· GX10294 · 2010-04-20 15:00:10 — har frågat mig om jag delar hans, och ett stort antal arbetslösa ungdomars oro över att unga tvingas gå sysslolösa innan de kan aktiveras i jobbgarantin för unga. Han frågar vidare vilka åtgärder jag avser att vidta för att öka möjligheterna för arbetslösa ungdomar att aktivera sig, även av arbetslöshet. har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att så få som möjligt inom jobbgarantin för unga ska hamna i kategorin "ingen aktivitet" och vilka åtgärder jag avser att vidta för att öka delarna av utbildning och praktik inom jobbgarantin för unga. Som jag påpekat vid ett flertal tillfällen tidigare är jobbgarantin för ungdomar utformad mot bakgrund av den forskning som visat att tidiga programplaceringar bör undvikas för ungdomar eftersom detta riskerar att leda till inlåsning och lägre sökaktivitet. Regeringen har gjort det möjligt för unga att ta del av förstärkt matchningsverksamhet med personliga coacher redan före inträde i jobbgarantin. Mot bakgrund av detta anser jag att en anvisning till jobbgarantin även i fortsättningen bör föregås av tre månaders arbetssökande.Tidigare erfarenheter har också visat att arbetsmarknadspolitiska program för ungdomar inledningsvis bör inriktas på att upprätthålla en hög sökaktivitet och att ge coachning och vägledning. I jobbgarantin för ungdomar kan deltagarna få ta del av aktiva insatser, till exempel praktik och utbildning , även om man i normalfall ska ägna de tre inledande månaderna i jobbgarantin åt fördjupad kartläggning, studie- och yrkesvägledning och jobbsökaraktivitet med coachning.Från har regeringen utökat aktiviteterna inom jobbgarantin för ungdomar med bland annat stöd till start av näringsverksamhet, arbetslivsinriktad rehabilitering och en studiemotiverande utbildning inom folkhögskolorna. Vidare ges nu även möjligheten att kombinera aktiviteterna inom garantin med svenskundervisning för invandrare och annan vuxenutbildning. Utöver detta kan ungdomarna också ta del av insatsen Lyft. Utökningen av aktiviteterna i jobbgarantin kommer att kunna ge stöd till, och aktivera, ännu fler ungdomar. Regeringen har - som jag redan nämnt - vidtagit en rad olika åtgärder för att arbetslösa ungdomar ska få ett aktivt stöd, och vi följer naturligtvis resultaten och utvecklingen av jobbgarantin för ungdomar mycket noga. Det är snabba skiften mellan apotek och annat. Men just i den här frågan hänger det lite grann ihop. De pengar som vi anser att man fått lägga ut för att kunna sälja ut hade naturligtvis kunnat användas till att göra det lättare för ungdomar att komma in på arbetsmarknaden.Jag menar att en av de viktigaste frågorna som vi politiker har att ta tag i handlar om ungdomars möjligheter att komma in på arbetsmarknaden eller att, som ofta är fallet, inte komma in. Av den anledningen har jag och kamrater besökt arbetsförmedlingarna i län just för att lyssna av hur man där ser på sina möjligheter att erbjuda ungdomar en chans att komma ut.Själv var jag på Arbetsförmedlingen i som svarar för norra delen av län. De två frågor som lyftes fram som de viktigaste och där man ville se förändringar gällde detta som jag tagit upp i min interpellation. Att man som ung kommer in på arbetsförmedlingen och får beskedet att man får vänta innan det finns möjligheter att sätta in en insats såg arbetsförmedlarna som en väldigt stor nackdel och som något som de skulle vilja göra någonting åt.En annan sak som man pekade på var att det finns för lite resurser till arbetsmarknadsutbildningar. Det kan man också se på arbetsmarknaden där företag ibland skriker efter utbildade människor utan att kunna få tag på några. I grunden handlar det så klart om att man inte har satsat tillräckligt mycket medel på att erbjuda utbildningar framför allt till unga människor.I svaret säger arbetsmarknadsministern att det finns forskning som visar på att det är bra för ungdomar att inte ha möjlighet att få de här insatserna förrän . Jag har inte varit med i sådana här debatter så mycket förut så det är möjligt att jag har missat uppgifter. Det kunde vara intressant att få veta hur den forskning ser ut som visar på det här.Trots allt är det inte bara arbetsförmedlarna som tycker att detta är tokigt. Som jag i interpellationen pekar på är det även och olika ungdomsorganisationer som tycker att det är fel att låta ungdomar bara vänta. Väldigt lätt hamnar de då utanför och skaffar sig rutiner som inte är bra. Man vänder och så vidare i stället för att finnas i något som kan göra att man stärks och får möjlighet att komma tillbaka.Jag tackar för svaret men tycker att det finns en hel del övrigt att önska. Vi befinner oss i läget att är ett av de länder i som har högst ungdomsarbetslöshet. Om regeringen inte kan göra mer än så här tycker jag nog att vi bör fundera på att byta regering. Jag vill tacka arbetsmarknadsministern för svaret, men det är tråkigt att höra att regeringen inte ser hur dåligt det går för ungdomarna ute i landet när det gäller jobb.Är det så att regeringen inte har fattat allvaret i ungdomarnas jobbkris? Var i den vårproposition som lades fram finns de jobbskapande åtgärderna? Vad fanns på finansministerns VÅP-disk? Jobbfrågan är raderad.Det blir inga pengar till utbildning för arbetslösa eller till andra insatser för att stärka människors ställning på arbetsmarknaden. Man kan alltså inte dra någon annan slutsats än att regeringen inte har fattat allvaret i ungdomarnas jobbsituation.Fru talman! Några siffror: 126 000 personer finns i den så kallade jobbgarantin. Men där får bara en av fem aktivt stöd som kan leda till jobb. får ingen hjälp alls. När det gäller ungdomsarbetslösheten har regeringen totalt misslyckats. Var fjärde ungdom i står utan jobb. är ett av de länder i som har högst ungdomsarbetslöshet.I februari 2010 var 3 782 ungdomar i län inskrivna som arbetslösa på arbetsförmedlingen. var motsvarande siffra 2 823 - en ökning med . Jag menar att regeringens politik inte har förbättrat situationen. Med en aktiv jobbpolitik kunde effekterna vara mindre förödande för alla ungdomar som är arbetslösa.Satsningar på utbildning är särskilt viktigt i lågkonjunkturer. Ändå har regeringen skurit ned på antalet utbildningsplatser inom komvux. Regeringen har satsat på jobbcoacher som kan lära människor att skriva jobbansökningar men är ointresserad av att skola om människor från arbetslöshet till bristyrken så att säga.Vi har lagt fram en massa olika förslag. Tre viktiga förslag gäller följande:1.För unga som är långtidsarbetslösa och som saknar praktiska erfarenheter satsar vi på ett kraftfullt förstajobbetavdrag. En arbetsgivare som anställer en ung långtidsarbetslös person får göra ett avdrag på två tredjedelar av lönekostnaden. Med den åtgärden skulle en fjärdedel av alla långtidsarbetslösa i få en rejäl chans till ett riktigt jobb.2.Vi vill minska arbetsgivaravgiften för de ensamföretagare som gör sin första anställning. Det finns många ensamföretagare i län som gärna anställer ungdomar.3.Vi har ett riktat avdrag som motsvarar arbetsgivaravgiften för den som anställer en arbetslös ungdom i åldern 20-25 år.Med detta förslag skulle tusentals arbetslösa ungdomar i landet ges möjlighet att få en anställning.Jag menar, och vi menar i Socialdemokraterna, att det är riktiga ansatser som krävs, arbetsmarknadsministern. De tiotusentals arbetslösa ungdomarna väntar på svar. Vad säger arbetsmarknadsministern till dem? Tack, herr ministern, för svaret! I går var jag i och träffade ett antal ungdomar - unga människor. Det var fantastiskt att se hur dessa unga människor är intelligenta, trygga och har stor självsäkerhet. Det fanns en sak som saknades där och som var jätteviktig för dem. Jag tror att den är jätteviktig även för . De hade inga jobb. Det problem de upplevde ännu mer var att de när de skulle till Arbetsförmedlingen fick komma in i en karens . De fick inget stöd från samhället. De fick ingenting som egentligen skulle hjälpa dem konkret, och det är det de upplever som orättvist. De är så ivriga att göra någonting av sina liv. De vill verkligen vara med i det svenska samhället. är det dock så att statsrådet , fru talman, har bestämt en 90-dagarsgräns. Jag undrar hur statsrådet skulle ha känt om han hade fått en karens av när han tillträdde som arbetsmarknadsminister. Tänk om hade sagt: får Littorin bara sitta still och inte göra någonting. Hela regeringen får sitta still och inte göra någonting.Jag kan påminna, fru talman, om att regeringen lade fram 26 propositioner under sina första . Arbetsmarknadsminister själv lade fram 5 propositioner. kan jag säga att jag som socialdemokrat skulle önska att Littorin aldrig hade knackat på dörren på , men är det som det är. Littorin fick sin chans, och han lade fram 5 propositioner . Hur skulle statsrådet ha känt om han hade fått stå där och inte göra någonting? De ungdomar jag träffade i kände just så, att de inte fick göra någonting. Sedan är det så att statsrådet hänvisar till jobbgarantin för unga. Det är intressant. är av ungdomarna arbetslösa. Vad händer nu när dessa ungdomar sitter sysslolösa? Vi är inne i en lågkonjunktur. Vi vet alla att det kommer en högkonjunktur. Det kommer möjligheter för ungdomar att få ett jobb, men då behöver de kanske lite utbildning. Vad gör statsrådet ? Han sätter drömmar och möjligheter i en 90-dagarskarens. Jag tycker, fru talman, att det är orättvist mot unga människor, mot unga förmågor och mot framtid att sätta dem i karens. Att sätta drömmar och möjligheter i karens är ingen bra arbetsmarknadspolitik, . Det är bra om man har klart för sig lite hur det faktiskt ser ut. Det finns 1,2 miljoner ungdomar i åldern , och 160 000 av dem är registrerat arbetslösa - eller arbetssökande ska jag säga. Av dem är det , det vill säga drygt hälften, som studerar heltid men söker en timmes extrajobb eller mer . Med all respekt för studenter som vill ha extrajobb - det är naturligtvis otroligt bra att det är på det sättet - kan jag inte säga att det är det största samhällsproblemet i att studenter söker extrajobb.Det som är ett problem är de vi inte pratar om alls här. Det är de som inte är registrerade på Arbetsförmedlingen - de ungdomar mellan 16 och 24 som är helt sysslolösa. De finns inte i karens till någon garanti, och de får inte hjälp av någon coach. Det är ungefär hundra tusen ungdomar som varken pluggar, jobbar eller får hjälp av Arbetsförmedlingen. Dem borde vi prata om, hur vi bryter deras utanförskap. Det är nämligen de som är riskgruppen. Av dem som inte är heltidsstudenter och som aktivt söker arbete och vill ha ett heltidsarbete fick nämligen även , i den värsta lågkonjunkturen , hälften jobb . Hälften av alla arbetslösa ungdomar fick alltså jobb i den värsta lågkonjunkturen . Sedan vet vi naturligtvis - det visar en i princip samstämmig forskning från alla arbetsmarknadsekonomer, och jag kan gladeligen leta upp dem och det undersökningsmaterial som finns; det är väl publicerat - att det är just sökaktiviteter under den första, inledande perioden som är viktiga för att man ska hitta till de jobb som faktiskt byts även i lågkonjunktur. var det 820 000 jobb eller något i den stilen som bytte händer i . räknar vi med 1,2 miljoner jobbyten, och det är klart att det då är en god idé att söka sig dit dessa jobb finns. Man kan dock göra annat än att bara reparera skadan med arbetsmarknadspolitiken. Man kan till exempel, som vi har gjort, halvera arbetsgivaravgifterna för ungdomar. Då inställer sig naturligtvis frågan, som jag och många med mig undrar över: Varför vill ni göra det dubbelt så dyrt att ha ungdomar anställda? Jag hörde en av debattörerna här räkna upp ett antal förslag, och det är naturligtvis bra att ni har idéer om framtiden. Det ni glömmer att säga är att ni på detta sätt sprider ut ett antal för att göra det lite enklare att anställa ungdomar. Det är en god idé att ni ansluter er till exempelvis nystartsjobb för ungdomar, för det är precis samma sak, men ni finansierar det genom att höja arbetsgivaravgifterna för ungdomar med nära . Med er politik blir det dyrare att anställa ungdomar. Det är en jobbchock för ungdomar. Det är en jobbchock för alla de ungdomar som med er politik nu inte kommer att bli anställda.Vår politik går alltså ut på att se till att vi drar erfarenheter av den forskning som finns, det vill säga se till att vi gör sökaktiviteten så hög som möjligt för dem som är registrerade vi vet att hälften av dem som söker får jobb. Sedan ser vi till att lägga mer resurser på jobbgarantin för att se till att de ungdomar som har varit arbetslösa lite längre får mer insatser än de någonsin fick tidigare. Man kunde gå helt sysslolös . Dessutom har vi bara nu i tilläggsbudgeten lagt 100 miljoner på sommarjobb för ungdomar för att ungdomar på det sättet ska få det lite lättare att i dessa tider få sin första kontakt med arbetsmarknaden. Det är några exempel på vad vi behöver göra. Sedan håller jag naturligtvis med mina meddebattörer om att utgångspunkten när man befinner sig i denna garanti är att man ska få en individuell bedömning. Vad är det som bäst leder till möjligheter att komma närmare arbetsmarknaden och få ett jobb? Det kan vara praktik. Det kan vara arbetslivsinriktad rehabilitering. Det kan vara utbildning. Det kan vara en lång rad olika saker. Men då ska man komma ihåg - och den debatten ska vi ha strax - att vi har försökt lägga merparten av de långa utbildningarna i utbildningssystemet och inte i arbetsmarknadspolitiken. Jag tycker att det är lite förvånande och i viss mån skrämmande att arbetsmarknadsministern verkar förringa problemet med att så många ungdomar står utanför. Det första var ju ett försvarstal till varför det inte ser så illa ut som vi beskriver. Det om något tycker jag visar det sätt på vilket man från den borgerliga regeringens sida ser på detta problem. Sedan tar arbetsmarknadsministern upp de hundra tusen som står helt utanför, och att lyfta fram den gruppen tycker jag däremot var väldigt bra. Det var nämligen något jag glömde säga i mitt första inlägg. Förutom de två andra sakerna - man tycker inte att ungdomar ska stå i någon karens , och man skulle vilja ha mer resurser till arbetsmarknadsutbildningar, vilket kommer att ta upp mer kring i en senare interpellationsdebatt - var det just detta med problematiken runt de ungdomar som inte har klarat av gymnasieutbildningen jag ville nämna. De har svårt att komma in på arbetsmarknaden, att komma ur den situation de hamnat i. Regeringen har försämrat deras möjligheter att få en utbildning. Därför vore det bra att lite grann få utvecklat vad regeringen vill göra när det gäller dem.Beträffande forskningen säger arbetsmarknadsministern att samstämmig forskning visar att det är bra för en ung människa att sätta sig ned innan någonting görs. Det vore intressant att höra om det är samma forskning som visar att en sänkning av skatterna för dem som redan har det väldigt bra kommer att ge fler jobb. Det har ni i majoriteten nämligen hävdat. Ni har sänkt skatterna med 100 miljarder för att det skulle skapa fler jobb. Effekten har dock blivit att fler nu är arbetslösa än när ni tillträdde. Om det är den forskningen det nu hänvisas till tycker jag att det nog är dags att även titta på annan forskning eller ta till vara de erfarenheter som finns hos människor som faktiskt arbetar med dessa ungdomar och försöker hjälpa dem in på arbetsmarknaden.Sedan har vi frågan om arbetsgivaravgiften. Jag kan tycka att det är lite konstigt att arbetsmarknadsministern väljer att ta upp just den fråga som fått så oerhört mycket kritik från alla håll. Regeringen har använt 10-11 miljarder till att sänka arbetsgivaravgiften för ungdomar, utan att koppla det till ifall ungdomarna är arbetslösa eller inte. Ett sådant användande av skattepengar, eller slöseri som jag vill kalla det, har gett mycket liten effekt. I stället har vi föreslagit att man sänker arbetsgivaravgiften rejält för långtidsarbetslösa ungdomar, eller till och med tar bort den, så att de får en möjlighet att komma in.Alla generella skattesänkningar slår dåligt, och därför tycker jag att arbetsmarknadsministern kanske skulle vara lite försiktig med att använda just den delen i argumentationen. Det slår tillbaka väldigt hårt. Jag vill börja med att fråga ministern om han tycker att han lyckats med den så kallade jobbgarantin. Har den gett avsedd effekt? Motsvarar effekten kostnaden? Skulle arbetsmarknadsministern kunna tänka sig att använda pengarna på ett vettigare sätt vad gäller de arbetslösa ungdomarna? Nya siffror från Arbetsförmedlingen visar att regeringens flaggskepp, den så kallade jobbgarantin, fungerar dåligt.I deltar nästan 2 000 ungdomar i jobbgarantin. Vid en närmare granskning visar det sig att av dessa ungdomar håller på med jobbsökaraktiviteter, coachning, det vill säga ingen aktivitet. Endast deltar i någon jobbskapande aktivitet.Regeringen har dragit ned kraftigt på utbildningsinsatser riktade till arbetslösa. Är det effektfullt, arbetsmarknadsministern? Det är bättre med rejäla satsningar på utbildning, inte minst för dem som saknar fullbordad gymnasieutbildning, än att generellt sänka arbetsgivaravgiften för företag som har unga människor anställda. Generella skattesänkningar för företagen har inte gett förväntat resultat, det som regeringen hade räknat med, vilket jag tror att arbetsmarknadsministern är medveten om. De flesta ekonomer är dessutom eniga om att det förhåller sig så.En aktiv arbetsmarknadspolitik med utbildningsinsatser - yrkesutbildningar, kortare yrkesutbildningar mot bristyrken - skulle minska risken för att en hel ungdomsgeneration förlorar självförtroendet och faller in i passivitet. Om man har råd att sänka skatterna med 100 miljarder, ministern, ska man också ha råd att sätta in adekvata aktiva insatser för arbetslösa ungdomar. Det måste dessutom ske snabbt; man ska inte behöva vänta . Det är cyniskt att säga att vi inte har råd med ungdomar.Dagens situation är pinsam för . Ett av världens rikaste länder låter var fjärde ungdom stå utanför arbetsmarknaden. Regeringens politik för att bekämpa arbetslösheten bland ungdomar har havererat totalt. Vad tänker ministern säga till alla de ungdomar som står utanför arbetsmarknaden? Jag fick inte svar på min fråga hur arbetsmarknadsministern skulle känna sig om han fick en karens och inte fick göra någonting på departementet utan bara sitta där. Det var det första.Det andra är att vi i svaret hör hur arbetsmarknadsministern ändrar sig - 11 miljarder blir plötsligt 20 miljarder, av de arbetslösa behöver egentligen . Vi hör också att det finns 100 000 arbetslösa som inte har karensen utan de har förmodligen en tillsvidarekarens. För mig är det intressant att höra, oavsett om man har 90 dagars karens eller karens tills vidare eller om man behöver jobb , hur ministern ser på att unga människor med detta förvägras uppfylla sina drömmar.Framtiden ger inga möjligheter för när det gäller att ta del av den unga generationen, att ta del av deras engagemang. Det blir ingen möjlighet för . blir inte möjligheternas land med den politik som Littorin bedriver, utan det blir en karens för unga människor. Man fångar in drömmar som unga människor har i en karensbur. Jag säger då det, arbetsmarknadsminister ! En av de allvarligaste frågor vi har att diskutera i gäller ungdomsarbetslösheten. Den är runt 4 800 i , vilket arbetsmarknadsministern väl känner till. Sedan börjar han tala om vår politik och säger att det blir en jobbchock och hänvisar till den sänkning av arbetsgivaravgiften som han delade ut till företag som redan hade unga anställda. Min fråga blir därför: Hur många jobb blev det?Fler jobb, sade man i valrörelsen. kan vi äntligen utvärdera det. Låt oss utvärdera Littorins politik i stället för att prata runt ämnet. Blev det fler jobb eller har vi högre arbetslöshet? Hur var det med ungdomsarbetslösheten i ? Blev den högre eller blev den lägre? Hur var det med utanförskapet som skulle minskas? Det blev fler i utanförskap. Nog kan jag förstå att Littorin har varit partisekreterare för , men här handlar det om arbetsmarknaden. Det är fråga om arbetslös ungdom. Då kan man inte leverera enbart ord, utan då måste man också titta på resultatet av politiken.Därför frågar jag: Vilken forskare hänvisar Littorin till när han säger att arbetsgivaravgiftssänkningen har gett fler jobb? säger att det är det mest trubbiga och ineffektiva verktyg man kan ha, och också det dyraste. Det har vi debatterat i skatteutskottet.Gå inte runt och säg att det är allmän forskning och så vidare! Tala om vem som säger att det är det här som är spetsen och höjden av politisk ingenjörskunskap och ger det bästa resultatet! Varför inte verkligen koncentrera resurserna till dem som behöver dem för att se till att de får in en fot på arbetsmarknaden? Nej, i stället låter man, precis som sagts tidigare, många ungdomar befinna sig i passivitet och beskär möjligheterna för ungdomar att ta sig vidare. Det är det som är resultatet.Sedan kan man stå här i talarstolen och kosta på sig ett leende och skaka på huvudet. Men det är det som är resultatet. Vi har en enormt hög arbetslöshet i , och det ler jag inte åt. Jag tycker att det är besvärligt. Vad gör Littorin åt detta? Han hänvisar till att man har sänkt arbetsgivaravgifterna. Hur många fler jobb blev det då i ? Eller så för han fram någon teori och säger: Om vi inte hade gjort det här hade det varit jättemycket högre arbetslöshet. Teorier kan en partisekreterare ägna sig åt, men inte en ansvarig minister.Upp till bevis! Vem är det som driver den här tesen med forskning om att detta är effektivt? När framhärdade tidigare fick hon stryka på foten, för det var ineffektivt. har Littorin gjort det själv, och så försöker han göra forskning till verklighet. Får vi höra, vem är det? Jag vill nu hälsa lagting välkommet till kammaren. Låt mig först säga att jag på intet sätt förringar problemet. Men politik handlar om att prioritera. Då är det en bra idé om man vet hur verkligheten ser ut för att kunna börja lösa det viktigaste och svåraste problemet först. Därför är det en god idé att inte ansluta sig till dem som i något slags allmän populistisk eufori säger att var fjärde ungdom är arbetslös, för så är det inte. Av hela ungdomskullen, 1,2 miljoner ungdomar, är det som är registrerat arbetslösa. Av dem är mer än hälften heltidsstudenter. Detta är inte att förringa problemet. Det är att bestämma sig för vilket problem som är det besvärligaste.Jag kan inte stå här och säga att det största av alla problem vi har är att de som är heltidsstudenter söker mer . Det stora problemet är naturligtvis de som inte ens är registrerade arbetslösa utan står utanför och stampar, de som vänder , spelar tv-spel, är sjuka eller vad de nu är och gör. Där har vi ett gemensamt problem, för de var lika många . Var är de någonstans? Vi har till exempel för dålig koppling mellan kommunerna och Arbetsförmedlingen. Vi behöver hitta bättre verktyg för att få dem motiverade. Det skulle jag gärna diskutera, för det är ett viktigt problem, tycker jag.I grunden håller jag med : Det handlar väldigt mycket om att inte förlora hoppet. Det är precis detta man möter när man som vi är ute och träffar arbetslösa ungdomar. Man måste se till att deras hopp om en framtid finns kvar eller kommer tillbaka och att de inte tappar det, för det är det som är den stora faran.Vi har gått igenom den värsta finanskrisen och ekonomiska krisen . Men detta är den sjätte finanskris som har gått igenom , om jag nu har listat ut det hela rätt. Vi klarade de andra fem och kommer att klara den här också. Konjunkturen kommer att vända . Lägg därtill det generationsskifte som vi vet kommer när det från 2012-2013 kommer att vara fler som lämnar arbetsmarknaden och går i pension än som kommer ut på den. Det är klart att varenda kotte kommer att behövas på svensk arbetsmarknad framöver. Då måste vi se till att göra så mycket vi kan för att hålla ungdomar så nära arbetsmarknaden som möjligt.Av de registrerade arbetslösa ungdomarna har hälften jobb .