frsrdg · GX04RS5 · 2010-01-01 00:00:00 — SAMMANFATTNING 2009/10:RS5 16.42 2009/10:RS5 SAMMANFATTNING 16.42 Sammanfattning Utredningen föreslår att det införs en möjlighet för ombudsmän att delegera befogenheten att avgöra klagoärenden till anställda handläggare på JO-expeditionen. Detta sker främst med hänvisning till att andra möjligheter att öka beslutsförmågan i i stort sett är uttömda och att det inte skulle innebära en så stor skillnad mot den faktiska beslutsordning som tillämpas inom organisationen. Enligt förslaget får en ombudsman genom ett särskilt beslut och chefsjustitieombudsmannen, efter samråd med de övriga ombudsmännen, dessutom genom en bestämmelse i arbetsordningen bemyndiga en tjänsteman vid ombudsmannaexpeditionen att fatta beslut i ärenden som väckts genom klagomål. Delegationsrätten tar främst sikte på ärenden som kan avskrivas utan särskilt ingående undersökningar. Ett bemyndigande får därför inte innefatta rätten att göra en framställning till eller regeringen, göra kritiska eller vägledande uttalanden, väcka åtal eller anmäla befattningshavare till disciplinärt förfarande eller överlämna ett ärende till en annan myndighet. SAMMANFATTNING 2009/10:RS5 16.42 2009/10:RS5 SAMMANFATTNING 16.42 Sammanfattning 1 Innehållsförteckning 2 Riksdagsstyrelsens förslag till riksdagsbeslut 3 Lagförslaget 4 Bilaga JO-utrednings betänkande Delegationsbeslut inom Riksdagsstyrelsens förslag till riksdagsbeslut INNEHåLLSFöRTECKNING 2009/10:RS5 16.42 2009/10:RS5 INNEHåLLSFöRTECKNING 16.42 Riksdagsstyrelsen överlämnar genom denna framställning JO-utrednings lagförslag till för ställningstagande. Beträffande motiveringen hänvisas till utredningens betänkande (se bilaga). antar bifogat förslag till lag om ändring i lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän. I detta beslut har deltagit: Per , ordförande, (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). FöRSLAG TILL LAG OM äNDRING I LAGEN (1986:675) MED INSTRUKTION FöR OMBUDSMäN 2009/10:RS5 2009/10:RS5 RIKSDAGSSTYRELSENS FöRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT 16.42 Förslag till lag om ändring i lagen (1986:675) med instruktion för ombudsmän föreskrivs i fråga om lagen (1986:675) med instruktion för ombudsmän att 15 och 22 §§ ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 15 § får oberoende av vad som följer av arbetsordning genom särskilt beslut föreskriva att visst ärende eller grupp av ärenden skall hänskjutas till honom eller någon av de andra ombudsmännen. får vidare i arbetsordning eller genom särskilt beslut bemyndiga tjänsteman vid ombudsmannaexpeditionen att vidtaga åtgärd för ärendes beredande, tjänsteman att verkställa inspektion, dock utan rätt att därvid framställa anmärkning eller göra annat uttalande på ombudsmans vägnar, samt kanslichef att besluta i administrativa frågor, dock ej om anställande av byråchef. får vidare i arbetsordning eller genom särskilt beslut bemyndiga tjänsteman vid ombudsmannaexpeditionen att vidtaga åtgärd för ärendes beredande, samt kanslichef att besluta i administrativa frågor, dock ej om anställande av byråchef. beslutar om ställföreträdande ombudsmans tjänstgöring som ombudsman. Ställföreträdande ombudsman får tas i anspråk för tjänstgöring om någon ombudsman på grund av en längre tids sjukdom blir förhindrad att utöva sin tjänst eller det av annat särskilt skäl föreligger behov av ställföreträdande ombudsmans tjänstgöring. 22 § Ombudsman får uppdra åt annan att leda förundersökning som han har beslutat och att väcka och utföra åtal som han har beslutat, om inte åtgärden avser ledamot av eller . Beslut att överklaga dom eller beslut till högre rätt får inte fattas av annan än ombudsman. I fall som avses i 7 § får ombudsman förordna tjänsteman vid ombudsmannaexpeditionen att föra talan på ombudsmannens vägnar. I ärende som avses i 6 § tredje eller fjärde stycket får ombudsman bemyndiga tjänsteman vid ombudsmannaexpeditionen att vidta behövliga handläggningsåtgärder. Ombudsman får genom särskilt beslut bemyndiga tjänsteman vid ombudsmannaexpeditionen att på ombudsmannens vägnar verkställa inspektion. Ombudsman får genom särskilt beslut och chefsjustitieombudsmannen, efter samråd med de övriga ombudsmännen, även genom bestämmelse i arbetsordningen bemyndiga tjänsteman vid ombudsmannaexpeditionen att fatta beslut i ärenden som väckts genom klagomål. Bemyndigande som avses i första och andra meningarna får inte innefatta rätt att göra framställning enligt 4 § första stycket, göra uttalande enligt 6 § första stycket, vidta åtgärd mot befattningshavare enligt 6 § andra och tredje styckena eller överlämna ärende till annan myndighet enligt 18 §. Denna lag träder i kraft . FöRSLAG TILL LAG OM äNDRING I LAGEN (1986:675) MED INSTRUKTION FöR OMBUDSMäN 2009/10:RS5 16.42 2009/10:RS5 FöRSLAG TILL LAG OM äNDRING I LAGEN (1986:675) MED INSTRUKTION FöR OMBUDSMäN 16.42 Delegationsbeslut inom Betänkande års JO-utredning FöRSLAG TILL LAG OM äNDRING I LAGEN (1986:675) MED INSTRUKTION FöR OMBUDSMäN 2009/10:RS5 16.42 2009/10:RS5 FöRSLAG TILL LAG OM äNDRING I LAGEN (1986:675) MED INSTRUKTION FöR OMBUDSMäN 16.42 Riksdagsstyrelsen beslutade att tillsätta en utredning om en översyn av instruktionen för ombudsmän med den inriktning som anges i betänkande 2009/10:KU24. Uppdraget skulle genomföras av en utredare och slutredovisas senast vid styrelsens sammanträde . Till utredare utsågs f.d. kanslichefen . Utredningen har antagit namnet JO-utredning. Utredaren skulle vidare bistås av två experter, en från JO-expeditionen och en från . Riksdagsdirektören utsåg till experter kanslichefen , JO, och föredraganden , . Utredaren har haft fyra sammanträden med experterna. Utredaren har vidare samrått med de fyra justitieombudsmännen . Utredningens arbete är i och med avlämnandet av denna rapport slutfört. INNEHåLLSFöRTECKNING 2009/10:RS5 2009/10:RS5 TILL RIKSDAGSSTYRELSEN 16.42 Till riksdagsstyrelsen 7 Innehållsförteckning 8 1 Sammanfattning 10 2 Uppdraget 11 2.1 Skrivelse från chefs-JO 11 2.2 ställningstagande 12 2.3 Riksdagsstyrelsens beslut 13 3 Rättslig reglering 14 3.1 Reglering i lag 14 3.2 Arbetsordningen 16 3.3 Handläggningen av klagomålsärenden 18 4 JO-institutionens utveckling 20 5 Utvecklingen 26 5.1 Personal 26 5.2 Ärendeutvecklingen 27 5.3 Inspektionerna 29 5.4 Sammanfattning 30 6 Behövs delegationsbeslut inom ? 31 7 Delegation av arbetsuppgifter 33 7.1 Nuvarande förhållanden 33 7.2 förslag 33 JO-utredning (SOU 1975:23) 34 JO-utredning (SOU 1985:26) 35 7.3 Förhållanden hos ombudsmän i andra europeiska länder 36 7.4 Övervägande och förslag 39 Ska delegationsrätten vara obegränsad eller begränsad när det gäller vilka slags beslut som får delegeras? 39 Ska delegationsrätten vara obegränsad eller begränsad när det gäller till vilka befattningshavare som beslut kan delegeras? 40 Ska delegationen utformas som ett generellt bemyndigande eller som ett bemyndigande i enskilda ärenden? 41 Hur ska ombudsmännen kontrollera utnyttjandet av de delegerade befogenheterna? 42 Ska ett beslut som har fattats efter delegation kunna överklagas till en ombudsman? 43 8 Författningskommentar 44 Förslaget till lag om ändring i lagen (1986:675) med instruktion för ombudsmän 44 15 § 44 22 § 44 Förslag till lag om ändring i lagen (1986:675) med instruktion för ombudsmän 46 INNEHåLLSFöRTECKNING 2009/10:RS5 16.42 2009/10:RS5 INNEHåLLSFöRTECKNING 16.42 Utredningen föreslår att det införs en möjlighet för ombudsmän att delegera befogenheten att avgöra klagoärenden till anställda handläggare på JO-expeditionen. Detta sker främst med hänvisning till att andra möjligheter att öka beslutsförmågan i i stort sett är uttömda och att det inte skulle innebära en så stor skillnad mot den faktiska beslutsordning som tillämpas inom organisationen. Enligt förslaget får en ombudsman genom ett särskilt beslut och chefsjustitieombudsmannen, efter samråd med de övriga ombudsmännen, dessutom genom en bestämmelse i arbetsordningen bemyndiga en tjänsteman vid ombudsmannaexpeditionen att fatta beslut i ärenden som väckts genom klagomål. Delegationsrätten tar främst sikte på ärenden som kan avskrivas utan särskilt ingående undersökningar. Ett bemyndigande får därför inte innefatta rätten att göra en framställning till eller regeringen, göra kritiska eller vägledande uttalanden, väcka åtal eller anmäla befattningshavare till disciplinärt förfarande eller överlämna ett ärende till en annan myndighet. 2 UPPDRAGET 2009/10:RS5 2009/10:RS5 2 UPPDRAGET 2.1 Skrivelse från chefs-JO Vid behandlingen av ämbetsberättelsen från ombudsmän (redog. 2009/10:JO1) framförde chefs-JO muntligen till tanken på en översyn av lagen (1986:675) med instruktion för ombudsmän mot bakgrund av den stora och kontinuerligt ökande ärendetillströmningen. inkom med en skrivelse till utskottet. I denna föreslog han att en utredning skulle tillsättas med uppdrag att föreslå de ändringar i lagen som kan fordras för att möjliggöra en anpassning av JO:s handläggnings- och beslutsformer till den ökande klagomålstillströmningen. Skrivelsen som bifogades utskottets betänkande i ärendet innehöll i huvudsak följande. En utgångspunkt för utredningens överväganden bör vara att antalet klagomål till JO i varje fall inte kommer att minska. Det finns tvärtom anledning att anta att den ökning som ägt rum kommer att fortsätta. Det stora antalet anmälningar har lett till att en allt större del av en ombudsmans arbetstid måste användas till att personligen bedöma även enklare ärenden. Konsekvensen har blivit att allt mindre tid återstår för utredning och bedömning av de klagomålsärenden som är mest komplicerade och angelägna. En ytterligare effekt av den stora tillströmningen är att JO saknar tillräckligt utrymme för att verkställa inspektioner i rimlig omfattning. För att JO även i fortsättningen ska kunna fylla sin viktiga samhällsfunktion fullt ut bör justitieombudsmännen kunna fokusera sitt arbete på att pröva klagomål och på att pröva egna initiativ som rör missförhållanden av betydelse eller som avser områden där behovet av rättslig vägledning är påtagligt. Det gäller även sådana ärenden i vilka granskningsuppgiften kan förmodas bli tämligen omfattande. JO måste kunna organisera sin verksamhet så, att den hälft av klagomålen som avvisas eller avskrivs redan på grund av en bedömning av uppgifterna i anmälan kan handläggas så snabbt och effektivt som möjligt. Detta kan åstadkommas genom en ändring i JO-instruktionen som ger en ombudsman möjlighet att i viss utsträckning delegera rätten att fatta beslut till någon annan befattningshavare vid ombudsmannaexpeditionen. Principen att ombudsmannens uppdrag och ansvar är personligt ska givetvis lämnas intakt. Delegationsmöjligheten bör därför knytas till den enskilda ombudsmannen och innebära en rätt för honom eller henne att bemyndiga en annan befattningshavare att på ombudsmannens vägnar fatta beslut i avvisnings- och avskrivningsärenden. Delegation av beslutanderätt fritar inte ombudsmannen från skyldigheten att se till att den som fattar beslut i hans eller hennes ställe gör det i enlighet med de bedömningsgrunder ombudsmannen lägger fast. Det ligger i sakens natur att delegation inte kan komma i fråga beträffande beslut som innefattar kritik mot myndigheter eller tjänstemän eller i vilka vägledande uttalanden görs. Det är likaså självklart att delegation endast kan ske till befattningshavare som har de kvalifikationer och den erfarenhet som krävs. Denna ordning kan genomföras genom ett tillägg av ett nytt femte stycke i 22 § JO-instruktionen med följande lydelse. Ombudsman får genom särskilt beslut bemyndiga tjänsteman vid ombudsmannaexpeditionen att på ombudsmannens vägnar dels verkställa inspektion, dels fatta beslut i ärenden som väckts genom klagomål. Sådant bemyndigande får inte innefatta rätt att göra framställning enligt 4 § första stycket, göra uttalande enligt 6 § första stycket, vidta åtgärd mot befattningshavare enligt 6 § andra och tredje styckena eller överlämna ärende till annan myndighet enligt 18 §. Förslaget innebär att den redan existerande rätten att delegera verkställandet av en inspektion flyttas från 15 § andra stycket till det nya stycket i 22 §. 2.2 ställningstagande Med anledning av skrivelsen från chefs-JO uttalade utskottet bl.a. följande i sitt betänkande 2009/10:KU24. Det är av största betydelse att allmänhetens förtroende för bevaras. Det är nu en översyn av JO-instruktionen senast genomfördes. har ärendetillströmningen mer än fördubblats. Organisationen är dock i stora drag densamma. Det stora antalet anmälningar har bl.a. lett till att många klagomål från enskilda tar alltför att handlägga. I förlängningen riskerar den uppkomna situationen att skada allmänhetens förtroende för . En utredning bör tillsättas i syfte att genomföra en översyn av JO-instruktionen och eventuellt lägga fram förslag till ändring i instruktionen. Utredningen bör ges i uppdrag att undersöka om det bör införas en möjlighet att delegera rätten att fatta beslut till annan befattningshavare vid ombudsmannaexpeditionen i avvisnings- och avskrivningsärenden. Den effektivisering av JO:s arbetsformer som en sådan delegationsmöjlighet skulle kunna innebära och de vinster den skulle kunna ge i form av ökad tid för t.ex. mer komplicerade klagomålsärenden och inspektioner ska vägas mot det att är ett personligt förtroendeämbete. Utskottet föreslog ett tillkännagivande till riksdagsstyrelsen om en översyn av instruktionen för ombudsmän med den inriktning som angetts. biföll utskottets förslag (rskr. 2009/10:174175). 2.3 Riksdagsstyrelsens beslut Riksdagsstyrelsen beslutade att tillsätta en utredning om en översyn av instruktionen för ombudsmän med den inriktning som anges i betänkande 2009/10:KU24. Uppdraget skulle genomföras av en utredare och slutredovisas senast vid styrelsens sammanträde . 3 RäTTSLIG REGLERING 2009/10:RS5 2009/10:RS5 3 RäTTSLIG REGLERING 3.1 Reglering i lag Enligt 12 kap. 6 § regeringsformen väljer en eller flera ombudsmän att i enlighet med den instruktion som beslutar utöva tillsyn över tillämpningen i offentlig verksamhet av lagar och andra författningar. En ombudsman får föra talan i de fall som anges i instruktionen. En ombudsman får vidare enligt denna paragraf närvara vid en domstols eller förvaltningsmyndighets överläggningar och har tillgång till myndighetens protokoll och handlingar. Domstolar och förvaltningsmyndigheter samt tjänstemän hos staten eller en kommun ska tillhandagå ombudsmannen med de upplysningar och yttranden han eller hon begär. Sådan skyldighet åligger även annan, om han står under en ombudsmans tillsyn. Allmän åklagare ska på begäran biträda ombudsmannen. Bestämmelsen innehåller också upplysningen att närmare bestämmelser om ombudsmännen finns i riksdagsordningen (RO). Av 8 kap. 11 § RO framgår bl.a. att ombudsmän ska vara fyra, en chefsjustitieombudsman och tre justitieombudsmän. är administrativ chef och bestämmer inriktningen i stort av verksamheten. får dessutom välja en eller flera ställföreträdande ombudsmän som tidigare ska ha tjänstgjort som ombudsman. Enligt en tilläggsbestämmelse till denna paragraf, 8.11.1, ska , på eget initiativ eller på begäran av någon av ombudsmännen, samråda med en ombudsman om arbetsordningen eller i andra frågor av organisatorisk art. Lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän innehåller bestämmelser om ombudsmännens uppgifter och ombudsmannaexpeditionens organisation. Vidare finns regler om hur klagomålen bör vara utformade och om handläggningen av ärendena. Om ombudsmännens uppgifter finns bestämmelser i 111 §§. Den övergripande uppgiften för ombudsmännen är enligt 1 § att ha tillsyn över att de som utövar offentlig verksamhet efterlever lagar och andra författningar samt i övrigt fullgör sina åligganden. Tillsynsområdet anges i 2 §. Under ombudsmännens tillsyn står statliga och kommunala myndigheter, tjänstemän och andra befattningshavare vid dessa myndigheter samt annan som innehar tjänst eller uppdrag med myndighetsutövning. Undantagna från tillsyn är bl.a. ledamöter, regeringen och statsråden och ledamöter av beslutande kommunala församlingar. Enligt 3 § ska ombudsmännen särskilt se till att domstolar och förvaltningsmyndigheter iakttar regeringsformens bud om saklighet och opartiskhet och att medborgarnas grundläggande fri- och rättigheter inte träds förnär i den offentliga verksamheten. Vid tillsyn över kommunala myndigheter ska en ombudsman beakta de former i vilka den kommunala självstyrelsen utövas. Enligt 4 § ska ombudsmännen verka för att brister i lagstiftningen avhjälps. Det kan ske genom framställningar till och regeringen. Ombudsmännens tillsyn bedrivs enligt 5 § genom prövning av klagomål från allmänheten samt genom inspektioner och andra undersökningar. I 6 § föreskrivs att en ombudsman avgör ett ärende genom ett beslut där han eller hon får uttala att en åtgärd av en myndighet eller en befattningshavare strider mot lag eller annan författning eller på annat sätt är felaktig eller olämplig. En ombudsman får också göra sådana uttalanden som avser att främja en enhetlig och ändamålsenlig rättstillämpning. En ombudsman får också som särskild åklagare väcka åtal mot befattningshavare som genom att åsidosätta skyldighet i tjänsten eller uppdraget har begått en annan brottslig gärning än tryckfrihetsbrott eller yttrandefrihetsbrott. Om befattningshavaren har gjort sig skyldig till fel som kan beivras genom disciplinärt förfarande får en ombudsman göra anmälan till den som har befogenhet att besluta om disciplinpåföljd. Anser en ombudsman att en befattningshavare bör avskedas eller avstängas från sin tjänst på grund av brottslig gärning eller grov eller upprepad tjänsteförseelse, får han eller hon göra anmälan om detta till den som har befogenhet att besluta om en sådan åtgärd. Om organisationen finns bestämmelser i 1216 §§. Enligt 12 § ska chefsjustitieombudsmannen i en arbetsordning meddela bestämmelser om organisationen av verksamheten och fördelningen av ärendena mellan ombudsmännen. I 13 § föreskrivs att det ska finnas en expedition (ombudsmannaexpeditionen). Anställda vid denna är en kanslichef samt byråchefer och övriga tjänstemän enligt en personalförteckning. Kanslichefen ska under chefs-JO leda arbetet inom expeditionen. Enligt 15 § får chefsjustitieombudsmannen oberoende av vad som följer av arbetsordningen genom särskilt beslut föreskriva att ett visst ärende eller grupp av ärenden ska hänskjutas till honom eller henne eller någon av de andra ombudsmännen. får vidare i arbetsordningen eller genom särskilt beslut bemyndiga en tjänsteman vid expeditionen att vidta en åtgärd för att bereda ett ärende eller verkställa en inspektion samt kanslichefen att besluta i administrativa frågor, dock ej om anställande av byråchef. beslutar vidare om en ställföreträdande ombudsmans tjänstgöring. En ställföreträdande ombudsman får tas i anspråk för tjänstgöring om någon ombudsman på grund av en längre tids sjukdom blir förhindrad att utöva sin tjänst eller då det av annat särskilt skäl finns behov av att en ställföreträdande ombudsman tjänstgör. Instruktionens 17 § handlar om klagomålen. De bör enligt paragrafen anföras skriftligen. I klagoskriften bör anges den myndighet som klagomålet vänder sig mot, den åtgärd som klagomålet avser, tidpunkten för åtgärden samt klagandens namn och adress. Om klaganden har en handling som är av betydelse för utredningen och bedömningen bör den bifogas. Den som är berövad sin frihet får sända skrivelser till ombudsmännen utan hinder av de inskränkningar i rätten att sända brev och andra handlingar som gäller för honom eller henne. Allmänna bestämmelser om handläggningen av ärenden hos JO finns i 1824 §§. En ombudsman får enligt 18 § lämna ett ärende till en annan myndighet, om ärendet lämpligen kan utredas och prövas av denna myndighet och myndigheten inte har prövat saken. I 19 § föreskrivs att en ombudsman skyndsamt bör lämna klaganden besked om huruvida klagomålet avvisas, avskrivs från handläggning, lämnas till en annan myndighet eller tas upp för behandling. Förhållande som ligger bör enligt 20 § inte tas upp till utredning, om det inte finns särskilda skäl. En ombudsman ska enligt 21 § verkställa de utredningsåtgärder som fordras för prövning av klagomål och andra ärenden. 22 § innehåller regler om rätt för en ombudsman att uppdra åt någon annan att leda förundersökning, föra talan på ombudsmannens vägnar i visst fall samt vidta behövliga handläggningsåtgärder i vissa fall. I 23 § föreskrivs att ett ärende avgörs efter föredragning av tjänsteman vid ombudsmannaexpeditionen eller särskilt utsedd föredragande. Beslut att avvisa ett ärende eller avskriva ett ärende från handläggning kan dock fattas utan föredragning. Även andra ärenden kan avgöras utan föredragning, om särskilda skäl föreligger. I proposition 2009/10:80 En reformerad grundlag föreslås ändringar i regleringen av ombudsmän i regeringsformen, riksdagsordningen och instruktionen. Bestämmelsen om JO:s rätt att närvara vid domstolars och förvaltningsmyndigheters överläggningar är enligt propositionen på principiella grunder diskutabel och föreslås bli avskaffad. Ändringarna i övrigt är av språkligt och formellt slag. har genom beslut antagit ändringarna i regeringsformen som vilande. 3.2 Arbetsordningen Den nuvarande arbetsordningen är fastställd och gäller tills vidare. Den senaste ändringen vidtogs . Enligt 1 § är ombudsmännens tillsyn uppdelad i fyra ansvarsområden. Vad varje ansvarsområde omfattar framgår i detalj av en bilaga till arbetsordningen. Här anges vad som i huvudsak ingår i de fyra ansvarsområdena som ofta betecknas med de färger som anges inom parentes. Ansvarsområde 1 (gul) omfattar allmänna domstolar, åklagarväsendet, polisväsendet, tullväsendet samt vissa ytterligare myndigheter under . Till detta ansvarsområde hör också ärenden som innehåller oklara yrkanden eller faller utanför JO:s tillsynsområde oavsett vad ärendena handlar om. Ansvarsområde 2 (vit) omfattar Kriminalvården, socialförsäkring, Försvarsmakten, överförmyndarväsendet samt vissa myndigheter under Närings- och Finansdepartementen. Ansvarsområde 3 (blå) omfattar socialtjänst, omsorg om funktionshindrade, hälso- och sjukvård, utbildning och forskning samt förvaltningsdomstolar. Ansvarsområde 4 (röd) omfattar myndigheter inom kultur- och arbetsmarknadsområdena, plan- och byggnadsväsendet, skatteväsendet, exekutionsväsendet, kommunikationsväsendet, jordbruk, djurskydd, miljö- och hälsoskydd samt utlänningsärenden. Om principerna för indelningen i ansvarsområden skriver bl.a. följande. För att minimera antalet ärenden som har bäring på mer än ett ansvarsområde har JO medvetet sökt avgränsa ansvarsområdena så att myndigheter som erfarenhetsmässigt ofta träffas av klagomål i samma ärende i största möjliga utsträckning ska tillhöra samma ansvarsområde. Ombudsmännen tar inom sina respektive ansvarsområden de initiativ som de finner påkallade och informerar chefsjustitieombudsmannen om inspektioner och andra undersökningar som de avser att genomföra. Ombudsmännen samråder i övrigt i den utsträckning som befinns erforderlig. Det viktigaste instrumentet för praktisk samordning samt uppnående av konsensus i väsentliga frågor är enligt Swanström den icke författningsreglerade institution som hos JO kallas plenum. I plenum ingår de fyra ombudsmännen och kanslichefen. Dessa fem personer sammanträder regelbundet, i allmänhet en gång , för informella diskussioner om frågor av gemensamt intresse. För att så långt möjligt uppnå den eftersträvade enhetligheten i JO:s framträdande utåt samråder ombudsmännen ibland med sina kollegor om pågående ärenden i vilka ställningstaganden av principiell betydelse aktualiseras. Enligt 2 § handläggs ett ärende som berör mer än ett ansvarsområde av den ombudsman till vars ansvarsområde ärendet huvudsakligen tillhör. I tveksamma fall bestämmer chefsjustitieombudsmannen vem som ska handlägga ärendet. Bestämmelserna i 47 och 10 §§ reglerar ombudsmannaexpeditionens anställda och deras uppgifter. I 5 § anges kanslichefens uppgifter.