· GX10326 · 2010-04-20 14:01:07 — har frågat mig om jag avser att ta initiativ till att ge eller någon annan myndighet ett tydligt uppdrag att samordna arbetet med att ta fram strategier för att ersätta djurförsök, om jag avser att säkerställa att de djurförsöksetiska nämnderna kan inhämta nödvändig kunskap om alternativ till djurförsök och att ge berörda myndigheter i uppdrag att minska djurförsöken inom sina områden.Användning av försöksdjur är tyvärr en förutsättning för forskning och utveckling inom många områden. Djurförsök innebär att svåra etiska avvägningar kan behöva göras. Vi har ett regelverk som ger djuren ett starkt skydd och som innebär att djurförsök ska begränsas så långt möjligt. En avvägning ska alltid göras mellan å ena sidan behovet av att använda djur och å andra sidan lidandet för djuren.De djurförsöksetiska nämnderna får bara godkänna ett försök om syftet inte kan uppnås utan användning av djur. Så få djur som möjligt ska användas, och djuren ska inte utsättas för större lidande än vad som är absolut nödvändigt. Den som ansöker om att få göra djurförsök är skyldig att redogöra för möjligheten att använda en alternativ metod. Nämnden ska se till att varje ansökan blir tillräckligt utredd och allsidigt prövad.Djurförsök görs för olika syften. Ett är att se till att produkter vi kommer i kontakt med är säkra för vår hälsa och vår miljö. Vilka tester som görs för till exempel läkemedel och kemikalier är i hög grad styrt av regelverk inom EU eller på internationell nivå. Dessa ses regelbundet över, till exempel i ljuset av tillgängliga alternativa metoder. Myndigheternas experter på de berörda områdena deltar aktivt i detta arbete. Utveckling, validering och slutligt godkännande av alternativa metoder har tyvärr visat sig ta mycket . Kommissionens utvärderingscenter ECVAM, som inrättades , har genomfört en rad valideringsstudier, men mycket arbete återstår.Sverige har en tradition som går tillbaka ända till av att stödja forskning som syftar till att utveckla alternativ till djurförsök. Forskningsstödet har administrerats av olika myndigheter. är det som har denna uppgift.Ett nytt EU-direktiv om skydd av försöksdjur är i det närmaste färdigt. Direktivet har ett rejält fokus på alternativa metoder. Utveckling och validering ska ges fortsatt stöd. Medlemsstaterna ska identifiera lämpliga laboratorier för valideringsstudier och sprida information om alternativa metoder. Jag är mycket nöjd med att direktivet har denna inriktning.Helena tar upp frågan om myndigheters ansvar för att begränsa djurförsöken och hävdar att myndighetsstyrningen är bristfällig. Hon säger att inte har något formellt uppdrag att sprida information om alternativ. Jag håller inte alls med om detta.Jordbruksverket är enligt lagstiftningen tydligt utpekad som ansvarig myndighet för försöksdjursfrågor. I uppgiften ingår att följa upp hur lagstiftningen fungerar i praktiken. Verket har ansvar att vidta de åtgärder som behövs. Om det, till exempel inom ramen för verkets bemyndiganden, inte är möjligt måste regeringen informeras. När det gäller de djurförsöksetiska nämnderna, som organisatoriskt är en del av , kan det inte råda några som helst tvivel om att verket ansvarar för deras verksamhet.Regeringen har stått bakom initiativ att inrätta ett centrum för djurvälfärd. Detta arbetar bland annat med försöksdjursfrågor. Det är mycket glädjande att SLU:s centrum och nu har inlett ett samarbete för att utveckla möjligheterna för ledamöter i de djurförsöksetiska nämnderna att rådfråga experter. På regeringens bord ligger också en utredning vars förslag är att inrätta en central djurförsöksetisk hantera överklaganden.Jag följer dessa frågor noggrant och är självklart beredd att vidta åtgärder om det är nödvändigt. Jag får tacka jordbruksministern för svaret och för beredvilligheten att vidta åtgärder om så krävs.Utvecklingen på området för alternativ till djurförsök går framåt. Cellodlingar, datamodeller, kemiska analysmetoder med mera erbjuder allt fler möjligheter att ersätta djurförsök. Det är förstås en glädjande utveckling för alla oss som tycker att det är etiskt problematiskt att utsätta djur för plågsamma djurförsök.Men det är inte bara bra för djuren utan också för oss människor. De moderna djurfria metoderna är ofta både snabbare, billigare och säkrare eftersom man slipper de problem som uppstår när man ska översätta resultaten från en art till en annan, nämligen till människor. Det finns alltså mycket att vinna på att ersätta djurförsök. Trots det är det ingenting som sker automatiskt, utan det kräver resurser och styrning från samhällets sida.Jordbruksministern håller inte med om att saknar ett konkret uppdrag att sprida information om alternativ till djurförsök. är visserligen, som ministern påpekar, ansvarigt för försöksdjursfrågor. Men det finns inga konkreta uppdrag i regleringsbrevet och heller inga särskilda medel avsatta.Enligt ansvariga för försöksdjursfrågor har verket ingen särskild sakkunskap när det gäller alternativ till djurförsök, och man har ingen rådgivning riktad till de djurförsöksetiska nämnderna utöver ett allmänt utbildningsstöd.Ministern hänvisar till experterna vid SLU:s centrum för djurvälfärd. De kan säkert vara till stöd för de etiska nämnderna i deras bedömningar av om djuren utsätts för mer lidanden än nödvändigt vid försöken. Däremot är de knappast några experter på alternativ till djurförsök.Jag hävdar därför fortfarande att behöver få ett tydligt uppdrag för att kunna ge ett bra stöd i arbetet för att ersätta djurförsök.Min sista fråga om att ge andra berörda myndigheter i uppdrag att inom sina områden arbeta för att minska djurförsöken fick jag inget svar på. Jag tycker dock fortfarande att det är en relevant fråga.Man skulle till exempel kunna tänka sig att fick i uppdrag att främja alternativ till de djurtester som görs av varje tillverkningssats av vacciner och biologiska produkter som till exempel botox.Livsmedelsverket skulle kunna bidra med att till exempel de tester som görs på möss för att undersöka förekomst av bakteriegifter i skaldjur skulle kunna ersättas av andra analysmetoder.Fiskeriverket skulle kunna överväga om det finns andra metoder att studera fiskbeståndet än genom provfiske.Slutligen borde Kemikalieinspektionen kunna hämta inspiration från där man har påbörjat ett strategiskt arbete för att utveckla framtidens avancerade robotiserade, cellbaserade tester. De kan betydligt snabbare, billigare och bättre svara på om enskilda kemikalier eller kemiska blandningar är farliga och om det finns riskgrupper som kan behöva ett extra skydd för vissa kemikalier. Hur ser ministern på det? Jag vill tacka för interpellationen. Jag vill också tacka jordbruksministern för ett bra och utförligt svar på en mycket viktig och delvis komplicerad fråga. Det är två saker i interpellantens frågeställning som jag skulle vilja belysa något ytterligare trots det utförliga svaret från ministern.Jag vill förtydliga att det har hänt väldigt mycket som alliansregeringen har haft ansvar för frågan till gagn för att utveckla alternativa försöksmodeller jämfört med helkroppsundersökningar på djur.På ser man att det finns en utfästelse , alltså från , om ett nytt försöksdjursråd med brett uppdrag. Det står: För att förstärka insatserna inom försöksdjursområdet inrättar nu ett försöksdjursråd. I rådet kommer en rad olika organisationer och myndigheter att vara representerade. Rådet kommer att fungera som ett forum för informationsutbyte i försöksdjursfrågor och också vara rådgivande i arbete på området. kommer att ha två utskott. Det ena ska syssla med etik- och utbildningsfrågor, det andra med forskningsfrågor.Det nya försöksdjursrådet blir ett viktigt hjälpmedel för oss att driva utvecklingen inom etik, utbildning och forskning för att uppnå de mål som finns för att förfina, minska och ersätta djurförsök, säger , chefsveterinär på . utlyses, vid sidan av det som är satsningar på alternativa modeller för helkroppsundersökningar på djur, 8,9 miljoner för forskning på alternativa metoder till djurförsök. Det här är ett samarbete mellan , den offentliga forskningsfinansieringen Formas och läkemedelsföretaget . Dessa har arbetat huvudsakligen under 2009.Visst händer det ganska mycket på det här området. Jag undrar om läser framför allt regleringsbrevet eller tar reda på vad myndigheten som har ansvaret egentligen gör. Där ser man att det verkligen händer mycket.Den andra och lite större frågan handlar om synpunkter på att det går lite långsamt med utvecklingen av alternativa metoder. Man får nog vara lite försiktig. Vad är politikens uppdrag och vad är experternas uppdrag? Mycket riktigt konstateras det av jordbruksministern att det är väldigt komplicerat att ersätta helkroppsundersökningar med modeller på mycket mindre system, kanske enbart celler eller, ännu värre, med hypotetiska modelleringar. Vi har ett begrepp inom medicinen som heter homeostas. Homeostas är när allting hänger ihop i en intakt organism. Om man tar steget från provrörsförsök direkt över på helkroppsindivider som är människor minskar man möjligheten att studera alla de vanligen helt okända mekanismer som verkar och motverkar när en kropp utsätts för en belastning. Därför måste man ha en helkroppsgenomgång innan man exponerar i det här fallet människan för detta. Man utsätter mänskligheten för oerhörda risker om man går direkt från provrörsförsöken över till helkroppsundersökningar på människa. Där kan man säga att ryggradsdjuren har väldigt likartade homeostasiska mekanismer i sin kropp. Det är därför som helkroppsundersökningarna måste finnas kvar, tyvärr, kan vi tycka, men alternativet förskräcker - att människor i stället skulle få schavottera, lida och även avlida i sådana sammanhang. Jag ska återkomma i ett andra inlägg för att förklara, delvis för , hur viktigt är att vi jobbar för att hitta alternativa metoder men inte skyndar fortare än vad verkligheten ger oss möjlighet till. Annars äventyrar vi faktiskt ytterst patientsäkerheten. Jag litar fullständigt och fullkomligt på att förstår sitt uppdrag inom djurförsöksområdet och att de inom ramen för detta vidtar de åtgärder som behövs för att fullgöra den uppgift som verket har. Det ingår självklart i och alla andra myndigheters uppdrag att ansvara om problem uppstår som regeringen behöver hjälpa till att lösa. Med detta sagt vill jag säga att i uppdrag framgår det av bland annat aktuell lagstiftning, djurskyddslagstiftningen och djurskyddsförordningen, att verket har en rad bemyndiganden att utfärda föreskrifter. När det gäller de djurförsöksetiska prövningarna får verket föreskriva om nämndernas organisation och om hur prövningen av ärenden ska gå till. Av verkets instruktion framgår vidare att verket ska säkerställa gott djurskydd och att det inom myndigheten ska finnas djurförsöksetiska nämnder. Nämnderna ska pröva ärendena om försöksdjur enligt de bestämmelser som finns inom djurskyddslagstiftningen. Verkets djurförsöksärenden och frågor är heltäckande. Jag har ingen önskan om att detaljstyra denna myndighet, lika lite som någon annan myndighet vare sig på detta område eller på något annat område. En effektiv statsförvaltning förutsätter och bygger ju på att vi har självständiga myndigheter som kan göra de bedömningar som ligger inom ramen för vad riksdag och regering sätter upp för mål.Låt mig också säga att experter deltar aktivt i expertgrupper som kontinuerligt ser över regelverket. Utvärderingar görs för att se över testkrav och bedöma om de fortsatt är relevanta. Kraven uppdateras så att de bästa analytiska metoder som finns används och att de senaste vetenskapliga rönen tas till vara. Vi har en validering av alternativa metoder till försöksdjur som kan leda till att testkrav ändras så att till exempel djurförsök inte längre krävs.När det gäller läkemedel vill jag konstatera att det utvecklas och finns ett antal tester som företag behöver göra innan läkemedel får testas på människor och innan de ska godkännas och får säljas på en öppen marknad. Det finns en rad riktlinjer för testning som är framtagna på global nivå, och gemensamma testkrav gör att företagen inte behöver göra olika tester för olika marknader i världen. Detta sparar, vill jag ha sagt med detta, åtskilliga försöksdjur och djurförsök.Användandet av alternativa metoder övervägs alltid i detta sammanhang men måste vägas mot en acceptabel säkerhetsnivå för människor. I de globala riktlinjerna sägs tydligt att alternativa metoder kan ersätta försöksdjur om de är validerade och accepterade inom de aktuella regionerna. Låt mig slutligen, fru talman, konstatera att liknande hjälp bistår till exempel Kemikalieinspektionen med likväl som . Det är ganska meningslöst att försöka förneka att djurförsök skulle lämna viktiga bidrag till forskningen såsom det ser ut , även om detta så klart ska ställas mot djurens lidande. Det intressanta är, oavsett hur problematiskt vi än tycker att det är med djurförsök, i vilken utsträckning dessa går att ersätta med framtagande av nya moderna metoder. Det borde ligga i allas intresse att så långt som möjligt påskynda den utvecklingen. Kan vi få fram metoder som är både säkrare och skonsammare för djuren finns det bara vinnare. Det är det som jag är ute efter med den här interpellationen.Det blir mycket organisatoriska frågor, och visst vore det bra om fixade det här. Men på direkt fråga svarar ansvariga själva att man upplever att man inte har det uppdraget och att man inte upplever att man egentligen jobbar så mycket med detta. Då tycker jag att det är problematiskt. Det kan bero på resursbrist, men då borde man som regering kunna se över om man kan göra någonting för att det här viktiga arbetet ska kunna äga rum.Finn gör en lång tillbakablick på vad som har gjorts som har varit bra för att ersätta djurförsök . I en sådan uppräkning kan det vara bra att ta med sådana saker som kanske har varit mer negativa, till exempel att man lade ned , som ändå hade ett aktivt uppdrag att jobba med att stå på djurens sida, inte minst med att ersätta djurförsök. När man kom till makten skar man ned på anslagen till alternativa metoder.Allt det här påverkar så klart möjligheterna att ersätta djurförsök med alternativa metoder.Slutligen känner jag fortfarande att det är lite otydligt i vilken utsträckning andra myndigheter inom sina områden ska kunna få uppdraget att minska djurförsök. Jag tror att det vore bra om man kunde ge det uppdraget till fler myndigheter så att alla drar åt samma håll i den här frågan. Jag tror att det är oerhört viktigt att ha ett perspektiv på det här så att man inte rusar fram för snabbt. Frågan är: Ska vi krama människor eller ska vi krama djur, eller ska vi krama både människor och djur? Det är en väldigt viktig fråga att analysera.Jag har själv, direkt eller indirekt, varit verksam i djurförsöksverksamhet . Jag har också suttit i djurförsöksetiska nämnder. Då ska vi påminna oss om att detta är synnerligen odemokratiska strukturer i så måtto att de består till en tredjedel av experter, en tredjedel av folkvalda och en tredjedel av djurrättsaktivister och -organisationer som motsvarar av befolkningen. Man har alltså medvetet givit ett stort inflytande till djurrättsorganisationer att påverka den här processen. Det är delvis bra, för jag tycker att man då lyfter fram djurens rätt på ett vettigt sätt. Men det finns en fara i detta som jag kan vittna om. Rätt många forskare som kommer med kloka och genomtänkta försök leds ibland in i ett slags övertalningskampanj för att de till varje pris ska försöka ersätta sitt helkroppsförsök, som de ändå har väl motiverat, med en form av alternativ metod som kanske inte är fullt ut validerad. Om ett sådant försök överförs från att göras som ett nödvändigt helkroppsförsök för att i nästa led säkerställa patientsäkerheten till att göra det i ett omoget ofärdigt så kallat invitrosystem, är risken att man får ett resultat som feltolkas och övertolkas i felaktig riktning, vilket kan leda till att man drar felaktiga slutsatser. Det är den vetenskapsteoretiska grunden till att skynda långsamt fram och inte gå förbi ett nödvändigt system, som jag nämnde i förra inlägget, kallat homeostas, nämligen balansen mellan biologiska reaktioner och motreaktioner i en hel kropp. Tyvärr kommer vi inte , kanske aldrig, att förstå fullt ut hur de verkar, när vi kan se dem enbart i helkroppsförsöken. Därför måste vi tyvärr behålla en del av den här verksamheten och skynda långsamt. Vi har ett nytt försöksdjursdirektiv inom Europeiska unionen. Det nya direktivet om skydd av djur som används för vetenskapliga ändamål genomsyras i alla delar av vad vi brukar kalla de tre r:ens princip. Jämfört med det direktiv som har gällt så här långt innebär det nya direktivet en stor skillnad. Bestämmelserna innebär en långsiktig satsning på alternativa metoder. Och låt mig nämna några saker.I direktivet sägs och framhålls det att både kommissionen och medlemsstaterna ska bidra till utveckling och validering av alternativa metoder. Det sägs att medlemsstaterna får i uppdrag att hjälpa kommissionen att identifiera lämpliga laboratorier för valideringsstudier. Kommissionen ska samråda med medlemsstaterna om vilka valideringsstudier som ska prioriteras. Och medlemsstaterna ska informera om alternativa metoder som används på nationell nivå. Det sägs att medlemsstaterna ska utse en kontaktpunkt för kommunikationen när det gäller valideringsstudier. Och kommissionen ska vidta lämpliga åtgärder för att skapa internationell förståelse för sådana alternativa metoder som valideras inom EU. Slutligen blir EU:s valideringscentrum formellt inrättat som unionens referenslaboratorium för alternativa metoder och dess uppgifter regleras.Med detta vill jag ha sagt att mycket är på gång i det här sammanhanget. Under det svenska ordförandeskapet kunde vi anta ett nytt försöksdjursdirektiv, och jag är mycket glad och till och med stolt över att vi lyckades baxa den här mycket svåra och komplicerade frågan så långt som vi gjorde. Det ramverk som finns ger alltså en sådan status åt de alternativa metoder som finns i vår värld som jag tycker att de förtjänar och ska ha.Låt mig avslutningsvis, fru talman, konstatera att har övertagit exakt det uppdrag som fanns på den numera nedlagda . Det är inte så att någon uppgift har försvunnit, utan uppgifterna är övertagna av en annan myndighet och utförs på ett utomordentligt sätt också på denna myndighet.Vad gäller pengar för att komma vidare i arbetet mot att använda ett mindre antal försöksdjur i forskningssammanhang kan jag bara konstatera att de pengar som finns för ändamålet är i stort vad de har varit som vi kan överblicka. De var i stora delar i klassen . är de specifika pengar som finns för det här ändamålet uppe i . Jag tycker att det är en rätt bra utveckling på ett viktigt område. Det är dock svårt att prata bort att det har skett en nedskärning av anslagen till alternativ till djurförsök sedan den här regeringen tillträdde. Jag är ändå lite nyfiken på det som jordbruksministern lyfte fram om det nya djurförsöksdirektivet och vad det kommer att innebära. Jag tycker att det är positivt. Det lägger också en del ansvar på medlemsstaterna, bland annat att sprida information om alternativa metoder, att identifiera lämpliga laboratorier. Det skulle vara intressant att få höra lite grann hur jordbruksministern ser framför sig att det här skulle kunna förverkligas i Sverige.Jag tycker att Finn på ett intressant sätt lyfte fram det dilemma vi har . Det har nästan blivit djurskyddsrepresentanternas roll att vara den vakthund som försöker trycka på för att se om det finns alternativ till djurförsöken eller inte. har man inte tillräckligt mycket stöd från för att kunna ha oberoende experter som ska kunna bistå med sakkunskap om i vilket fall det finns alternativ eller inte och vad som kan ersättas och inte.Allt det här tycker jag visar starkt på att vi behöver mer stöd i arbetet för att så långt det går kunna ersätta djurförsöken med mer moderna alternativ som inte drabbar djuren och som är säkrare för oss människor. Inrättandet av det nya direktivet innebär ytterligare en möjlighet för att till sig knyta kunnande, expertis och information. Jag tycker att det är bra, eftersom det arbete som pågår i världen är stort och omfattande. Och om vi kan utnyttja varandras kunskaper minskar både behovet av försök och antalet djur som används vid försök.Låt mig också konstatera att om det finns alternativa metoder som är validerade och godkända får man enligt lag inte använda sig av försöksdjur. Vi måste vara överens om att det är på det sättet.Fru talman! Jag skulle vilja avsluta den här debatten med att säga att SLU har tagit initiativ till att inrätta ett nationellt centrum för djurvälfärd. Även detta centrum har till syfte att samla vårt lands kompetens och samordna verksamheten inom djurskyddsområdet. Centrumet, som ska arbeta med bland annat forsknings- och utbildningsfrågor när det gäller lantbrukets djur förstås men också försöksdjur, är fortfarande under uppbyggnad. SLU har fått för att kunna stödja utvecklingen mot en effektiv samordning av djurskyddsarbetet inom EU. Samordningen ska till exempel omfatta djurskyddsforskning och arbetet med välfärdsindikatorer men också de socioekonomiska konsekvenserna av att djurskyddet förändras.Tack, fru talman, för den här debatten!