frsrdg · GY04JO1 · 2010-11-10 00:00:00 — I H.S:s ärende (dnr 2689-2009) har framkommit bl.a. följande. H.S. uppbar bostadstillägg till pensionärer t.o.m. och ansökte om fortsatt sådant tillägg. Sedan H.S. underlåtit att efterkomma Försäk- ringskassans upprepade uppmaningar att inkomma med kompletterande upp- gifter beslutade kassan, , att avvisa H.S:s ansökan. Beslu- tet försågs felaktigt med en överklagandehänvisning. När H.S:s inkom med ett överklagande registrerades det emellertid som ett om- prövningsärende. Genom telefonsamtal med ompröv- ningsenhet i inhämtade JO följande uppgif- ter. Ärendet inkom till omprövningsenheten . Ett bekräftelse- brev sändes då till H.S. vidtog därefter inte några åtgärder i ärendet. H.S. inkom inte heller med några kompletterande uppgifter. Av remissvar framgår att kassan på eget initiativ hämtade in nödvändiga uppgifter från Skattever- ket. fattade beslut i omprövnings- ärendet. Den sammanlagda handläggningstiden uppgick således till åtta må- nader vilket är oacceptabelt. förtjänar allvarig kritik för dröjsmålet i såväl T.P:s som H.S:s ärende. Kritik mot för bristande rutiner för avlyssning av meddelanden som lämnats i de anställdas röstbrevlådor (Dnr 3987-2009) I en anmälan till JO klagade . på att han hade stora svårigheter att få tag i sin handläggare vid . akt i ärendet hämtades in och granskades. Därefter re- mitterades anmälan till som yttrade sig. yttrade sig i sin tur över remissvar. I sitt beslut anförde JO i bedömningsdelen bl.a. följande. Utredningen visar att F.A:s handläggare vid lyssnade av sina meddelanden på sitt mobilsvar . Det framkom då att F.A. talat in ett meddelande till honom angående bl.a. svå- righeterna att få tag i handläggare vid . Det inträffade ger mig anledning att redogöra för de grundläggande bestämmelserna på området. 2 010 /1 1:JO1 Sammanfattningsvis gäller att röstmeddelanden m.m. är att anse som allmän- na handlingar i vissa fall. Enligt 2 kap. 3 § första stycket tryckfrihetsförordningen (TF) är en hand- ling allmän om den förvaras hos myndighet och enligt 6 eller 7 § är att anse som inkommen till eller upprättad hos myndigheten. Med handling förstås enligt 2 kap. 3 § första stycket TF inte endast kon- ventionella handlingar på papper, utan även upptagning som kan läsas, av- lyssnas eller på annat sätt uppfattas endast med tekniska hjälpmedel. Av para- grafens andra stycke framgår att en sådan upptagning anses förvarad hos myndighet, om upptagningen är tillgänglig för myndigheten med tekniskt hjälpmedel som myndigheten själv utnyttjar för överföring i sådan form att den kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas. Enligt huvudregeln i 2 kap. 6 § TF anses en handling vara inkommen då den har anlänt till myndigheten eller kommit behörig befattningshavare till handa. I fråga om en upptagning som avses i 2 kap. 3 § första stycket TF gäller i stället att den anses inkommen till myndighet när annan har gjort den tillgänglig för myndigheten på det sätt som anges i 2 kap. 3 § andra stycket TF. En handling som är adresserad direkt till den som innehar befattning vid myndighet anses som allmän handling, om handlingen gäller ärende eller annan fråga som ankommer på myndigheten och ej är avsedd för mottagaren endast som innehavare av annan ställning, se 2 kap. 4 § TF. Regeln är teknik- neutral och gäller även t.ex. e-post, inspelade meddelanden i röstbrevlåda och textmeddelanden genom sms (se Lenberg m.fl. Offentlighets- och sekre- tesslagen En kommentar; Appendix 1:5 Tryckfrihetsförordningen 2 kap. med kommentarer). Av bestämmelserna följer således att ett röstmeddelande som har talats in på en befattningshavares telefon kan utgöra en allmän handling om de angiv- na förutsättningarna är uppfyllda. Att befattningshavaren, när röstmeddelan- det talas in, är frånvarande på grund av semester eller av något annat skäl saknar betydelse för bedömningen av om meddelandet ska anses utgöra en allmän handling. Den omständigheten att befattningshavaren talat in ett svars- meddelande som anger att han eller hon inte är närvarande ändrar inte heller det förhållandet att det inkomna röstmeddelandet kan utgöra en allmän hand- ling. Myndigheten måste således ha tillgång till en befattningshavares röst- meddelanden när han eller hon är frånvarande. Det nu anförda innebär sammanfattningsvis att om en befattningshavare har en telefon med röstbrevlåda, måste myndigheten ha rutiner som gör att innehållet i röstbrevlådan är tillgängligt för myndigheten även under befatt- ningshavarens frånvaro. Det är inte acceptabelt att en röstbrevlåda avlyssnas först efter det att ett meddelande inkommit. förtjänar kritik för det inträffade och bör, om så inte redan har skett, se över sina rutiner för avlyssning av meddelanden som lämnats i de anställdas röst- brevlådor. 2 010 /1 1:JO1 Kritik mot för bristande tillämpning av 20 kap. 10 och 10 a §§ lagen om allmän försäkring (Dnr 1184-2009) klagade på handläggning av ett ärende om livränta, i vilket han varit ombud för J.K. Han anförde bl.a. att det hade före- kommit brister i kommuniceringen i ärendet och att hade uttryckt sig otydligt i sitt svar på hans begäran om omprövning. akt i ärendet hämtades in och granskades. Vid gransk- ningen framkom bl.a. att begärde att För- säkringskassans beslut att inte bevilja J.K. livränta skulle omprövas med stöd av 20 kap. 10 a § lagen (1962:381) om allmän försäk- ring (AFL). Som svar på denna begäran uppgav i en skri- velse , att man gjort bedömningen att det inte finns skäl att ompröva beslutet med stöd av 20 kap. 10 a § AFL. avslutade skrivelsen med följande upplysning: Om du anser att det här beslu- tet är felaktigt kan du begära att omprövar det. anmodades att yttra sig i ärendet. I sitt remissvar anför- de bl.a. följande. Enligt 8 kap. 12 § LAF gäller bestämmelserna i 20 kap. 1013 §§ lagen (1962:381) om allmän försäkring, AFL, om omprövning och ändring av För- säkringskassans beslut. Det är en väsentlig skillnad på vad som omfattas av en prövning av om ett beslut kan ändras med stöd av 20 kap. 10 a § AFL och en omprövning enligt 20 kap. 10 § samma lag. Den prövning Försäkringskas- san kan göra med stöd av 20 kap. 10 a § AFL är väldigt begränsad. Det är inte möjligt att göra en fullständig sakprövning av ärendet med stöd av bestäm- melsen. kan med stöd av denna bestämmelse endast ändra ett beslut om det på grund av skrivfel, räknefel eller annat sådant förbiseende innehåller uppenbar oriktighet, om beslutet har blivit oriktigt på grund av att det fattats på uppenbart felaktigt eller ofullständigt underlag, eller om beslutet har blivit felaktigt på grund av uppbenbart felaktig rättstillämpning. Försäk- ringskassan är skyldig att ex officio göra en bedömning av om ett beslut kan ändras med stöd av denna bestämmelse. När det däremot gäller en ompröv- ning enligt 20 kap. 10 § AFL ska göra en fullständig sak- prövning av det beslut som begärts omprövning av. I de fall det inte är klart vad den försäkrade begär ska kontakta honom eller henne och utreda om det är frågan om en begäran om omprövning eller inte. Av handlingarna i ärendet framgår att begärt en omprövning av beslutet med stöd av 20 kap. 10 a § AFL. Försäk- ringskassan har i skrivelse daterad meddelat att det inte fanns skäl att ompröva beslutet och in- formerat om att kunde begära omprövning av beslutet . har därefter begärt omprövning av beslutet och har fattat ett omprövningsbeslut. 2 010 /1 1:JO1 denna omprövning gjordes en fullständig sakprövning av beslutet från . uttalar i sin anmälan till JO att ompröv- ningsenhet, då avslagsbeslutet stod fast, genast borde ha överlämnat livränte- ärendet till länsrätten för överprövning istället för att låta ärendet vila. För att ska kunna överlämna ett ärende till länsrätten måste parten ha överklagat det omprövningsbeslut som myndigheten fattat. Den skrivelse som fått är olyckligt formulerad och kan leda till missförstånd. Det borde ha framgått att inte funnit skäl att ändra beslutet med stöd av 20 kap. 10 a § AFL. in- stämmer i att det är viktigt att det av skrivelsen framgår vad myndigheten prövat och om det är fråga om ett beslut eller inte. I de fall det är fråga om beslut ska det också tydligt framgå hur den försäkrade ska gå till väga för att begära omprövning eller överklaga beslutet. beklagar att skrivelsen var otydlig och att det inte tydligt framgår vad som åsyftas. I ett beslut anförde JO följande. Beslut av i ärenden om försäkring enligt AFL, ska enligt 20 kap. 10 § första stycket den lagen, omprövas av , om det begärs av den enskilde som beslutet angår och beslutet inte har meddelats med stöd av 10 a § samma kapitel. En begäran om omprövning ska, enligt 20 kap. 13 § AFL, ha kommit in till från den dag då den försäkrade fick del av beslutet. Enligt 20 kap. 10 a § AFL ska ändra ett beslut i ett ärende om försäkring enligt AFL, som har fattats av och inte har prövats av domstol, 1.om beslutet på grund av skrivfel, räknefel eller annat sådant förbiseende innehåller uppenbar oriktighet, 2.om beslutet har blivit oriktigt på grund av att det har fattats på uppenbart felaktigt eller ofullständigt underlag, 3.om beslutet har blivit oriktigt på grund av uppenbart felaktig rättstillämp- ning eller annan liknande orsak. Ändring ska göras även om begäran om omprövning inte har framställts en- ligt 10 §. Ändring behöver inte göras om oriktigheten är av ringa betydelse. Ett beslut får ej ändras till den försäkrades nackdel såvitt gäller förmån som har förfallit till betalning och ej heller i annat fall om det finns synnerliga skäl mot det. En fråga om ändring enligt denna paragraf får ej tagas upp förflutit från den dag då beslutet meddelades. Ändring får dock ske även efter utgången av , om det först därefter har kommit fram att beslutet har fattats på uppenbart felaktigt eller ofullständigt underlag eller om det finns andra synnerliga skäl. 2 010 /1 1:JO1 Av 20 kap. 11 § AFL framgår att beslut får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Ett beslut får dock inte överklagas av en enskild innan beslutet har omprövats enligt 10 § samma kapitel. Bestämmelserna ovan har motsvarande tillämpning i ärenden enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring. Av utredningen i ärendet framgår att begär- de att skulle ompröva sitt beslut med stöd av 20 kap. 10 a § AFL. Till stöd härför anförde han bl.a. att hade brustit i sin kommunicerings- och utredningsskyldighet. svarade på begäran genom att i en orubricerad skrivelse, date- rad , bemöta hans invändningar mot kommuniceringen i ärendet och meddela att myndigheten hade gjort bedömningen att det sakna- des skäl att ompröva beslutet enligt 20 kap. 10 a § AFL. Skrivelsen avslu- tades med följande upplysning: Om du anser att det här beslutet är felaktigt kan du begära att omprövar det. Det är, som anför i sitt remissvar, en väsentlig skillnad mellan en fullständig sakprövning enligt 20 kap. 10 § AFL och den begränsa- de prövning som sker med stöd av 10 a § samma kapitel. Oavsett vilket lag- rum som anges bör utgångspunkten vara att den som i en skrivelse till kassan uttrycker missnöje över ett beslut, önskar en så fullständig prövning av beslu- tet som möjligt. En skriftlig missnöjesyttring som kommer in till kassan inom tvåmånadersfristen bör därför betraktas som en begäran om omprövning med stöd av 20 kap. 10 § AFL såvida inte den försäkrade uttryckligen har motsatt sig en sådan prövning. En sådan situation kan, trots hänvisning till 20 kap. 10 a § AFL, inte anses vara för handen i detta fall. skrivelse borde således ha hanterats som en begäran om omprövning med stöd av 20 kap. 10 § AFL. Inför en omprövning bör kassan redan på eget initiativ ta ställning till om det finns förutsättningar att ändra beslutet med stöd av 20 kap. 10 a § AFL. Såvida inte den försäkrades yrkande genom en sådan ändring kan bifallas fullt ut ska ärendet lämnas vidare för en fullständig prövning i sak. Försäkrings- kassans ställningstagande i ändringsfrågan bör dokumenteras i akten men behöver i ett sådant fall inte meddelas den enskilde. Om den enskilde själv har begärt att kassan ska ändra sitt beslut med stöd av 20 kap. 10 a § AFL och kassan inte finner skäl för sådan ändring ska däremot ett avslagsbeslut med- delas. Ett sådant beslut kan inte omprövas men väl överklagas och ska därför vara försett med överklagandehänvisning. Detta förfarande bör emellertid, i enlighet med vad jag har anfört i föregående stycke, främst bli aktuellt i fall då tidsfristen för omprövning har löpt ut. En beslutsunderrättelse måste givetvis formuleras på ett sådant sätt att det klart framgår att det är fråga om ett beslut och vad som därigenom prövats. Om beslutet går att angripa ska beslutsunderrättelsen även vara försedd med en korrekt fullföljdshänvisning. skrivelse till uppfyller inte något av dessa krav. 2 010 /1 1:JO1 Kritik mot för bristande bemötande, m.m. (Dnr 3406-2009) JO meddelade ett beslut med följande innehåll. klagade på och anförde därvid bl.a. följande. konstaterades att hennes make, , hade cancer. Han blev sjuk- skriven den 18 mars30 . Inför hans sista behandling med cyto- statika ringde hon, för sin makes räkning, till handläggaren i sjukpenningärendet för att efterhöra möjligheten för J.A. att åka till arbets- platsen för att som social verksamhet utföra enklare arbetsuppgifter. Hon fick till svar att det inte var tillåtet, men att han fick åka till arbetsplatsen för att fika. Hon förklarade för handläggaren diagnosens allvar och att det var fråga om en kort överlevnadstid. hade också ett arbetsskadeärende. I det ären- det ringde handläggaren och undrade över sjukdomsstatusen, eftersom hon hade sett en anteckning om arbete. förklarade vad det handlade om. De ombads att ge in ytterligare information som styrkte arbets- skadan. ringde handläggaren i sjukpenningärendet till J.A:s mobiltelefon med anledning av rutiner efter 90 dagars sjukskrivning. Samtalet tedde sig märkligt. förklarade att det bara gått sedan den senaste behandlingen, att han mådde dåligt och att en ny datortomografi skulle göras . Handläggaren ställde frågor om när han trodde sig kunna återgå i arbete och om prognosen. svarade att det kanske var en chans på tusen att han skulle klara sig. Han visste egentli- gen inte detta, eftersom han inte ville känna till sin prognos. ringde direkt upp handläggaren och ifrågasatte hur samtalet hade förts samt förklara- de att frågor om prognosen skulle ställas till läkaren. Hon tog även upp att handläggarens anteckningar hade orsakat att handläggaren i arbetsskadeären- det behövde få in ytterligare uppgifter. Handläggaren bad om ursäkt och åtog sig att tala med handläggaren i arbetsskadeärendet. age- rande medförde att J.A. tappade sugen och blev sängliggande med en trolig depression. Hans sista tid i livet blev mycket sämre än vad den borde ha varit, vilket även drabbade de anhöriga hårt. Anmälan remitterades till för yttrande. I remissvaret an- förde bl.a. följande. I vägledning Sjukpenning och samordnad rehabilitering (2004:2) version 12, kapitel 20 Rehabiliteringsplan och plan för återgång i arbete, anges hur arbete med plan för återgång i arbete ska gå tillväga. 2 010 /1 1:JO1 En plan för återgång i arbete ska tas fram i ärenden där sjukskrivningen pågår . Syftet med en plan för återgång i arbete är att få över- blick över alla de åtgärder och insatser som behövs för att den försäkrade ska kunna få tillbaka sin arbetsförmåga. Genom att tidigt i sjukfallet tillsammans med den försäkrade kommer fram till vilket mål som är rimligt och vad som krävs för att komma dit, ökar möjligheterna för att för- korta sjukperioden. En plan för återgång i arbete fyller flera viktiga funktioner. Den säkrar t.ex. den försäkrades delaktighet, tydliggör mot vilket mål den försäkrade strävar, tydliggör vilka insatser som krävs för att nå målet, ger förutsättningar för en mer aktiv handläggning, fungerar som ett verktyg för att För- säkringskassan ska kunna samordna de insatser som andra aktörer står för till en fungerande helhet och gör att alla inblandade aktörer vet sitt ansvar och underlättar uppföljningen av åtgärderna. Planen för återgång i arbete ska tas fram tillsammans med den försäkrade. I de allra flesta fall krävs det ett personligt möte mellan den försäkrade och handläggare för att göra en bra plan som fyller sitt syfte och verkligen är ett stöd för den försäkrade för att kunna återgå i arbete. är det lämpligt att göra en plan i samband med ett avstämningsmöte tillsammans med den försäkrade, handläggare, läkare, arbetsgivare, m.fl. I vägledningen anges att det alltid är förutsättningarna i det enskilda ärendet som ska avgöra på vilket sätt planen ska tas fram. I undantagsfall kan planen tas fram i samband med telefonsam- tal med den försäkrade. När handläggaren har skrivit ned planen ska den skickas till den försäkrade. I vägledningen anges situationer när det inte är möjligt eller inte är lämp- ligt att göra en plan tillsammans med den försäkrade tidigt i sjukfallet. Som exempel kan nämnas då en försäkrad ligger på sjukhus för vård och att det därmed är för tidigt för att kunna göra en plan eller om en försäkrad är så allvarligt sjuk att det kan uppfattas som stötande att göra en plan för återgång i arbete. Handläggaren ska dokumentera i journalen anledningen till varför en plan inte görs. Handläggaren ska fortsätta att följa ärendet och en plan ska tas fram . Det är inte diagnosen som avgör när plan för åter- gång i arbete ska göras utan prognosen och om det för tillfället går att göra en plan. interna utredning med anledning av JO:s begäran om yttrande visar följande. Handläggning av J.A:s sjukfall påbörjades på . En första utredning görs av nationellt försäkringscenter (NFC) i . I journalen skriver handläggaren om information från För- säkringskassans interna system. I systemet framkommer att det finns en an- mälan om närståendevård och en ansökan om livränta . Det anges att dag 90 i sjukfallet och rehabiliteringskedjan är . Medicinskt underlag utfärdat på hel sjukskrivning finns . Av underlaget framkommer bland annat följande: Inleder cyto- statikabehandling, Mycket svårt att förutse i vilken omfattning, om någon, som patienten är förmögen att återgå i arbete delvis . Ordination: , besöka arbetsplatsen efter ork. På frågan om prognos kommer patienten att få tillbaka sin arbetsförmåga i nuvarande arbete har läkaren kryssat i att det inte går att bedöma. flyttas ärendet från NFC i till det lokala försäk- ringscentret (LFC) i . skriver handläggaren att plan för återgång i arbete kommer att göras när utfallet av behandlingen kan utlä- 2 010 /1 1:JO1 Enligt det nu gällande medicinska underlaget går prognosen inte att be- döma. Förlängt medicinskt underlag avvaktas. ringer handläggaren till A-C.A., J.A:s fru, som har sökt handläggaren. ställer frågor för sin mans räkning. Av Försäk- ringskassans journal framgår följande: Hon frågar om möjligheter att under pågående sjukskrivning gå till arbetet och utföra några arbetsuppgifter när man känner sig bättre. Informerar om arbetsträning och lite om kriterierna för detta. säger att nu när behandling pågår så är han mycket dålig och trött men när han mår bättre så skulle han gärna vilja bidra med något. Infor- merar att det inte finns några hinder att besöka arbetsplatsen. ringer handläggaren till J.A. Följande avsnitt är hämtat ur journalsystem. Ringer till [J.A.] för att få en uppdate- ring och för att upprätta en plan för återgång i arbete. [J.A.] berättar att hans kropp inte svarat på cytostatikabehandlingarna och hans prover är inte bra. Han har ett förlängt medicinskt underlag till och med på heltid. Ny röntgen är planerad och ny behandlingsperiod efter detta. Han har förhoppningen och avsikten att kunna återgå helt i arbete och besöker arbets- platsen regelbundet för att också hålla dem uppdaterade. Något datum för när återgång kan ske går inte att säga och generellt är prognosen vid denna dia- gnos inte god. Han planerar dock att kunna återgå helt när hälsotillståndet tillåter det. Jag informerar och förtydligar att rätt till sjukpenning föreligger och det finns inga frågetecken avseende detta från i dags- läget. Upprättar och sänder hem planen. Av den plan för återgång i arbete som gjordes och som skickades hem till J.A. framgår bland annat att medicinsk utredning pågår och röntgen är planerad . Därefter kommer en ny behandlingsperiod troligtvis att påbörjas. Kontinuerlig kontakt med arbetsgivaren och med kol- legorna kommer att fortsätta. När hälsotillståndet tillåter kommer återgång i arbete att ske med målsättningen att återgå i arbete på heltid. Uppföljning kommer att ske via telefonsamtal med handläggaren på under sjukskrivningen. Läkarintyg kommer kontinuerligt att sändas in till inskanningscentral. Parallellt med sjukpenning pågår utredning om rätt till livränta. När i går igenom handlägg- ningen av J.A:s sjukfall görs även en genomgång av hans arbetsskadeärende som handläggs av LFC i . I arbetsskadeärendet finns journaler från . Dessa journaler inkom till . Av journalerna framgår att J.A. är aktuell för palliativ behand- ling. I arbetsskadeärendet finns det även Läkarutlåtande för bedömning av anmäld arbetsskada, som är utfärdat av läkare och som inkom till . I utlåtandet har läkaren kryssat ja på frågan om förmågan att skaffa inkomst genom arbete är varaktigt ned- satt. Handläggaren av J.A:s sjukfall berättar att anledningen till att hon ringde honom var att hans fru hade ringt till För- säkringskassan och frågat om möjligheten att kunna besöka arbetsplatsen och utföra lättare arbetsuppgifter. Handläggaren har därmed trott att hans hälsotillstånd har förbättrats. Här följer en beskrivning av vad handläggaren har be- rättat att hon kommer ihåg från telefonsamtalet med J.A. och hans fru, , . När handläggaren ringer till J.A. på mobiltelefonen svarar hans fru, . Paret befinner sig i bilen. lämnar över telefonen till J.A. och handläggaren stämmer av om det är okej att prata här och . säger att det går bra. Handläggaren har inget minne av att hon har frågat . om prognosen utan att hon frågat honom om vad som planeras inom vården. Enligt handläggaren befarade J.A. att Försäk- ringskassan skulle ifrågasätta hans rätt till sjukpenning. Handläggaren beto- nade under telefonsamtalet att inte ifrågasatte hans rätt till 2 010 /1 1:JO1 Handläggaren bedömde att det var viktigt att han skulle få skrift- ligt på att sjukpenningrätten var styrkt och valde därför att skriva in det i planen som hon sedan skickade hem till honom. I efterhand säger handlägga- ren att hon lika gärna hade kunnat skicka ett vanligt brev och i det skrivit att han hade rätt till sjukpenning. Handläggaren förstår under samtalet med J.A. att det troligen inte är aktuellt med återgång i arbete. Efter samtalet ringer hans fru, , upp handläggaren. Handläggaren frågar om hon ska låta bli att skicka hem planen som hon och J.A. kommit överens om. säger att handläggaren ska skicka planen som överenskommits. Handläggaren berättar också att hon inte läst handling- arna i arbetsskadeärendet. beklagar att J.A. och hans fru, , tog illa vid sig av telefonsamtalet från handläggare . Det är olyckligt att handläggaren inte uppmärksammade att det fanns en anmälan om närståendevård och inte tog del av de inskannade handlingarna i arbetsskadeärendet. Där framgick att J.A. var aktuell för palliativ behandling. kan inte se att den journal som handläggaren skrev var otydlig eller felaktig. Utifrån vägledning ska plan för återgång i arbete inte göras när en person är så allvarligt sjuk att det kan uppfattas som stötande. En plan för återgång i arbete borde således inte ha gjorts i detta fall. Försäkrings- kassan beklagar det inträffade. Med anledning av denna anmälan har frågan om lämplig handläggning lyfts till ledningen för i .