· GX10229 · 2010-03-09 13:00:57 — har frågat mig vilka initiativ jag kommer att ta nu när en mer korrekt uppfattning föreligger om läget på arbetsmarknaden, vilka åtgärder jag avser att vidta i rollen som "huvudskyddsombud" för välfärden samt vad jag tänker göra för att för att kvalitetssäkra välfärden och se till att barnen skyddas från krisens effekter.Sverige, precis som vår del av världen i övrigt, har drabbats av den djupaste ekonomiska nedgången . Hur barnens ekonomiska situation påverkas av krisen är en viktig fråga för regeringen. Vi strävar efter att ge alla barnfamiljer förbättrade förutsättningar för en god levnadsstandard. Vi har i ett väl utvecklat stöd till barnfamiljer. Den ekonomiska familjepolitiken bidrar till att ge alla barnfamiljer förbättrade förutsättningar för en god levnadsstandard. De behovsprövade stöden, till exempel bostadsbidraget, är direkt riktade till de hushåll som har de lägsta inkomsterna. Även barnbidraget verkar inkomstutjämnande. Detta är en del av den politik som kommer familjer i ekonomiskt utsatta hushåll till del. Till detta kommer även rätten till ekonomiskt bistånd som garanterar barnfamiljer en skälig levnadsstandard.Barnfamiljernas viktigaste inkomstkälla är förvärvsarbete, och den avgörande orsaken till ekonomisk utsatthet för barn är vanligtvis att föräldrarna saknar arbete eller utbildning. Regeringens övergripande mål är därför att minska utanförskapet och få fler i arbete. Ska dessutom kunna möta de långsiktiga utmaningar som väntar med en åldrande befolkning krävs det varaktigt ökad sysselsättning. En politik som gör det mer lönsamt att arbeta är avgörande för att öka den varaktiga sysselsättningsnivån och därmed säkra välfärdens kärnverksamheter. För att stimulera arbetsutbudet har regeringen infört ett jobbskatteavdrag. Utan regeringens politik hade arbetslösheten varit högre och sysselsättningen lägre.Kommunernas och landstingens ekonomi har naturligtvis påverkats av den ekonomiska krisen. Därför har regeringen skjutit till medel. Tillskottet uppgår till . Därmed kommer den kommunala sektorn, inklusive effekterna av sänkta arbetsgivaravgifter, ökade statsbidrag med mera och som en följd av utvecklingen av den kommunala fastighetsskatten, sammanlagt att ha fått en resursförstärkning på 2010 jämfört med nivån 2006. Regeringen fortsätter att följa den kommunalekonomiska utvecklingen och återkommer med bedömningar av det ekonomiska läget i kommunsektorn.Glädjande nog kan vi konstatera att många prognoser nu går i rätt riktning. Arbetslösheten blir lägre än vad vi har förutspått, sysselsättningen blir högre, underskotten i ekonomin blir mindre och återhämtningen går snabbare.Den 15 februari meddelade också Kommuner och Landsting att prognosen har ljusnat jämfört med december. Fallet i sysselsättning är lägre än väntat som den ekonomiska utvecklingen tar fart. Kommunsektorns ekonomiska resultat blir bättre än väntat. Främst är det skatteunderlaget som ökat med 5 miljarder och 4 miljarder . Jag ställde interpellationen med utgångspunkt i den partiledardebatt som var i tv . Där påstod plötsligt statsministern att 100 000 nya jobb hade tillkommit. Det påstod han helt felaktigt, och han fick backa på den uppgiften . Även fick gå ut och be om ursäkt för att statsministern hade fått fel uppgift; det var i själva verket tvärtom. Sysselsättningen har minskat, och 100 000 fler är utan arbete.Det märkliga var att under denna partiledardebatt hakade på den felaktiga uppgiften utan att tänka på att statsministern kunde ha fel. Det är lätt hänt att man dras med i en debatt, och säger statsministern en sak kan man börja tro på den. Det kanske till och med var så att drogs med för att han är så förblindad av illusionen att den egna så kallade jobbpolitiken har gett jobb. I själva verket är det precis tvärtom. Arbetslösheten har ökat och sysselsättningen sjunker. Redan har 25 000 jobb försvunnit i välfärdssektorn. Även om är glad och nöjd över att det ser bättre ut än väntat och kommuner och landsting säger att fallet i sysselsättningen inte blir så stort kvarstår det faktum att 25 000 i välfärdssektorn redan har förlorat sitt arbete.Göran kan inte ge några besked till kommunerna framgent. Visserligen har man gett besked , det är ju valår, och man har bestämt sig för att höja anslaget tillfälligt för att kommunerna ska slippa säga upp . Man säger dock inget om de långsiktiga prognoserna som är så viktiga för kommuner och landsting. Det handlar om bra kvalitet i förskolan, fler vuxna i förskola och på fritidshem, fler lärare och kvalitet i äldreomsorgen.Göran brukar göra en stor grej av att han ibland besöker verkligheten. Han gör små studiebesök där. Man blir förvånad över att under sina besök i verkligheten inte får veta att det är så många som har förlorat sina arbeten och att de verkliga människorna som han träffar inte berättar hur många som har förlorat sitt arbete. Dras med i förblindande påståenden om att fler jobb har tillkommit kanske han under sina besök i verkligheten kunde få veta hur det egentligen står till.Ni har misslyckats med jobben. Vi vet att det är en kris, men ni har förvärrat krisen genom att slå sönder a-kassan, förstöra komvux och se till att bostadsbyggandet har stoppat helt. Utanförskapet är större och barnfattigdomen har ökat. Det har blivit en stor orättvisa. har räknat ut att de rika har fått av regeringens skattesänkningar. Dessutom gör ni skattesänkningar med lånade pengar.Ni har glömt ungdomarna. Tänk om kunde träffa ungdomar nästa gång han besöker verkligheten så att han får möta den förlorade ungdomsgenerationen.Det är inte bra att dras med i en partiledardebatt med fel uppgifter. Man kan dock rätta till det genom att se till att kommuner och landsting får en bättre situation framgent. Jag hoppas att denna debatt leder till det. Jag tackar statsrådet för ett uttömmande svar som i allt väsentligt beskriver fördelarna med alliansens politik för att i den krissituation som hela världen drabbades av i samband med den globala finanskrisen möta de utmaningar vi står inför, bland annat när det gäller det som interpellanten anför som arbetsmarknadsproblem men som dyker upp i kölvattnet av den globala krisen.Jag har dock svårt att förstå den kanonad som riktar mot statsrådet vad gäller att trygga välfärden. Det är ingen hemlighet att när alliansregeringen tog över av socialdemokratiskt styre hade vi massarbetslöshet. Då hade vi ännu ingen global finanskris utan högkonjunktur. Att möta denna högkonjunktur med att stimulera till arbete var den självklara åtgärden från alliansregeringen, och det har lett till en markant ökning av antalet arbetade timmar.Jag vill påpeka att den huvudsakliga åtgärden var riktad mot låg- och medelinkomsttagare. Det blev alltså en löneskattesänkning i ett av världens mest högbeskattande länder.Detta ledde till att finanserna i det här landet har varit mycket bra för att möta den globala finanskrisen. Jag uppfattar inte att på ett ansvarsfullt sätt ger alliansregeringen kredit för den faktiska insats man har gjort för att möta en mycket svår kris, som började i finansvärlden och sedan drabbade arbetsmarknaden, genom att samla i ladorna så att vi kan möta krisen mycket bättre än övriga länder i världen.Det är naturligtvis allvarligt med den arbetsmarknadssituation som uppstår i kölvattnet av en sådan här kris. Jag tycker att det som statsrådet nämner i sitt svar ger stora förhoppningar om att man kan lösa det här på ett ansvarsfullt sätt.Monica talar om att skattesänkningarna är ofinansierade. Jag vill dementera att det skulle vara på det sättet. Det finns en budgetplan som följs i såväl dåliga som goda tider. Alliansregeringen har god höjd för att ha trygga finanser att möta och förhoppningsvis överbrygga denna finanskris. Det leder också till att vi går in i en förhoppningsvis snart förbättrad konjunktur med god chans att få snabb ökning av antalet anställda.Allt detta ska ge förutsättningar för att finansiera den gemensamma välfärden. Det gäller att skapa utrymme att både stimulera till arbete och ha förmåga att värna välfärden.Man kan inte låta bli att undra vilken fråga är ute efter att belysa. Vad är Socialdemokraternas alternativ? Man föreslår ett regeringsalternativ där man ska gå i koalition med som inte är berett att återta det ansvarsfulla överskottsmålet utan i stället satsa på hundratusentals ofinansierade jobb i välfärden.Jag skulle vilja höra hur man kan kalla det för ett ansvarsfullt finansierat perspektiv.Interpellanten får gärna i sitt nästa inlägg beskriva hur samarbetet med ska garantera en ekonomi i balans som möter en förhoppningsvis förbättrad arbetsmarknad som beskrivs i statsrådets svar.Vi kan konstatera att av alla de resurser som har överförts från staten har inte mindre än 17 miljarder gått till kommunerna. Vi bör notera att det var en större överföring från staten till kommunerna än vad kommunerna själva ville ha.Avslutningsvis tycker jag att alliansregeringen på ett ansvarsfullt sätt har övertagit makten i goda tider och i dåliga tider svarar upp mot att försvara välfärdens kärna. Jag tror att det är viktigt att hålla fast vid det som är grunderna för en stabil ekonomi, grunderna för det som säkerställer välstånd och välfärd i vårt land. Till det hör arbete.En politik som fokuserar på något annat än jobben kommer inte att klara välfärden vare sig långsiktigt eller kortsiktigt.Vi hade några bra år till den dramatiska nedgången . Under den tiden ökade sysselsättningen och minskade arbetslösheten i väldigt snabbt. Så inträffade det som Finn beskrev, nämligen en dramatisk nedgång i ekonomin som självfallet tyvärr får effekter både på de offentliga ekonomierna och på hushållsekonomierna i Sverige.Sysselsättningen i har trots det klarat sig relativt väl, kan vi nu konstatera. fram till har antalet sysselsatta i åldern ökat med ungefär 70 000 personer. Trots den dramatiska nedgången och de problem som vi och många andra har att brottas med har sysselsättningen alltså ökat med 70 000 personer. Det är naturligtvis oerhört betydelsefullt och för framtiden.Regeringen har under den här nedgången varit koncentrerad på framför allt tre områden. Det har varit att värna välfärdens kärna. Jag beskrev i mitt inledande svar hur vi har skjutit till . Jämfört med 2006 får kommunerna mer. Det är mycket pengar. Någon kan säga att det borde ha varit mer. Men i ett akut skede måste en regering ständigt pröva vad man kan göra på ett ansvarsfullt sätt. Vi visste inte hur långvarig och djup krisen skulle bli. Det gäller att ha torrt krut kvar om det skulle bli ännu värre.Nu kan vi se glädjande tecken på område efter område. återstår tuffa år, men vi kan se hur kommunernas skatteintäkter enligt prognoserna ökar. Det är naturligtvis av allra största betydelse. Vi ser också hur man genom de försäkringssystem som man är delaktig i får återbetalningar som gör att man får några miljarder kronor ytterligare.Regeringen kommer självklart som alltid att överblicka läget i samband med vårpropositionen och lämna besked om hur vi ser på kommunernas ekonomi.Vi har koncentrerat oss på välfärdens kärna. Vi har också koncentrerat oss genom stora satsningar på forskningsområdet och satsningar på infrastruktur. Det är områden som spelar väldigt stor roll och är viktiga för att långsiktigt ska kunna hävda sig.Vi har också koncentrerat oss på sysselsättningen. Vi kan uppvisa siffror som våra europeiska grannländer skulle vara väldigt avundsjuka på.Därmed inte sagt att vi inte har problem. Vi har mindre pengar än vad prognoserna visade . Det är fortfarande tungt i många kommuner och i statens ekonomi.Jag tror inte att svaret på den utmaningen är något slags ekonomisk lössläppthet. Det handlar om ett fortsatt ansvarstagande för att lägga en stabil grund för att fler människor ska komma i arbete och för att vi därmed bättre ska kunna underbygga välståndet och den välfärd som vi alla är angelägna om. Visst är det oerhört angeläget att vi har ordning och reda i ekonomin. Därför såg vi socialdemokrater till att vi hade ordning och reda i ekonomin. Vi såg till att det var 70 miljarder i överskott 2006. Vi samlade i ladorna under de goda tiderna för att pengarna skulle användas på ett bra sätt i dåliga tider.Den borgerliga regeringen valde att göra en helt annan grej. Man valde att sänka skatten med 100 miljarder, och man tänker fortsätta att oansvarigt gå vidare med skattesänkningar som man inte kan finansiera utan måste låna till.Anders som är finansminister i den borgerliga regeringen brukar berömma för att han lämnade efter sig en så god ordning i ekonomin. Han har hävdat, och säger fortfarande när man frågar honom, att Socialdemokraterna är kända för att ha ordning och reda i sin ekonomi. Det kan vi inte klaga på, säger han.Finn står här och snackar om annat, men han försöker bara försvara sin minister. Det lyckas han inte med eftersom vi kan hänvisa till finansministern.När den borgerliga regeringen tog över sade finansministern att det skulle ta innan den borgerliga politiken skulle bita.Vi kan titta tillbaka på hur det var 2006. Då tillkom jobben. Det var alltså vårt senaste år vid regeringsmakten. Då tillkom 153 000 nya jobb. Det är väldigt bra. Det var vi stolta över. häcklades för att han sade att jobben skulle komma.Året därefter, 2007, var det ganska bra tillväxt. Då tillkom 80 000 nya jobb. Det är nästan bara hälften så många, men det är ändå väldigt bra.Sedan tvärnitade tillväxten. tillkom endast 8 000 nya jobb. Sedan vet vi vad som hände med den ekonomiska krisen i hela världen; den drabbade som vi vet även Sverige.Om vi hade styrt hade vi ju använt de pengar som vi samlat under goda tider för att satsa i kommuner och landsting och satsa på komvux och arbetslösa. Vi ska nämligen bekämpa arbetslösheten, inte straffa de arbetslösa.25 000 jobb har redan försvunnit i välfärdssektorn, som jag sade i mitt tidigare inlägg. Trots det påstår att han är nöjd. Han säger att det visserligen kunde ha varit bättre men att det är någorlunda hyfsat om vi jämför med andra länder. Man får alltså gå utomlands för att bli nöjd. Jag tycker att vi ska hålla oss här i . Vi hade en välfärdssektor som vi var stolta över, med bra kvalitet i barnomsorgen, förskolan, skolan, äldreomsorgen och sjukvården. går det åt rakt motsatt håll. Socialbidragen ökar, ni har misslyckats med jobben, utanförskapet ökar, det har blivit en större orättvisa, och barnfattigdomen ökar. Ni har sänkt skatterna på lånade pengar. Ni stänger dörren för de unga. Så här kan vi inte ha det, ! har tolkningsföreträde till en mer korrekt uppfattning om läget på arbetsmarknaden. Låt mig betvivla detta. Jag kan ta två exempel. Jag hör inte i denna diskussion att den globala finanskrisen har drabbat och att det har varit svårt att möta den men att alliansregeringen ändå har för att vi kan göra det på ett ansvarsfullt sätt. Jag ska ta ett konkret exempel. Det finns inte nog med pengar som Socialdemokraterna kan ta ur skattebetalarnas fickor för att till exempel säkerställa att ett bilföretag som ägs av amerikaner och som har misslyckats med att ha någon form av affärsmässig utveckling nära nog skulle övertas av svenska staten för att rädda 3 500 jobb. löste sig detta i alla fall på ett mycket mer ansvarsfullt sätt tack vare näringsministerns uthållighet och klokskap när det gäller att inte riskera skattebetalarnas pengar. Jobben värnas trots allt.Hur är det då med tillkomsten av det så kallade RUT-avdraget, nämligen tjänster för hushållsnära behov, som subventioneras på ett sådant sätt att vanliga människor kan använda det? Siffror visar att fler jobb har kommit till där än de jobb som man skulle skapa genom att ta skattebetalarnas för att köpa en bilindustri. Vi vet ännu inte om Socialdemokraterna vill ha det. Men säkert är att deras vänsterkamrater inte vill ha det. Rättare sagt: Någon vill det men kanske inte den andra som är ännu mer vänster. Vi får se hur detta blir. Här riskerar kanske 11 000 människor att mista sina jobb. Dessa jobb som i stor omfattning har varit svarta jobb har blivit vita jobb. Detta är kvinnodominerade jobb som man från Socialdemokraterna nu är oförmögen att bevaka och bevara när vi förhoppningsvis går in i en bättre konjunktur. Dessa jobb som också har inneburit ett nyföretagande, inte minst för kvinnor, slår man helt undan fötterna för. Jag undrar vad har för arbetsmarknadspolitik att möta väljarna med i valet . Denna debatt verkar broderas ut i all oändlighet. Eftersom jag kan frågan om näringspolitiken ganska väl tror jag att jag vill lägga mig i denna debatt i denna stund där vi tydligen kan dra stora växlar på interpellation. Låt mig ta och fordonsindustrin som ett bra exempel på regeringens passivitet. Vi har till och med varit överens över alla partigränser om pengar som skulle gå ut till fordonsindustrin för att man skulle garantera denna basindustri som inte bara sysselsätter de 3 000 personer som Finn raljerar om utan ungefär två gånger fler människor runt om i vårt land. Många av dessa människor har fått gå hem under denna kris medan man har förhandlat.Vi har aldrig någonsin sagt att vi skulle ta över någon bilindustri. Detta är en missuppfattning som ni ältar och ältar, men ni har inga belägg för det. Det är det som är det intressanta i denna debatt. Tvärtom har vi sett en svag, för att inte säga nästan obefintlig, näringspolitik från regeringen . Det mesta har gått fel. Antalet företag har minskat. Regelkrånglet har ökat för de allra flesta företag. Antalet kvinnliga företagare har ökat något, men det är på marginalen. Andelen invandrarföretagare har minskat. Jag skulle kunna fortsätta på detta sätt i fråga efter fråga. Men det som är intressant i denna debatt är på vilket sätt som man har satsat. Då säger man att man har satsat på RUT-avdraget som om det skulle ha gett så många nya fräscha jobb. Detta tvistar de lärda med varandra om just . Låt oss i stället fundera över hur många jobb som detta var fråga om. Någon säger att det handlar om 11 000. Någon annan säger med samma tvärsäkerhet att det bara handlar om 2 000 nya jobb. Låt oss därför i stället titta på hur många jobb det var, hur många företag som nystartades och framför allt åt vilket håll som vi ska gå. Ska vi gå mot en låglönesektor där kvinnor kan bli företagare, eller ska vi satsa på den traditionella linjen som jag trodde att vi hade en ganska god enighet om i denna kammare, nämligen att vi ska ha högkvalitativa jobb med hög forskningskompetens och så vidare i våra svenska företag för att gynna tillväxten? Men detta får vi tyvärr inga svar på därför att man bara vill debattera på denna grälsjuka nivå när det gäller tillväxten i näringslivet. Det känns som om jag skulle kunna grabba tag i vilket anförande som helst och hålla det i denna miljö, och det skulle flyta in ganska bra. Vi ska kanske ändå återkomma till det som är ämnet för denna debatt, om någon i kammaren minns det, nämligen arbetslösheten och välfärden. Det som är grunden för välfärden är att vi har människor i arbete. Jag säger verkligen inte att jag är nöjd. Men jag säger ändå att det är rätt fenomenalt att konstatera att vi i har en högre sysselsättning än vad vi hade 2006 givet denna ekonomiska utveckling. När jag tittar ut över omvärlden och ser hur man i land efter land jobbar med tuffa besparingar får jag säga att den ansvarsfulla politik som har förts i har lett till att vi kan se framtiden an med en väsentligt större tillförsikt än vad man kan göra i många andra länder. När vi drabbas av en sådan ekonomisk chock som vi har gjort är det självklart att kommunernas ledningar drar i handbromsen och säger att de måste anpassa utgifterna efter intäkterna. När de tittar på sina prognoser ser de hur intäkterna viker, och de måste anpassa sig till denna kostym. kommer glädjande nog, som jag sade, positiva rapporter i form av större skattetillväxt än vad man kunde föreställa sig. Man får tillbaka en del pengar genom försäkringssystemen när fler människor kommer tillbaka i arbete i förhållande till prognos när det gäller förtidspensioner och sjukskrivningar. Detta gör att kommunerna kommer att ha möjlighet att revidera sina prognoser i positiv riktning. Detta gör att de kommer att befinna sig på en betydligt starkare nivå än vad vi kunde förutse . Tittar man vidare på hushållen och det som leder till en ojämlikhet i samhället - det kan vara många faktorer - är det som spelar en avgörande roll förstås om man har jobb eller inte. Därför lägger regeringen ned mycket möda på just dessa saker. Jobbskatteavdraget är en sådan sak. RUT-avdraget som diskuteras här är en sådan åtgärd. Det löser inte alla jordens problem. Det medger jag ärligt. Men det innebär sysselsättningsmöjligheter för vissa, och det är naturligtvis bra. När vi tittar på det som egentligen är utgångspunkten för interpellationen - barnfamiljernas ekonomi - handlar det förstås återigen om sysselsättningen. Vi kan se att av alla hushåll med barn har en relativt låg ekonomisk standard. Den ökade något , från . Vi vet att den ekonomiska familjepolitiken spelar roll för att utjämna dessa skillnader, och det är naturligtvis enormt betydelsefullt. Tittar man mer noggrant än så ser man att stora problem föreligger kanske framför allt hos ensamståendehushåll med ett eller flera barn. De har det ofta mycket sämre än andra. Det vi behöver fundera på är hur vi kan åstadkomma en förbättring där.Återigen: Det handlar inte bara om sysselsättning utan också om andra möjligheter - om sådant som gör det möjligt för de ensamstående föräldrarna att kombinera omsorgen om sina barn med sysselsättning och om att kunna hitta en vettig balans i livet. Detta är utgångspunkten för regeringens politik. Hallå, hallå! Verkligheten anropar, ! Verkligheten, som ibland besöker, visar något helt annat än tror. tror ju att sysselsättningen har ökat. Men sysselsättningsgraden i har minskat, och arbetslösheten ökar. Om fortfarande inte vet om det får han göra fler studiebesök i verkligheten eller kanske lyssna på . Också SCB vet. Det finns statistik som visar att arbetslösheten ökar och att sysselsättningsgraden minskar i Sverige.Om är så förblindad av tron på att hans politik ger jobb fastän det i verkligheten är på ett helt annat sätt borde han kanske fundera på att det inte fungerar och tänka: Vi måste nog tänka om lite här och se till att de arbetslösa ges en chans.Det är som säger. Det är jobben vi måste sätta först. Jobben, jobben, jobben! Ändå har ni med berått mod gått med på att 25 000 människor fått lämna välfärdssektorn - det är alltså 25 000 färre där. Dessutom räknar ni med att ännu fler ska få lämna välfärdssektorn.Det är nu färre vuxna som ska ta hand om barnen, mindre personal inom äldreomsorgen och färre lärare. Ändå står här och säger: Nej, det är högre sysselsättningsgrad . Men sysselsättningsgraden minskar. Hallå, hallå! Det finns fakta, så det är lika bra att tuggar i sig det här. Trots att gjorde misstag i partiledardebatten och hakade på felsägning måste han inse att det som sades var fel. har backat, och har förklarat att det var fel. Jag hoppas att också inser det.Nu gäller det att satsa på kommunerna och landstingen - även om står här och räcker ut tungan åt mig. (Socialminister : Nej, det gjorde jag verkligen inte. )Även om gör det tycker jag att han ska fundera på att satsa på kommunerna och landstingen och se till att vi får bra kvalitet där - inte räcka ut tungan åt oss som pläderar här i kammaren. Jag tycker att vi är värda ett bättre hanterande, ! Den här gången ska jag försöka hålla mig till det som interpellationen handlar om. Förra gången blev jag lite utmanad och var tvungen att här i kammaren ta upp den fråga som jag kanske kan bäst.För oss socialdemokrater är frågan om antalet sysselsatta kanske den allra allra viktigaste frågan. Vi vill ha en gemensamt finansierad välfärd. För detta krävs det att vi har så många sysselsatta som över huvud taget är möjligt. Varje insats vi kan göra för att få fler sysselsatta är värd att alla möjligheter prövas.