frsrdg · GY04JO1 · 2010-11-10 00:00:00 — Såvitt framkommit har inte heller varit skyldig att lämna uppgifter till enligt någon annan bestämmelse. I vart fall har inte begärt att få ta del av de aktuella uppgifterna. Det har därför inte förelegat sådana förhållanden som medfört att uppgifterna kunnat lämnas ut till verket trots sekretessen. Det är naturligtvis allvarligt att sekretesskyddade uppgifter har lämnats ut till en annan myndighet i strid med gällande regler. Annat har dock inte framkommit än att det har varit fråga om ett enstaka misstag. Mot den bakgrunden finner jag inte skäl att gå vidare i saken. Jag förutsätter att erforderliga utbildningsinsatser har vidtagits. Ärendet avslutas med den kritik som ligger i det ovan anförda. En läkare ansåg sig ha behov av vissa journalhandlingar för att tillvarata sina rättigheter i ett mål om disciplinpåföljd. Kritik mot läkaren för att han inhämtade handlingarna från berörd klinik genom att be en sekreterare vid kliniken att ta fram dem. Läkaren borde i stället ha gjort en formell framställning om att få kopia av handlingarna och upplyst om skälet till att han ville få tillgång till materialet (Dnr 3040-2008) födde ett barn på förlossningsavdelningen vid , , Västra Götalandsregio- nen. Ansvarig läkare under förlossningen var överläkaren . anmälde m.fl. till (). I beslut ålade med stöd av 5 kap. 3 § lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område och ytterligare två personer en varning 2 010 /1 1:JO1 (ärende dnr 2005/3445:B2). m.fl. överklagade beslutet till Länsrätten i , som genom dom avslog överklagandena (länsrättens mål nr 13960-07). överklagade do- men till Kammarrätten i och vidare till Regeringsrätten. I en anmälan till JO framförde M.A:s mor, , klagomål mot , . Till anmälan hade vissa handlingar fogats. A.A. anförde bl.a. följande. begärde att få kopia av journalhandlingar och obduktionsresul- tat rörande det avlidna barnet från barnkliniken på . Kliniken lämnade ut handlingarna. gav därefter in dem till länsrätten. Det- ta skedde utan att barnets föräldrar hade tillfrågats. Länsrätten hade inte be- gärt att få ta del av dokumentationen. agerande skedde i egen- skap av privatperson i ett civilrättsligt mål. Av ingivna handlingar framgick att A.A. ifrågasatte vilken relevans obduk- tionsresultatet skulle kunna ha för att avgöra huruvida fosterövervakningen hade skötts på ett korrekt sätt. Inledningsvis inhämtades beslut i ärende dnr 2005/3445:B2 och dagboksblad i Länsrättens i mål nr 13960-07. inom anmodades därefter att inkomma med utredning och yttrande över den formella handläggningen i samband med utlämnandet av ifrågavarande handlingar. Styrelsen för Sahl- grenska gav som remissvar in ett av sjukhusdirektören och områdeschefen undertecknat yttrande. I yttran- det anfördes bl.a. följande. I samband med vård och uppföljning efter den aktuella förlossningen i okto- ber 2005, där barnet dog , har ansvarig förloss- ningsläkare haft tillgång till undersökningsresultat och journalhandlingar från vården på nyföddhetsavdelningen. Detta följer de regelverk och har för informationsöverföring. Sahl- grenska regler för informationssäkerhet, Regler för att ta del av information i journalhandlingar vid SU [ ], SOSFS 2008:14 (M) [ ]. Inom vårdkedjan graviditet, födande, BB-vård och vård av sjukt nyfött barn, används olika elektroniska journalsystem. Inom tillämpas principen att sjukhuset utgör ett samlat sjukhus med en samlad journal. Huvudregeln är att personal inom SU har rätt att ta del av patientjournalen om det behövs för vård eller vårdrelaterad aktivitet. Inom förlossningsvården är definitionen av vårdprocess och vårdansvar för patient komplex. Fram till det ögonblick barnet föds har barnmorska och förloss- ningsläkare ansvar för två individer som dokumenteras under kvinnans identi- 2 010 /1 1:JO1 Journalföring av det friska nyfödda barnet sker under BB-tiden i moderns journal och ingen egen journalhandling för barnet läggs upp. I det fall ett nyfött barn kräver vård på nyföddhetsavdelning journalförs barnet i en egen journal. Om ett barn är dödfött eller avlider i anslutning till förlossningen skrivs obduktionsremiss av förlossningsläkare. Dör barnet efter det att det överförts till nyföddhetsavdelning skriver som regel barnläkare obduktions- remiss. Obduktionsprotokoll och specialundersökningar i samband med ob- duktion besvaras till remisskrivaren medan den läkare som varit engagerad under en komplicerad förlossning informeras genom journalkopia. Kännedom om obduktionsresultat behövs för att uppföljning av den aktuel- la graviditeten och förlossningen ska kunna ske. Dessutom är en noggrann analys av betydelse för planläggning av kommande graviditeter och förloss- ningar. I det aktuella fallet har ansvarig förlossningsläkare, , haft tillgång till data från barnjournalen. Detta framgår av en dokumentation från ett återbesök då tillsammans med överläkare på nyföddhetsavdelningen i detalj går igenom de undersökningsresultat som framkommit. Handläggningen av förlossningen har granskats av Social- styrelsens regionala tillsynsenhet i och (). Dessa båda myndigheter har för sin utredning och sina beslut rekvirerat kompletta journalhandlingar. Då beslut om tilldelande av varning överklagas till länsrätten av utnyttjar Socialsty- relsen i denna process professor som medicinskt sakkun- nig. Denne noterar i sitt yttrande att han ej haft tillgång till obduktionsproto- kollet. Obduktionsprotokollet är av central betydelse eftersom detta beskriver både skador som uppkommit i samband med syrebristen under förlossningen, och tecken till övrig sjukdom som kunnat bidra till dödsfallet. Efter professor yttrande har bifogat en kopia på obduktionsprotokollet. För uppgifter i en patientjournal om enskildas hälsotillstånd eller andra per- sonliga förhållanden gäller sekretess enligt 7 kap 1 c § sekretesslagen, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstå- ende till den enskilde lider men. Sekretessen gäller i viss utsträckning även till skydd för en avliden men i ett sådant fall är det framför allt närstående till den avlidne som skyddas. Enligt 1 kap 3 § l stycket sekretesslagen får en sekretessbelagd uppgift hos en myndighet inte röjas för enskild om annat inte anges i lag eller förordning. En sådan uppgift får på motsvarande sätt inte heller röjas för en annan myn- dighet. Av 2 stycket samma paragraf framgår att sekretess även kan gälla mellan olika verksamhetsgrenar inom samma myndighet när de är att betrakta som självständiga i förhållande till varandra. Förlossningskliniken vid SU/och barnkliniken vid Drottning barn- och ung- domssjukhus är två enheter inom (). De är dock inte självständiga i förhållande till varandra. Det kan här anmärkas att sekretess numera efter lagändring inte hindrar att uppgifter lämnas mellan olika hälso- och sjukvårdsmyndigheter inom samma landsting och således inte heller mellan olika verksamhetsgrenar inom dessa myndighe- ter. I de sistnämnda fallen gäller den s k inre sekretessen. Sekretess hindrar enligt 14 kap 2 § 1 stycket 1 punkten inte att en uppgift lämnas till en annan myndighet om uppgiften behövs där för rättegång, ärende om disciplinansvar m m mot någon rörande dennes deltagande i verksamhe- ten vid den myndighet där uppgiften förekommer. En tjänsteman som är un- derkastad sekretessregler skall inte på grund härav vara förhindrad att försva- 2 010 /1 1:JO1 ra sig rättsligt mot något som kan föranleda ansvar eller annan rättslig påföljd (Norström-Sverne: Sekretess i hälso- och sjukvården, 3:e upplagan, sid. 31). Det är inte en förutsättning för tillämpning av ovannämnda paragraf att ut- lämnandet sker på begäran av en annan myndighet. Det är den utlämnande myndigheten som har att bedöma om uppgiften behövs hos den andra myn- digheten för de i paragrafen angivna ändamålen. I det aktuella fallet bör det således inte fästas avseende vid att handläggaren på länsrätten uppgett sig inte behöva uppgifterna. Ett utlämnande från SU till länsrätten stod alltså inte i strid med sekretesslagens bestämmelser. Vad gäller handläggningen uppstår frågan om haft befogenhet att som befattningshavare vid SU lämna ut ifrågavarande handlingar till länsrät- ten och göra den erforderliga sekretessprövningen. När en handling skall lämnas ut till en enskild, prövas frågan om utlämnande i första hand av be- fattningshavare hos myndigheten som enligt arbetsordning eller särskilt beslut svarar för vården av handlingen. Motsvarande reglering finns inte vid utläm- nande till en annan myndighet. I befattning som överläkare ingår att pröva utlämnande av patientjournaler från i första hand förlossningsklini- ken. Det kan konstateras att det i det aktuella fallet kunde ha varit lämpligare att han vänt sig till en kollega vid barnkliniken och bett denne översända kopior av patientjournaler i tillämpliga delar till länsrätten. Det var emellertid som bäst kunde bedöma vilka uppgifter som kunde behövas hos länsrätten för att ta ställning till hans överklagande. Det har därför varit natur- ligt att först lämna handlingarna till och låta honom avgöra vad som skulle lämnas ut till domstolen. Han har inte använt sig av handlingarna som privatperson utan i ett ärende om disciplinansvar för yrkesutövning hos SU. Anmälaren menar att inte borde ha fått för egen del läsa de aktu- ella journaluppgifterna utan samtycke från de närstående. Enligt vår uppfatt- ning skulle reglerna om inre sekretess tillämpas. Dessa formuleras i 4 kap. 1 § patientdatalagen, som visserligen inte gällde vid tiden för den aktuella hän- delsen men som enligt förarbetena motsvarar då gällande bestämmelser. Det sägs där att den som arbetar hos en vårdgivare får ta del av dokumenterade uppgifter om en patient endast om han eller hon deltar i vården av patienten eller av annat skäl behöver uppgifterna för sitt arbete inom hälso- och sjuk- vården. Det råder delade meningar om en läkares vårdre- lation med en patient upphör. Även om deltagande i vården av barnet i och för sig kan anses ha avslutats när barnet fördes över till barnkli- niken, så ingick det i hans uppgifter att ta ställning till utlämnande av patient- journalen. Han behövde då ta del av uppgifterna i den funktionen. Om reglerna om sekretess i sekretesslagen varit tillämpliga på utlämnandet av uppgifterna till skulle man vid barnkliniken ha gjort en s k menprövning. Man hade då möjligen bedömt att det stått klart att uppgifterna kunde lämnas till utan att barnets föräldrar (närstående) lider men. Utlämnandet av journaluppgifterna till länsrätten har inte skett i strid med sekretesslagen. Det är rättsligt osäkert om haft rätt att själv ta del av journal- kopiorna vid det aktuella tillfället, eftersom hans vårdrelation med patienten avslutats. 2 010 /1 1:JO1 har haft rätt att vid behandlingen av sitt överklagande till läns- rätten visa på omständigheter som kunde framgå av de inlämnade journalko- piorna. Närstående till patienten kan inte antas ha lidit men vare sig genom läsning av patientjournalen eller på grund av utlämnandet till länsrätten. Till remissvaret fogades bl.a. ett yttrande från . an- förde följande. Inledningsvis vill jag informera om att jag i min roll som vårdenhetsöverläka- re inom förlossningsvården alltsedan bil- dades tillsammans med ansvarig neonatolog varit ansvarig för den årliga sammanställningen av den perinatala dödligheten. Uppgiften innebär en ana- lys av bakomliggande orsaker i alla enskilda fall. I det aktuella anmälningsfallet har tolkningen av fosterljudsregistreringen spelat en viktig roll, inte bara i kritik mot de då tjänstgörande barnmorskorna utan även mot mig, (trots att jag ej sett registreringarna före mitt förlossningsavslutade ingrepp), då jag i efterhand försökte ge de anhöriga en nyanserad tänkbar förklaring till förändringarna. efter förloss- ningen stod det nämligen klart att barnet inte bara haft syrebrist utan varit allvarligt sjukt före förlossningen. Då sakkunnige (torde rätteligen vara sakkunni- ge; JO:s anm.) i sitt yttrande angav att han ej läst obduktionsprotokollet fann jag det relevant att till länsrätten bifoga detta för att han skulle kunna väga in denna information i sin bedömning. Förändringarna hade nämligen enligt min bedömning en sådan karaktär att denna information var viktig för att kunna göra bedömningen allsidig. Jag bedömde att även neonataljournalens beskriv- ning av barnets status styrkte att barnet hade de allvarliga förändringar som hade sin motsvarighet i obducentens mikroskopifynd. Jag hade informerat anhöriga om misstankarna avseende komplicerande sjukdom dels på sjukhuset efter förlossningen, dels vid två upp- följande samtal. Från min journalföring framgår att jag tillsammans med ansvarig neonatolog mycket noggrant informerat om de sjukliga förändring- arna. Jag har alltså som patientens läkare redan haft denna information innan vårdkontakten avslutades, något som anhöriga måste haft kännedom om. Någon ny information fanns ej i fallet eftersom barnet avled . Jag gjorde alltså inget intrång i information som jag inte redan väl kände till. Jag anser inte att jag är att betrakta som en civil person utan som en tjänsteman som står under sekretesslagen. Enligt 14 kap 2 § 1 stycket 1 punk- ten hindrar sekretess inte att en uppgift lämnas till annan myndighet om upp- giften behövs där för ärende om disciplinansvar. Vad som bedöms nödvändigt att lämna ut för en allsidig bedömning måste avgöras av den utlämnande myndigheten, ej av handläggare på den mottagande. tillämpas principen att personal har rätt att ta del av journal om den behövs för vård eller vårdrelaterad aktivi- tet. Rent praktiskt rekvirerades handlingarna muntligt genom neonatalsekrete- raren. A.A. kommenterade remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. A.A. har ifrågasatt det förhållandet att barnkliniken vid Sahlgrenska Universi- tetssjukhuset, , efter avslutad vårdrelation och utan att föräld- rarna till det avlidna barnet hade tillfrågats, lämnat ut journalhandlingar och 2 010 /1 1:JO1 obduktionsresultat rörande barnet till och att han vidarebefordrat handlingarna till Länsrätten i . Av utredningen framgår bl.a. följande. I det aktuella målet prövade länsrät- ten om m.fl. skulle åläggas disciplinpåföljd för sitt agerande i samband med en förlossning efter vilken barnet avled. Under handläggningen av målet framkom att medicinske sakkunnige inte hade haft tillgång till obduktionsresultatet inför sitt utlåtande rörande förlossningen. ansåg att det var viktigt att ta del av obduktionsresultatet för att kunna göra en allsidig bedömning av saken och att det fanns uppgifter i bar- nets journal som var av intresse i sammanhanget. Han bad därför en sekrete- rare vid barnklinken att ta fram de aktuella handlingarna till honom. Efter att ha fått handlingarna gav han in dessa till länsrätten. Jag har förståelse för att gjorde den bedömningen att länsrät- ten behövde ta del av bl.a. obduktionsresultatet inför sitt ställningstagande i målet om disciplinpåföljd. Fråga uppkommer emellertid om hade rätt att förfoga över de aktuella handlingarna på det sätt som skedde. Av 25 kap. 1 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL, följer att sekretess gäller inom hälso- och sjukvården för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men (motsvarande bestämmelse fanns före i 7 kap. 1 c § första stycket sekretesslagen [1980:100], SekrL). I 10 kap. 18 § OSL stadgas att sekretess inte hindrar att en uppgift lämnas till en myndighet, om uppgiften behövs där för förundersökning, rättegång, ärende om disciplinansvar eller skiljande från anställning eller annat jämför- bart rättsligt förfarande vid myndigheten mot någon rörande hans eller hennes deltagande i verksamheten vid den myndighet där uppgiften förekommer (motsvarande bestämmelse fanns före i 14 kap. 2 § första stycket 1 SekrL). Paragrafen innebär att en tjänsteman som har tystnadsplikt inte på grund av sekretess är förhindrad att försvara sig rättsligt mot misstan- ke eller anklagelse om brott eller om tjänsteförseelse eller liknande som kan föranleda disciplinansvar eller annan rättslig påföljd (se prop. 1979/80:2 Del A s. 324). Enligt 4 kap. 1 § patientdatalagen (2008:355), som trädde i kraft , får den som arbetar hos en vårdgivare ta del av dokumenterade uppgif- ter om en patient endast om han eller hon deltar i vården av patienten eller av annat skäl behöver uppgifterna för sitt arbete inom hälso- och sjukvården. I nu aktuellt hänseende innebär bestämmelsen endast ett förtydligande av tidi- gare reglering i 7 § första stycket patientjournallagen (1985:562) om att varje journalhandling skulle hanteras och förvaras så, att obehöriga inte fick till- gång till den (se prop. 2007/08:126 s. 143). Regeln slår fast en inre sekretess som kompletterar det integritetsskydd som bl.a. OSL ger i fråga om utläm- nande av uppgifter från hälso- och sjukvården. Det är bara en begränsad del av personalen på en klinik som i sitt arbete behöver tillgång till patientens journal. Respekten för patientens integritet kräver att ingen utanför denna krets får tillgång till journalen. 2 010 /1 1:JO1 när rekvirerade handlingarna rörande det av- lidna barnet från barnkliniken hade han inte behov av de däri dokumenterade uppgifterna för sitt arbete inom hälso- och sjukvården. Han var således inte behörig att på den grunden förfoga över den aktuella dokumentationen. Att tidigare i sitt arbete hade tagit del av de ifrågavarande uppgifter- na ändrar inte den bedömningen. Jag är därför kritisk till att , genom en sekreterare vid barnkliniken, inhämtade handlingarna och vidarebe- fordrade dessa till länsrätten. Det kan här konstateras att sekreteraren torde ha utgått från att behövde materialet i sitt arbete vid sjukhuset. Jag finner inte skäl att göra några uttalanden rörande sekreterarens agerande. I stället för att be en sekreterare att ta fram handlingarna borde ha vänt sig till en befattningshavare vid barnkliniken som var behörig att pröva utlämnandefrågan. Han borde således ha gjort en formell framställning om att få kopia av handlingarna alternativt att kopiorna skulle skickas till länsrätten och upplyst om att han ansåg sig ha behov av materialet för att tillvarata sina rättigheter i målet om disciplinpåföljd. Det hade sedan ankom- mit på berörd befattningshavare vid barnkliniken att göra erforderlig sekre- tessprövning. JO brukar inte uttala sig om bedömningsfrågor. Jag tar därför inte ställning till om det på grund av sekretess skulle ha förelegat hinder för att lämna ut handlingarna till och/eller länsrätten. Vad som i övrigt har framkommit föranleder inte något uttalande från min sida. Ärendet avslutas med den kritik som ligger i det ovan anförda. Kritik mot en skolsköterska som för annan personal vid skolan röjt sekretesskyddade uppgifter som elever lämnat till henne (Dnr 2333-2009) I en anmälan till JO, och därtill kompletterande skrivelse, framförde L.G. klagomål mot tjänstemän vid i . Hon anför- de bl.a. följande. Hennes döttrar blev kallade till skolsköterskan på grund av hög frånvaro. När samtalen ägde rum, , var flick- orna elva respektive . gjorde bedömningen att flickorna hade det jobbigt i hemmet med bl a bråk. Efter att ha fått den äldsta flickans samtycke förde skolsköterskan informationen vidare till bl.a. lärare vid skolan. gjorde gällande att hade brutit mot tystnadsplikten och att de uppgifter som skolsköterskan fört vidare var orikti- ga. Hon tog kontakt med samtliga men endast en av de tillfrågade tjäns- temännen erkände vad skolsköterskan hade sagt. 2 010 /1 1:JO1 i anmodades att in- komma med utredning och yttrande över vad L.G. hade framfört i sina skri- velser till JO. Nämnden gav som remissvar in ett av skoldirektören och skoljuristen undertecknat yttrande. I yttrandet anfördes bl.a. följande. Skol- och barnomsorgsförvaltningens utredning Anmälaren anmälde per telefon till undertecknad handläggare att sekretessbelagda uppgifter skulle ha röjts av skolsköterskan. Anmä- laren uppgav bl.a. att de uppgifter som skolsköterskan skulle ha röjt är helt felaktiga. Av den utredning som därvid inleddes av skol- och barnomsorgs- förvaltningen har i huvudsak följande framkommit. Flickornas båda klasslärare anmälde till skolsköterskan att flickorna hade stor frånvaro. Vid samtal skolsköterskan höll med respektive flicka, uppgav flickorna, oberoende av varandra dock samstämmigt, att det var bråk hemma mellan anmälaren och hennes nye sambo. Skolsköterskan frågade respektive flicka om hon fick säga detta till deras respektive klasslärare. Det gav respek- tive flicka sitt muntliga medgivande till. Då skolsköterskan kontaktade anmälaren och berättade om samtalen med flickorna, uppgav anmälaren att uppgifterna om bråk är falska och att skol- sköterskan därför får tala om att hon kommit med falska uppgifter. Anmälaren kontaktade rektorn som sammankallade till ett möte. Närva- rande var anmälaren, hennes sambo och rektorn samt skolsköterskan. Det utmynnade i att anmälaren ville närvara vid ett där skolsköterskan, på anmälarens uppmaning, skulle redogöra för vad hon hade sagt samt fram- föra att hon (skolsköterskan) hade missuppfattat flickorna. Vid uppgav skolsköterskan därför att hon lovat anmälaren att säga att det måste ha blivit ett missförstånd. Skolsköterskan uppgav vidare att oroligheterna inte är hos mamma utan möjligen hos pappa. Anmälaren avbröt då skolsköterskan och påpekade att hon återigen bröt mot sin sekretess. Föräldrarna har gemensam vårdnad om flickorna. Skolhälsovårdens verk- samhetschef, som övertagit flickornas ärenden, (tidigare skolsköterska på ) har härefter haft möte med anmälaren och flickornas pappa. Pappan hade ingen invändning mot hur skolan hanterat ifrågavarande ärende. Flickan M:s lärare vidhåller att han inte erhållit några dylika uppgifter av skolsköterskan. Han har inte heller ljugit för anmälaren. Skolsköterskan upplevde att hon fick flickornas fulla förtroende. Det enda hon har haft för ögonen är flickornas bästa och hur flickorna på bästa sätt skulle kunna få stöd i skolan. Hon har inte haft något uppsåt att bryta sin tystnadsplikt. Det som bekymrar skolsköterskan är om flickornas förtroen- de för henne är skadat p.g.a. vad som sedan skett. Hon har bett anmälaren om ursäkt för det inträffade. Skol- och barnomsorgsnämndens yttrande Skolsköterska har sekretess enligt 25 kap. 1 § OSL, s.k. stark sekretess. Sådan sekretess kan hävas av den till vars skydd sekretessen gäller. När det gäller barn/ungdomar förvärvar de allt efter ålder och mognad en allt större rätt att själva förfoga över den sekretess som gäller till skydd för dem, 12 kap. 3 § OSL. I förevarande fall torde det vara ett gränsfall huruvida flickorna själva kunde häva den sekretess som gäller till skydd för dem eller om även vård- 2 010 /1 1:JO1 nadshavarnas medverkan härtill krävdes för att skolsköterskan skulle kunna lämna känslig information om flickorna vidare till klasslärare. I det fall ett barn/ungdom har tillräcklig ålder och mognad för att själv kunna häva den sekretess som gäller till skydd för barnet/ungdomen, är det dock inte möjligt för någon annan att häva sekretess som gäller till skydd för annan person. Det är en mycket grannlaga uppgift för skolpersonal och t.ex. en skolskö- terska att hantera barn och ungdomar i dylika situationer. För barn är svårig- heterna än större då de hamnar i svåra lojalitetskonflikter. Skolsköterskan har endast haft flickornas bästa för ögonen. Något uppsåt att röja sekretessbelag- da uppgifter har hon inte haft. Utbildningsinsatser i offentlighet och sekretess pågår gentemot olika yrkesgrupper inom skol- och barnomsorgsnämnden och gymnasie- nämnden. Hon anförde bl.a. att hennes yngsta dotter inte var mogen att fatta beslut om att själv häva sekretessen och att det var tveksamt om den äldsta dottern hade sådan mognad. I ett beslut anförde JO bl.a. följande.