frsrdg · GX04RB1 · 2010-01-01 00:00:00 — hade konjunkturen i världen försvagats kraftigt. Den svaga konjunkturutvecklingen försämrade utsikterna för bankernas låntagare, och kreditrisken tog över som den mest överhängande risken för bankerna. tog hänsyn till dessa faktorer i sitt huvudscenario över bankernas kreditförluster . I huvudscenariot bedömdes kreditförlusterna i de svenska bankerna sammantaget uppgå till för de båda åren (se diagram 13). av förlusterna förväntades härröra från bankgruppernas verksamheter i de baltiska länderna och i övriga . Bankerna hade dock tillräckligt stort kapital för att möta förluster i den storleksordningen. Osäkerheten om konjunkturutvecklingen framöver och om dess effekter på bankerna var emellertid stor. Därför undersökte bankernas motståndskraft mot ett betydligt värre, men mindre sannolikt, scenario i ett så kallat stresstest. Även stresstestet visade att bankerna skulle klara av att hålla den lagstadgade primärkapitalgraden, det vill säga lagens krav på att bankernas egna kapital i förhållande till riskvägda tillgångar ska överstiga . Bankerna var bättre rustade för att möta förluster började de finansiella marknaderna fungera bättre, såväl internationellt som i . inleddes återhämtningen i ekonomin, och BNP-utvecklingen såg ut att bli något starkare än många hade förväntat sig . ansåg dock att grunden i återhämtningen var bräcklig och att utvecklingen framöver fortfarande var osäker. I takt med att förhållandena på de finansiella marknaderna förbättrades och i och med att recessionen tycktes ha passerat botten blev det lättare för bankerna att finansiera sig. Efterfrågan på en del stödåtgärder minskade därför internationellt. minskade risken för framtida kreditförluster, även om det fortfarande var den mest framträdande risken (se diagram 8). Osäkerheten kring storleken på framtida kreditförluster i bankerna kvarstod dock. och förtroendet mellan aktörerna på de finansiella marknaderna var inte helt återställt. Stödåtgärderna bedömdes därför fortfarande ha betydelse för att de finansiella marknaderna skulle fungera. Resultat före kreditförluster samt kreditförluster, netto, i storbankerna, summerat över fyra kvartal, miljarder kronor, priser -20 0 20 40 60 80 100 120 dec -----02 dec -05 dec -08 dec -11 Resultat före kreditförluster Kreditförluster, netto De streckade linjerna avser prognos för storbankernas resultat före kreditförluster (röd linje) samt kreditförluster netto i huvudscenariot (gul linje) respektive (blå linje). I huvudscenario förväntades de svenska bankernas kreditförluster för perioden 20092011 uppgå till . Det var lägre än prognosen trots att den nya bedömningen avsåg (se diagram 13). Nedrevideringen berodde främst på att konjunkturutsikterna hade förbättrats. Dessutom hade bankernas förluster fram till och med hösten visat sig vara lägre än väntat. Liksom förväntades de största förlusterna komma från bankernas verksamhet i de baltiska länderna. Bankerna hade aktivt ökat sitt kapital och minskat sina riskvägda tillgångar. Därmed ökade deras möjlighet att möta förluster av den beräknade storleksordningen. bedömde därför också att bankernas kapital var tillräckligt stort för att möta de förväntade förlusterna. Ett bakslag i konjunkturen kunde emellertid medföra att situationen för bankerna skulle kunna bli värre än i huvudscenariot. Ett nytt stresstest visade dock att bankerna skulle klara sig med större marginal än i bedömningen . Detta berodde främst på att bankerna stärkte sin kapitalsituation genom emissioner på den privata marknaden. Dessutom bidrog ett ljusare huvudscenario med en något bättre konjunkturutveckling till det positiva resultatet. Förändrat internationellt regelverk i spåren av krisen Vid sidan om hanteringen av finanskrisen och den löpande analysen av läget på de finansiella marknaderna kom stabilitetsarbete alltmer att handla om att utreda och påverka utformningen av framtida finansiella regelverk och tillsyn. Det rörde sig främst om att agera på den internationella arenan eftersom svenska banker och finansiella företag regleras av de lagar som utformas på EU-nivå och som i sin tur bygger på riktlinjer utformade i andra internationella organ. Det internationella arbetet med att reformera det finansiella regelverket och utforma tillsynen över den finansiella sektorn var intensivt . Det var framför allt inriktat på att utforma regelverket på ett sådant sätt att risken för kriser kan minska och att framtida kriser kan hanteras bättre om de ändå inträffar. Dessutom ska det internationella samarbetet på området kunna bidra till att länderna vidmakthåller de samhällsekonomiska vinster som integrationsprocessen inom EU har bidragit till. deltog i diskussioner både på EU-nivå och inom BIS om hur regelverket ska kunna förändras så att bankernas motståndskraft ökar. De internationella diskussionerna ledde fram till förslag om att dels förändra de internationella standarder som reglerar sammansättningen av och storleken på bankernas kapital (bland annat de så kallade II-reglerna), dels införa kvantitativa likviditetsmått. Dessutom diskuterade man i flera sammanhang hur regelverket bör utformas så att bankerna kan bygga upp tillräckligt med kapital under goda tider för att bättre kunna möta förluster när konjunkturen vänder nedåt. Inom ramen för EU uppmärksammades också frågan om hur de befintliga reglerna för att värdera finansiella instrument hade bidragit till att förstärka krisen och hur dessa regler skulle kunna ändras för att undvika en liknande situation . Bland övriga frågor som diskuterades på den internationella arenan fanns även behovet av reglering för att uppmuntra bankerna att använda sig av centrala motparter för så kallade OTC-derivat för att lättare identifiera motpartsrisker. Den globala finansiella krisen har tydligt visat att skillnader i nationell lagstiftning gjort det svårt att hantera problem i banker som bedriver verksamhet i olika länder. På global nivå pågår därför flera projekt för att ta fram förslag om hur kriser i banker med gränsöverskridande verksamhet kan hanteras på ett effektivt sätt. Detta arbete intensifierades . Bland annat hade vice riksbankschef ett särskilt uppdrag från EU:s ekonomiska och finansiella kommitté att leda en arbetsgrupp för att studera hur samarbetet mellan myndigheter fungerat under finanskrisen och vilka förstärkningar av samarbetsformerna som är särskilt angelägna framöver. Skillnaderna i nationella regelverk bidrog vidare till att centralbankernas arbete med finansiell stabilitet uppmärksammades mer generellt. Inom BIS inrättades en arbetsgrupp som ska kartlägga hur nationella mandat och uppgifter inom detta område utformats. Riksbankschef fick i uppdrag att leda detta arbete. fick också möjlighet att verka för en effektivare tillsynsstruktur inom EU. Vice riksbankschef deltog i en högnivågrupp under Ekonomiska och finansiella kommittén (EFK) för att ta fram ett förslag till effektivare övervakning av det finansiella systemet och de finansiella instituten inom EU. Det förslag som högnivågruppen presenterade ledde fram till att EU beslutade att omvandla de existerande organisationerna för tillsynssamarbete inom EU till formella myndigheter med ökade befogenheter och att inrätta ett nytt systemriskråd, (). uppgift blir bland annat att samla in och analysera information för att göra riskbedömningar av betydelse för stabiliteten i det finansiella systemet i EU. Samarbete med andra svenska myndigheter och marknadsaktörer Den finansiella krisen har också tydliggjort vikten av ett nära samarbete mellan svenska myndigheter och aktörer på de finansiella marknaderna. , och har en överenskommelse om samarbete kring finansiell stabilitet och krishantering. Bakgrunden var att finansdepartement, centralbanker och tillsynsmyndigheter i alla EU:s medlemsländer hade slutit en överenskommelse om samarbete i dessa frågor i de fall frågorna är gränsöverskridande. Inom ramen för detta samarbete slöts ett nytt nationellt samarbetsavtal . I samarbetet ingår nu även Riksgälden eftersom myndigheten fått en viktig roll i arbetet med finansiell stabilitet och krishantering. Dessutom bedriver den offentliga och privata sektorn ett gemensamt projekt kallat . Dess syfte är att förebygga att tekniska störningar i infrastrukturen får allvarliga konsekvenser för det finansiella systemet. Detta samverkansorgan fick 2009 en permanent ställning och ska under de kommande två, tre åren arbeta under ledning. Uppföljning Det finansiella systemet kunde upprätthålla sina funktioner. När krisen började befarades allmänt att bankerna på grund av svårigheter att hitta finansiering och oro för framtida kreditförluster skulle bli så restriktiva i sin kreditgivning att normalt kreditvärdiga hushåll och företag inte skulle få låna till investeringar, konsumtion och bostadsköp. En expansiv finans- och penningpolitik i kombination med massiva åtgärder för att stödja likviditeten i banksystemet medförde dock att de värsta farhågorna inte infriades vad gäller det svenska banksystemet. Utlåningen till svenska låntagare fortsatte att öka, och bankerna var vid slutet av 2009 alltjämt välkapitaliserade efter att i flera fall framgångsrikt ha genomfört nyemissioner av aktier. Trots att det inte hade gått att förutse en global finanskris av en så betydande omfattning som genomförde myndigheterna i världen snabbt en mängd åtgärder som sammantagna bidrog till att ekonomierna började återhämta sig . Också vidtog i samarbete med andra myndigheter extraordinära åtgärder som inte använts. Krisen har dessutom visat hur starkt de finansiella marknaderna är sammankopplade världen över. Den svenska finansiella infrastrukturen fungerade väl . Trots påfrestningar, framför allt då systemen fick hantera fler transaktioner, uppstod inga störningar i systemen. De årliga utvärderingarna av betalningssystem och system för handel med finansiella instrument visade att systemen i den svenska infrastrukturen uppfyllde internationellt uppsatta standarder helt eller delvis. Internationellt samarbete Utöver arbetet med att hantera konsekvenser av den globala finansiella krisen prioriterade särskilt det internationella samarbete som syftar till att förebygga och förbättra hanteringen av internationella finanskriser samt att främja effektiviteten i det internationella finansiella systemet. har ett brett internationellt samarbete som även rör andra ekonomiska och finansiella frågor samt ansvar som delägare eller medlem i ett antal internationella organisationer. Sammantaget är representerad i cirka 130 internationella kommittéer och arbetsgrupper. Under 20082009 representerade den nordisk-baltiska valkretsen i (). ledde här i samråd med arbetet med att utforma instruktioner i viktigare styrelseärenden. Vid stödde den nordisk-baltiska valkretsen förslagen om att dels utöka fondens finansiella resurser, dels förstärka inflytandet för främst ett antal tillväxtmarknadsekonomier, vars röststyrka i IMF inte motsvarade deras vikt i världsekonomin. sökte godkännande för sitt bidrag till förstärkningen av IMF:s resurser. Enligt förslaget, som följer en överenskommelse inom EU, består bidraget av ett tillfälligt lån med en löptid på . Syftet med detta lån är att förbereda ett utökat åtagande för med upp till inom New Arrangements to Borrow (NAB) som är en kompletterande finansieringskälla för IMF. I samband med IMF:s beslut om en ny tilldelning av särskilda dragningsrätter (SDR) tecknade även ett nytt avtal om handel med SDR, vilket innebär att åtagande om att växla SDR mot reservvaluta och vice versa utökas. arbetade också för att IMF ska förstärka sin övervakning, främst genom att bättre integrera analyserna av den makroekonomiska utvecklingen och den finansiella stabiliteten. Vidare ställde sig bakom beslutet att inrätta en särskild lånefacilitet, Flexible , för länder som för en ansvarsfull ekonomisk politik men som önskar en utfästelse om att få låna i fonden om de utsätts för störningar. for International Settlements (BIS) bidrog aktivt i det normskapande arbetet främst i för banktillsyn. engagerade sig också i diskussionerna om en revidering av styrstrukturen i BIS. Detta gällde särskilt formerna för styrningen av flera centrala BIS-kommittéer som utvidgats med nya medlemsländer ur G20-kretsen. ingår fortsatt i berörda kommittéer inom BIS. Vidare leder riksbankschef en styrelsekommitté med uppgift att stärka styrelsens ansvarstagande för den interna styrningen av BIS bankverksamhet och riskhantering. Som medlem i Europeiska centralbankssystemet (ECBS) deltog i diskussioner om bland annat den ekonomiska och finansiella utvecklingen, tillämpningen av gemensamma regelverk inom EU och utvecklingen av den offentliga sektorns finanser. Vidare kommenterade förslag till yttranden från ECB om nya rättsakter inom EU och de enskilda medlemsländerna. var även företrädd i de olika kommittéer inom ECBS som förbereder frågor för behandling i ECB:s allmänna råd. Inom Ekonomiska och finansiella kommittén (EFK) bidrog särskilt i arbetet med att reformera och att förstärka samarbetsformerna inom EU när det gäller hanteringen av gränsöverskridande finansiella kriser. deltog dessutom i vissa ekonomisk-politiska grupper inom och utveckling () och i informellt samarbete om centralbanksrelaterade frågor mellan centralbankerna i . ger därutöver experthjälp för uppbyggnad av verksamheten i centralbankerna i några utvecklingsländer, så kallad teknisk assistans. omfattade experthjälpen samarbete med centralbankerna i , , och . Verksamheten finansierades med medel från Sida. BETALNINGSSYSTEMET är system för kontoöverföringar. Det är knutpunkten i det svenska finansiella systemet eftersom det ger deltagarna banker, clearinghus med flera möjligheten att göra överföringar mellan varandras konton i . Dessa överföringar kan avse bankernas och clearinghusens egna finansiella transaktioner eller deras kunders transaktioner. I stort sett samtliga betalningar i svenska kronor som inte sker internt i en enskild bank hanteras genom . Omsättningen , , motsvarar nästan hela bruttonationalprodukt (BNP), det vill säga värdet av alla de varor och tjänster som produceras i landet . För att öka effektiviteten i betalningssystemet tillför likviditet genom att lämna kredit till deltagarna mot säkerheter. Säkerheterna utgörs främst av svenska och utländska värdepapper men kan även vara utländsk valuta. Eftersom är ett system med kritisk betydelse för att det finansiella systemet ska fungera väl har satt ett högt mål för dess tillgänglighet. Systemet ska vara tillgängligt av den tid systemet är öppet. ska även motsvara deltagarnas krav. Därför är det ambition att av deltagarna ska vara nöjda med . Samtliga kostnader för att tillhandahålla tjänsterna i ska dessutom finansieras genom avgifter från deltagarna. Detta innebär att även erlägger avgift efter samma princip som övriga deltagare samt betalar för de funktioner som används för att genomföra penningpolitiken. Verksamheten 2009 togs ett nytt tekniskt system för i drift. Driftstarten hade tidigare förskjutits : först på grund av leveransförseningar och för att minimera riskerna för störning under det akuta skedet av den finansiella krisen. Sedan driftstarten har systemet fungerat väl. har totalt investerat i det nya systemet. Eftersom har stor betydelse för det finansiella systemet behöver ha väl fungerande reservrutiner om det tekniska systemet skulle fallera. Dessa rutiner har vidareutvecklats och övats i samverkan mellan och deltagarna. För att ska kunna lämna krediter i är det dessutom viktigt att det system som hanterar alla bankers säkerheter kan lämna relevant information. Detta säkerhetshanteringssystem har uppgraderats två gånger för att dess funktioner bättre ska svara mot nya krav som blivit synliga under den finansiella krisen. har två deltagare tillkommit i systemet, båda utländska företag. Vid utgången av året fanns 22 deltagare i . Antalet betalningar som hanterades i uppgick till i genomsnitt knappt 10 200 transaktioner per dag. Detta är en ökning jämfört med föregående år. var genomsnittet knappt 12 600 transaktioner per dag. Denna ökning beror på att några av deltagarna valt att skicka fler transaktioner styckvis i stället för att aggregera dessa till en beloppsmässigt större transaktion. Detta är i sin tur en följd av att det nya tekniska systemet har en högre kapacitet än det gamla och att det innehåller effektivare funktioner för likviditetshantering. Den dagliga omsättningen var i genomsnitt. Justerat för transaktioner som hör samman med särskilda låneprogram, innebär detta en minskning jämfört med föregående år. I genomsnitt hade deltagarna ett kreditutrymme i på , vilket motsvarar värdet på de säkerheter som lämnats till och som inte använts för andra krediter. Summan av de krediter som varje deltagare maximalt utnyttjade per dag motsvarade i genomsnitt av detta kreditutrymme. Enligt vision ska banken för merparten av sin verksamhet pröva om man är den lämpligaste aktören för att utföra olika uppgifter. Mot denna bakgrund påbörjades en utredning om roll i det centrala betalningssystemet. Utredningen tittar särskilt på om det är eller någon extern operatör som ska tillhandahålla systemet och i så fall på vilket sätt detta bör ske. Utredningen beräknas vara klar . Uppföljning Betalningssystemet fungerade sammantaget väl . berördes endast av en kortare störning som påverkade tillgängligheten. Systemet var tillgängligt till , vilket väl uppfyller målet. Den enkät som genomfördes bland deltagarna i systemet visar att är nöjda eller mycket nöjda. Detta är högre än målet på . Dessutom har av deltagarna förtroende eller stort förtroende för den enhet inom som ansvarar för . Vidare täcktes kostnaden för verksamheten, , till av avgifter. Sammantaget innebär detta att målen för har uppfyllts förutom att verksamhetskostnaden inte täckts fullt ut av användarna. har börjat sammanställa en tertialrapport för som skickas till deltagarna och publiceras på webbplats. Rapporten redovisar olika uppgifter från och i viss mån kringliggande system. Den innehåller information om förändringar, speciella aktiviteter, eventuella incidenter, volymer och värden som hanterats inom systemet samt tillgängligt kreditutrymme och hur detta använts. Deltagarna får även en veckorapport som innehåller kortfattade uppgifter om volymer, värden och kreditutrymme per dag. KONTANTFÖRSÖRJNING ansvarar för landets försörjning med sedlar och mynt och har ensamrätt att ge ut sedlar och mynt. Detta innebär att tillhandahåller sedlar och mynt, förstör uttjänta sedlar och mynt och löser in ogiltiga sedlar. Målet för denna verksamhet är att säkerställa att sedlar och mynt är av hög kvalitet och att kontantförsörjning är säker och effektiv. Allmänheten och de företag som hanterar kontanter ska ha ett stort förtroende både för sedlar och mynt och för kontantförsörjningen. lämnar ut kontanter till bankerna vid sina två platskontor för kontanthantering i och . Bankerna distribuerar sedan kontanterna vidare till handeln och allmänheten via sina tolv kontantdepåer runt om i landet. Distributionen sköts av värdetransportföretagen. Verksamheten 2009 Det genomsnittliga värdet på kontanter i cirkulation var . Värdet på kontanter i cirkulation har ökat , men har för andra året i följd minskat. Minskningen uppgick till . Diagram 14: Genomsnittligt värde på sedlar i cirkulation, miljarder kronor 0 20 40 60 80 100 120 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 Det genomsnittliga värdet på sedlarna i cirkulation var (se diagram 14). Den sedelvalör som det fanns flest av och som svarade för den största delen av detta sedelbelopp var 500-kronorssedeln. Denna sedel utgjorde av antalet sedlar och stod för av det totala värdet av sedlarna i cirkulation i genomsnitt . Det genomsnittliga värdet på mynten i cirkulation var (se diagram 15). Den myntvalör som det fanns flest av var enkronan. Detta mynt utgjorde av antalet mynt i cirkulation och stod för av det totala värdet av mynten i cirkulation i genomsnitt . Diagram 15: Genomsnittligt värde på mynt i cirkulation, miljarder kronor 0 1 2 3 4 5 6 7 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 fortsatte att arbeta med den översyn av den svenska sedel- och myntserien som började . Målet är att utforma en sedel- och myntserie som är lämplig med tanke på effektivitet, miljö och säkerhet. Den första förändringen i sedel- och myntserien beslutades av . Den gäller 50-öresmyntet som efter upphör att vara lagligt betalningsmedel. arbetade också vidare med att analysera vilka valörer de framtida svenska sedlarna och mynten lämpligen bör ha. Analysen väntas mynna ut i ett beslut . gav ut enkronor med en specialprägling på myntens baksida som symboliskt avbildar havet som förbindelselänk mellan och (se figur 2). Mynten uppmärksammar därmed att det 2009 var skildes från . Figur 2: specialpräglade enkrona beslutade att bygga ett nytt kontor för kontanthantering. Kontoret, som kommer att ligga i kommun, beräknas vara i drift och ska vara väl anpassat för framtidens verksamhets- och säkerhetskrav. De nuvarande två kontoren i och ska läggas ned eftersom det inte behövs fler än ett kontor för kontanthantering. Det beror på att de senaste årens renodling av roll i kontanthanteringen har minskat arbete med att hantera kontanter. kontanthanteringsråd hade ett sammanträde. I rådet deltar representanter för banker, bankdepåer, värdetransportbolag, detaljhandel, fackföreningar och berörda myndigheter. Bland de frågor som togs upp i rådet fanns översyn av sedlar och mynt, det nya kontoret för kontanthantering samt utvecklingen vad gäller rån mot banker, värdetransporter och butiker. Tabell 2: Sedlar och mynt 2005 2006 2007 2008 2009 Genomsnittligt värde på sedlar och mynt i cirkulation (miljarder kronor) 105,6 106,5 109,5 107,7 106,5 Genomsnittligt värde på sedlar i cirkulation (miljarder kronor) 100,1 101,1 103,8 101,8 100,5 Genomsnittligt värde på mynt i cirkulation (miljarder kronor) 5,5 5,4 5,7 5,9 6,0 Antal sedlar i cirkulation (miljoner stycken) 366 372 390 392 354 Antal mynt i cirkulation (miljoner stycken) 2 240 2 071 2 Antal förfalskade sedlar (stycken) 1 849 996 1 248 1 512 1 064 Källa: . Uppföljning De svenska sedlarna förfalskades i mycket liten omfattning . Värdet på de falska sedlar som togs ur cirkulation uppgick till , vilket är en halvering jämfört med . bedömer att säkerheten kring kontanthanteringen även i övrigt ligger på en bra nivå. tar löpande in information om hur kontantförsörjningen utanför banken fungerar genom kontanthanteringsrådet och de arbetsgrupper som är knutna till rådet. Därmed får kunskap om hur marknadsaktörerna anser att kontantförsörjningen fungerar och om det finns ett förtroende för sedlar och mynt som betalningsmedel. bedömning är att kontantförsörjningen fungerar väl och att det finns ett förtroende för sedlar och mynt som betalningsmedel. TILLGåNGSFöRVALTNING 2009/10:RB1 16.42 2009/10:RB1 TILLGåNGSFöRVALTNING 16.42 Marknadsvärdet på finansiella tillgångar uppgick till . Avkastningen var exklusive valutakurseffekter. förstärkte valutareserven genom att låna utländsk valuta till ett värde av av Riksgälden. Den taktiska förvaltningen av tillgångarna bidrog med till avkastningen. förvaltar finansiella tillgångar i första hand för att säkerställa möjligheten att uppfylla sitt lagstadgade mål och sina uppdrag: att genomföra penningpolitiken, att ha beredskap att intervenera på valutamarknaden och att kunna ge tillfälligt likviditetsstöd till banker. Detta innebär restriktioner för förvaltningen, men med beaktande av dessa förvaltas tillgångarna för att ge så hög långsiktig avkastning som möjligt i förhållande till den risk som tas. En långsiktigt god avkastning på tillgångarna stärker också finansiella oberoende. fattar beslut om den strategiska inriktningen för tillgångsförvaltningen. Den anger bland annat hur valutareserven ska fördelas på olika valutor och tillgångar samt vilken genomsnittlig löptid tillgångarna i valutareserven ska ha.