frsrdg · GY04JO1 · 2010-11-10 00:00:00 — När ett verkställt beslut som fattats av kommunfullmäktige upphävts ge- nom laglighetsprövning åligger det kommunstyrelsen att bereda och hos full- mäktige väcka frågan om rättelse. Denna styrelsens skyldighet fritar inte fullmäktige från dess ansvar, men den fyller den i sammanhanget från rättssä- kerhetssynpunkt väsentliga funktionen att säkerställa att saken anhängiggörs i kommunfullmäktige, som därigenom inte kan undandra sig att fatta beslut i ärendet, ett beslut som i sin tur kan göras till föremål för laglighetsprövning. Kritik mot Kommunstyrelsen i , som verkställt beslut om avknoppning av en gymnasieskola utan att närmare överväga om det förelåg skäl att invänta att de vann laga kraft Beslutet i korthet: Kommunstyrelsen i anmäldes för att den verkställt beslut av kommunfullmäktige innan besluten vunnit laga kraft och 2 010 /1 1:JO1 för att den underlåtit att rätta besluten sedan de upphävts av domstol efter laglighetsprövning. Kommunstyrelsen kritiseras för att inte ha prövat om det funnits en beaktansvärd risk för att besluten skulle kunna komma att upphä- vas om de överklagades. Det är dock inte klarlagt att det för verkställigheten måste anses ha funnits en sådan risk, även om åtskilligt talar för det. Kommunstyrelsens handläggning av frågan om rättelse har inte för- anlett kritik. ansökte rektorn och en lärare vid den kommunala gymnasiesko- lan Tibble gymnasium om tillstånd att genom sitt bolag bedriva gymnasiesko- la i . Ansökan beviljades av . De hade vidare till kommunen anmält sitt intresse av att genom sitt bolag få över- ta verksamheten vid Tibble gymnasium. Frågan om att på detta sätt förändra formerna för driften av skolan var kontroversiell såväl politiskt som bland elever och personal, och protesterna mot avknoppningen rönte stor upp- märksamhet i media. Vid ett extrainsatt fullmäktigesammanträde beslutade Kommunfullmäktige i att avveckla den kommunala verksam- heten vid Tibble gymnasium samt att godkänna att ett ramavtal träffades mellan kommunen och Tibble Fristående Gymnasium (bolaget) innefattande bl.a. hyresavtal och verksamhetsavtal. Fullmäktige beslutade även att sälja inventarier och utrustning i Tibble gymnasium till bolaget för . , dagen efter fullmäktiges beslut, verkställdes dessa ge- nom att ett antal avtal mellan och bolaget undertecknades av en tjänsteman vid kommunstyrelsen. Bolaget påbörjade sedermera sin skol- verksamhet . Kommunfullmäktiges beslut överklagades av flera kommunmedlemmar till Länsrätten i , med yrkande om att det skulle upphävas. Det framställdes också ett yrkande om att domstolen skulle förordna att beslutet tills vidare inte skulle gälla, s.k. inhibition. Länsrätten avslog yrkandet om inhibition. Beslutet överklagades, men Kammarrät- ten i meddelade inte prövningstillstånd. avslog Länsrätten i överklagande- na (mål nr 10633-07). Domen överklagades till Kammarrätten i , som , dvs. efter det att beslutet fattats och verk- ställts, upphävde länsrättens dom och kommunfullmäktiges beslut (mål nr 584-08). Kammarrätten konstaterade att det varit fråga om en verksamhets- övergång och att det totala värdet på verksamheten översteg värdet på inven- tarier och utrustning. Genom att bara ta betalt för inventarier och utrustning bedömdes kommunen ha lämnat ett individuellt riktat stöd till bolaget, vilket stred mot 2 kap. 8 § andra stycket kommunallagen (1991:900), KL. Fullmäk- tiges beslut om verksamhetsavtal bedömdes också strida mot 9 kap. 8 a § skollagen (1985:1100), då bolaget enligt detta avtal skulle erhålla lägre er- 2 010 /1 1:JO1 sättning än vad som föreskrivs i Skolverkets riksprislista. Domen vann laga kraft. Med anledning av kammarrättens dom meddelade bolaget , efter en förfrågan från Täbys kommunjurist, att man inte gick med på att låta ingångna avtal gå tillbaka eller att omförhandla dessa. beslutade kommunstyrelsen efter utredning att föreslå fullmäktige att inte vidta några åtgärder syftande till rättelse av verkställighe- ten av de upphävda besluten. Fullmäktige beslutade att åter- remittera ärendet till kommunstyrelsen. Beslutet fattades med stöd av minori- tetsskyddsbestämmelserna i 5 kap. 36 § KL. Efter viss kompletterande utred- ning föreslog kommunstyrelsen återigen att fullmäktige skulle besluta att inte vidta några rättelseåtgärder. Kommunfullmäktige beslutade i enlighet härmed att inte vidta någon åtgärd syftande till rättelse av verkstäl- ligheten av de upphävda besluten eftersom det inte bedömdes finnas någon rimlig möjlighet att åstadkomma detta. Beslutet överklagades och handläggs vid Förvaltningsrätten i (mål nr 12758-10). fördes fortsatta diskussioner mellan kommunen och bolaget, varvid kommunen lät utföra vissa uppskattningar av värdet på det som överlåtits. Vid ett sammanträde beslutade fullmäktige att godkänna en överenskommelse som hade träffats mellan kommunen och bolaget, med innebörd att bolaget skulle betala ytterligare till kommunen avseende goodwillvärde. Kommunstyrelsen i anmodades att yttra sig. Beträffande övervägandena angående verkställigheten anförde kommunstyrelsen följande. Eftersom önskemålet var att den avknoppade skolan skulle kunna börja sin verksamhet till erfordrades ett beslut om nedläggning av den kommunala skolan samt försäljning av inventarierna . Till följd av att godkännande kom först , med- förde detta viss brådska med avslutandet av ärendet. Effektivitetshänsyn kom att väga tungt vid denna bedömning, eftersom det var av vikt att det vid ele- vernas skolval stod klart i vilken form skolan skulle bedri- vas i fortsättningen. I annat fall skulle ovissheten om den framtida skolformen på Tibblegymnasiet försvårat elevernas val och avskräckt de elever som från början haft en bestämd uppfattning om de ville eller inte ville gå i en friståen- de gymnasieskola från att välja Tibble gymnasium. Av vikt vid ställningstagandet rörande verkställigheten var dock framför allt att man från kommunens sida var fullständigt överty- gad om att fullmäktiges beslut var fullt lagligt. Ärendet var utan tvivel starkt politiskt kontroversiellt och föranledde en bitvis hätsk debatt som även gav eko i riksmedia. Debatten handlade dock framför allt om frågan om beslutets lämplighet, och inte om dess laglighet. genomförde avknoppningen på motsvarande sätt som man tidigare förfarit vid andra, politiskt mindre omstridda, avknoppningar och på samma sätt som skett i en rad andra kommuner i landet. Som tidigare angetts följde också länsrättens dom kommunens linje, vilket i vart fall ger stöd för uppfattningen att kommunens inställning inte var orimlig. Det bör hållas i minnet att den rättsliga debatten om lagligheten av av- knoppningar tagit fart först efter det att avknoppningen av Tibble gymnasium skedde. Detta understryks av det förhållandet att regeringen i beslut uppdrog åt Statskontoret att göra en analys av vilka principer som skall ligga till grund för prissättningen när en kommun överlåter verk- samheten till sin personal och därvid anförde Regeringen vill stimulera en 2 010 /1 1:JO1 större mångfald av utövare inom den offentligt finansierade välfärden. Det är regeringens uppfattning att med fler utförare ökar möjligheten till utveckling och högre kvalitet i verksamheten. Ett sätt att uppnå sådan mångfald är att anställda inom en offentligt driven verksamhet får ta över och driva den på egen hand. För att avknoppningar skall fungera är det viktigt att det finns tydliga regler för hur överlåtelser av verksamheter skall gå till. (ärende Fi 2008/1516). Regeringen uttalar sig således i positiva orda- lag om avknoppning. Mot den bakgrunden är det intressant att notera att den särskilda utredare utsett i sin rapport, som kom , uttalade att det inte är rättsligt möjligt med riktade erbjudanden till anställda om övertagande av verksamhet. hade Sve- riges Kommuner och Landsting genomfört en grundlig utredning av frågan och i en rapport, som kom , uttalat att skolor enligt vissa förutsättningar kan avknoppas. pågår flera rättsliga förfaran- den angående avknoppade verksamheter och lagligheten av besluten därom, så frågan om avknoppningars laglighet över huvud taget samt om de former under vilka de eventuellt kan genomföras kan inte sägas vara rättsligt klar- lagd. Av detta skäl genomförs inga avknoppningar i kommunen. Mot bakgrund av det juridiska material som föreligger , kan man naturligtvis anta att sannolikheten är stor för att kommunen skulle ha avvaktat med verkställigheten av ett fullmäktigebeslut om avknoppning av en verksamhet tills beslutet vunnit laga kraft. Som anförts i det föregående fanns dock detta omfattande juridiska material angående avknoppningar inte , och man hade ingen anledning till annat antagande än att frågan om Tibble gymnasium inte skilde sig från andra avknoppningar som genomförts . Beträffande den situation som uppstod då kammarrätten upphävt kommun- fullmäktiges beslut anförde kommunstyrelsen följande. Eftersom fullmäktiges beslut hade verkställts, aktualiserades i den situationen frågan om rättelse enligt 10 kap. 15 § kommunallagen. Det konstaterades att de redan ingångna avtalen mellan kommunen och TFG var civilrättsligt gilti- ga och inte kunde hävas med kammarrättens dom som grund. Det bedömdes inte juridiskt möjligt att framtvinga en återgång av prestationerna eller en ändring av avtalen innan avtalstidens utgång. Kommunfullmäktiges beslut om rättelse fattades (§ 69) i enlighet härmed; det beslutades även att hyres- och verksamhetsavtalen med TFG skulle sägas upp till avtals- tidens utgång för att sedan i möjligaste mån kunna anpassas efter kammarrät- tens dom. De överväganden som gjordes framgår av bifogade två tjänsteutlå- tanden [bilagorna här uteslutna] inför fullmäktiges beslut. Beslutet har över- klagats. Kommunen konstaterar att kammarrätten i sin dom underkänt kommunens agerande i två hänseenden; dels att kommunen inte vidtagit någon utredning rörande frågan om verksamheten haft något goodwillvärde, dels att kommu- nens avtal med TFG om skolpengens storlek står i strid med skollagen. För att om möjligt kunna åstadkomma ett avtalsläge som bättre överensstämde med kammarrättens dom fördes diskussioner med TFG och kommunen lät utföra två oberoende värderingar av goodwill- värdet på Tibble gymnasium vid avknoppningstidpunkten. Sedan värderingen slutförts kunde parterna träffa en överenskommelse av innebörd att TFG betalar ytterligare 6,6 miljoner till kommunen i ersättning för goodwill. I beslut beslöt fullmäktige att, med upp- hävande av sitt beslut av , godkänna denna överens- kommelse. Överenskommelsens innehåll och skälen för densamma framgår av bifogade tjänsteutlåtande [bilagan här utesluten]. 2 010 /1 1:JO1 Mot kommunstyrelsens beslut att anta yttrandet till JO fanns två reservatio- ner, av och respektive . De förra anförde bl.a. att det var uppenbart för alla att Tibble gymnasium hade ett betydande marknadsvärde. dåvarande VD hade i media uppskattat skolans värde till och en företagare hade meddelat kommunstyrelsens ordförande sitt intresse av att köpa Tibble gymnasium för ett betydande belopp, nämndes inledningsvis. I reservationen uppgavs vidare att det i en granskning genomförd av anges att Det är vidare osannolikt att kommunstyrelsen inte haft kännedom om den mark- nad som uppstått för fristående skolor. Kännedom om detta borde ha påverkat ärendets beredning. Om kommunstyrelsen saknat kännedom om detta har styrelsen brustit i omvärldsbevakning. Rättslig reglering och allmänna utgångspunkter för bedömningen har redovi- sats i referatets inledning, se ovan. Besluten verkställdes påfallande snabbt. Handlingarna bär inga spår av att det gjordes någon prövning av det slag som lagen förutsätter. Det finns därför skäl att erinra kommunstyrelsen om att laglighetsprövningen är en viktig del av kommunmedlemmarnas demokratiska kontroll över att kommunens organ följer gällande regler. Kommunstyrelsen har såvitt framkommit tagit för lätt på sin uppgift i detta hänseende. Omständigheterna motiverade en rättslig analys, och det kan numera konstateras att det skulle ha varit av värde om man hade stannat upp och utfört en prövning i enlighet med den bestämmelse man faktiskt tillämpade. Kommunstyrelsen måste kritiseras för att så inte skedde. Kommunstyrelsen har i sitt yttrande till JO framfört att man var fullstän- digt övertygad om att fullmäktiges beslut var lagliga. Av utredningen framgår dock att frågan om den överlåtna verksamhetens värde var i hög grad aktuell redan vid tiden för beslutets verkställande. Åtskilligt talar för att det förelåg en beaktansvärd risk för att besluten skulle upphävas efter överklagande och att det var den slutsats kommunstyrelsen borde ha kommit till, om den ägnat saken vederbörlig uppmärksamhet. Det är dock vanskligt att bedöma detta, så här långt i efterhand. Kommun- styrelsen har i sitt yttrande till JO hävdat att debatten om lagligheten av avknoppningar tagit fart först . Viss betydelse måste också tillmätas det faktum att länsrätten inte beslutade om inhibition, liksom att det var först i kammarrätten, och efter grundlig prövning, som besluten upp- hävdes. Jag anser mot den bakgrunden inte att det finns tillräckligt underlag för att slå fast att kommunstyrelsen, om den prövat saken på ett korrekt sätt, hade måst komma till slutsatsen att det fanns en beaktansvärd risk för att besluten inte skulle stå sig vid överklagande. 2 010 /1 1:JO1 Av handlingarna framgår att kommunstyrelsen efter kammarrättens dom omgående beredde ärendet och i fullmäktige väckte frågan om rättelse. Kammarrättens dom meddelades , varefter ärendet togs upp i fullmäktige . Som underlag förelåg en utförlig beskriv- ning av bl.a. de rättsliga förutsättningarna för fullmäktiges vidare handlägg- ning. Denna handläggning, liksom fullmäktiges beslut, faller som framgått utanför JO:s tillsyn. Såvitt angår kommunstyrelsen har denna alltså sett till att ärendet omgåen- de underställdes kommunfullmäktiges prövning och att styrelsen härvid pre- senterade ett erforderligt beslutsunderlag. Någon grund för kritik mot hur kommunstyrelsen handlagt saken föreligger inte. Kommunstyrelsen i kritiseras för att ha genomfört besluten om verk- samhetsövergången vid Tibble gymnasium utan att först ha prövat om det funnits verkställighetshinder enligt 10 kap. 14 a § kommunallagen. Kommun- styrelsens uppfattning att besluten framstod som lagliga när de fattades kan ifrågasättas, men inte tillbakavisas som grundlös. En konsekvens av den bedömningen är att det inte är nödvändigt att ta ställning till de effektivitetsskäl kommunstyrelsen åberopat till stöd för sin handläggning. Jag vill dock ta tillfället i akt och tillägga att det kommunsty- relsen anfört i den delen enligt min mening inte kan betraktas som tillräckligt för genomförande av verkställighetsåtgärder som inte kan återgå. Någon tvångssituation var det inte fråga om; det har inte framkommit något som visar att ett snabbt verkställande hade stor rättslig eller ekonomisk betydelse för kommunen. Om verkställigheten skulle behöva rättas fanns däremot en tydlig risk för att kommunen skulle hamna i svårigheter och ådra sig ska- deståndskrav. Att de styrande i en kommun önskar genomdriva från deras synpunkt angelägna samhällsförändringar på ett snabbt och smidigt sätt utgör enligt min mening inte skäl som kan sättas framför kommunmedlemmarnas rätt till en meningsfull laglighetsprövning. 2 010 /1 1:JO1 Allvarlig kritik mot Kommunstyrelsen i kommun, som trots rättsliga hinder verkställt ett beslut av kommunfullmäktige innan det vunnit laga kraft och underlåtit att verka för att frågan om rättelse underställdes fullmäktige efter det att beslutet upphävts (Dnr 1170-2009) Beslutet i korthet: Kommunstyrelsen i kommun anmäldes för att den verkställt ett beslut av kommunfullmäktige innan det vunnit laga kraft och för att den underlåtit att rätta beslutet sedan det upphävts av domstol efter laglighetsprövning. Kommunstyrelsen kritiseras för att den inte prövat om det funnits en beaktansvärd risk för att beslutet skulle kunna komma att upphävas om det överklagades och för att den verkställt beslutet trots att det var uppenbart att det skulle kunna upphävas. Kommunstyrelsen kritiseras också för att den inte utrett och i kommunfullmäktige väckt frågan om rättelse av beslutet sedan detta upphävts. Kommunstyrelsens förhållningssätt är ytterst anmärkningsvärt och förtjä- nar allvarlig kritik. Det inträffade ger intryck av att kommunstyrelsen helt ignorerat de regler i kommunallagen som den varit skyldig att följa. Kommunfullmäktige i kommun beslutade att godkänna att kommunen sålde fastigheten 1:224, på vilken en sim- och sporthall var uppförd, för en krona. I beslutet angavs att fastighetens bokförda värde var . Det upplystes också om att hyresavtal för sim- och sporthallen skulle tecknas av kultur- och fritidsnämn- den enligt tidigare beslut där. Vid sammanträdet yrkades att fastigheten i stället skulle läggas ut på anbud med fri prövningsrätt, ett yrkande som tidiga- re framställts vid kommunstyrelsens beredning av ärendet. Kommunfullmäk- tiges justerade protokoll över beslutet anslogs enligt uppgift på kommunens anslagstavla . verkställdes fullmäktiges beslut genom att köpekon- trakt m.m. undertecknades av kommunchefen och kommunstyrelsens ordfö- rande. Kommunfullmäktiges beslut överklagades med yr- kande om att det skulle upphävas. Överklagandet innehöll även ett yrkande om att domstolen skulle förordna att beslutet tills vidare inte skulle gälla, s.k. inhibition. beslutade Länsrätten i om inhibition. Länsrätten fann att utredningen entydigt talade för att försäljningen utgjorde stöd till en enskild näringsidkare i strid med bestämmelserna i 2 kap. 8 § kommunallagen (1991:900), KL. Beslutet överklagades inte. I en dom undanröjde länsrätten kommunfullmäktiges beslut (mål nr 1999-08). I domen angavs bl.a. följande. 2 010 /1 1:JO1 Den aktuella fastigheten har inte utbjudits till försäljning eller ens värderats av utomstående experter. Fastigheten har sålts för en krona som kommunen förbundit sig att betala en hyra om . Avtalet gäller och således har kommunen förbundit sig att betala en hyra om . Det är uppenbart att fråga är om otillåtet stöd till enskild näringsidkare (RÅ 1980 Ab 482). Det har inte framkommit i målet att det varit nödvändigt att sälja den aktuella fastigheten till ett pris understigande marknadsvärdet. Eftersom beslutet strider mot 2 kap. 8 § KL skall det upphä- vas. Länsrättens dom överklagades inte. Domen anmäldes vid kommunstyrelsens sammanträde (Ks § 181 Delgivningar p. Den föranledde inte någon åtgärd. Sedan en utredning hos JO inletts uppgav kommunchef vid kontakter med JO:s handläggare att frågan om rättelse av fullmäktiges upphävda beslut skulle behandlas vid kommunfullmäktiges sammanträde . Vid sammanträdet beslutades med stöd av 5 kap. 32 och 40 §§ KL att ta upp ett extra ärende om att på eget initiativ anta ett yttrande till JO. I yttrandet uppmanades JO att lämna anmälningarna utan åtgärd. Det angavs att kommu- nen är civilrättsligt bunden av ingångna avtal och att en återgång av det upp- hävda beslutet skulle medföra omfattande skadeståndsanspråk. Det är därför orimligt för kommun att rätta sig efter Länsrätten i läns beslut varför återgångsförfarandet avskrivits då beslutet inte kan göras om i riktig ordning. Fullmäktige fattade dock inte något beslut i frågan. Kommunstyrelsen i kommun anmodades att yttra sig. Styrelsen anförde följande. Kommunfullmäktige beslutade § 37 om försäljning av fastigheten 1:224, där köpekontraktet mellan kommun och godkändes. undertecknades avtalet mellan kommunens företrädare och köparen där köpekontrakt och köpebrev upprättades. Efter att detta civilrätts- liga avtal ingåtts mellan parterna meddelade Länsrätten i först inhibition och dom i ärendet den . kommun konstaterar att civilrättslig bundenhet i förhållande till avtalspart redan före inhibitionsbeslutet inträtt mellan kom- mun och . har också vid förfrågan meddelat kommunen att han gör gällande att sådan civilrättslig bundenhet ingåtts mel- lan kommun och honom, i och med att köpekontrakt, köpebrev och hyresavtal upprättats. Omständigheten av redan ingångna civilrättsliga avtal innebär att kommu- nen prövat möjligheten till en återgång av upphävt beslut men att detta har varit omöjligt i detta ärende. Ett eventuellt återgångsförfarande i detta ärende hade därför medfört omfattande ekonomiska skadeståndsanspråk. kommun anhåller därför att ombudsmän lämnar inkommen anmälan utan åtgärd. Kommunstyrelsen ingav kopior av protokoll från kommunfullmäktiges och kommunstyrelsens sammanträden, de aktuella köpehandlingarna och hand- lingar i länsrättens mål. Rättslig reglering och allmänna utgångspunkter för bedömningen har redovi- sats i referatets inledning, se ovan. 2 010 /1 1:JO1 Beslutet verkställdes innan det vunnit laga kraft. Det saknas spår av att någon prövning av det slag lagen föreskriver ägde rum. Det finns därför skäl att erinra kommunstyrelsen om att laglighetsprövningen är en viktig del av kommunmedlemmarnas demokratiska kontroll över att kommunens organ följer gällande regler. Kommunstyrelsen synes inte ha förstått sin uppgift i detta hänseende. Risken för att kommunfullmäktiges beslut skulle upphävas såsom stridan- de mot 2 kap. 8 § KL var uppenbar. Fastigheten med simhallen utbjöds inte till försäljning innan beslutet fattades av kommunfullmäktige. Någon obero- ende värdering gjordes aldrig, och det bokförda värdet var väsentligt högre än köpeskillingen. Fastigheten såldes för en krona som kommunen i ett avtal åtog sig att betala en hyra om totalt . Om kommunstyrelsen skulle ha ägnat saken vederbörlig uppmärksamhet hade den med andra ord inte kunnat undgå slutsatsen att hinder för verkstäl- lighet i princip förelåg. Bara om rättelse vore möjlig eller om starka effektivi- tetsskäl kunde anföras, skulle beslutet kunna verkställas före överklagandeti- dens utgång. Att det skulle bli svårt att rätta en verkställighet som består i att ingå ett bindande och reservationslöst avtal är uppenbart. Att det skulle ha funnits effektivitetsskäl av ekonomisk eller juridisk natur har inte ens gjorts gällande av kommunstyrelsen, som för övrigt inte kan anses ha besvarat de frågor som JO ställt om detta. Något godtagbart skäl för verkställigheten har således inte framkommit. Kommunstyrelsen har sammanfattningsvis inte fullgjort sin skyldighet att pröva om det förelegat några verkställighetshinder, och den har verkställt ett beslut trots att det var uppenbart att sådana hinder förelåg. Av utredningen framgår att kommunstyrelsen, trots att förflutit sedan länsrätten upphävde beslutet, ännu inte har sett till att frågan om rättelse underställts fullmäktiges prövning. Inte heller synes man, i syfte att förse kommunfullmäktige med ett beslutsunderlag, ha vidtagit någon åt- gärd för att utreda de närmare förutsättningarna för en rättelse. Skälet till detta förhållningssätt synes ha att göra med kommunens avtal med . Sedan de beslut som avtalet med grundas på har upphävts åligger det dock kommunfullmäktige att med till buds stående medel bringa verkställigheten att återgå. Det redan ingångna avtalet kan därvid självfallet utgöra ett problem, men man måste åtminstone försöka lösa det problemet. Att detta kan innebära kostnader försvagar inte det grundläggande kravet på återgångsåtgärder. I anledning av vad som i dessa delar anförts från kommunstyrelsens sida vill jag framhålla att laglig- hetsprövningen inte kan kringgås på så vis att man först verkställer ett beslut 2 010 /1 1:JO1 genom en civilrättsligt bindande uppgörelse och sedan, om beslutet upphävs, underlåter att vidta rättelse med hänvisning till att detta är omöjligt på grund av de skadeståndskrav som motparten reser. Man kan med andra ord inte först bryta mot lagen och sedan fly förutsebara följder av sitt handlande med moti- veringen att det blir för dyrt att reda upp det man ställt till med.