frsrdg · GY04JO1 · 2010-11-10 00:00:00 — I ärendet har fråga uppkommit om vilken nedläggningsgrund som lämpli- gen bör användas i dessa fall. har uppgett att saken har varit uppe för diskussion inom polisområdet och med åklagare vid åklagar- kammaren i . Det har då beslutats att motiveringen Brott kan ej styr- kas ska användas i sådana här fall, vilket nu också skedde. 2 010 /1 1:JO1 Enligt leder den använda formuleringen till tanken att polisen tror att han är skyldig men inte kan bevisa det. Jag har förståelse för att be- slutsmotiveringen kan uppfattas på detta sätt. Jag har därför, som polismyndigheten nämnt, i ett par fall kritiserat polisen för att den lagt ned en förundersökning om t.ex. ringa narko- tikabrott med motiveringen Brott kan ej styrkas trots att utförda urin- och/eller blodprov varit negativa (se JO:s dnr 387-2008 och 1677-2008, be- sluten finns tillgängliga på hemsidan). Enligt min mening bör i ett fall som det nu aktuella, om utförda provtagningar inte visar på förekomst av narkoti- ka, slutsatsen vara att misstankarna visat sig ogrundade. En korrekt nedlägg- ningsgrund bör återspegla detta förhållande. Bland de standardmotiveringar som finns i polisens kriminaldiarium borde således motiveringen Misstänkt oskyldig ha använts. Jag noterar att polismyndigheten inte har någon annan uppfattning i frågan och utgår därför från att rutinerna vid det aktuella polisområdet ändras. Efter- som myndigheten har uppgett att åklagare vid åklagarkammaren i har varit med i tidigare diskussioner i saken överlämnas en kopia av beslutet för kännedom dit. Avslutningsvis kan nämnas att JO har uttalat att beslutsmotiver- ingen Brott kan ej styrkas endast bör användas i de fall då det inte kan styr- kas att den som är misstänkt för brottet verkligen har begått det (se JO 2000/01 s. 62). Ärendet avslutas med den kritik som ligger i vad jag nu har anfört. Kritik mot polisen för långsam handläggning av bedrägeriärenden en granskning av handläggningstiderna vid en bedrägerirotel i (Dnr 2576-2009) I ett beslut anförde chefsJO bl.a. följande. har jag vid ett mycket stort antal tillfällen tvingats rikta kritik mot polisen för långsam handläggning av kriminalärenden. Det slag av ärenden som kanske oftast drabbats av sådan kritik har rört utredningar om misstänkt bedrägeribrott. I många fall har kritikbesluten gällt brister i utred- ningen av sådana brott vid och inte sällan har den kritik som uttalats varit av allvarlig karaktär. Med bedrägeribrott avses i huvudsak brott enligt 9 kap. och bidragsbrottslagen (2007:612). De sistnämnda bedrägeribrotten utgörs av s.k. bidragsbrott, dvs. bedrägerier riktade mot de offentliga trygghetssystemen som t.ex. , arbetslöshetskassorna och Centrala studieme- delsnämnden. Vid en bedrägerirotel brukar även utredas vissa brott enligt 10 kap. som t.ex. förskingring och trolöshet mot huvudman. 2 010 /1 1:JO1 införde en ny organisation för att hand- lägga bedrägeriärenden. I korthet innebar omorganisationen att sådana ären- den sammanfördes till fyra enheter i länet: bedrägerirotlarna Syd, City, Nord och en enhet inom länskriminalpolisen. Myndigheten har därefter i yttranden till JO i flera klagomålsärenden uppgett att erforderliga åtgärder har vidtagits i syfte att förbättra utredningsverksamheten inom myndigheten och att den nya organisationen ger bättre förutsättningar för ett mer effektivt och rättssä- kert utredningsarbete. Eftersom jag emellertid även efter omorganisationen vid upprepade tillfäl- len haft anledning att kritisera för långa handläggningsti- der i bedrägeriärenden har jag med tiden kommit att ställa mig frågan om de genomförda förändringarna varit tillräckliga och om de verkligen fått avsedd effekt. Jag valde dock, med hänsyn till att det kan ta innan en ny or- ganisation fungerar tillfredsställande, att avvakta med att närmare granska myndighetens hantering av denna ärendegrupp. fick jag återigen anledning att i några fall kritisera för långa hand- läggningstider i bedrägeriärenden. Mot denna bakgrund beslutade jag att föranstalta om en närma- re granskning av handläggning av bedrägeriärenden genom att låta genomföra en inspektion vid en av de särskilda bedrägerirot- larna, bedrägerirotel Syd vid polismästardistrikt. Byråchefen förordnades att verkställa inspektionen och syftet var att granska handläggningstiderna i de äldsta öppna bedrägeriärendena. Inspektionen ägde rum . I det protokoll som fördes vid inspektionen antecknades bl.a. följande. Enligt uppgift hade bedrägerirotel Syd en balans om 4 570 ärenden. Inför inspektionen begärdes utifrån rotelns ärendeförteck- ningslistor fram samtliga ärenden, med något enstaka undantag, inkomna till roteln t.o.m. , dvs. ärenden som hade kommit in till poli- sen före inspektionens början. Det äldsta ärendet hade kommit in . Sammanlagt rörde det sig om 1 215 ärenden. Ärenden inkomna granskades alltså inte. Vid inspektionen genomgicks sammanlagt 1 137 akter, varav 42 i och för sig hörde till roteln men av olika skäl ännu inte i kriminaldiariet hade över- förts till enheten. Därutöver granskades ytterligare 31 ärenden på så sätt att ärendehistoriken i polisens datasystem DurTvå och RAR genomgicks. I övri- ga ärenden kunde någon granskning inte ske på grund av att arbete pågick i dem under inspektionsdagarna eller att akterna inte kunde lokaliseras. Sammanlagt granskades 1 168 ärenden vid roteln. Av dessa ärenden låg i vart fall 886 ärenden i en s.k. outdelad balans (ärendena hade inte lottats på någon utredningsman). Vid inspektionen överlämnades vissa handlingar till JO om bl.a. bedrägeri- rotelns redovisningsstatistik , balansläget och personalsituatio- nen. Vidare hölls samtal om arbetssituationen vid roteln med polismästaren , kommissarien och inspektörerna . 2 010 /1 1:JO1 Syftet med inspektionen var, som framgått, att närmare undersöka handlägg- ningstiderna i de äldsta öppna bedrägeriärendena vid roteln. De granskade ärendena hade kommit till polismyndigheten juni 2004den . Vid inspektionen noterades de ärenden i vilka inga aktiva utredningsåtgär- der hade vidtagits från polisens sida av och i vilka handläggningstiden därför kunde ifrågasättas. De noterade ärende- na delades sedan i sin tur upp i olika grupper (halvårsvis) beroende på hur de hade legat obearbetade, från mellan och till mellan fyra och ett halvt och utan åtgärd. Det bör framhållas att av de sammanlagt granskade 1 168 ärendena var det endast 33 ärenden som und- gick att hamna på listan över ärenden där handläggningstiden kunde ifrågasät- tas. Det bör också särskilt uppmärksammas att ett stort antal av de noterade ärendena var prioriterade; de avsåg s.k. bidragsbrott, dvs. bedrägerier riktade mot de offentliga trygghetssystemen som t.ex. och arbets- löshetskassor. En annan iakttagelse var att merparten av de ärenden som var utlagda på utredningsmän var inkomna eller senare medan det i den outdelade balansen fanns ett stort antal ärenden som var äldre. I detta sammanhang kan nämnas att i ett antal ärenden uppmärksammades att de anmälda brotten helt eller delvis hade preskriberats. Efter inspektionen remitterades ärendet till polismyndigheten för upplysning- ar och yttrande beträffande orsaken till att ett mycket stort antal bedrägeri- ärenden vid bedrägerirotel Syd legat utan att några åtgärder har vidta- gits i dem, och vilka åtgärder myndigheten kommer att vidta för att komma till rätta med de långa handläggningstiderna och för att arbeta av ärendebalan- serna samt för att allmänt förbättra arbetssituationen vid den aktuella bedräge- riroteln. anmodades polismyndigheten att även mer övergripande redovisa balansläget och arbetssituationen vid bedrägerirotlarna Nord och City samt liksom för motsvarande ärendegrupp vid länskriminalpolisen. (länspolismästaren ) kom in med ett om- fattande remissvar. I yttrandet lämnades, efter en inledning avsnitt 1), en beskrivning av läget på länets bedrägerirotlar från starten fram till , in- klusive utvecklingen för personalresurser samt statistikuppgifter (avsnitt 2). Därefter lämnades en redovisning av orsakerna till ärendebalanserna vid be- drägerirotel Syd (avsnitt 3) och vilka åtgärder som beslutats (avsnitt 4). Vida- re redovisades de åtgärder som vidtagits på lokal nivå avseende handlägg- ningen av ärenden vid respektive bedrägerirotel (avsnitt 5) och de åtgärder som myndigheten nu vidtagit för att åtgärda de problem som uppkommit med anledning av främst det ökade ärendeinflödet men även för den framtida ut- vecklingen av utredningsverksamheten (avsnitt 6). Slutligen lämnades polis- myndighetens bedömning av det som kommit fram (avsnitt 7). I det följande återges endast polismyndighetens bedömning, avsnitt 7 (be- slutet i dess helhet finns tillgängligt på ; JO:s anm.). Den främsta förklaringen till den balanssituation och arbetssituation som råder på de tre bedrägerirotlarna får anses vara det kraftigt ökade ärendeinflö- det. Det ökade ärendeinflödet med den personalresurs man besitter vid rotlar- 2 010 /1 1:JO1 na får till följd att ärenden prioriteras och därmed att bearbetningsbara ären- den läggs i balans. Vidare framkommer att vissa mycket stora bedrägeriären- den tar och har tagit mycket resurser i anspråk. Ärendena blir även mer kom- plexa och fakturabedrägerier och bedrägerier med användning av Internet ökar. Myndigheten har i yttrandet även pekat på att produktionen i myndighe- ten ökat , vilket är positivt. Vidare kan också konstateras att balansläget och arbetssituationen vid de olika bedrägerirotlarna är olika. har dock funnit skäl att ta ett samlat grepp om bedrägerihanteringen i myndigheten och vidtar , som framgått ovan, ett antal kraftiga åtgärder för att komma tillrätta med de långa handläggningstiderna och öka antalet uppklarade brott. har beslutat om tillsättning av tre balanskommissioner med uppdrag att hantera ärenden som per är måna- der. Balanskommissionerna ska inrättas och ska vara klara med sitt arbete . Länspolismästaren har även beslutat om att skjuta till resurser för det ordinarie arbetet på bedrä- gerirotlarna. En särskild satsning på brottsförebyggande verksamhet mot bedrägeribrott har också beslutats. Vidare har myndigheten tillsatt en arbets- grupp med uppdrag att göra en översyn av utredningsverksamheten i myndig- heten, i syftet att korta handläggningstiderna och öka antalet uppklarade brott. Arbetsgruppen har haft sitt första sammanträde. har också vidtagit åtgärder för uppföljning och redovis- ning av ärenden på myndighetsnivå genom en ny tjänsteföreskrift, TjF 181-A. Där föreskrivs att två årliga genomgångar och uppföljningar av oredovisade ärenden ska ske. En förteckning, med angivande av senast vidtagna åtgärd och orsak till varför ärendet är oredovisat ska i anslutning till varje uppfölj- ningstillfälle redovisas för polischefen. Utöver de åtgärder som vidtagits av polismyndigheten pågår ett stort antal åtgärder vid respektive bedrägerirotel och polismästardistrikt, som närmare har beskrivits i avsnitt 5, för att effektivisera utredningsverksamheten och minska handläggningstiderna. Med de vidtagna åtgärderna bedömer myndigheten att balansläget och ar- betssituationen vid rotlarna kommer att förbättras, att handläggningstiden kommer att förkortas samt att antalet uppklarade brott ska öka. kan slutligen konstatera att problemet med långa hand- läggningstider och balanser inom bedrägeribrott inte är ett specifikt problem för i utan är ett större problem som i vart fall berör de tre storstadsregionerna i . Problemet med den kraftiga ökningen av anmälda bedrägeribrott har fått både regeringen och RPS att börja vidta åtgärder. Länspolismästaren har även tagit upp frågan om kravet om ökad polisiär synlighet och RPS krav om att av Polisens resurstid ska bedrivas i yttre tjänst senast vid utgången av 2010 med Rikspo- lischefen . Enligt myndighetens bedömning måste kravet läg- gas på , då den ökning av antalet utbildade poliser som sker för att uppnå målet 20 000 poliser 2010 inte endast kan tillföras den yttre verksam- heten utan också måste tillföras utredningsverksamheten. Särskilt angående Bedrägerirotel Syd Vid Bedrägerirotel Syd är handläggningstiden för äldre öppna ärenden som framgår av JO:s inspektionsprotokoll bekymmersam. Att resultatet av JO- inspektionen varit nedslående kan polismyndigheten endast instämma i. Or- sakerna till den uppkomna situationen är redovisade ovan och kan samman- fattas med ett antal sammanfallande omständigheter, dels stora balanser vid rotelns inrättande, dels rekryteringsproblem vid rotelns inrättande, dels en extrem ökning av ärendeinflödet, dels personalomsättning som personalresursen inte ökat i motsvarande grad för att möta situationen. Att det ökade ärendeinflödet krävt prioriteringar i arbetet på Bedrägerirotel Syd har tyvärr gett till följd den uppkomna situationen. 2 010 /1 1:JO1 som framgår av 886 st. ärenden som inte var utlagda på hand- läggare innehöll ett stort antal äldre ärenden är enligt polismyndigheten mycket beklagansvärt. Polismästardistriktet har ovan lämnat en förklaring till den uppkomna situationen men enligt myndighetens bedömning är det inte acceptabelt att gamla bearbetningsbara ärenden blivit liggande i balans . Myndigheten har med stort allvar tagit till sig de uppgifter som JO redovisat i sitt inspektionsprotokoll och har därför med kraft nu satt in ett antal åtgärder för att komma tillrätta med problemen och säkerställa att liknande situation inte uppkommer igen. upplyste i ett annat klagomålsärende hos JO (dnr 5951-2009) att ärendebalanserna vid bedrägerirotlarna Syd, City och Nord har minskat från 15 866 öppna ärenden till 7 677 öppna ärenden , dvs. en minskning med 8 189 ärenden. Som jag redan inledningsvis framhållit har jag i ett mycket stort antal ärenden kritiserat polisen för långa handläggningstider i den brottsutredande verksam- heten, framför allt i förundersökningar om s.k. vardagsbrott. Jag har därför tidigare haft anledning att fästa statsmakternas uppmärk- samhet på dessa brister i bl.a. polisens arbete, vilka iakttagits i samband med inspektioner och klagomålsärenden (se t.ex. JO 2008/09 s. 160 om oaccepta- belt långa handläggningstider hos åklagare och polis, beslutet finns också tillgängligt på JO:s webbplats , dnr 2672-2008). En typ av ärenden som ofta synes bli särskilt eftersatt är just bedrägeri- ärenden. Jag har t.ex. tidigare kritiserat både i Västra Göta- land och i för alltför långa handlägg- ningstider i sådana ärenden (se dnr 2610-2008 och 455-2009, besluten finns tillgängliga på webbplatsen). Jag liksom min företrädare chefsjustitieombudsmannen har också vid upprepade tillfällen kritiserat för långa handläggningstider i bedrägeriärenden. Även Riksåklagaren och Rikspolissty- relsen har tidigare uppmärksammat polismyndighetens problem härvidlag med stora balanser och alltför långa handläggningstider (se granskningsrap- porten av äldre ärenden vid bl.a. polismyndigheten som utkom , RÅ/RPS 1/03). Det konstaterades alltså redan då att otillräckliga polisresurser avsätts för utredningar av bedrägeribrott samt uttalades att Bedrägeribrottssi- tuationen väcker farhågor . 2003, uppgav polismyndigheten i ett klagomålsärende hos JO att arbetssituationen vid dåva- rande bedrägerigrupper var mycket ansträngd (se dnr 31-2003). Vid en uppföljning av JO:s kritikbeslut framkom att ärendeba- lans hade ökat markant . Jag uttryckte därför i en skrivelse till polismyndigheten min oro över förhållandet. Kort tid därefter beslutade myndigheten att göra en översyn av utrednings- verksamheten och, som redovisats i remissvaret, ledde detta till bl.a. de inledningsvis nämnda organisationsförändringarna vad gäller hanteringen av bedrägeriärenden. 2 010 /1 1:JO1 Det kan också nämnas att i en rapport framhållit den besvärliga situationen vad gäller hanteringen av bedrägeriärenden (In- spektionsrapport 2009:5). Vid inspektionen av bedrägerirotel Syd kunde konstateras att handläggnings- tiden i så gott som samtliga granskade ärenden, 1 168 stycken, starkt kunde ifrågasättas. Det kan nämnas att 463 ärenden hade legat helt utan åtgärd och att i så mycket som 1 064, eller av de granskade ärendena, hade inte någon åtgärd vidtagits . Merparten av de obearbetade ärendena fanns i den s.k. outdelade balansen men i några av dem hade en utredningsman utsetts. (Att ett ärende finns i den outdelade balansen innebär att det lagts på hög i avvaktan på att en utred- ningsman ska få ansvar för, och kunna vidta åtgärder i, ärendet.) Det bör påpekas att granskningen vid inspektionen i huvudsak begränsades till de bedrägeriärenden som hade kommit in till polisen , före . Det innebär att det vid inspektionstillfället kan ha fun- nits betydligt fler ärenden inkomna under t.ex. i vilka handläggningstiden också hade kunnat ifrågasättas. Vid inspektionen noterades också att merparten av de ärenden som var ut- lagda på utredningsmän var inkomna eller senare medan det i den outdelade balansen fanns ett mycket stort antal ärenden som var äldre. Polis- myndigheten har också i sitt yttrande hit uppgett att nya ärenden prioriterats före äldre ärenden, bl.a. om det misstänkta brottet bedömts som mindre an- geläget liksom för att, när det gäller bidragsbrott, kunna samverka med andra myndigheter i utredningen. Prioriteringarna har enligt myndigheten inneburit att bearbetningsbara ärenden lagts i balans och att ärenden som tidigare lagts i balans inte kunnat avarbetas. Ett annat sätt att uttrycka effekterna av denna prioritering är, såvitt jag kan förstå, att när ett ärende väl hamnat i den outde- lade balansen så är utsikterna för att det ska utredas inom rimlig tid i det när- maste obefintliga. En konsekvens av detta är i sin tur att de anmälda brotten riskerar att preskriberas. Att så hade skett i ett antal ärenden noterades också vid inspektionen. Jag vill också framhålla att intrycket vid inspektionen var att en stor del av de granskade ärendena inte föreföll vara av särskilt komplicerat slag. Av polismyndighetens yttrande framgår också att även övriga bedrägeri- rotlar inom myndigheten, inbegripet roteln vid , har stora balanser av ärenden som legat obearbetade . Problemet med alltför långa handläggningstider i bedrägeriärenden är således inte begränsat till bedrägerirotel Syd utan gäller för hela myndigheten. har anfört att en kraftig ökning av antalet inkomna be- drägeriärenden utgör den grundläggande och huvudsakliga anledningen till den uppkomna balanssituationen. Myndigheten har även hänvisat till perso- nalbrist samt till att bedrägeriärendena i vissa fall blir alltmer omfattande och komplicerade. Min egen erfarenhet är att problem av det nu aktuella slaget vanligtvis beror på en kombination av flera olika faktorer, t.ex. ökat ärendein- 2 010 /1 1:JO1 flöde, bristande resurser, otillräcklig kompetens hos utredningspersonalen, rekryteringssvårigheter, bristfälliga bevakningsrutiner, felaktiga prioriteringar och bristande ledning från chefers sida. Oavsett orsakerna till den nu uppkomna situationen kan jag endast konsta- tera att handläggningen av de granskade kriminalärendena självfallet inte uppfyller det skyndsamhetskrav som lagts fast i 23 kap. 4 § . Jag vill också särskilt peka på att dröjsmål under en förundersökning kan bidra till att staten ådrar sig ansvar för brott mot de krav som ställs i artikel 6:1 i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (, Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, 3:e uppl. s. 267). handläggning av bedrägeriären- dena är alltså helt oacceptabel. En kraftig ökning av antalet anmälda brott som orsak till balanserna Myndigheten har, som framhållits, särskilt betonat att bristerna när det gäller att utreda bedrägeribrott bottnar i det faktum att antalet anmälda sådana brott kraftigt har ökat och då särskilt i Stockholmsregi- onen. Av myndighetens uppgifter framgår att kom det in sam- manlagt 6 723 anmälningar till de tre stora bedrägerirotlarna (Nord, City och Syd), medan antalet ökade till 13 194. Brottsförebyggande rådets (BRÅ) utgivna preliminära statistik för visar också att anmälda bedrägeribrott fortsätter att öka kraftigt. I hela landet skedde under föregående år en ökning med . Enligt BRÅ har bedrägeribrotten mer än fördubblats, och den största ökningen har skett . Denna markanta ökning av antalet anmälda bedrägeribrott har naturligtvis inneburit en ökad arbetsbelastning för polisen. Det gäller givetvis inte minst som fått ta emot nästan dubbelt så många an- mälningar till de tre stora bedrägerirotlarna som . Man bör hålla i minnet att bedrägeribrotten synes ha utgjort en eftersatt grupp av kriminalärenden. Jag erinrar om den kritik som såväl jag som min företrädare tidigare riktat mot handläggningen av sådana ärenden liksom om Riksåklagarens och tidigare nämnda rapport . Det var rimligen också polismyndighetens insikt om problemen som föranledde de organisationsförändringar som skedde . Det kan mot den bakgrunden hävdas att mer kraftfulla åtgärder för ett ef- fektivare brottsutredande arbete borde ha vidtagits tidigare. När det gäller den nämnda samordningen av bedrägeriärenden till fyra enheter i länet har polismyndigheten pekat på en rad orsaker till att denna organisato- riska åtgärd åtminstone inledningsvis inte gav ett mer påtagligt resultat. Vad gäller bedrägerirotel Syd uppges bl.a. att enheten vid sitt bildande fick ta emot 1 573 anmälningar från övriga polismästardistrikt, hade svårigheter att rekry- tera personal och fick anställa personal utan utredningserfarenhet. Dessutom medförde den ärendefördelningsplan som beslutats att även ärendetyper utan tydliga bedrägeriinslag fördes till roteln. 2 010 /1 1:JO1 Det kan alltså, åtminstone nu i efterhand, konstateras att omorganisationen inte genomfördes på ett tillräckligt kraftfullt sätt och att de nya enheterna inte var rustade för att möta den kommande anstormningen av brottsanmälningar. Politiska och polisiära prioriteringar En förklaring till att utredningar av bedrägeribrott varit eftersat- ta är förmodligen det förhållandet att sådana brott, som polismyndigheten påpekat, inte varit föremål för någon prioritering från statsmakternas sida. I regleringsbrev för har visserligen brott mot bidrags- brottslagen lyfts fram. Sådana brott har därför prioriterats hos polisen. Jag har naturligtvis inte någon invändning mot att anmälda bidragsbrott handläggs på ett effektivt och rättssäkert sätt. En berättigad följdfråga blir dock vilka effek- ter som denna satsning fått för polisens hantering av övriga bedrägeriärenden, t.ex. sådana som är riktade mot privatpersoner eller fåmansbolag. Det förefal- ler givet att en kraftig prioritering av bedrägerier riktade mot det allmänna kan, inom ramen för givna resurser, riskera förlänga handläggningstiden när det gäller bedrägerier riktade mot enskilda. Sådana följder uppstod, i vart fall kortsiktigt, enligt min uppfattning i samband med Göteborgspolisens satsning på att utreda bidragsbrott i särskild ordning (se ovan nämnt ärende, dnr 2610- 2008). Trots denna prioritering uppmärksammades vid inspektionen hos bedräge- rirotel Syd att även ett stort antal bidragsbrottsärenden hade legat utan åtgärd (det fanns 231 sådana ärenden i den outdelade balansen). Som framgår av remissvaret har regeringen visserligen också uppdragit åt , och att gemensamt vidta åtgärder för att säkerställa effektiv samverkan och handläggning av s.k. mängdbrott till vilka bedrägeribrott oftast räknas. De slag av mängdbrott som särskilt uppmärksammas såväl i Polisens planeringsförutsättningar för perio- den 20102012 som i verksamhetsplan för är emellertid våld i offentlig miljö och tillgrepp genom inbrott. På ett mer övergripande plan gäller att antalet poliser i ska öka för att vid kommande halvårsskifte uppgå till 20 000. Regeringen har i flera re- gleringsbrev, senast för , angett att den polisiära synligheten ska öka. Rikspolischefen har i Polisens planeringsförutsättningar för perioden 2012 angett som sitt mål att hälften av allt polisarbete ska utföras i yttre verk- samhet.