frsrdg · GX04ER1 · 2010-02-24 00:00:00 — Europarådsdelegation överlämnar bifogade redogörelse för verksamheten inom den parlamentariska församlingen . Till redogörelsen är fogad en förteckning över av församlingen antagna rekommendationer, resolutioner och yttranden. 1Albanien, 2Andorra, 3Armenien, 4Azerbajdzjan, 5Belgien, 6Bosnien och , 7Bulgarien, 8 , 9Danmark, 10Estland, 11Finland, 12Frankrike, 13Georgien, 14Grekland, 15Irland, 16Island, 17Italien, 18Kroatien, 19Lettland, 20Liechtenstein, 21Litauen, 22Luxemburg, 23Makedonien, 24Malta, 25Moldavien, 26Monaco, 27Montenegro, 28Nederländerna, 29Norge, 30Polen, 31Portugal, 32Rumänien, 33Ryss-land, 34San Marino, 35Schweiz, 36Serbien, 37Slovakien, 38Slovenien, 39Spanien, 40Storbritannien, 41Sverige, 42Tjeckien, 43Turkiet, 44Tysk-land, 45Ukraina, 46Ungern, 47Österrike. 1 roll i det europeiska samarbetet5 1.1 Den parlamentariska församlingens roll och uppgifter5 2 Den parlamentariska församlingens verksamhet under 20098 2.2 Den svenska delegationen8 2.4 Val av generalsekreterare10 2.5 Omstrukturering av verksamheten11 2.6 Granskning av åtaganden11 2.6.1 Granskning genom frågor till ministerkommittén13 2.6.2.1 Svensk ledning i valövervakningen i Makedonien14 2.6.3 Observatörer och andra samarbetspartner15 2.7.1 Europeiskt forum för demokratins framtid16 2.7.2 relationer med andra internationella organisationer17 2.7.4 Forum om konfliktförebyggande19 2.8.2 Avskaffandet av dödsstraffet20 2.8.3 Uppföljning av verkställighet av beslut21 2.8.4 Mekanismer för att skydda de mänskliga rättigheterna22 2.8.5 Bekämpning av familjerelaterat våld23 2.8.6 Europapris för främjandet av mänskliga rättigheter24 2.9 Ekonomiska, kulturella och sociala frågor m.m.25 3 Den svenska representationen27 4 Huvudområden för församlingens verksamhet30 4.1.1 Granskning av hur medlemsländerna uppfyller sina åtaganden30 4.1.3 De demokratiska institutionerna i Moldavien31 4.2.1 Konsekvenser av kriget mellan och Ryssland33 4.2.2 Situationen i efter presidentvalet34 4.2.5 Privata militär- och säkerhetsföretag36 4.3 Juridiska frågor och mänskliga rättigheter36 4.3.2 Situationen för försvarare av mänskliga rättigheter i medlemsländer36 4.3.4 Skyddet av mänskliga rättigheter vid undantagstillstånd37 4.4.3 Finanskrisens utmaningar för världens ekonomiska institutioner39 4.5.1 Historieundervisning i konfliktdrabbade områden40 4.5.2 Reglering av audivisuell medieservice41 4.6 Befolknings- och flyktingfrågor41 4.6.2 bortglömda folk: skyddandet av mänskliga rättigheter för tvångsförflyttade personer42 4.7 Sociala frågor, hälso- och familjefrågor43 4.7.1 Upplopp i europeiska städer: lärdomar och reaktion43 4.8.1 Utmaningar i samband med klimatförändring44 4.8.2 Rätten till en hälsosam miljö45 4.8.3 Kärnkraft och hållbar utveckling45 4.8.4 Nya metoder att förebygga miljörelaterade hälsorisker45 4.9.1 Kampen mot hedersrelaterade och könsrelaterade brott46 4.9.2 Våldtäkt på kvinnor47 4.9.3 Kvinnor i fängelse48 Förteckning över församlingens beslut 200949 1 roll i det europeiska samarbetet har sedan sin tillkomst varit en huvudaktör när det gällt att skapa en gemensam europeisk värdegrund baserad på krav på mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. uppdrag är att åstadkomma ett fastare samarbete mellan medlemmarna bl.a. genom att upprätta internationella konventioner och rekommendationer. Genom sina 209 konventioner är en viktig normgivande institution inom europeisk politik. var en av grundarna när stadgar undertecknades av tio västeuropeiska stater i . Efter har medlemskrets mer än fördubblats. /10 hade 47 medlemsländer. Samtliga europeiska stater utom och Kosovo ingår i rådet. Stöd för och uppföljning av den samhälleliga utvecklingen i Öst- och har varit en viktig del av arbetet i den parlamentariska församlingen under utvidgningen. Medlemskap i bidrar till att stärka de rättsstatliga institutionerna och främjar säkerställandet av de mänskliga fri- och rättigheterna i medlemsländerna. och fördjupade integration har av setts som en fråga som direkt påverkar egen framtid och dess roll i det europeiska samarbetet. En majoritet inom utgörs numera av EU-medlemmar. Förändringar i samarbetsstrukturer har ställt inför utmaningar som ledde till ett tredje toppmöte mellan medlemsländernas stats- och regeringschefer . Det tredje toppmötet lade grunden för en reformprocess med syfte att skapa en mer tydlig och effektiv organisation med fokus på kärnuppdraget att främja de grundläggande värdena: respekten för de mänskliga rättigheterna, demokrati och rättsstatens principer. Verksamheten fortsatte att fokusera på uppföljningen av toppmötets beslut. betydelse för fri- och rättigheter, demokratiutveckling och respekten för rättsstatens principer som grund för stärkt samarbete mellan uppmärksammades särskilt då hade gått sedan tillkomst. Märkesåret firades genom en rad manifestationer bl.a. under församlingens höstsession. 1.1 Den parlamentariska församlingens roll och uppgifter arbetar på tre politiska nivåer: ett beslutande och verkställande organ, ministerkommittén, ett rådgivande och pådrivande organ, den parlamentariska församlingen, och ett organ för samarbete på lokal och regional nivå den europeiska kongressen för lokala och regionala organ, kommunalkongressen. Den parlamentariska församlingen var den första i sitt slag i . Även om den från början kallades den rådgivande församlingen, har man successivt gått över till beteckningen den parlamentariska församlingen. Ledamöterna utses av medlemsländernas parlament och är medlemmar av dessa parlament. Antalet representanter i de nationella delegationerna fastställs i förhållande till landets invånarantal. Sedan blev medlem är antalet delegater i församlingen 318. Det finns lika många suppleanter. Dessutom deltar parlamentariker från , och med observatörsstatus i församlingens arbete. Stora förändringar i omvärlden och egen utvidgning har motiverat en kontinuerlig översyn av verksamhetens inriktning och organisation samt formerna för det europeiska samarbetet. Församlingen är genom sina dagsaktuella debatter och ställningstaganden en plattform där centrala framtidsfrågor dryftas. Vid utvidgningen av har församlingen medverkat aktivt genom att förbereda kandidatländer för medlemskap, bedöma om villkoren för medlemskap är uppfyllda och bistå de nya medlemsländerna i deras demokratiska utveckling. Församlingen har varit pådrivande i frågor om de mänskliga rättigheterna och minoriteters rättigheter samt har bidragit vid tillkomsten av ett stort antal konventioner. Genom utvidgningen av medlemskretsen har fått en mer heterogen sammansättning, vilket ställer speciella krav när det gäller att upprätthålla värderingar och principer. Den parlamentariska församlingen anser att det är viktigt att säkerställa att grundläggande värderingar och därigenom dess trovärdighet inte försvagas. Det räcker inte med att ett land ingår en principiell förbindelse att respektera de mänskliga rättigheterna och rättsstatens principer. Uppföljningen och kontrollen av efterlevnaden av dessa principer är en central del av verksamheten. Församlingens ambition är att stärka den parlamentariska dimensionen inom . För att främja öppenhet, demokratisk legitimitet och ansvarsutkrävande i måste församlingens inflytande i beslutsprocessen bli större. Parlamentarikerna har rekommenderat stadgeändringar som berör reglerna för beslutsfattandet och framför allt relationer mellan olika organ i . Vidare har församlingen uppmanat ministerkommittén att använda som en plattform för dialog mellan medlemsländer i och utanför EU. Församlingen anser även att det är viktigt att utveckla bättre synergier mellan och övriga institutioner och organ. Församlingen representerar nästan hela den partipolitiska skalan i medlemsländerna, något som bidrar till dess auktoritet. Fem partigrupperingar är verksamma inom : den socialistiska gruppen (SOC), det (EPP/CD), alliansen för liberaler och demokrater (), den europeiska demokratiska gruppen () samt den förenade europeiska vänstern (UEL). Endast ett trettiotal parlamentariker står utanför dessa partigrupperingar. För att medlemsländernas ombud ska kunna fullgöra sina uppgifter i ministerkommittén, i den parlamentariska församlingen och i sekretariatet erfordras privilegier och immunitet. Dessa är fastställda i konventioner nr 1 och 2, som är allmänna överenskommelser om privilegier och immunitet, samt protokoll nr 10. Genom en stadgeförändring 2006 tydliggjordes församlingsmedlemmarnas privilegier och immunitet som gäller vid delegaternas mandatutövning (res. Parlamentarikerna har också en ambition att höja värdet av den identitetshandling (laissez-passer) som församlingen förser sina medlemmar med. 2 Den parlamentariska församlingens verksamhet möttes i fyra delsessioner . Samtliga hölls i . Delsessionerna ägde rum , , och den 28 september2 oktober. Det ständiga utskottet, som beslutar på församlingens vägnar mellan delsessionerna, sammanträdde i , i och i . Vid de fyra delsessionerna debatterades utskottens rapporter, avgavs rekommendationer till ministerkommittén, antogs resolutioner och direktiv, gjordes uttalanden i aktuella frågor samt debatterades akuta politiska frågor. De rapporter som lades fram för församlingen och det ständiga utskottet hade förberetts av tio fackutskott eller deras underutskott som sammanträtt i , eller i något av medlemsländerna på inbjudan av respektive lands parlament. Vid sidan av utskotten har församlingens styrelse (byrån), de politiska gruppledarnas samordningsgrupp och delegationsordförandena en viktig roll när det gäller att dra upp riktlinjer för församlingens verksamhet. Till president för församlingen omvaldes den spanske senatorn (SOC). Han är församlingens 24:e president. Församlingen väljer också 20 vicepresidenter på roterande basis. Enligt de regler som styr omval av församlingens president (res. 1583, 1584, 1585) kan presidenten numera omväljas bara en gång. Den referensgrupp (the presidential committee) som består av de politiska gruppledarna är ett konsultativt organ och har i uppdrag att stödja byrån och presidenten. Parlamentarikerförsamlingens generalsekreterare väljs av församlingen på förslag av ministerkommittén (63 §). () valdes till posten . 2.2 Den svenska delegationen Den svenska delegationen vid session bestod av sex ordinarie ledamöter: (), ordförande, (), vice ordförande, (), (), () och (). Suppleanter för dessa var (), (), (), (), () och (). omvaldes till ordförande i det politiska utskottet och ingick därmed ex officio i byrån. omvaldes till vice ordförande i det politiska utskottet. valdes till ordförande i underutskottet för . valdes till ordförande i underutskottet för hållbar utveckling. valdes till vice ordförande i underutskottet för externa relationer. omvaldes till ordförande i underutskottet om våld mot kvinnor. omvaldes till ordförande i underutskottet för att bekämpa människohandel. valdes till vice ordförande i underutskottet för migration. Det är ministerkommittén som beslutar i frågor som berör budget. Församlingen har rätt att yttra sig. Vid en utvärdering av aktiviteterna inom bör beaktas att förväntningarna och trycket på organisationen har ökat genom utvidgningen av medlemskretsen. Däremot har resurser inte tillförts i motsvarande grad. Medlemsstaterna har dock genom det tredje toppmötets beslut bekräftat sina åtaganden gentemot och dess värderingar. Dessa åtaganden borde infrias genom att resurser som motsvarar uppdraget beviljas. Flera besparings- och prioriteringsåtgärder har genomförts . rätt att ensam besluta om budgeten har kritiserats av församlingen som krävt att församlingen i budgetsammanhang får sådana befogenheter som motsvarar dess status och som utgör gängse prerogativ för en parlamentarisk församling. firade sitt 60-årsjubileum. Organisationens finansiella läge fortsatte att uppröra parlamentarikerna som ansåg att saknar en budget som är anpassad till behoven. Organisationens rykte som demokratiska samvete och försvarare av de mänskliga rättigheterna riskerar att falna till följd av bristande resurser. För fjärde successiva året upprepade församlingen i sitt yttrande över budget sina farhågor om skador för verksamheten om ökade resurser inte tillförs. Parlamentarikerna påpekade att ministerkommittén för debatten inte hade reagerat på dess rekommendation 1812 (2007) som handlade om budgetens politiska konsekvenser för åtaganden och prioriteringar. Det planerade ungdomsparlamentet under jubileumsåret ställdes in. I en lägesrapport oroade sig generalsekreteraren över organisationens budget. Trots att medlemsländerna ökat sina bidrag till pensionsfonden var det inte tillräckligt för att täcka utbetalningarna. Dels hade antalet anställda inom både och ökat i och med de nytillkomna medlemsländerna, dels hade fondens avkastning på grund av finanskrisen varit betydligt sämre än den förväntade. Konsekvenser av kriget mellan och för rådets resurser och prioriteringar uppmärksammades också av generalsekreteraren. insatser i konfliktområdet gällde både rehabilitering och mänskliga rättigheter. Församlingen debatterade budgetförslaget vid det ständiga utskottets möte . Som underlag för debatten fanns ekonomiutskottets två rapporter: budget och Församlingens egna utgifter (dok. 11911 och 11912, yttrandena 272 och 273). Församlingens anslag uppgick till (var det ). Församlingens anslag är , vilket innebär en minskning med ca jämfört med . Den allvarligaste finansiella krisen sedan organisationens grundande har förorsakat problem för samtliga medlemsstater. Under dessa omständigheter var det förståeligt att alla administrativa enheter ansträngde sig och bidrog till nödvändiga besparingar. Församlingen ansåg dock att den inte kunde acceptera att krisen användes som ursäkt för att försvaga som försvarare av mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Tvärtom behövde organisationen i dessa orostider förstärkas. har andelen utgifter på MR-området ökat proportionellt i den totala budgeten beroende på domstolens ökade behov. De andra områdena har fått minska sina anslag eftersom resurserna inte ökat. framtid är en politisk fråga och måste hanteras som en sådan. Effektivisering av verksamheten måste förenas med en framtidsvision om organisationen. Församlingen sade sig vara beredd att fortsätta effektivisera sin egen verksamhet och skära ned sina egna utgifter . Framför allt ska besparingar gälla produktion och distribution av dokument. Dessutom kommer färre möten att arrangeras utanför och . 2.4 Val av generalsekreterare Det är regeringarna i 47 medlemsländer som har rätt att nominera kandidater till generalsekreterarposten. Den parlamentariska församlingen utser generalsekreteraren. Mandatet för generalsekreterare gick ut . hade fyra medlemsstater, , , och , lanserat kandidater till posten. Till valet av ny generalsekreterare, som var planerat att äga rum under församlingens junisession, presenterade ministerkommittén en kortlista bestående av två kandidater: dåvarande talman och den polske senatorn . Trots församlingens protester mot denna procedur, bl.a. genom en brådskande debatt vid aprilsessionen, bekräftade ministerkommittén sitt beslut. Församlingens byrå å sin sida vidhöll kravet på öppet val mellan alla fyra kandidater. I det uppkomna dödläget beslöt byrån att lyfta bort valet av generalsekreterare från junisessionens dagordning. Valet av generalsekreterare förrättades vid höstsessionen då valdes till ny generalsekreterare. Med anledning av den uppkomna konflikten mellan institutioner efterlyste i sitt debattinlägg vid aprilsessionen ett brett paket med förslag till modernisering av arbete för att åstadkomma ett bättre samarbetsklimat. 2.5 Omstrukturering av verksamheten En regelbunden och betydande mötesnärvaro är viktig för en parlamentarisk institutions legitimitet. Församlingens ledning har initierat en rad ändringar i församlingens arbetsmetoder för att stimulera närvaron. För att göra debatterna mera levande har man infört en möjlighet till korta uttalanden om dagsaktuella politiska frågor. Församlingen efterlyste också nya metoder för att i medierna på ett effektivare sätt lyfta fram verksamheten i . För att tillgodose det tredje toppmötets syfte att effektivisera resursutnyttjandet och göra organisationen mer transparent och synlig har allmänhet och medier numera tillgång till församlingens voteringsresultat. En förutsättning för detta var övergången till elektronisk votering i församlingens plenum. Detaljerade voteringsresultat går att läsa på församlingens hemsida . På detta sätt vill man även nå en ökad närvaro vid sessioner, voteringar och utskottsmöten. De svenska ledamöternas deltagande fortsätter att vara högt. Enligt församlingssekretariatets statistik var de svenska delegaterna återigen de flitigaste församlingsmedlemmarna när det gällde närvaro vid sessionerna och deltagande vid omröstningarna. Ökad jämställdhet eftersträvas genom ett krav att utskotten ska ta hänsyn till könsfördelning vid nomineringar av rapportörer (res. 1585, 49.1 §). Andelen kvinnor bland delegater och suppleanter var 22,respektive 31,. 2.6 Granskning av åtaganden Uppföljning och kontroll av efterlevnaden av medlemsländernas åtaganden har utgjort en väsentlig del av verksamhet sedan antalet medlemsstater började växa . Församlingens granskningsutskott har varit verksamt (res. 1115) och har till uppgift att kontinuerligt granska att alla medlemsländer respekterar grundläggande principer och uppfyller de åtaganden som gjorts i samband med att landet blivit medlem. Att utvärdera granskningsverksamheten utgör dessutom en del av uppföljningen av det tredje toppmötet. ledamöter nomineras av de fem politiska grupperna (i motsats till de andra utskotten där medlemmarna utses av de nationella delegationerna) och utses av byrån. Härutöver ingår ordförandena i de politiska och juridiska utskotten ex officio. En granskning inleds med ett skriftligt yttrande från två av utskottet utsedda rapportörer som ska representera olika politiska grupperingar. Två ledamöter från det granskade landets nationella delegation ingår också i granskningsutskottet, men utan rätt att delta i utskottets voteringar. möten är inte offentliga. Verksamheten i granskningsutskottet bygger dels på samarbete med de nationella delegationerna, dels på dialog med ministerkommitténs granskningsenhet. Framgångsrik granskning förutsätter samarbetsvilja från det granskade landets och dess myndigheters sida. För att skaffa sig en detaljerad bild över utvecklingen besöker utskottsdelegationer de aktuella länderna. Även valövervakning används i samma syfte genom att utskottets rapportör ingår i församlingens ad hoc-utskott för valövervakning. Samarbetet får sin konkreta innebörd när det berörda landet genomför och tillämpar församlingens rekommendationer. Efterlevnaden av dessa rekommendationer följs upp genom en dialog med landet och påbörjas efter avslutad granskning. Ackrediteringen av ledamöter kan användas som ett instrument för att förmå medlemsländerna att fullfölja sina åtaganden. Enligt stadgan ska församlingen vid öppnandet av den årliga sessionen kontrollera och ratificera medlemmarnas och gästernas ackreditering (6 § 3). Bristande jämställdhet i delegationernas sammansättning kan leda till beslut att upphäva rösträtten för nyutnämnda delegationer. Enligt församlingens stadga bör det underrepresenterade könet i varje delegation företrädas i minst samma utsträckning som i det nationella parlamentet. I varje fall måste minst en person i delegationen vara av det underrepresenterade könet. Vid inledningen av januarisessionen ifrågasattes den nya albanska delegationens ackrediteringar (dok. 11809, res. Sedan stadgeutskottets granskning av ärendet utmynnat i slutsatsen att de albanska nomineringarna var förenliga med stadga och församlingens bestämmelser antog församlingen den albanska delegationens ackrediteringar. Med anledning av uppkomna problem som haft med att nominera domarkandidater ifrågasattes den ukrainska parlamentarikerdelegationens redan godkända ackrediteringar (dok. 11963, 11965, rek. 1875, res. Debatten ägde rum vid junisessionen. Församlingen beslutade att inte återta de ukrainska ackrediteringarna i väntan på rådgivande regeltolkning. En omprövning av den ryska delegationens rösträtt begärdes i en motion vid höstsessionen (dok. 12045, 1687). Motionärerna angav som argument att avsiktligt misslyckats med att fullfölja sina åtaganden i . Kriget mellan och samt vägran att efterleva församlingens krav utgjorde en överträdelse av stadga. Församlingen beslutade att inte återta de ryska ackrediteringarna men att trappa upp granskningen av . I den anslutande debatten sade att han stödde förslaget att upphäva den ryska delegationens rösträtt för och att ompröva frågan . föredrog däremot ett samarbete med men föreslog att den ryska delegationen borde konfronteras genom en kontinuerlig utfrågningsprocess. de å sin sida ansåg att dialogen förblivit resultatlös och förespråkade ett upphävande av den ryska delegationens rösträtt. Vid inledning av höstsessionen ifrågasattes den moldaviska delegationens nya ackrediteringar (dok. 12044, res. Församlingens slutsats blev dock att gå med på stadgeutskottets linje och anta ackrediteringarna då nomineringarna uppfyllde församlingens krav på politisk representation. Att ifrågasätta nya ackrediteringar och ompröva redan godkända ackrediteringar har förekommit allt oftare . För att minska risken att regelparagraferna utnyttjas med fel motivering beslutades vid det ständiga utskottets möte i om en skärpning av regeln. Den skärpta regeln som gäller förutsätter att 30 respektive 50 delegater står bakom en motion som ifrågasätter nya ackrediteringar eller föreslår omprövning av en redan godkänd ackreditering. 2.6.1 Granskning genom frågor till ministerkommittén Församlingens frågestund i samband med sessionerna ger tillfälle att följa upp huruvida ministerkommittén följer församlingens rekommendationer. redogör utrikesministern i ministerkommitténs ordförandeland för verksamheten i ministerkommittén. Ledamöterna har sedan möjlighet att ställa frågor till utrikesministern. gäller även en praxis vilken ger möjlighet att ställa spontana frågor till ministerkommitténs ordförande. uppmärksammade ministerkommittén om den svensk-eritreanska journalisten frihetsberövande i (dok. Sedan 2001 publicerat en regimkritisk artikel och uttryckt sitt stöd för en demokratisering av hade han suttit inspärrad i ett eritreanskt fängelse i utan rättegång eller dom. Acketoft efterlyste möjligheter att inom ramarna för verksamhet påverka eritreanska myndigheter till att frige den svenska medborgaren och journalisten. Genom en skriftlig fråga till ministerkommittén drog uppmärksamhet till situationen för politiska fångar i (dok. I synnerhet ville han veta vad ministerkommittén gjorde för att säkerställa att förre minister för ekonomisk utveckling och hans bror får en rättvis rättegång. De två bröderna har suttit fängslade utan en rättmätig förundersökning och rättegång. ställde en fråga till ministerkommittén om ökad dialog med för att främja värderingar i landet och därmed minska lidandet för hundratals oskyldigt fängslade kineser (dok. Hon krävde också att de kinesiska myndigheterna friger den tibetanske filmaren som hållits fängslad i utan en rättvis rättegång och i fängelset utsätts för tortyr. Med anledning av att , vars regering innehade ordförandeposten i ministerkommittén, genom en folkomröstning förbjöd byggandet av minareter oroade sig för konsekvenserna av det schweiziska minaretförbudet (dok. Om frågan tas till kommer utfallet att dröja . Acketoft undrade om ministerkommittén förfogade över andra metoder för att bedöma rättvisan i det schweiziska förbudet. Valövervakning är ett komplement till granskningen av efterlevnaden av medlemsländernas åtaganden. Parlamentarikerförsamlingen har engagerat sig i ett stort antal valövervakningsinsatser framför allt i , oftast i samarbete med (), och Natoförsamlingen.