frsrdg · GX04RRS30 · 2010-05-05 00:00:00 — Respektive utskott framhöll vid riksdagsbehandlingen att en sammanhållen nationell myndighet är en bättre garant för likformig och rättssäker handläggning liksom för ökad flexibilitet. Uttalandena gjordes mot bakgrund av att det förekom regionala eller kontorsvisa skillnader i myndighetsutövningen. Styrelsen vill understryka att de tre granskade myndigheterna bedriver en verksamhet som rör många medborgare som enskilda individer. Detta innebär att verksamheten vid varje myndighet måste vara likvärdig och rättssäker så långt det är möjligt. En enhetlig rättstillämpning är också viktig för att medborgare ska hysa förtroende för myndigheternas verksamhet. Styrelsen noterar att varken regeringen eller myndigheterna under de fem som gått sedan förändringarna genomfördes, har utfört någon uppföljning av reformerna. är styrelsen medveten om de svårigheter som kan finnas med att styra stora, komplexa organisationer med verksamhet på olika orter runt om i landet. Detta innebär å andra sidan att det är desto viktigare att myndigheterna har tillförlitliga uppföljningssystem för att följa verksamheten, t.ex. för att det ska vara möjligt att bedöma effekterna av en organisatorisk förändring. granskning visar dock att ingen av de granskade myndigheterna har ett systematiskt uppföljningssystem som möjliggör en sådan bedömning. Mot denna bakgrund lämnar styrelsen följande förslag. Granskningen visar att omorganisationerna på flera punkter inneburit att möjligheterna att styra myndigheterna har förbättrats. Exempelvis har antalet vägledningar och riktlinjer för rättstillämpning och ärendehantering ökat väsentligt vid de tre myndigheterna. Det har också inrättats centrala enheter med ett särskilt ansvar för rättstillämpningen. Det framkommer dock också i granskningen att handläggarna har haft svårt att tillgodogöra sig den ökade mängden styrningssignaler, p.g.a. tidsbrist och svårigheter att hitta relevanta dokument. Det framkommer också att huvudkontorens sätt att styra ärendehanteringsprocessen och rättsstillämpningen har lett till minskade tillfällen till regions- och kontorsvisa erfarenhetsutbyten för personalen. Granskningen indikerar dock att trots de förändringar som genomförts har målet om en ökad enhetlighet i rättstillämpningen i myndigheternas verksamhet inte uppnåtts. När det gäller de ärendeslag som har granskat spelar det således fortfarande roll var i landet den enskilde bor eller av vem ett ärende avgörs. Styrelsen anser att det är viktigt att få klarhet i hur rättstillämpningen har utvecklats efter att omorganisationerna vid de tre myndigheterna genomförts. Om en sådan kartläggning visar att utvecklingen är densamma för andra ärendeslag än de som undersökt, bör frågan om lämpliga styrformer för myndigheterna övervägas. Sammanslagningar till en enda myndighet förefaller inte ensamt kunna åstadkomma ett mera likformigt och därmed rättssäkert beslutsfattande. Som konstaterats ovan visar granskningen att de uppföljningssystem som finns vid myndigheterna inte kan ge svar på huruvida enhetligheten har ökat. Införandet av sådana uppföljningssystem bör enligt styrelsens uppfattning övervägas så att regeringens resultatredovisning till kan förbättras inom respektive myndighetsområde. Mot denna bakgrund anser styrelsen att regeringen bör återrapportera till hur enhetligheten i rättstillämpningen har utvecklats vid , och . kan därigenom få en uppfattning om effekterna av de beslutade myndighetsreformerna. Mot bakgrund av ovanstående överväganden föreslår styrelsen att begär att regeringen återkommer till med en redovisning av i vilken utsträckning en ökad enhetlighet i rättstillämpningen har uppnåtts genom sammanslagningarna av , och . En ny statlig myndighet för socialförsäkringens administration (prop. 2003/04:69). 2003/04:SfU13, rskr. 2003/04:210. Det nya (prop. 2002/03:99). 2003/04:SkU2, rskr. 2003/04:17. En ny åklagarorganisation (prop. 2004/05:26). 2004/05:JuU11, rskr. 2004/05:107.