detta från arbetsgivaren.Jag undrade lite mer över det faktum att det finns arbetsgivare som slarvar och hur man ska kunna komma till rätta med det. Jag är lite osäker på om jag uppfattade svaret från ministern. Jag ställde en fråga precis före pausen, och så fick jag ett svar som jag tolkade som ett ja, att ministern faktiskt är beredd att förändra eller se över reglerna så att arbetsgivarna kan få ett större ansvar när det gäller utfärdande av arbetsgivarintygen. Uppfattade jag svaret rätt? Det hann jag aldrig fråga före pausen. Grunden är ju att rätt person ska få rätt ersättning i rätt tid. Det finns ett utrymme i lagstiftningen för att ett tidigare arbete kan styrkas på annat sätt än genom ett arbetsgivarintyg. När det gäller just de krångliga blanketterna har IAF att redovisa ett förenklingsförslag. Det ska de redovisa om tio dagar.När det gäller frågan om man kan ställa högre krav på arbetsgivare att lämna arbetsgivarintyg är jag inte främmande för att se över det regelverket. Men det regelverket måste också ställas i relation till den administrativa börda som det möjligen kan uppfattas vara. I grunden tycker jag naturligtvis att det inte vore särskilt komplicerat. Man skulle till exempel kunna utforma ett uppsägningsbesked på ett sådant sätt att det är ett arbetsgivarintyg. Det måste kunna gå att hitta lösningar på detta. Jag är naturligtvis beredd att medverka till det. Det får inte vara så att rätt person inte får rätt ersättning i rätt tid därför att man inte får tag på rätt papper. Det måste vi försöka hitta en lösning på. Vi ska naturligtvis diskutera med parterna, IAF och kassorna för att få en smidig och snabb lösning på detta. Därom råder inget tvivel. Då tror jag att jag och ministern i alla fall är överens om att det inte bara är på de arbetslösa som man kan ställa krav, utan man kan också ställa krav på arbetsgivarna att de uppfyller sina skyldigheter. Som jag har sett det har den här regeringen varit väldigt snabb med att ställa krav på arbetssökande och arbetslösa men inte lika pigg på att ställa krav på arbetsgivarna.Vi har haft debatter vid andra tillfällen om försenade utbetalningar från a-kassorna, och det hänger ihop med de här arbetsgivarintygen. Jag skriver inte det specifikt i den här interpellationen även om jag pekar på att det blev krångligare för arbetsgivarna att fylla i detta. Det ska bli intressant att se utredningen från IAF. Jag tror att många av de försenade a-kasseutbetalningarna hänger ihop med den krångliga blankett som arbetsgivarintyget har blivit. Det har blivit fyra sidor i stället för en. Eftersom vi tycker att människor ska få ut sin a-kasseersättning så fort de har rätt till det är det bra om regeringen också ser till att det blir ordning och reda även på den här sidan. Det finns naturligtvis ett problem med oseriösa arbetsgivare som slarvar med detta, men det kanske största problemet är ju arbetsgivare som har upphört med verksamheten eller gått i konkurs och där det faktiskt har utfärdats ett arbetsgivarintyg, fast , som har förkommit. Att komma efteråt och försöka hitta det eller få tag på ett sådant arbetsgivarintyg från en arbetsgivare som inte längre finns är naturligtvis ett stort bekymmer, och det kan ingen lagstiftning råda bot på. Vi måste nog ha en ganska ödmjuk inställning till hur man ser över detta. Jag har som sagt ingen anledning att säga nej till skärpta regler i den mån det leder till en bra effekt.