frsrdg · GY04JO1 · 2010-11-10 00:00:00 — Av skrivelsen framgick att överförmyndarnämnden kunde komma att fatta ett beslut om att entlediga henne. Vidare sades att nämnden hade till uppgift att utreda om J.M. var i behov av en god man även för ekonomin. ombads att skicka in kopior på de fullmakter som J.M. lämnat till henne. Nämnden önskade ett skriftligt svar . skickade en kopia på denna skrivelse till J.M. lämnade ett skriftligt svar på nämndens skrivelse. Svaret kom in till nämnden . Av svaret framgick att E.F. godtog nämndens uppfattning att hon inte skulle fortsätta att arbeta som personlig assistent. Hon sände också in de fullmakter som överförmyndarnämnden hade efterfrågat. 2 010 /1 1:JO1 Assistansanordnaren kom med ytterligare handlingar till överförmyndarnämnden. Av handlingarna framgick att assistansanordna- ren sagt upp avtalet om personlig assistans för J.M. beslutade att entlediga E.F. som god man. I beslutet finns en redogörelse för vissa omständigheter. Under skäl för beslut anges att nämnden har fått information i ärendet som styrker ett entledigande. E.F:s överklagande till tingsrätten sändes över E.F:s överklagande av överförmyndarnämndens beslut kom in till kommunen . , , sändes överklagande och aktuella handlingar över till tingsrätten för prövning. J.M. lämnade in ett handskrivet brev till överförmyndar- nämnden, där det stod att hon ville ha sin mamma som god man. Brevet sän- des över till tingsrätten. har medgett att tingsrätten bifaller överklagandet skrev i sitt yttrande till tingsrätten att den konstaterar att det överklagade beslutet brister vad gäller kommunice- ring inför beslutet och beslutsmotivering. medgav att tingsrätten bifaller E.F:s överklagan. Ärendet är ännu inte avgjort av tingsrät- ten. gjorde vid sammanträde bedöm- ningen att det fanns skäl att entlediga E.F. från sitt uppdrag. Bedömningen grundades på de uppgifter som kommit från J.M:s assistansanordnare. måste konstatera att den har brustit vad gäller skyldigheten att kommunicera de handlingar som kommit in från assistansan- ordnaren innan beslutet fattades. Beslutet om entledigandet innehåller en motivering, som dock inte uppfyller de krav på tydlighet som kan ställas. För att eliminera risken att liknande fel uppstår i fortsättningen kommer överförmyndarnämndens ledamöter och handläggare att genomgå utbildning i förvaltningsrätt. yttrade sig även över det förnyade remissvaret. inkom därefter skriftligen med följande komplettering. Det är en felskrivning att J.M. står som sökande i beslutet att förordna en ny god man. J.M. har inte ansökt om något byte. Beslutet är en följd av att överförmyndarnämnden beslutat att entlediga den tidigare gode mannen. Om framställningar om att få ut allmänna handlingar handläggare tog emot en fram- från A.M. om att ta del av allmänna handlingar. bad att A.M. skulle precisera vilka handlingar hon ville ha. skickade ett svar där hon skrev att hon ville ha ett brev som Medarbetare i Norr skickat till nämnden. Detta brev skickades till A.M. Det finns inte dokumenterat när A.M:s framställan om att få del av handlingar kom, men handläggaren uppger att hon begärde förtydligandet från A.M. eller dagen innan frågan kom. begärde i ett telefonsamtal med handläggaren att få ta del av samtliga handlingar i ärendet. 2 010 /1 1:JO1 visste inte om handlingarna kunde lämnas ut, utan bad om att få kontrollera den saken. Hon hänvisade i samtalet till möjligheten att få hand- lingarna från assistansbolaget. Efter att ha kontrollerat om handlingarna kun- de lämnas ut skickades samtliga handlingar till E.F. Handlingarna skickades dagen efter begäran kom in, eller möjligen . beslutade att upphäva nämndens beslut från och E.F. blev därigenom åter god man för J.M. I beslut anförde JO bl.a. följande. Handläggningen av ärendet om entledigande av den gode mannen m.m. Av 11 kap. 19 § första stycket (FB) framgår att frågor som rör anordnande och upphävande av godmanskap enligt 11 kap. 4 § FB prövas av rätten. Av 11 kap. 4 § andra stycket FB framgår att rätten, när den meddelar ett beslut om att anordna godmanskap, ska förordna en god man att utföra uppdraget. I annat fall ska förordnandet av en god man meddelas av överförmyndaren. Överförmyndaren har enligt bl.a. 11 kap. 20 § FB rätt att under vissa förutsättningar entlediga en god man. Innan överförmyndaren entledigar en god man ska överförmyndaren ge den gode mannen tillfälle att yttra sig (11 kap. 24 § FB). Undantag från denna regel får göras endast om det föreligger fara i dröjsmål. Enligt 19 kap. 2 § första stycket FB ska vad som är föreskrivet om överförmyndare även gälla överförmyndarnämnd. Av utredningen framgår bl.a. följande. skickade överförmyndarnämnden en skrivelse till E.F. I skrivelsen redovisades nämn- dens bedömning att det kunde vara olämpligt att inneha uppdrag både som god man och som personlig assistent åt samma person, och det upplystes att frågan om ett entledigande av E. F. skulle tas upp och diskuteras i nämnden. inkom med ett yttrande i saken. beslutade nämnden att entlediga E.F. från uppdraget som god man. I beslutet anfördes att nämn- den fått information i ärendet som styrkte ett entledigande. överklagade nämndens beslut till tingsrätten och anförde bl.a. att nämndens beslut saknade motivering och att varken hon eller J.M. beretts tillfälle att yttra sig inför nämndens beslut. upphävde nämndens beslut med hänvisning till det som hade anförts av E.F. Det har framkommit att E.F. fick yttra sig inför nämndens beslut, dock utan att i samband därmed få ta del av det aktuella utredningsmaterialet. borde ha fått ta del av och yttra sig över även det material som hade tillförts av assistansbolaget och som låg till grund för nämndens avgörande (jfr Hell- ners/, Förvaltningslagen med kommentarer, 2:a uppl., s. 191). Jag delar nämndens och tingsrättens uppfattning att kommuniceringsskyldig- heten enligt 11 kap. 24 § FB har åsidosatts. Klagomålet om att nämnden inför beslutet underlåtit att kommunicera med J.M. har inte bemötts av nämnden i remissvaret. Jag vill dock framhålla att enligt 11 kap. 21 § FB ska även den enskilde (huvudmannen) ges tillfälle att yttra sig inför ett beslut om entledigande, om det kan ske. 2 010 /1 1:JO1 När det därefter gäller utformningen av beslutet konstaterar jag att det i be- slutet inte framgår vilken information som legat till grund för entledigandet och inte heller på vilket sätt informationen utgjort skäl för ett entledigande. Ett beslut ska normalt innehålla de skäl som bestämt utgången, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild (20 § förvaltningslagen [1986:223]). Detta innebär bl.a. att ett beslut klart och tydligt ska motive- ras på ett sådant sätt att det av beslutet går att läsa ut vad som i det enskilda fallet varit avgörande för utgången. Den eller de bestämmelser som nämnden grundar ett avgörande på, liksom bestämmelsens eller bestämmelsernas inne- håll, bör också redovisas (se /, Förvaltningslagen med kommentarer, 2:a uppl., s. 227 f.). Dessa krav är i förevarande fall inte upp- fyllda utan beslutet präglas av en oacceptabel otydlighet. I sammanhanget noterar jag att nämnden i beslutet entledigade E.F. utan att förordna en ny god man för J.M. Hand- läggningen medförde att J.M. för en period stod utan god man en situation som överförmyndaren bör sträva efter att undvika, jfr 11 kap. 4 § andra styck- et, 18 § andra stycket och 19 § andra stycket FB. Därtill kommer att, när nämnden förordnade en ny god man, E.F. åter entledigades från uppdraget, trots att hon då inte var god man för J.M. I beslutet anges vidare att J.M. hade ansökt om ny god man, trots att så inte var fallet. Det ovan sagda visar att nämnden i flera avseenden underlåtit att handläg- ga ärendet i enlighet med vad som följer av FB och förvaltningslagen och nämnden förtjänar kritik. En framställan om att ta del av allmänna handlingar ska behandlas genast eller, om framställningen avser att få kopia av en allmän handling, skyndsamt (2 kap. 12 och 13 §§ tryckfrihetsförordningen). JO har i ett flertal beslut utta- lat att besked i en utlämnandefråga normalt bör lämnas som fram- ställningen gjorts. Någon eller några dagars fördröjning kan dock godtas om en sådan fördröjning är nödvändig för att myndigheten ska kunna ta ställning till om den efterfrågade handlingen är allmän och offentlig. Av 16 kap. 7 § FB framgår att den som har god man, den enskildes make eller sambo och närmaste släktingar har rätt att ta del av de handlingar som rör ställföreträdarskapet och som förvaras hos överförmyndaren. Överför- myndarens prövning av en begäran om att få ta del av sådana handlingar, från någon som påstår sig omfattas av den nämnda personkretsen, inskränker sig därför till frågan om personen faktiskt hör till den enskildes närmaste släk- tingar. Enligt överförmyndarnämnden fick A.M. ta del av begärda handlingar som hon preciserade vilka handlingar som hon var intresserad av. I fråga om E.F:s begäran föreligger viss oklarhet beträffande hur länge det dröjde innan denna åtgärdades av nämnden. I och med att E.F. i egenskap av närstående enligt 16 kap. 7 § FB har en ovillkorlig rätt att ta del av sådana handlingar som rör ställföreträdarskapet och förvaras hos överförmyndar- nämnden förelåg dock inte något legitimt skäl att avvakta med ett utlämnande 2 010 /1 1:JO1 av handlingarna till henne. Ett utlämnande borde därför ha ägt rum eller senast dagen därpå som nämnden mottog E.F:s begäran. Åtgärden att i stället hänvisa E.F. och enligt oemotsagd uppgift från A.M. till det företag som hade skickat handlingarna till nämnden var givetvis felaktig. Denna inställning vidhölls dock endast tillfälligt och jag ser inte anledning att uppehålla mig vid detta ytterligare. 2 010 /1 1:JO1 Mycket allvarlig kritik mot två kommuner för domstolstrots i upphandlingsärenden (Dnr 3026-2009) JO meddelade ett beslut med följande innehåll. I en anmälan till JO framförde chefsjuristen klagomål mot Sim- rishamns kommun och kommun. Han anförde följande. och kommun (Kommunerna) avropar löpande och utan föregående offentligt upphandlingsförfarande tjänster för omhändertagande av avfall från Avfallsaktiebolag (SYSAV). Regeringsrätten har i domar av i målen 172 175-06 samt 176179-06 (RÅ 2008 ref. 26) fastställt tidigare utslag av Läns- rätten i län med innebörden att Kommunerna ska göra om de aktuella upphandlingarna av ifrågavarande tjänster som avser avfallshantering med tillämpning av bestämmelserna i lagen om offentlig upphandling, . Trots att det numera har gått (och ) sedan Regeringsrättens lagakraftvunna avgöranden har Kommunerna ännu inte ens påbörjat några upphandlingar enligt . och kommun anmodades att yttra sig över anmälan. Som sitt remissvar ingav respektive kommun ett yttrande av förbundsjuris- ten vid Kommuner och Landsting . I yttrandet an- förde sammanfattningsvis att kommunerna enligt hans be- dömning hade rätt att utan upphandling köpa tjänster från SYSAV för om- händertagande av hushållsavfall under förutsättning att kommunerna försäk- rade sig om att SYSAV inte genom oskälig prissättning, konkurrens- snedvridande korssubventionering etc. missbrukar den dominerande ställning som detta ger bolaget. grundade sin bedömning på ståndpunkten att Regerings- rättens domar i de s.k. SYSAV-målen inte var förenlig med EG-rätten på området. Han utvecklade skälen för sin ståndpunkt på ett utförligt sätt. yttrade sig över remissvaren. Han begärde därvid att JO skul- le inleda ett straffrättsligt förfarande mot berörda tjänstemän och ledamöter i kommunerna. och kommun inkom därefter med ytterli- gare handlingar (ett remissyttrande av Återvinningsindustrierna och ett rätts- utlåtande upprättat av advokaten ). gav in en skrivelse, i vilken han uppgav att Europeiska kom- missionen hade beslutat att i den aktuella frågan inleda ett s.k. överträdelse- 2 010 /1 1:JO1 Han bifogade en kopia av kommissionens underrät- telse om ärendet till regeringen. Kommunerna ingav därefter ytterligare handlingar, bl.a. kopior av kom- munernas yttranden till med anledning av det ovannämnda överträdelseförfarandet (dnr 128/2010). Av Regeringsrättens domar i de s.k. SYSAV-målen (RÅ 2008 ref. 26) fram- går i huvudsak följande. Mellan ett antal kommuner i län, däribland och kommun, gäller ett konsortialavtal enligt vilket kommunerna förbundit sig att samverka inom avfallsområdet genom . SYSAV ska bl.a. svara för den regionala återvinningen och avfallshanteringen för del- ägarkommunerna och driva regionala behandlingsanläggningar. Verksamhe- ten ska drivas enligt affärsmässiga principer. Till grund för debiteringen ska ligga en taxa framtagen på närmare angivet sätt. Varje delägarkommun för- binder sig att till bolagets anläggningar avlämna allt avfall som kan tas emot i anläggningarna och som kommunen har ansvar för enligt lagstiftningen. begärde olika bolag i en ansökan hos Länsrätten i län överprövning och interimistiskt beslut av ett förfarande varigenom de i ären- det anmälda kommunerna lämnat i uppdrag åt SYSAV att löpande omhänderta respektive kommuns avfall. Bolagen yrkade att kommunernas förfaranden skulle göras om. Länsrätten, som fann att kommunernas förfaran- de var att bedöma som köp av tjänster genom direktupphandling, förordnade i domar som meddelades att kommunerna skulle göra om upphandlingen av ifrågavarande tjänster som avser avfallshantering med tillämpning av bestämmelserna i . Kommunerna överklagade länsrättens domar hos Kammarrätten i . Efter att kammarrätten avslagit överklagandena i domar den 22 decem- ber 2005 fullföljde kommunerna sin respektive talan hos Regeringsrätten, som i domar avslog överklagandena. Regeringen har i en lagrådsremiss föreslagit att nya bestämmelser införs i lagen (2007:1091) om offentlig upphandling () som innebär att statliga och kommunala myndigheter inte behöver tillämpa när de anskaffar varor eller tjänster m.m. från en juridisk person (exempelvis ett aktiebolag, ett kommunalförbund eller en gemensam nämnd) som de innehar eller är med- lemmar i. Bestämmelserna föreslås träda i kraft . och kommun blev i och med Regerings- rättens domar skyldiga att följa länsrättens beslut om att upphandlingen av tjänster avseende avfallshantering ska göras om. Kommu- nerna har emellertid ännu inte genomfört nya upphandlingar utan låter, såvitt framkommit, alltjämt SYSAV svara för avfallshanteringen. Att myndigheter inte respekterar domstolsavgöranden är allvarligt och strider mot grundläggande krav på offentliga organs uppträdande. Jag är mycket kritisk till det inträffade. Jag finner det anmärkningsvärt att kommu- nerna inte ens med anledning av JO-anmälan synes ha insett det olämpliga i 2 010 /1 1:JO1 sitt agerande utan i stället öppet hävdar att Regeringsrätten, landets högsta förvaltningsdomstol, har meddelat felaktiga domar. Det förhållandet att reger- ingen föreslagit ny lagstiftning på området påverkar inte min bedömning. En förutsättning för att tjänstefel enligt 20 kap. 1 § ska anses föreligga är att någon vid myndighetsutövning har åsidosatt vad som gäller för uppgiften. Enligt vad som får anses vara en vedertagen uppfattning inne- fattar emellertid upphandling inte myndighetsutövning (se bl.a. JO 2007/08 s. 521, särskilt s. 529 f.). Ett straffrättsligt förfarande mot berörda tjänstemän och ledamöter i kommunen är därmed inte aktuellt. Jag får med hänsyn till detta stanna vid den mycket allvarliga kritik som ligger i det anförda. En nämnd har hållit offentliga sammanträden i ärenden som rört myndighetsutövning (Beslut av JO Axberger , dnr 1032-2009) Beslutet i korthet: Enligt kommunallagen ska en nämnds sammanträden i ärenden som rör myndighetsutövning alltid hållas inom stängda dörrar. Mil- jö- och i har trots detta behandlat ären- den av det slaget offentligt. Förfarandet som beslutats mot bättre vetande har föranlett allvarlig kritik. beslutade i bl.a. att ett ärende om detaljplan för ett vindkraftverk skulle behand- las vid den offentliga delen av nämndens sammanträde. Beslutet hade före- gåtts av att miljö- och stadsbyggnadschefen hade redogjort för förvaltningens uppfattning. Han hade därvid bl.a. uppgett att förvaltningen hade varit i kon- takt med jurister vid Kommuner och Landsting som varit av uppfatt- ningen att det juridiskt sett var solklart vad som gällde, nämligen att detalj- planearbete var myndighetsutövning. Han rekommenderade därför de leda- möter som inte ansåg att mötet skulle vara öppet under de delar som kunde anses som myndighetsutövning, att reservera sig mot beslutet. Nämndens majoritet, som ansåg att kommunallagen inte gav klara direktiv om vad som var myndighetsutövning i frågor om bl.a. detaljplaneärenden, beslutade dock att mötet skulle vara öppet vid behandlingen av det aktuella ärendet. Mot beslutet reserverade sig fyra ledamöter, som ansåg att det stred mot 6 kap. 19 a § kommunallagen (1991:900), KL, att behandla myndighetsärende på den offentliga delen av sammanträdet. När nämnden därefter beslutade i ärendet reserverade sig de fyra ovan angivna ledamöterna. aktualiserades frågan återigen om huruvida detaljplane- ärenden skulle behandlas vid den offentliga delen av miljö- och byggnads- nämndens sammanträde. Efter omröstning beslutade nämnden att så skulle ske. De som tidigare reserverat sig reserverade sig ånyo. Vid nämndens sammanträde hade man även bjudit in , f.d. chefsjurist vid i och län, som 2 010 /1 1:JO1 informerade om offentliga sammanträden och myndighetsutövning. En pro- memoria upprättad av bifogades nämndens sammanträ- desprotokoll. Av denna framgick bl.a. följande. En detaljplan liksom andra rättsverkande planer reglerar markanvändningen inom planens område och innebär att rättigheter och skyldigheter bestäms för markägare och andra som berörs av planen. Ett detaljplaneärende innebär helt klart myndighetsutövning och skall alltså handläggas på sammanträde inom stängda dörrar. Det gäller inte endast själva antagandebeslutet utan även be- redningsåtgärder som nämnden kan ha att ta ställning till. Vad som kan före- falla motsägelsefullt är att när kommunfullmäktige beslutar om antagande av en detaljplan skall däremot dess sammanträde inte ske inom stängda dörrar. Som framgått ovan är nämligen fullmäktiges sammanträden enligt huvudre- geln offentliga. Olikheten är ologisk men ofrånkomlig på grund av den strikta regeln i 6 kap. 19 a § kommunallagen som för kommunens nämnder, utan undantag, föreskriver stängda dörrar då det gäller myndighetsutövnings- ärenden. I två anmälningar till JO och begärde , , och att JO skulle granska Miljö- och handläggning av ärendena. har därefter, , underrättat JO om att nämn- den fortsatt att tillämpa det anmälda förfarandet. i anmodades att yttra sig. Nämnden beslutade att ställa sig bakom ett förslag till yttran- de som upprättats av nämndens ordförande och miljö- och stadsbyggnadschefen vilket sändes som svar till JO. I re- missvaret anfördes huvudsakligen följande (bilagor här utelämnade). Nämnden anser det viktigt att den kommunala verksamheten präglas av öp- penhet mot kommunmedlemmar och allmänhet. Detta är enligt nämndens mening särskilt angeläget när kommunens organ fattar beslut i viktiga miljö- och markanvändningsfrågor såsom t.ex. beslut om detaljplaner. vid sammanträdena och beslöt att handlägga ärenden om antagande av förslag till detaljplaner under den för allmänheten öppna delen av sammanträdena övervägde nämnden frågan noga. Förvaltningen hade inför nämndens ställningstagande lagt fram ett beslutsunderlag. Av detta framgick visserligen att detaljplaneärenden var att betrakta som myndighetsutövning, något som alltså utesluter handläggning vid offentligt sammanträde. Nämnden anser emellertid att tillämpliga regler inte är entydiga. Vägledande rättsfall från senare tid tycks inte heller finnas. Det är också svårbegripligt varför kommunfullmäktiges sammanträden skall vara offentliga när detaljplaner beslutas, medan däremot det motsatta skulle gälla när beslutar i samma slags frågor. Nämnden har också noterat att man i ett par andra kommuner i valt att handläg- ga detaljplaneärenden vid offentliga sammanträden med . Såsom framgår av bilagda protokoll är nämnden dock inte enig i sin upp- fattning. Vid de båda sammanträdestillfällena reserverade sig fyra ledamöter mot att handläggningen skedde offentligt. Enligt reservanterna stred förfaran- det mot regeln i 6 kap. 19 a § kommunallagen. Med hänsyn härtill och till vad som anförts ovan, ser nämnden fram mot ett klarläggande av JO. Av utredningen framgår att nämndens beslut att behandla planärendena under den öppna delen av sammanträdet överklagades till Läns- rätten i genom begäran om laglighetsprövning. I en dom fann länsrätten att planärenden hade sådana rättsverkningar 2 010 /1 1:JO1 att de fick anses innefatta myndighetsutövning. Domstolen konstaterade där- för att nämndens beslut att behandla planärendena under den öppna delen av sammanträdet stred mot bestämmelserna i 6 kap. 19 a § KL. Domstolen upp- hävde därför nämndens beslut i den frågan samt beslutet i ett av de enskilda ärendena. De övriga planärendena kunde inte bli föremål för laglighetspröv- ning, varför överklagandet avvisades i den delen. Efter att nämnden hade överklagat länsrättens dom fastställdes den av Kammarrätten i . Kammarrättens dom överklagades till Regeringsrätten som ännu inte hade avgjort målet. Enligt 6 kap. 19 a § första stycket KL ska en nämnds sammanträden hållas inom stängda dörrar. Nämnden får i och för sig besluta att dess sammanträden ska vara offentliga om fullmäktige har medgett det. Enligt tredje stycket i samma bestämmelse ska en nämnds sammanträde dock alltid hållas inom stängda dörrar i ärenden som rör myndighetsutövning. Utmärkande för all myndighetsutövning är att det rör sig om beslut eller andra åtgärder som ytterst är ett uttryck för det allmännas maktbefogenheter i förhållande till medborgarna. Myndighetsutövning kan förekomma både i form av missgynnande beslut, t.ex. förbud, föreläggande eller liknande, och gynnande beslut, t.ex. tillstånd till att bedriva viss verksamhet. När en nämnd tar ställning till detaljplaner innebär det att den beslutar om rättigheter och skyldigheter för enskilda på ett sådant sätt att det är fråga om myndighetsutövning. Det finns i denna fråga inte utrymme för någon annan uppfattning än den länsrätten och kammarrätten har gett uttryck för i sina ovan refererade domar. Nämnden borde sålunda ha behandlat de nu berörda detaljplaneärendena inom stängda dörrar. Man kan självfallet ha uppfattningen att tillämpningen av regler i enskilda fall ger otillfredsställande resultat, t.ex. från öppenhetssynpunkt. Allmänna åsikter av det slaget kan emellertid inte anföras som stöd för att bryta mot en entydig rättslig reglering. I detta fall har nämnden, genom miljö- och stads- byggnadsförvaltningens försorg, vid i vart fall två tillfällen fått information om regelverket. Informationen innefattade bedömningen att rättsläget var klart: detaljplanearbete är myndighetsutövning. Att under sådana förhållanden ändå behandla ärendena vid offentliga sammanträden är anmärkningsvärt. i förtjänar allvarlig kritik för att ha satt sig över den rättsliga reglering som gäller för dess verksamhet. 2 010 /1 1:JO1 Okonventionella metoder vid tillsyn enligt alkohollagen (provköp) (Beslut av JO Axberger , dnr 2972-2009) Beslutet i korthet: I syfte att utöva tillsyn över att de som säljer folköl kontrol- lerar att köparen fyllt har en nämnd arrangerat s.k. provköp. De som utfört provköpen har varit . Metoden kan därmed inte påvisa otillåten försäljning utan endast ge visst stöd för att försäljning sker utan noggrann ålderskontroll. Provköpen strider mot principen att dold myndig- hetsutövning inte bör förekomma. Metoden bör inte användas, så länge den inte har stöd i lagstiftningen. JO inspekterade i kommun. Granskningen avsåg handläggningen av ärenden enligt alkohollagstiftningen. Vid granskningen uppmärksammades att nämnden bedrev tillsyn över folkölsförsäljningen genom s.k. provköp.