frsrdg · GX04ER1 · 2010-02-24 00:00:00 — På grund av det bristfälliga miljöskyddet åberopade församlingen alla texter som har antagits av beträffande miljöskydd, bl.a. Stockholmsdeklarationen, rekommendation 1614 om de mänskliga rättigheterna och miljön samt konventionen om bevarandet av natur. Församlingen avvisade justitieutskottets påpekande om att instiftandet av en ny rättighet skulle ge domstolen en ännu tyngre arbetsbelastning. Inte heller fäste församlingen någon större vikt vid utskottets varning om svårigheter att definiera rättigheten så att den blir tvingande enligt lag. Församlingen ansåg det viktigt att den blir representerad i expertgruppen för att utarbeta konventionstillägget. 4.8.3 Kärnkraft och hållbar utveckling Kärnkraft och hållbar utveckling var ytterligare en miljörelaterad fråga vid höstsessionen (dok. 11914, 11961, res. Kärnkraft kan hjälpa till att uppnå klimatmålen i Kyotoprotokollet, menade församlingen. Kärnkraft betraktas dock inte som ett hållbart alternativ eftersom tillgången på uran inte är säkrad. Dessutom behöver kärnkraftsindustrin lösa problemet med förvaringen av radioaktivt avfall. Det internationella samfundet måste finna effektiva lösningar på tre sammanhängande dilemman: energisäkerhet, miljöskydd och ekonomisk tillväxt. Detta, menade parlamentarikerna, kan man åstadkomma genom nya regler för styrning av energimarknaden. Församlingen betonade att inget land får agera helt på egen hand vad gällde kärnkraftsfrågan. Av säkerhetsskäl är det viktigt att öppna, transparenta och likvärdiga villkor skapades för länder som handlar med varor och tjänster inom kärnkraftssektorn. Ett stort steg på vägen till internationell säkerhet skulle vara att man tog fram en internationell infrastruktur för atomenergi baserad på ett brett internationellt samarbete. Exempelvis skulle man kunna inrätta internationella centrum för återvinning av kärnbränsle, där man arbetar med urananrikning, hantering av kärnavfall och personalutbildning. var rapportör för ekonomiutskottet. I sin presentation lyfte hon fram betydelsen av den allmänna opinionen i samband med kärnkraftsprogram. Hon menade att medborgarna måste ha tillgång till information för att förstå kärnkraftens processer och säkerhetsanordningar. 4.8.4 Nya metoder att förebygga miljörelaterade hälsorisker Vid aprilsessionen debatterade församlingen en rapport om nya metoder att förebygga miljörelaterade hälsorisker (dok. 11788, rek. Församlingen och andra internationella organisationer såsom WHO har observerat att det finns en stark korrelation mellan miljöförorening och hälsorisker. Eftersom , spädbarn och barn är mer känsliga för föroreningar än vuxna uppmärksammade församlingen alla regeringar, ansvariga organisationer och andra intressenter om behovet av att skydda miljön. Genom ett sådant skydd kan en framtid för våra barn och kommande generationer garanteras. Stöd för förebyggande miljöarbete, ekologiskt jordbruk och vidare forskning på detta område efterlystes av församlingen. 4.9.1 Kampen mot hedersrelaterade och könsrelaterade brott Vid junisessionen debatterade församlingen hedersrelaterade brott. Församlingen hävdade att ingen tradition, kultur eller religion kunde åberopa heder som ett giltigt skäl för att kränka kvinnors grundläggande rättigheter (dok. 11943, rek. 1881, res. Parlamentarikerna uppmanade medlemsstaterna att upprätta handlingsplaner och stifta lagar för att bekämpa hedersbrott mot kvinnor. För att lära ungdomar att respektera båda könens grundläggande rättigheter föreslogs samlevnadsundervisning för unga män och kvinnor. behövs kampanjer för att medvetandegöra unga människor om deras rättigheter. Parlamentarikerna bedömde det också vara viktigt att inleda en dialog med religiösa auktoriteter för att påvisa att hedersbrott inte har någon religiös grund och att dessa auktoriteter borde stötta kampen mot dessa brott. Enligt församlingen bör även polisen i medlemsländer utbildas i bemötande av offer för hedersbrott. Det är viktigt att medlemsstaterna bistår offren för hedersrelaterade brott med juridiskt skydd, kompensation, skyddat boende, psykiatrisk vård samt skyddade identiteter. Att erkänna att jämlikhet mellan könen är en mänsklig rättighet skulle kunna underlätta kampen mot hedersrelaterade brott. I sitt debattinlägg poängterade behovet av att skolväsendet och barnomsorgen är observanta. Särskilt förekommer att flickor försvinner och utsätts för tvångsgiftermål i sina familjers ursprungsländer. medlemsländer borde stötta organisationer såsom Sharafs hjältar, vilket är en svensk organisation som arbetar med attitydförändring bland unga män från kulturer där hedersbrott förekommer. I förekommer det alltjämt problem med ofrivilliga äktenskap, kvinnlig omskärelse och andra MR-brott begångna mot kvinnor. I varje medlemsland utsätts tusentals kvinnor, främst de med invandrarbakgrund, för den typen av våld, trots att lagen förbjuder det. Församlingen fördömde återigen sådana brott när den debatterade åtgärder för att bekämpa könsrelaterade brott, där bortförande av flickor och kvinnor är inräknat (dok. 11784, 11873, rek. 1868, res. Medlemsländerna uppmanades att på ett nationellt plan utforma åtgärder för att förebygga könsrelaterade brott, straffa de skyldiga och skydda offren. På ett internationellt plan måste kvinnors rättigheter främjas och åtgärder mot könsrelaterat våld tas fram. Trots och andra MR-institutioners ihärdiga och långvariga arbete för att främja respekten för de mänskliga rättigheterna möter kampen för kvinnors lika rättigheter hårt motstånd, menade i sitt debattinlägg. Med hjälp av lagstiftning har några länder nått längre när det gäller respekten för kvinnors rättigheter. Andra länders traditioner, kultur och religion utgör svåra hinder att övervinna särskilt när det gäller unga kvinnor och flickor. 4.9.2 Våldtäkt på kvinnor För att belysa problemet med våldtäkt på kvinnor, även våldtäkt inom äktenskapet, debatterade församlingen frågan vid höstsessionen. Församlingen slog fast att våldtäkt är ett allvarligt brott mot kvinnors fysiska och psykiska integritet (dok. 12013, rek. 1887, res. Antalet våldtäktsanmälningar är lågt. Det beror på bl.a. attityd som förflyttar skulden från angriparen till offret och underminerar offrets trovärdighet. Dessa attityder finns även bland poliser, åklagare och domare. Ytterligare en orsak är omodern lagstiftning. Det brister även i stöd, hjälp och skydd för offren. Medlemsländernas lagstiftning när det gäller våldtäkt och sexuella trakasserier borde reformeras bl.a. genom att försäkra att våldtäkt definieras som avsaknad av samtycke eller avsaknad av möjlighet till samtycke från offrets sida. Lagstiftningen måste garantera offrens och vittnenas säkerhet samt ge offret laglig rådgivning och stöd genom hela processen. Våldtäkt inom äktenskapet behöver en egen lagparagraf. Man bör även överväga om det är en förvärrande omständighet om angriparen tidigare haft en nära relation med offret. Medlemsländerna rekommenderades att utveckla strategier för att förebygga våldtäkt genom att stärka flickor och kvinnor och att lära pojkar och män att respektera kvinnor. Medlemsstaterna bör dessutom utveckla ett obligatoriskt utbildningsprogram för poliser, jurister, läkare, socialarbetare och lärare för att hjälpa dem identifiera fall av sexuellt våld och våldtäkt samt för att underlätta för dessa yrkesgrupper att ge råd och hjälpa offren mer effektivt. Enligt måste medlemsstaterna se till att inte göra våldtäktsoffer till offer två gånger om genom att först låta kvinnor falla offer för gärningsmän och sedan för samhället som inte förstår brottens komplexitet och inte ger kvinnorna tillräckligt med stöd. redovisade i sitt debattinlägg att svensk forskning visar att unga kvinnor, särskilt när de konsumerat alkohol, har svårt att uppfylla den stereotypa bilden av våldtäktsoffer och därför utsattes för en diskriminerande attityd som leder till att det lagliga skyddet försvagas. En sådan diskriminering drabbar även våldtäktsoffer från marginaliserade samhällsgrupper såsom invandrade, lesbiska, hemlösa eller mentalt sjuka kvinnor. 4.9.3 Kvinnor i fängelse Vid aprilsessionen debatterade församlingen förhållandena för kvinnor i fängelse (dok. 11619, 11665, 11838, res. Ämnet hade aktualiserats på grund av att den kvinnliga fängelsepopulationen växt utan att fängelsesystemet anpassats tillräckligt. Församlingen uppmanade därför medlemsländerna att fullfölja de åtgärder som föreslagits i rekommendation 1469 (2004) när det gäller kvinnor och barn i fängelse. De speciella omständigheter som råder när de straffade kvinnorna är gravida eller har barn behöver tas i beaktande. Fängelse är den sista lösningen, särskilt i de fall kvinnan är ensam vårdnadshavare. Om fångvårdsanstalt till trots blev den enda möjliga åtgärden, behöver vistelsen anpassas så att den på bästa sätt tar vara på moderns och barnets behov. var rapportör för jämställdhetsutskottet. Mot bakgrund av att hon själv arbetat med fängelsefrågor och besökt fängelser i olika länder, ansåg att det var av särskilt stor vikt att rapporten tog upp fängelseförhållanden för gravida kvinnor, minderåriga och kvinnor med utländskt ursprung. Förteckning över församlingens beslut 1854Handikappades rättigheter och deltagande i samhället 1855Regleringen av audiovisuella medietjänster 1856Höga tjänstemäns påstådda brott i under Kuchmastyret fallet Gongadze 1857De humanitära konsekvenserna av kriget mellan och 1858Urholkandet av statens våldsmonopol som följd av privata militär- och säkerhetsföretag 1859Inställning till kontroversiella minnesmärken i medlemsstater 1861Våld mot kvinnor i nära relationer 1862Klimatbetingad migration och tvångsförflyttning: en utmaning för 2000-talet 1863Miljö och hälsa: bättre förebyggande arbete av miljörelaterade hälsorisker 1864Barnets rätt att delta i beslut som påverkar barnet självt 1865Skyddet för de mänskliga rättigheterna i krissituationer 1866Situationen för försvarare av mänskliga rättigheter i medlemsstater 1867Serbiens uppfyllande av förpliktelser och åtaganden 1868Bekämpning av könsrelaterade brott mot de mänskliga rättigheterna 1869De humanitära konsekvenserna av kriget mellan och : uppföljning av resolution (2009) 1870Metoder att skydda finansiellt bistånd som garanteras av medlemsstater 1872Flickors rättigheter kvinnors rättigheter 1873Sexuellt våld mot kvinnor i väpnade konflikter 1875Förnyad prövning av godkända ackrediteringar för den ukrainska delegationen 1876Tillståndet för de mänskliga rättigheterna i 1877Europas bortglömda folk: att skydda de mänskliga rättigheterna för tvångsförflyttade personer 1878Finansiering av public service 1879Förnybar energi och miljö 1880Historieundervisning i konfliktdrabbade områden 1881Bekämpning av s.k. hedersbrott 1882Metoder att främja Internet- och onlinetjänster för minderåriga 1884Kulturutbildning: att främja kulturell kompetens, kreativitet och interkulturell förståelse 1885Rätten till en hälsosam miljö 1886Europarådets framtid i ljuset av erfarenhet 1887Våldtäkt på kvinnor, inklusive våldtäkt inom äktenskapet 1888Ny reglering av havsrätten 1889Bättre kvalitet på asylbeslut i medlemsstater 1890Den europeiska diasporan: behovet av en statlig och mellanstatlig reaktion 1891Invandrarkvinnor riskgrupp för våld i nära relationer 1892Europarådets bidrag till utvecklingen av europeisk högskoleutbildning 1642Handikappades rättigheter och deltagande i samhället 1643Armeniens efterlevnad med hänsyn till resolutionerna och 1620 1644Samarbete med () 1645Höga tjänstemäns påstådda brott i under Kuchmastyret fallet Gongadze 1646Nominering av domarkandidater och val av domare till den Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna 1647Uppföljning av resolution om konsekvenserna av kriget mellan och 1648De humanitära konsekvenserna av kriget mellan och 1649Palliativ vård med fokus på livskvalitet för patienten 1650Prövning av den albanska delegationens ackrediteringar 1651Den globala finanskrisens konsekvenser 1652Minnesmärken utsatta för olika historiska tolkningar i medlemsstater 1654Våld mot kvinnor i nära relationer 1655Klimatbetingad migration och tvångsförflyttning: en utmaning för 2000-talet 1656Parlamentariskt bistånd för utveckling 1657Upplopp i europeiska städer: lärdomar och reaktion 1659Skyddet för de mänskliga rättigheterna i krissituationer 1660Situationen för försvarare av de mänskliga rättigheterna i medlemsstater 1661Hur uppfyller sina förpliktelser och åtaganden 1662Bekämpning av könsrelaterade brott mot de mänskliga rättigheterna 1664De humanitära konsekvenserna av kriget mellan och : uppföljning av resolution (2009) 1665Europarådet och val av generalsekreterare 1667Produktion av livsmedel och bränsle 1669Flickors rättigheter kvinnors rättigheter 1670Sexuellt våld mot kvinnor i väpnade konflikter 1672Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling () 1673Finanskrisen: en utmaning för globala ekonomiska institutioner 1674Förnyad prövning av godkända ackrediteringar för den ukrainska delegationen 1675Tillståndet för de mänskliga rättigheterna i 1676Tillståndet för de mänskliga rättigheterna i ; framsteg för övervakningsmekanismen 1677De demokratiska institutionerna i 1679Kärnenergi och hållbar utveckling 1680Inrättandet av ett partnerskap med den parlamentariska församlingen 1681Det akuta behovet av att bekämpa så kallade hedersbrott 1683Ett år efter kriget mellan och 1685Politisering av rättssystemen i medlemsstater 1686Ifrågasatta ackrediteringar för den moldaviska delegationen 1687Förnyad prövning av den ryska delegationens ackrediteringar 1689Europarådets framtid i ljuset av erfarenhet 1690Granskning av förpliktelser och åtaganden 1691Våldtäkt på kvinnor, inklusive våldtäkt inom äktenskapet 1693Vatten en strategisk utmaning för 1694Ny reglering av havsrätten 1695Bättre kvalitet på asylbeslut i medlemsstater 1696Den europeiska diasporan: behovet av statliga och mellanstatliga åtgärder 1697Invandrarkvinnor riskgrupp för våld i nära relationer 1698Tillägg av bestämmelser i församlingens arbetsregler 1699Europarådets resolution (2008); konsekvenser för församlingens arbetsregler 271Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna; Protokollsutkast nr 14 bis 273Den parlamentariska församlingens utgifter för 274Den europeiska stadgan om lokalt självstyre; kompletterande protokollsutkast 275Den europeiska konventionen om gränsöverskridande samarbete; utkast till protokoll nr 3 ratificerade protokoll 14 , vilket gör ikraftträdandet möjligt den 1juni 2010.