frsrdg · GY04JO1 · 2010-11-10 00:00:00 — Anledning till att man efterfrågat detta är att det av handlingarna kan framgå den sökandes ekonomiska situation och andra upp- gifter som kan vara av betydelse vid bedömning av behovet av försörjnings- 2 010 /1 1:JO1 Enhetschef inom avdelningen uppger att det ifrågasatts att man begärt dessa handlingar. I detta ärende har den enskilde tydligt visat att han inte vill lämna handlingen och beslut skulle därmed ha fattats utifrån de uppgifter som fanns. Enheten försörjningsstöd har ändrat rutinen, så att man inte längre begär att sökande ska uppvisa beslutsmotivering eller underlag för beslutet om uppehållstillstånd. Denna ändring av rutin har implementerats i de olika arbetsgrupperna inom försörjningsstöd, genom att man informerat om ändringen vid handläggarträffar. Enhetschef kommer att följa upp att ändringen efterlevs. beklagar den oro och de bekymmer som uppstått för A.A. i samband med att han ansökt om försörjningsstöd inom socialförvaltning ös- ter. A.A. kommenterade remissvaret. Till yttrandet hade bl.a. vissa handlingar fogats. Han kom därefter in med ytterligare en skrivelse jämte därtill fogade handlingar. I ett beslut anförde JO följande. Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har rätt till bistånd av försörjning (försörj- ningsstöd) och för sin livsföring i övrigt (4 kap. 1 § första stycket socialtjänst- lagen [2001:453], SoL). För att en socialnämnd ska kunna fatta beslut i anledning av en ansökan om försörjningsstöd kan nämnden behöva utföra viss utredning. En allmän utgångspunkt är att en sådan utredning inte ska vara mer omfattande än vad som krävs för att få ett korrekt och fullständigt beslutsunderlag. Utredningen ska bedrivas i samråd med den enskilde. Av 11 kap. 11 §11 b § SoL framgår att socialnämnden har rätt att ta del av uppgifter hos vissa myndigheter och att dessa myndigheter, om det finns skäl för det, har skyldighet att på eget initia- tiv lämna uppgifter till socialnämnden. Detta gäller även om uppgifterna omfattas av sekretess hos den andra myndigheten. Om det inte finns några bestämmelser om uppgiftsskyldighet måste den enskilde som regel lämna sitt samtycke för att socialnämnden ska få ta del av en uppgift som omfattas av sekretess. I förevarande fall har socialnämnden begärt att A.A. till nämnden skulle ge in skälen till beslut om att bevilja honom uppehållstillstånd. A.A. anser att detta är felaktigt eftersom uppgifter i skälen till beslutet omfat- tas av sekretess. Bestämmelser om sekretess i utlänningsärenden finns i bl.a. 21 kap. 5 § första stycket och 37 kap. 1 § förstatredje styckena offentlighets- och sekre- tesslagen (2009:400), tidigare 7 kap. 14 § sekretesslagen (1980:100). 2 010 /1 1:JO1 tess gäller för uppgift som rör en utlänning, om det kan antas att röjande av uppgiften skulle medföra fara för att någon utsätts för övergrepp eller lider annat allvarligt men som föranleds av förhållandet mellan utlänningen och en utländsk stat eller myndighet eller organisation av utlänningar. Härutöver gäller sekretess i verksamhet för kontroll över utlänningar och i ärende om svenskt medborgarskap för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. I verksamhet för kontroll över utlänningar gäller sekretess också för uppgift i en anmälan eller utsaga av en enskild, om det kan antas att fara uppkommer för att den som har lämnat uppgiften eller någon närstående till denne utsätts för våld eller lider annat allvarligt men om uppgiften röjs. Beträffande beslut i ärenden gäller sekretessen endast för upp- gifter i skälen. Med verksamhet för kontroll över utlänningar avses t.ex. ärenden rörande uppehållstillstånd. Det finns således en presumtion för att skäl i ett beslut om uppehållstillstånd omfattas av sekretess. Att en uppgift är sekretessbelagd utgör i sig inte något hinder för att en socialnämnd kan begära att få ta del av uppgiften om den behövs för att kunna ta ställning till en ansökan. Det före- ligger emellertid inte någon skyldighet för att lämna ut uppgifter i skälen till beslut om uppehållstillstånd till socialnämnden. Som regel krävs därför den enskildes samtycke för att nämnden ska få ta del av sådana uppgifter. Om den enskilde inte är villig att lämna ett sådant samtycke har socialnämnden att fatta ett beslut på befintligt underlag. har i sitt remissvar redogjort för de överväganden som låg bakom nämndens krav på att få ta del av beslut om uppe- hållstillstånd. Det har såvitt framkommit inte funnits anledning för nämnden att misstro de uppgifter som A.A. hade lämnat angående sina förhållanden. Såvitt jag kan bedöma framstår det därför som långsökt att tro att det i skälen till beslutet om uppehållstillstånd fanns uppgifter som skulle kunna ha bety- delse för A.A:s rätt till försörjningsstöd. Något formellt hinder för nämnden att begära att få ta del av beslutet har dock inte förelegat. JO är återhållsam med att uttala sig rörande myndigheters bedömningar i ett enskilt fall. Det finns inte skäl att här frångå den principen. Jag tar därför inte ställning till om det fanns grund för socialnämnden att begära att A.A. skulle ge in skälen till beslut om att bevilja honom uppehållstillstånd. har i remissvaret uppgett att nämnden har haft som rutin att i före- kommande fall begära in kopia av beslut och beslutsmoti- vering om uppehållstillstånd. Det kan ifrågasättas om en sådan rutin är lämp- lig. Av remissvaret framgår att socialnämnden har ändrat denna rutin och jag anser mig därför kunna lämna saken med de gjorda uttalandena. JO prövar inte frågor om skadestånd. A.A:s begäran om ersättning prövas därför inte av mig. Vad A.A. i övrigt har anfört föranleder inte någon åtgärd eller något utta- lande från min sida. 2 010 /1 1:JO1 Två beslut angående dröjsmål med att sammanställa en s.k. barnavårdsutredning i ett särskilt dokument (Dnr 3244-2008) I en anmälan, som kom in till JO , framförde kla- gomål mot individ- och familjeomsorgsförvaltningen i kom- mun angående handläggningen av ett ärende rörande hans son D., född . Han anförde bl.a. att han inte hade fått del av barnavårdsutred- ningen som avslutades . JO inhämtade från individ- och familjeomsorgsförvaltningen i journalanteckningar i ärendet rörande D. Föredraganden hos JO inhämtade per telefon upplysningar från socialsek- reteraren vid individ- och familjeomsorgsförvaltningen. Utredningen beträffande son var klar och delgavs den muntligt. I skriftlig form blev utredningen klar och fick del av den . Ärendet remitterades därefter till i som anmodades att inkomma med utredning och yttrande. I remissen angavs att det av yttrandet bl.a. skulle framgå om nämnden ansåg att utredningen hade avslutats på ett korrekt sätt. Som sitt remissvar till JO lämnade nämnden, socialnämndsutskottet, ett yttrande som hade upprättats av gruppchefen . Till remissytt- randet fogades beslut , dnr 701-18358-2007, och , dnr 701-309-2008. Av yttrandet framgick bl.a. följande (åberopade bilagor har här utelämnats). Gällande avslut av utredning jml 11 kap. 1 § SoL Utredningen jml 11 kap. 1 § SoL avslutades och . Kommuniceringen skedde muntligen både till D.H. Föräldrarna samtyckte till de föreslagna insatserna. Den skriftliga kommuniceringen skedde i efterhand och tog del av den skriftliga utredningen . anser att utredningen avslutats på ett korrekt sätt såtillvida att den avslutats . Det har skett muntlig kommunicering av utredningen, men naturligtvis skulle det ha varit önskvärt om det skett även skriftligen i samband med att utredningen avslutats. Rutiner finns gällande kommunicering att det ska ske från det att utredning inletts, men att det ej skett skriftligen i detta fall har berott på hög arbetsbelastning. 2 010 /1 1:JO1 Utifrån ovanstående beskrivning anser socialnämnden att ärendet skötts på ett korrekt sätt enligt gängse rutiner för handläggning avseende barn och unga. I den delen som avser kommunicering av den skriftliga utredningen hade det varit önskvärt att det skett i samband med den muntliga. yttrade sig över remissvaret. I ett beslut anförde JO bl.a. följande. Med anled- ning av utredningen fattades beslut om bistånd i form av hemterapeut för D. och hans mor. Vidare erbjöds övervakat umgänge en gång i måna- den på familjecentralen. När utredningen avslutades och beslut om insatser fattades synes det ha förelegat ett beslutsunderlag i form av journalanteck- ningar m.m. Däremot fanns det inte en sammanställd utredning. När en utred- ning har bedrivits och ligger till grund för beslut bör som regel utredningen sammanställas i ett särskilt dokument. Jag kan härvid hänvisa till bl.a. 5 kap. 3 § i föreskrifter och allmänna råd om dokumentation vid handläggning av ärenden och genomförande av insatser enligt SoL, LVU, LVM och LSS (SOSFS 2006:5 [S]). Av utredningsdokumentet bör framgå bl.a. vad som har kommit fram under utredningen, den enskildes uppfattning om sina behov och hur de kan tillgodoses och utredarens bedömning och i förekommande fall förslag till beslut. I det nu förevarande fallet sammanställdes utredningen först . Den tid det tog för att färdigställa utredningsdoku- mentet framstår som orimligt lång. Nämnden har i sitt remissvar åberopat förvaltningens höga arbetsbelastning som förklaring till den långa handlägg- ningstiden. Nämnden synes dock dela min uppfattning om att utredningen borde ha varit sammanställd när beslutet om att avsluta utredningen fattades. Med hänsyn härtill finner jag inte skäl att ytterligare uppehålla mig vid saken. (Dnr 6448-2009) . framförde i en anmälan, som kom in till JO , klagomål mot i kommun angående handläggningen av ett barnavårdsärende rörande hennes son A, född . Hon anförde bl.a. att utredningen, som inleddes , ännu inte var avslutad. Journalanteckningarna i det aktuella barnavårdsärendet inhämtades. 2 010 /1 1:JO1 Föredraganden inhämtade upplysningar per telefon från placeringssekrete- raren vid socialförvaltningen. Hon uppgav att utredningen avslutades men att själva utredningsdokumentet ännu inte hade färdigställts. Nämnden anmodades att inkomma med utredning och yttrande över vad . anfört om att utredningen rörande A. ännu inte färdigställts. Nämnden beslutade att som remissvar till JO översända ett tjänsteutlåtande som var undertecknat av enhetschefen och . I tjänsteutlåtandet anfördes bl.a. följande (åberopad bilaga har här uteslu- tits, JO:s anmärkning). Avseende utredningen rörande A. Utredning jml 11 kap. 1 § SoL rörande A. inleddes 090427. Undertecknade handläggare samlade in information till utredningen från och med 090427 . Journalanteckningar fördes kontinuerligt. 090901 träffade handläggarna . tillsammans med per- sonliga ombud för genomgång av vad som framkommit i utredningen samt med två olika förslag till beslut. Genomgången gick till på sådant sätt att handläggarna formulerat i skrift vad som framkommit vilket lästes upp för A. och hans mamma i mötet. Därefter gavs de möjlighet att ställa frågor och komma med kommentarer. Handläggarna lämnade det skriftliga materialet hos A. och hans mamma. För det skriftliga se bifogad bilaga. och A. fick en betänketid för att fundera över förslagen och nytt möte bokades till . I möte fattades beslut om ett av förslagen och utredningen avslutades med detta datum, även om själva utred- ningsarbetet avslutats tidigare. Kommunicering av utredningen med A:s pappa skedde på liknande sätt som ovanstående. Utredningen var således genomförd och förslagen till beslut kommunice- rade inom ramen för utredningstiden. Anledning till att sammanställningen av utredningen rörande A. inte har färdigställts i tid Utredningsgruppen i kommun har varit underbe- mannad. Med anledning av detta har vissa prioriteringar varit nödvändiga. I och med att en positiv förändring skedde i A:s liv som utredningen avslutades (A. började i skolan 090909) prioriterade undertecknad andra, mer akuta uppgifter. Parallellt med dessa arbetade undertecknad med att färdig- ställa utredningsdokumentet. i kommun har beslutat att från och med årsskiftet 09/10 utöka utredningsgruppen med två heltidstjänster samt förstärka gruppen med ytterligare en tjänst från och med årsskiftet . . yttrade sig över remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. Enligt 11 kap. 2 § socialtjänstlagen (2001:453) ska en utredning av om soci- alnämnden behöver ingripa till ett barns skydd eller stöd bedrivas skyndsamt och vara slutförd senast . 2 010 /1 1:JO1 Den aktuella utredningen inleddes och avslutades genom ett beslut . När utredningen avslutades förelåg ett be- slutsunderlag i form av bl.a. journalanteckningar samt en skriftlig samman- ställning av utredarnas slutsatser. När en utredning har bedrivits och ligger till grund för beslut bör som regel utredningen sammanställas i ett särskilt doku- ment. Av utredningsdokumentet bör framgå bl.a. vad som har kommit fram under utredningen, den enskildes uppfattning om sina behov och hur de kan tillgodoses samt utredarens bedömning och i förekommande fall förslag till beslut. Något sådant dokument förelåg inte när beslut fattades den 9 septem- ber 2009. Av handlingarna i ärendet framgår att . fick del av den sammanställda utredningen rörande A. först . Utredningen sy- nes således ha sammanställts relativt efter det att den hade slutförts. Nämnden förtjänar kritik för att utredningen inte sammanställdes tidigare. Jag vill i sammanhanget också rent allmänt erinra om att utredningsarbetet måste planeras så att även beslut i ärendet hinner fattas inom fyramånadersfristen. En socialnämnd prövade en ansökan om bistånd i form av boende med kommunkontrakt enligt 4 kap. 2 § SoL; fråga om ansökan borde ha prövats enligt 4 kap. 1 § SoL (Dnr 3309-2008) Enligt ett beslutsmeddelande från IFO (individ- och familjeomsorgen), Ny- kvarns kommun, fattades ett beslut med anledning av en biståndsansökan från C.R. Beslutsmeddelandet hade bl.a. följande innehåll. Ansökan om boende i s.k. kommunkontrakt enl SoL 4:2 har gjorts muntligen. [ ] BESLUT: att [] avslå ansökan om kommunkontrakt enligt SoL 4:2. , föreståndare för Kvinnojouren , och C.R. framförde i en anmälan, som kom in till JO , klagomål mot Vård- och om- sorgsnämnden i kommun. Klagomålen avsåg handläggningen av C.R:s ansökan om bistånd i form av boende med kommunkontrakt. Till anmälan var olika handlingar fogade. Vissa handlingar hämtades in från förvaltningen. Därefter anmodades vård- och omsorgsnämnden att inkomma med utredning och yttrande över vad som anfördes i anmälan. Yttrandet skulle särskilt belysa varför C.R:s biståndsan- sökan inte prövats enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453), SoL. Nämnden överlämnade som sitt remissvar ett tjänsteyttrande undertecknat av vård- och omsorgschefen och IFO-chefen i vilket följande anfördes. 2 010 /1 1:JO1 Förvaltningens förslag till beslut anför i yttrande till JO att C.R:s ansökan prövats och bedömts inom socialtjänstlagens ram. har informerats om att det finns en mängd stödboenden där hon kan få den hjälp hon är i behov av. beviljades bistånd till boende hos kvinnojouren till då bedömningen var att skyddsbehov ej längre förelåg. Hon har bott kvar på kvinnojouren trots att individ- och famil- jeomsorgen inte betalar för placeringen. Hon har fått rådet att söka andra- handskontrakt och att använda pengarna från det skadestånd hon fått till lä- genhet. ännu ej fått lägenhet och då det visar sig att hon inte kan bo kvar hos kvinnojouren beslutar IFO-chefen att bevilja fortsatt bistånd till boende på kvinnojouren och att ett möte kommer att hållas i hos kvinnojouren. Nämnden gav även in olika handlingar. Föredraganden inhämtade per telefon kompletterande upplysningar från den socialsekreterare som hade handlagt C.R:s biståndsansökan, varvid föl- jande framkom. Socialsekreteraren mindes inte exakt hur C.R:s ansökan inför beslutet formulerades men hon höll det för osannolikt att C.R. själv skulle ha hänvisat till just 4 kap. 2 § i socialtjänstlagen. bereddes tillfälle att yttra sig över remissvaret och den tjänsteanteckning som upprättats angående inhämtade kompletterande upp- lysningar. I ett beslut anförde JO följande. Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har enligt 4 kap. 1 § SoL rätt till bistånd av försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. Den enskilde ska genom biståndet tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Biståndet ska utfor- mas så att det stärker hans eller hennes möjligheter att leva ett självständigt liv. Av 4 kap. 2 § SoL följer att socialnämnden får ge bistånd utöver vad som följer av 1 § om det finns skäl för det. Nämnden har i det aktuella fallet inte prövat C.R:s biståndsansökan utifrån bestämmelserna i 4 kap. 1 § SoL utan har i beslutet hänvisat till 4 kap. 2 § SoL. kunde därför efter överklagande till länsrätten endast få en s.k. laglighetsprövning till stånd. Laglighetsprövning enligt den ordning som anges i 10 kap. kommunallagen (1991:900) innebär bl.a. att domstolen inte kan sätta något annat beslut i det överklagade beslutets ställe utan bara har möjlighet att upphäva detta. Vid överklagande av ett beslut enligt 4 kap. 1 § SoL kan länsrätten däremot göra en överprövning i sak och har möjlighet att ersätta det överklagade beslutet med ett för den enskilde gynnande beslut. Vidare gäller att den enskilde efter en prövning enligt 4 kap. 1 § SoL, om be- 2 010 /1 1:JO1 slutet går denne helt eller delvis emot, ska informeras om hur beslutet kan överklagas. Nämnden kan inte fritt välja att behandla en biståndsansökan enligt 4 kap. 1 § SoL eller 4 kap. 2 § SoL. Oavsett vad ansökan avser ska nämnden i första hand pröva om den enskilde har rätt till den begärda hjälpen enligt 4 kap. 1 § SoL (se t.ex. JO:s ämbetsberättelse 2003/04 s. 236). C.R:s ansökan om bistånd i form av boende med kommunkontrakt har inte över huvud taget prövats enligt 4 kap. 1 § SoL och vård- och omsorgsnämn- den kan därför inte undgå kritik för handläggningen av hennes ansökan. Fråga om att en äldre kvinna skulle tillförsäkras att få insatser utförda av hemtjänstpersonal som behärskar samiska eller meänkieli (Dnr 7179-2009) I en anmälan framförde . m.fl. klagomål mot socialförvaltningen i kommun. Klagomålen avsåg att socialförvaltningen inte har kunnat se till att deras mor, född , kunde erhålla insatser från av per- sonal som i första hand behärskar samiska och i andra hand meänkieli. Bi- ståndshandläggaren hänvisade till att det inte finns personal som talar samis- ka. anmodades att inkomma med upplysningar beträffande vad . m.fl. anfört i sin anmälan. I sitt remissvar hänvisade tf. socialchef till ett brevsvar från förvaltningschefen till . I brevsvaret anfördes följande. Skrivelse angående krav på samisktalande personal inom har kommit socialförvaltningen till handa . I skrivelsen hänvisar man till lag (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk. I 8 § framgår att den enskilde har rätt att använda finska, meänkieli respektive samiska vid sina muntliga och skriftliga kontakter med en förvaltningsmyndighet vars geografiska verksamhetsområde helt eller delvis sammanfaller med minoritetsspråkets förvaltningsområde. Detta gäller i ärenden i vilka den enskilde är part eller ställföreträdare för part om ärendet har anknytning till förvaltningsområdet. Om den enskilde använder finska, meänkieli eller samiska i ett sådant ärende, är myndigheten skyldig att ge muntligt svar på samma språk. Enskilda som saknar juridiskt biträde har dessutom rätt att på begäran få en skriftlig översättning av beslut och be- slutsmotivering i ärendet på finska, meänkieli respektive samiska. Myndighe- ten ska även i övrigt sträva efter att bemöta de enskilda på dessa språk. Enligt 11 § ska förvaltningsmyndigheter verka för att det finns tillgång till personal med kunskaper i finska, meänkieli respektive samiska där detta be- hövs i enskilda kontakter med myndigheten. Utifrån ovanstående laghänvisning kommer socialförvaltningen i kommun verka för att tillgodose begäran att få sina muntliga och/eller skrift- 2 010 /1 1:JO1 liga kontakter med socialförvaltningen på sitt minoritetsspråk. Det kan resul- tera i att en tolk måste anlitas för det minoritetsspråk som begäran avser. Detta kan, för kunden, medföra en viss fördröjning av åtgärd då tolk måste bokas. Inom socialförvaltningen i kommun har man även utsett tre lotsar, som behärskar finska, meänkieli respektive samiska, vilka ska kunna informera och hänvisa kunder till rätt instans inom förvaltningen. Enligt 18 § En kommun i ett förvaltningsområde ska erbjuda den som be- gär det möjlighet att få hela eller delar av den service och omvårdnad som erbjuds inom ramen för äldreomsorgen av personal som behärskar finska, meänkieli eller samiska. Av Socialtjänstlagen 5 kap. 6 § 3 st. framgår att Kommunen ska verka för att det finns tillgång till personal med kunskaper i finska, meänkieli eller samiska där detta behövs i omvårdnaden om äldre människor. Utifrån ovanstående laghänvisning kommer socialförvaltningen att verka för att tillgodose begäran om att få den service och omvårdnad inom ramen för äldreomsorg på sitt minoritetsspråk. Detta sker utifrån förutsättningar i de olika verksamheterna. En bedömning av begäran och förutsättningarna görs av berörd chef inom verksamhetsområdet. Utifrån inkommen skrivelse kan inte i kom- mun, , ge mer detaljer i det specifika ärendet som det hänvisas till. Om anhöriga önskar mer information gällande den enskilde kunden, och hur man tillgodoser begäran om minoritetsspråk, måste anhöriga inkomma med en fullmakt som styrker att de har rätt att föra kundens talan. . m.fl. fick del av och yttrade sig över remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. Före gällde lagen (1999:1175) om rätt att använda samiska hos förvaltningsmyndigheter och domstolar. Lagen var tillämplig hos kom- munala samt statliga regionala och lokala förvaltningsmyndigheter med ett geografiskt verksamhetsområde som helt eller delvis omfattade förvaltnings- området för samiska. Med förvaltningsområdet avsågs , , och kommuner. Enligt 9 § skulle en kommun inom för- valtningsområdet erbjuda den som begärde det möjlighet att få hela eller delar av den service och omvårdnad som erbjuds inom ramen för äldreomsorgen av personal som behärskar samiska. infördes lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk. Av 6 § i den nya lagen framgår bl.a. att kommun är förvaltningsområde för samiska och meänkieli. Enligt 18 § ska en kommun i ett förvaltningsområde erbjuda den som begär det möjlighet att få hela eller delar av den service och omvårdnad som erbjuds inom ramen för äldreomsor- gen av personal som behärskar finska, meänkieli respektive samiska. Många äldre som tillhör de nationella minoriteterna har specifika behov som ställer äldreomsorgen inför högre krav när det gäller t.ex. språkkunnig personal och kulturell kompetens. Den som är i behov av vård och omsorg behöver kunna kommunicera med personalen oberoende av om man har kun- skaper i svenska eller inte. Beträffande 18 § i lagen om nationella minoriteter och minoritetsspråk an- fördes i propositionen till lagen bl.a. följande (prop. 2008/09:158 s. 135). 2 010 /1 1:JO1 Arten och omfattningen av den äldreomsorg som erbjuds på finska, meänkieli eller samiska blir beroende av hur många som önskar omsorg av personal som talar minoritetsspråket och vilken typ av omsorg de önskar samt tillgången på personal som talar dessa språk. Det grundläggande kravet på kommunerna enligt denna paragraf är att de organiserar äldreomsorgen så att någon del av den service och omvårdnad som erbjuds ges av personal som behärskar fins- ka, meänkieli respektive samiska. Kommunerna bör därför organisera verk- samheten så att den personal som finns i äldreomsorgen och som talar minori- tetsspråket så långt möjligt arbetar med de äldre som har finska, meänkieli eller samiska som första språk.