frsrdg · GY04RS1 · 2010-11-18 00:00:00 — SAMMANFATTNING 2010/11:RS1 16.42 2010/11:RS1 SAMMANFATTNING 16.42 16.42 Jämkning av inkomstgaranti Sammanfattning I framställningen lämnas förslag till vissa ändringar av reglerna om jämkning av inkomstgaranti för ledamöter. De nuvarande reglerna om jämkning av inkomstgaranti tar sikte på fall då garantitagaren förvärvsarbetar i väsentlig omfattning åt någon annan utan att ta ut skälig ersättning för det. Eftersom garantitagaren inte tar ut ersättning eller tar ut ersättning med ett lågt belopp medför det att hans eller hennes pensionsgrundande inkomst blir mindre än vad den annars skulle ha varit. Det leder i sin tur till att inkomstgarantin blir högre eftersom den påverkas av vilka andra inkomster garantitagaren har. Bestämmelserna om jämkning blir alltså tillämpliga när garantitagaren arbetar i ett bolag eller åt en annan fysisk person. Jämkningsreglerna är däremot inte tillämpliga i fall där garantitagaren bedriver enskild näringsverksamhet. Inom ramen för en sådan verksamhet finns det emellertid flera möjligheter att påverka den pensionsgrundande inkomsten, exempelvis genom att göra avsättningar till periodiseringsfond. Sådana avsättningar finns det naturligtvis inte skäl att ifrågasätta som sådana. Men konsekvenserna av dem för inkomstgarantin kan i vissa fall leda till resultat som är svåra att förena med de syften som bär upp inkomstgarantin. Syftet med inkomstgarantin är att den ska utgöra en omställningsförmån. Riksdagsstyrelsen gör bedömningen att det bör säkerställas att förmånen endast används i det syftet. Det bör ske genom att reglerna om jämkning ändras. Riksdagsstyrelsen föreslår att möjligheterna att besluta om jämkning utvidgas så att jämkning kan ske när garantitagaren redovisar inkomst av aktiv näringsverksamhet och hans eller hennes pensionsgrundande inkomst minskat genom avsättning till periodiseringsfond, upphovsmannakonto och expansionsfond. Vidare föreslås att jämkning ska kunna ske om den pensionsgrundande inkomsten minskat genom pensionssparavdrag eller om den minskat som en konsekvens av underskott i en annan verksamhetsgren. Dessutom föreslås att jämkning ska kunna ske om garantitagaren redovisar inkomst av passiv näringsverksamhet och det ingår arbetsinkomster i den. I samtliga fall ska det krävas att jämkningen är skälig. Om avsättningar som minskat den pensionsgrundande inkomsten återförs till beskattning kommer det att påverka den pensionsgrundande inkomsten. I ett sådant fall ska frågan om inkomstgarantin kunna prövas på nytt. För att säkerställa att får ett fullgott underlag för sina beslut ska det enligt förslaget införas en uppgiftsskyldighet för garantitagare i förhållande till nämnden. I samma syfte föreslår riksdagsstyrelsen att åläggs att lämna uppgifter till nämnden. Det föreslås också ett förtydligande av samordningsreglerna. Slutligen föreslås att samma regler om jämkning och uppgiftsskyldighet ska gälla de garantitagare som varit ledamöter av . De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft . SAMMANFATTNING 2010/11:RS1 16.42 2010/11:RS1 SAMMANFATTNING 16.42 Sammanfattning 1 Innehållsförteckning 3 1 Förslag till riksdagsbeslut 4 2 Lagtext 5 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter 5 2.2 Förslag till lag om ändring i övergångsbestämmelserna till den upphävda lagen (1996:304) om arvode m.m. till ledamöter av 8 3 Ärendet och dess beredning 9 4 Bakgrund 10 4.1 Trygghet i en omställningssituation 10 4.2 Erfarenheterna av den tillsyn som bedrivits 10 4.3 Enskild näringsverksamhet och handelsbolag 11 4.4 Utgångspunkter 12 5 Riksdagsstyrelsens överväganden och förslag 13 5.1 Möjligheterna till jämkning bör utvidgas 13 5.2 När bör jämkning kunna ske? 16 5.2.1 Periodiseringsfond 16 5.2.2 Upphovsmannakonto 20 5.2.3 Expansionsfond 22 5.2.4 Räntefördelning 24 5.2.5 Pensionssparavdrag 25 5.2.6 Flera verksamhetsgrenar 27 5.2.7 Passiv näringsverksamhet 28 5.2.8 Återförda avsättningar kan fordra nytt jämkningsbeslut 31 5.2.9 Förtydligande av samordningsreglerna 33 5.2.10 Uppgiftsskyldighet för garantitagare 34 5.2.11 Uppgiftsskyldighet för 37 5.2.12 Sekretess hos 38 5.2.13 Följdändringar som rör ledamöter av 40 5.2.14 Ikraftträdande 42 6 Kostnadskonsekvenser 44 7 Författningskommentar 45 7.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter 45 7.2 Förslaget till lag om ändring i övergångsbestämmelserna till den upphävda lagen (1996:304) om arvode m.m. till ledamöter av 47 INNEHåLLSFöRTECKNING 2010/11:RS1 16.42 2010/11:RS1 INNEHåLLSFöRTECKNING 16.42 antar riksdagsstyrelsens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter, 2. lag om ändring i övergångsbestämmelserna till den upphävda lagen (1996:304) om arvode m.m. till ledamöter av . På riksdagsstyrelsens vägnar Per I beslutet har deltagit: Per , ordförande, (S), (M), (MP), (FP), (S), (M), (S), (M), (S), (M). LAGTEXT 2010/11:RS1 16.42 2010/11:RS1 LAGTEXT 16.42 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter föreskrivs i fråga om lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter dels att 13 kap. 13, 16 och 27 §§ samt rubriken närmast före 27 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 13 kap. 24 b och 24 c §§, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 13 § Inkomstgarantin minskas också, på det sätt som framgår av 14 §, med följande inkomster: 1. inkomst som är pensionsgrundande enligt 2 kap. lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension, 1. inkomst av sådant slag som är pensionsgrundande enligt 2 kap. lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension, 2. sådan inkomst av anställning eller uppdrag utomlands som inte beskattas i , 3. delpension enligt kollektivavtal, 4. pension och livränta i andra fall än som avses i 12 §, 5. andra kontanta förmåner på grund av anställning eller uppdrag än dem som avses i 14. får besluta att rätt till inkomstgaranti inte föreligger eller att utbetalningen av inkomstgarantin skall minskas eller helt upphöra om en garantitagare 1. förvärvsarbetar i väsentlig omfattning åt någon annan och inte tar ut skälig ersättning för detta arbete, eller 2. dömts för brott som medfört att garantitagaren skiljts från uppdraget som riksdagsledamot eller dömts för brott av sådan allvarlig art att det framstår som sannolikt att garantitagaren skulle ha skiljts från uppdraget som riksdagsledamot om han eller hon hade varit kvar i . Om det är skäligt får besluta att rätt till inkomstgaranti inte föreligger eller att utbetalningen av inkomstgarantin ska minskas eller helt upphöra om en garantitagare 1. förvärvsarbetar i väsentlig omfattning åt någon annan och inte tar ut skälig ersättning för detta arbete, 2. redovisar inkomst av aktiv näringsverksamhet och denna har reducerats på grund av avdrag för avsättning till periodiseringsfond, avsättning till upphovsmannakonto, avsättning till expansionsfond eget pensionssparande, underskott av annan verksamhetsgren, 3. redovisar inkomst av passiv näringsverksamhet där det ingår arbetsinkomster, eller 4. dömts för brott som medfört att garantitagaren skiljts från uppdraget som riksdagsledamot eller dömts för brott av sådan allvarlig art att det framstår som sannolikt att garantitagaren skulle ha skiljts från uppdraget som riksdagsledamot om han eller hon hade varit kvar i . En garantitagare ska på begäran lämna sådana uppgifter som nämnden behöver för sin prövning av ett ärende om jämkning av inkomstgaranti enligt 16 § 13. ska på begäran lämna sådana uppgifter om namngiven person som har betydelse i ett ärende om jämkning av inkomstgaranti enligt 16 § 13. Detsamma gäller uppgifter som har betydelse för frågan om inkomstgaranti enligt 27 §. Ansökan om inkomstgaranti efter jämkningsbeslut Ansökan om inkomstgaranti m.m. efter jämkningsbeslut 27 § En garantitagare, vars rätt till inkomstgaranti har jämkats enligt 16 §, äger rätt att när nya förhållanden inträtt på nytt ansöka om inkomstgaranti. En sådan ansökan prövas av .. Om ett beslut som fattats med tillämpning av 16 § har grundat sig på att garantitagaren gjort avsättning till periodiseringsfond, upphovsmannakonto eller expansionsfond och beloppet därefter helt eller delvis återförts till beskattning, ska på yrkande av garantitagaren pröva frågan om inkomstgaranti då återförandet skedde. Denna lag träder i kraft . 13 kap. 16 § i dess nya lydelse tillämpas första gången för det räkenskapsår som inleds närmast efter . Förslag till lag om ändring i övergångsbestämmelserna till den upphävda lagen (1996:304) om arvode m.m. till ledamöter av Härigenom föreskrivs i fråga om den upphävda lagen (1996:304) om arvode m.m. till ledamöter av att övergångsbestämmelserna till lagen får ett tillägg av följande lydelse. I fråga om jämkning av inkomstgaranti ska dock bestämmelserna i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter gälla i tillämpliga delar. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning LAGTEXT 2010/11:RS1 16.42 2010/11:RS1 LAGTEXT 16.42 beslutade att genomföra en översyn av reglerna om inkomstgaranti. Översynen utfördes av en arbetsgrupp bestående av arvodesnämndens ordförande f.d. hovrättspresidenten , skattedirektören och rättslige experten , båda från , verksjuristen och utredaren , båda från samt hovrättsrådet , sekreterare i arvodesnämnden, som sammanställde arbetsgruppens förslag i en promemoria. ställde sig i allt väsentligt bakom arbetsgruppens bedömningar och förslag och beslutade att överlämna promemorian till riksdagsstyrelsen. ordförande föredrog promemorian för styrelsen vid dess sammanträde . Riksdagsstyrelsen förklarade sig inte ha några invändningar mot den lämnade informationen. Riksdagsstyrelsen beslutade att remittera promemorian till ombudsmän, genom , Kammarrätten i , , och Kommuner och Landsting. yttrade sig över remissvaren. Riksdagsstyrelsens framställning bygger på arbetsgruppens förslag, remissinstansernas svar samt arvodesnämndens yttrande över remissvaren. BAKGRUND 2010/11:RS1 16.42 2010/11:RS1 RIKSDAGSSTYRELSENS öVERVäGANDEN OCH FöRSLAG 16.42 Trygghet i en omställningssituation Den som varit ledamot av har sedan han eller hon lämnat uppdraget under vissa förutsättningar rätt till en trygghetsförmån benämnd inkomstgaranti. Syftet med inkomstgarantin är att skapa trygghet i den omställningssituation som uppstår för den som slutat sitt uppdrag som riksdagsledamot. Garantin är inte avsedd att vara en varaktig försörjning. För att säkerställa att garantin används som en omställningsförmån har det varit möjligt att jämka inkomstgarantin under vissa förutsättningar som anges närmare i ersättningslagen. Tanken är att förhindra missbruk av garantin. Det är en uppgift för att pröva frågor om jämkning. Erfarenheterna av den tillsyn som bedrivits Den tillsyn som redovisas i denna framställning avser den tillsyn som arvodesnämnden bedrev samt och som arbetsgruppen redogör för i promemorian. Här framgår följande. Syftet med tillsynen är att utröna om det finns anledning att besluta om jämkning av inkomstgarantin. Det har inte varit aktuellt att ta ställning till om jämkning ska ske på den grunden att garantitagaren gjort sig skyldig till brott. I stället har tillsynsverksamheten fokuserat på fall där det kan ifrågasättas om garantitagaren utfört förvärvsarbete åt någon annan utan att ta ut skälig ersättning för det. I korthet har tillsynsarbetet bedrivits på följande sätt. Med hänsyn till det stora antalet tidigare riksdagsledamöter som har inkomstgaranti har nämnden gjort bedömningen att ett urval av garantitagarna bör granskas . Urvalet har baserats på de årsuppgifter som garantitagarna lämnar till . Samtliga årsuppgifter har granskats, och i den mån de innehållit uppgifter som varit värda att följa upp har de tagits med i urvalet. Denna metod har kompletterats med ett slumpmässigt urval av de återstående garantitagarna. Tillsynsverksamheten syftar till att utröna om garantitagare förvärvsarbetat åt någon annan utan att ta ut skälig ersättning för det. Av motiven till jämkningsreglerna framgår det att tanken bl.a. har varit att komma åt situationer där garantitagaren bedriver näringsverksamhet i bolagsform utan att ta ut lön ur bolaget. Mot den bakgrunden har tillsynsverksamheten lagts upp så att de garantitagare som kommit att omfattas av urvalet har jämförts med vissa uppgifter i register. För att kunna upptäcka även sådana fall där en garantitagare förvärvsarbetar i ett bolag som han eller hon själv inte, men väl hans eller hennes maka eller make, har uppdrag som funktionär i har sökningar i register gjorts även på garantitagarens maka eller make. I den mån sökningarna i register visat att garantitagaren eller dennes maka eller make har engagemang i något företag uppkommer som regel ett läge där den fortsatta tillsynen blir beroende av uppgifter från garantitagaren. I dessa fall har ett tillsynsärende inletts avseende den enskilda garantitagaren, som också fått tillfälle att yttra sig. Därefter har nämnden prövat frågan om jämkning. Vid de jämförelser som gjorts med uppgifter i register har det i flera fall framkommit att garantitagare bedriver enskild näringsverksamhet. Eftersom dessa garantitagare inte bedömts utföra arbete åt någon annan vilket alltså är kravet i ersättningslagen för att jämkning ska kunna ske har de i den bedrivna tillsynsverksamheten inte granskats närmare. De som drivit verksamhet i handelsbolag har vid avgränsningen av urvalet bedömts utföra arbete åt någon annan och därmed granskats. Skälet till det har varit att handelsbolaget är en separat juridisk person. Med hänsyn till hur inkomster av näringsverksamhet i handelsbolag beskattas kan den bedömningen dock ifrågasättas. Arbetsgruppen påpekar att den nuvarande konstruktionen av jämkningsreglerna inte är oproblematisk. Reglerna tar ju sikte på fall där garantitagaren inte tar ut en skälig ersättning för utfört arbete. För att kunna bedöma vilken lön en garantitagare borde ha tagit ut kan det bli nödvändigt att bedöma exempelvis ett aktiebolags förmåga att bära en löneutbetalning. Den frågan får bedömas med utgångspunkt i bolagets årsredovisning och den har i de flesta fall granskats av auktoriserad revisor. Det leder till att utrymmet för att ifrågasätta olika affärshändelser och deras inverkan på möjligheterna att ta ut lön i praktiken blir begränsat. Det måste erinras om att ett jämkningsbeslut som nämnden fattar också bör stå sig vid rättslig prövning efter ett överklagande av beslutet till domstol. Enskild näringsverksamhet och handelsbolag nuvarande jämkningsreglerna för inkomstgarantin tar endast sikte på dem som arbetar åt någon annan. Det innebär att den som bedriver enskild näringsverksamhet och alltså utför arbete åt sig själv och på ett i och för sig skattemässigt korrekt sätt minskar det belopp som ska samordnas med inkomstgarantin kan få en högre inkomstgaranti på det sättet. Syftet med att minska det belopp som ska samordnas med inkomstgarantin behöver dock inte, skriver arbetsgruppen, vara att kringgå reglerna om garantin. Som exempel nämns i promemorian att den som bedriver en enskild firma kan jämna ut resultatet i verksamheten över tiden genom att göra avsättningar till en periodiseringsfond och därigenom redovisa en lägre pensionsgrundande inkomst. Detta får till följd att inkomstgarantin blir högre. Samma resultat kan åstadkommas genom att reglerna om räntefördelning och pensionssparavdrag utnyttjas. Enligt arbetsgruppen kan sådana förfaringssätt emellertid beroende på omständigheterna i det enskilda fallet stå i mindre god överensstämmelse med det syfte som bär upp reglerna om inkomstgaranti. Utgångspunkter Utgångspunkten i arbetsgruppens förslag har varit att det nuvarande systemet med inkomstgaranti och jämkning ska fortsätta att gälla. En annan utgångspunkt har varit att de förfaringssätt som bör kunna angripas med jämkning ska framstå som oskäliga sedda i ljuset av syftet med inkomstgarantin. Det innebär bl.a. att det inte är rimligt att varje avsättning eller annan disposition som påverkar den pensionsgrundande inkomsten också bör leda till att inkomstgarantin jämkas. En grundtanke i det fortsatta arbetet ska alltså enligt arbetsgruppen vara att regelverket ska bidra till att syftet med inkomstgarantin får ett bättre genomslag. Ytterligare en utgångspunkt för arbetsgruppen har varit att flera av de ställningstaganden som gjordes i samband med att jämkningsreglerna infördes alltjämt måste sägas vara relevanta. Det bör således i linje med vad som uttalades i det lagstiftningsärendet vara möjligt att bygga upp en verksamhet utan att det leder till jämkning. Inte heller bör ideellt arbete inom rimliga gränser leda till jämkning eftersom det skulle försvåra exempelvis politiskt engagemang. Riksdagsstyrelsens överväganden och förslag RIKSDAGSSTYRELSENS öVERVäGANDEN OCH FöRSLAG 2010/11:RS1 16.42 2010/11:RS1 RIKSDAGSSTYRELSENS öVERVäGANDEN OCH FöRSLAG 16.42 Möjligheterna till jämkning bör utvidgas Riksdagsstyrelsens förslag: Möjligheterna att fatta beslut om jämkning av inkomstgaranti bör utvidgas. Samordningsreglerna ska enligt förslaget inte ändras i sak men bör förtydligas. Arbetsgruppens förslag överensstämmer i allt väsentligt med riksdagsstyrelsens förslag. Remissinstanserna: har tillstyrkt förslaget. har påpekat att regelverket kring inkomstgarantin skiljer sig från det som gäller för chefsanställningar inom staten på det sättet att inkomstgarantin för tidigare riksdagsledamöter är pensionsgrundande under det att inkomstgaranti enligt förordningen (2003:55) om avgångsförmåner för vissa arbetstagare med statlig chefsanställning betraktas som pension och därmed inte kan vara pensionsgrundande. har anfört att arbetsgruppens förslag i fråga om vilka inkomster som ska påverka inkomstgarantin bör förtydligas, se vidare avsnitt 5.2.9. Kammarrätten i har utifrån de aspekter domstolen har att beakta inte några synpunkter på förslaget. ombudsmän () har från de synpunkter som JO har att beakta inga invändningar mot förslaget. Kommuner och Landsting har avstått från att lämna synpunkter. Gällande ordning Bestämmelser om inkomstgaranti för den som varit ledamot av finns i 13 kap. lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter (förkortad ersättningslagen). Allmänt gäller att inkomstgarantins längd avgörs av hur vederbörande varit ledamot av . Hur stor inkomstgaranti som betalas ut beror dels på vilka inkomster ledamoten hade i vid avgången, dels på antalet år som han eller hon varit ledamot och dels på vilka andra inkomster den före detta ledamoten har. Det är som prövar hur stort belopp som ska betalas ut. Det är endast pensionsgrundande inkomster som överstiger ett prisbasbelopp som reducerar det belopp som utbetalas i inkomstgaranti. Inkomst av aktiv näringsverksamhet är pensionsgrundande och ska således medföra reducering av inkomstgarantin. Inkomst av passiv näringsverksamhet är däremot inte pensionsgrundande och ska därmed inte reducera inkomstgarantin. För att näringsverksamhet ska anses som aktiv krävs att den som är skattskyldig för verksamheten arbetat i inte oväsentlig omfattning, se 2 kap. 23 § inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL. När det gäller förvärvsinkomsters betydelse för det belopp som utbetalas gäller att inkomster som understiger ett prisbasbelopp inte inverkar alls på rätten till inkomstgaranti. De inkomster som överstiger den nämnda gränsen påverkar inkomstgarantins storlek i varierande grad beroende på hur vederbörande varit ledamot av . För den som varit riksdagsledamot och har en ettårig inkomstgaranti blir minskningen av inkomstens storlek. Att en inkomst av ett slag på detta sätt inverkar på storleken av en annan inkomst kallas ofta för samordning. Enligt 13 kap. 16 § ersättningslagen ankommer det på arvodesnämnden att fatta beslut om jämkning av inkomstgaranti. Såvitt nu är av intresse föreskrivs i den bestämmelsen att nämnden får besluta att rätt till inkomstgaranti inte föreligger eller att utbetalningen av inkomstgaranti ska minskas eller helt upphöra under förutsättning att garantitagaren förvärvsarbetar i väsentlig omfattning åt någon annan och inte tar ut skälig ersättning för detta arbete. Av motiven till bestämmelsen (framst. 2005/06:RS4 s. 69) framgår att den är tänkt att tillämpas bl.a. i situationer där garantitagaren arbetar i ett eget eller i en närståendes bolag. Syftet med bestämmelsen är bl.a. att komma till rätta med fall där garantitagaren skjuter upp sina inkomster från ett bolag genom att inte ta ut lön trots att bolaget visar en vinst och härigenom ökar bolagets värde. Tanken med jämkningsregeln är alltså att göra det möjligt att ingripa mot kringgående av reglerna om inkomstgaranti. I motiven anges också att beslut om jämkning gäller tills vidare. Riksdagsstyrelsens ställningstagande Som framgår ovan är syftet med inkomstgarantin att skapa trygghet i den omställningssituation som uppstår när ledamoten lämnar riksdagsuppdraget. Det är angeläget att regelverket utformas så att det bidrar till att inkomstgaranti bara betalas ut i de fall då det är motiverat för att skapa trygghet vid omställningen. Det nuvarande regelverket för jämkning fungerar i huvudsak väl. Redan jämkningsreglernas existens torde ha en viss betydelse i detta sammanhang. står det klart att regelverket som det är utformat inte fullt ut kan förhindra att inkomstgaranti betalas ut i situationer där det inte finns ett reellt behov av en omställningsförmån. Det är inte ovanligt att garantitagare i viss utsträckning bedriver näringsverksamhet. Uppgifter som inhämtats från visar att 16 garantitagare bedrev en sådan verksamhet under inkomstår 2007. Det motsvarar av antalet personer som 2009 uppbar inkomstgaranti. I den mån garantitagaren använder inkomstgarantin som ett försörjningsstöd under ett uppbyggnadsskede av näringsverksamheten måste detta anses vara helt i linje med syftet med inkomstgarantin eftersom den ska vara en förmån som utgår i en omställningssituation. Inte heller framstår det som problematiskt om garantitagaren i det sammanhanget utnyttjar skattelagstiftningens möjligheter att fördela inkomster över tiden. Så kan ske exempelvis genom avsättning till periodiseringsfond. Vad som däremot inte kan sägas vara förenligt med syftet med inkomstgarantin är att göra avsättningar eller vidta andra åtgärder enbart i syfte att påverka den pensionsgrundande inkomsten och på det sättet göra det möjligt att lyfta en högre inkomstgaranti. Det är oklart i vilken utsträckning detta förekommer, men som framgått ovan bedriver av garantitagarna näringsverksamhet och enligt uppgifter från kan det på goda grunder antas att möjligheterna till fondavsättningar utnyttjas när det är möjligt eftersom reglerna är förmånliga. Det som sagts innebär att det finns vissa möjligheter att genom exempelvis avsättningar till olika fonder påverka storleken på den utbetalda inkomstgarantin. En utgångspunkt bör emellertid vara att reglerna utformas så att de i största möjliga utsträckning förhindrar att inkomstgaranti betalas ut i de fall utbetalningen inte tillgodoser det grundläggande syftet med garantin. bör regelverket ge uttryck för en enhetlig syn på fondavsättningar om de accepteras skatterättsligt bör de inte som huvudregel leda till konsekvenser för inkomstgarantin. Frågan blir då hur en sådan uppstramning av reglerna bör göras. Ett sätt skulle kunna vara att ändra reglerna för samordning så att inte bara pensionsgrundande inkomster ska läggas till grund för vilket belopp som ska betalas ut i inkomstgaranti. Här kan man tänka sig en ordning som skulle kunna innebära att belopp som minskat den pensionsgrundande inkomsten genom avsättning till exempelvis periodiseringsfond skulle läggas till den pensionsgrundande inkomsten och påverka storleken på det utbetalda beloppet. Denna ordning skulle med andra ord innebära att man bortser från avsättningen vid beräkningen av inkomstgarantin redan inför utbetalningen.