bet · GY01SoU3 · 2010-11-18 00:00:00 — 2010/11:SoU3 Strategi för att stärka barnets rättigheter i Strategi för att stärka barnets rättigheter i I betänkandet behandlas regeringens proposition 2009/10:232 Strategi för att stärka barnets rättigheter i . Inga motioner har väckts med anledning av propositionen. I betänkandet behandlas även 21 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag i propositionen och tillstyrker att den strategi för att stärka barnets rättigheter i som regeringen föreslår ersätter den av godkända strategin för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter i som gällt . Förslaget till strategi utgår från de mänskliga rättigheter som varje barn ska tillförsäkras enligt internationella överenskommelser, särskilt de åtaganden som följer av konventionen om barnets rättigheter (). Strategin består av följande principer: All lagstiftning som rör barn ska utformas i överensstämmelse med . Barnets fysiska och psykiska integritet ska respekteras i alla sammanhang. Barn ska ges förutsättningar att uttrycka sina åsikter i frågor som rör dem. Barn ska få kunskap om sina rättigheter och vad de innebär i praktiken. Föräldrar ska få kunskap om barnets rättigheter och erbjudas stöd i sitt föräldraskap. Beslutsfattare och relevanta yrkesgrupper ska ha kunskap om barnets rättigheter och omsätta denna kunskap i berörda verksamheter. Aktörer inom olika verksamheter som rör barn ska stärka barnets rättigheter genom samverkan. Aktuell kunskap om barns levnadsvillkor ska ligga till grund för beslut och prioriteringar som rör barn. Beslut och åtgärder som rör barn ska följas upp och utvärderas utifrån ett barnrättsperspektiv. Principerna uttrycker grundläggande förutsättningar för att stärka barnets rättigheter. Avsikten är att strategin ska vara en utgångspunkt för offentliga aktörer på statlig och nivå som i sina verksamheter ska säkerställa de rättigheter barn har. Strategin syftar till att stärka barnets rättigheter inom alla berörda områden och verksamheter på statlig och nivå. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden. I betänkandet finns två reservationer. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Godkännande av strategin för att stärka barnets rättigheter i upphäver strategin för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter i som godkändes av och godkänner den strategi för att stärka barnets rättigheter i som regeringen föreslår. Därmed bifaller proposition 2009/10:232 och avslår motionerna 2010/11:So543 av m.fl. (MP) yrkandena 2 och 5 samt 2010/11:So593 av m.fl. (S) yrkandena 14. Reservation 1 (MP) Inkorporering av i svensk rätt 2010/11:Sf203 av och (båda KD) yrkande 2, 2010/11:Sf205 av m.fl. (MP) yrkande 3, 2010/11:So208 av (FP), 2010/11:So257 av (S) yrkande 1, 2010/11:So376 av m.fl. (S), 2010/11:So403 av (KD), 2010/11:So436 av och (båda S), 2010/11:So487 av och (båda FP), 2010/11:So491 av (KD), 2010/11:So498 av (KD), 2010/11:So499 av m.fl. (S), 2010/11:So517 av m.fl. (S), 2010/11:So543 av m.fl. (MP) yrkande 1, 2010/11:So572 av m.fl. (V) och 2010/11:So593 av m.fl. (S) yrkande 5. Reservation 2 (MP, V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (C), (S), (M), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (S), (S), (MP), (KD), Per Ramhorn (SD), (V), (FP) och (C). Ärendet och dess beredning I proposition 2009/10:232 Strategi för att stärka barnets rättigheter i föreslår regeringen att godkänner den strategi för att stärka barnets rättigheter i som regeringen föreslår. Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilagan till betänkandet. Det har inte väckts några motioner med anledning av propositionen. I ärendet behandlas även 21 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . De behandlade förslagen finns i bilagan. hade utskottet besök av barnombudsmannen och medarbetare som lämnade information om pågående arbete vid myndigheten. Konventionen om barnets rättigheter med tilläggsprotokoll1[ Uppgifterna är hämtade från regeringens webbplats .] Konventionen om barnets rättigheter antogs av . ratificerade konventionen efter ett beslut i utan att reservera sig på någon punkt. Praktiskt taget alla världens stater har anslutit sig till . Artikel 4 i förpliktigar staten att vidta alla lämpliga lagstiftningsåtgärder samt administrativa och andra åtgärder som behövs för att genomföra de rättigheter som erkänns i konventionen. innehåller olika slag av rättigheter, dels medborgerliga och politiska, dels ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Konventionen tar också särskild hänsyn till barnets utsatthet och sårbarhet, vilket visas i de rättigheter som syftar till att ge barnet skydd mot övergrepp och utnyttjande. ska ses som en helhet, och de olika rättigheterna är lika viktiga. Den är inriktad på individen och handlar om barnets rätt att få sina grundläggande rättigheter och behov tillgodosedda. innehåller fyra grundläggande principer. De ska vara styrande för tolkningen av övriga artiklar men har också en egen självständig betydelse: Inget barn får diskrimineras på grund av härkomst, kön, religion, funktionshinder eller andra liknande skäl (artikel 2). Barnets bästa ska vara vägledande vid allt beslutsfattande och vid alla åtgärder som rör barn och unga (artikel 3). Barn och unga ska tillåtas att utvecklas i sin egen takt och utifrån sina egna förutsättningar (artikel 6). Barn och unga ska ges möjlighet att framföra och få respekt för sina åsikter i frågor som berör dem (artikel 12). Sammanfattningsvis ger uttryck för att barn ska respekteras och att barndomen är värdefull och därför ska värnas. rapporterar till för barnets rättigheter () om de insatser som regeringen och de statliga myndigheterna har genomfört. lämnade sin fjärde rapport. Rapporten beskriver genomförande av under 20022007. För att förstärka och fördjupa åtagandena i finns det två fakultativa protokoll till konventionen. Båda protokollen antogs av . I det fakultativa protokollet till om barns inblandning i väpnade konflikter fastslås att åldersgränsen för att delta i fientligheter och för att bli obligatoriskt rekryterad till väpnade styrkor höjs från 15 till . Åldersgränsen för frivillig rekrytering höjs till . Det finns ett fakultativt protokoll till som handlar om försäljning av barn, barnprostitution och barnpornografi. Det är till för att höja kraven på staterna att vidta åtgärder som garanterar att flickor och pojkar skyddas mot försäljning, mot prostitution och mot att utnyttjas för framställning av barnpornografi. godkände protokollet (prop. 2006/06:68). Nödvändiga lagändringar i har trätt i kraft. Regeringen beslutade att protokollet skulle antas. Barnets rättigheter i andra traktat Barnets rättigheter uttrycks också i andra traktat, bl.a. europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna2[ Konventionen antogs i och trädde i kraft .] samt konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning.3[ Konventionen antogs av och öppnades för undertecknande . Den undertecknades då av 82 länder, däribland . har konventionen undertecknats av ytterligare ett stort antal länder.] Lissabonfördraget, som trädde i kraft , behandlar även barnets rättigheter. I artikel 3 i anges att ett av unionens mål är att främja skyddet av barnets rättigheter. Genom Lissabonfördraget har Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna blivit rättsligt bindande. Av artikel 24 framgår att barn har rätt till det skydd och den omvårdnad som behövs för deras välfärd. De ska fritt kunna uttrycka sina åsikter, och dessa ska beaktas i frågor som rör barnen i förhållande till deras ålder och mognad. Vidare ska vid alla åtgärder som rör barn, oavsett om de vidtas av offentliga myndigheter eller privata institutioner, barnets bästa komma i främsta rummet. Det slås också fast att varje barn har rätt att regelbundet upprätthålla ett personligt förhållande till och direkta kontakter med båda föräldrarna, utom då detta strider mot barnets bästa. De internationella överenskommelserna reglerar förhållandet mellan statsmakten och enskilda människor och utgör en begränsning av statens makt över individen som de slår fast vissa skyldigheter för staten gentemot individen. Propositionen innehåller ett förslag till strategi för att stärka barnets rättigheter i , som föreslås ersätta den av godkända strategin för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter i som gällt . Förslaget till strategi utgår från de mänskliga rättigheter som varje barn ska tillförsäkras enligt internationella överenskommelser, särskilt de åtaganden som följer av . Principerna i strategin uttrycker grundläggande förutsättningar för att stärka barnets rättigheter. Enligt regeringen är avsikten att strategin ska vara en utgångspunkt för offentliga aktörer på statlig och nivå som i sina verksamheter ska säkerställa de rättigheter barn har. Den vänder sig således till riksdag, regering, statliga myndigheter, landsting och kommuner. I propositionen lämnar regeringen även en redogörelse av barnrättspolitiken. Regeringens politik för barnets rättigheter syftar till att ta till vara och stärka barnets rättigheter och intressen i samhället, med utgångspunkt i . För att tydliggöra detta syfte beslutade regeringen i budgeten att rubricera politiken inom detta område som barnrättspolitik, i stället för som tidigare barnpolitik. Målet för barnrättspolitiken är att barn och unga ska respekteras och ges möjlighet till utveckling och trygghet samt delaktighet och inflytande. Målet utgår från de grundläggande principerna i . I propositionen redogör regeringen för de insatser som har genomförts inom ett antal prioriterade områden. Utifrån förslaget till strategi presenterar regeringen ett antal initiativ som är av strategisk betydelse för att stärka barnets rättigheter i . De har också bäring på de områden som regeringen särskilt prioriterar utifrån ett barnrättsperspektiv. Strategi för att stärka barnets rättigheter i Utskottets förslag i korthet godkänner den strategi för att stärka barnets rättigheter i som regeringen föreslår. avslår motioner om lokala och regionala barnombud, ett barnkunskapscenter, barnperspektiv i det lokala och regionala arbetet, en precisering av målen i den nationella strategin samt genomförande av en ny ekonomisk satsning för att stimulera kommuner och landsting i deras arbete med att utveckla barnperspektivet i beslutsprocesserna. avslår även motioner om inkorporering av i svensk rätt. Jämför reservationerna 1 (MP) och 2 (MP, V). Behovet av och utgångspunkter för en ny strategi godkände Strategi för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter i Sverige.1[ Prop. 1997/98:182, bet. 1998/99:SoU6, rskr. 1998/99:171.] presenterade den förra regeringen en skrivelse till med en vidareutvecklad strategi.2[ Skr. 2003/04:47.] I propositionen konstaterar regeringen att strategin nu har funnits och att fokus i stor utsträckning har legat på att sprida kunskap om barnets rättigheter och hur kan tillämpas i berörda verksamheter på statlig och nivå. Strategin har enligt regeringen fyllt en viktig funktion i att lyfta fram strategiskt betydelsefulla områden i arbetet med barnets rättigheter. Det handlar bl.a. om att sprida kunskap om barnets rättigheter bland berörda yrkesgrupper på statlig och nivå och att utveckla metoder och arbetssätt som utgår från ett barnperspektiv. Regeringen konstaterar emellertid att i en av sina rapporter slagit fast att regeringen, myndigheterna och kommunerna inom de granskade områdena inte helt följt kraven och infriat målen i strategin och att det fanns vissa brister i regeringens information till riksdagen.3[ RiR 2004:30.] Regeringen konstaterar vidare att Statskontoret i sin rapport om barnpolitikens myndighetsstruktur och styrning pekat på problem förknippade med strategin.4[ Statskontoret 2007:15.] Även har uppmärksammat regeringen på att strategin behöver förtydligas. Sedan strategin antogs har kunskapen om och barnets rättigheter utvecklats i samhället. Detta avspeglas enligt regeringen också i politiken inom området, bl.a. har mandat förstärkts genom lagändringar som trädde i kraft . budgetproposition fastställdes det nuvarande målet som anger att barn och unga ska respekteras och ges möjlighet till trygghet och utveckling samt delaktighet och inflytande. Politikområdet omfattar huvudsakligen insatser för att förverkliga i . Utifrån strategin och den vidareutvecklade strategin har regeringen genomfört åtgärder som regelbundet har följts upp och redovisats till i form av skrivelser och budgetpropositioner. Regeringen anser att ännu en vidareutveckling av strategin i form av en skrivelse till kan skapa oklarheter kring vilken status den ursprungliga respektive den vidareutvecklade strategin har. Det löser enligt regeringens mening inte heller de problem som finns förknippade med den ursprungliga strategins upplägg och innehåll och som har lyfts fram i granskningar och rapporter. En av bristerna i strategin, som bl.a. tas upp i ett av tillkännagivanden, är att den saknar tydliga mål.5[ . 2005/06:SoU5.] Regeringen ställer sig dock tveksam till om formulering av mål kopplade till den nuvarande strategin underlättar förståelsen av denna. Det samhälle barn lever i förändras, och barns levnadsvillkor utvecklas ständigt liksom kunskapen om hur barnets rättigheter och intressen ska förverkligas. Det ger avtryck såväl i verksamheter som i lagstiftning. Att förverkliga barnets rättigheter är enligt regeringens bedömning en pågående process där det är viktigt att alla berörda aktörer på statlig och nivå utgår från gemensamma principer. Regeringen anser därför att det finns ett fortsatt behov av en strategi med syftet att stärka barnets rättigheter i . Regeringens förslag till strategi för att stärka barnets rättigheter i utgår från med dess två tilläggsprotokoll. Regeringen konstaterar att som stat genom ratificering av dessa traktat har bundit sig att respektera barnets rättigheter. Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, Lissabonfördraget och andra internationella överenskommelser om mänskliga rättigheter för barn är en utgångspunkt i arbetet med barnets rättigheter. De är också en utgångspunkt för regeringens förslag till strategi, som således inte anger några nya rättigheter eller skyldigheter. Enligt regeringens förslag ska följande strategi gälla i stället strategi: All lagstiftning som rör barn ska utformas i överensstämmelse med . Barnets fysiska och psykiska integritet ska respekteras i alla sammanhang. Barn ska ges förutsättningar att uttrycka sina åsikter i frågor som rör dem. Barn ska få kunskap om sina rättigheter och vad de innebär i praktiken. Föräldrar ska få kunskap om barnets rättigheter och erbjudas stöd i sitt föräldraskap. Beslutsfattare och relevanta yrkesgrupper ska ha kunskap om barnets rättigheter och omsätta denna kunskap i berörda verksamheter. Aktörer inom olika verksamheter som rör barn ska stärka barnets rättigheter genom samverkan. Aktuell kunskap om barns levnadsvillkor ska ligga till grund för beslut och prioriteringar som rör barn. Beslut och åtgärder som rör barn ska följas upp och utvärderas utifrån ett barnrättsperspektiv. Regeringens förslag till strategi syftar till att stärka barnets rättigheter inom alla berörda områden och verksamheter på statlig och nivå. Den nya strategin föreslås ersätta den strategi som gällt . Förslaget till strategi består av ett antal principer. Dessa uttrycker grundläggande förutsättningar för att stärka barnets rättigheter i . Förslaget utgår från de mänskliga rättigheter som varje barn ska tillförsäkras enligt internationella överenskommelser, särskilt de åtaganden som följer av . Rättigheterna ska tillförsäkras alla barn oavsett bl.a. ålder, kön och funktionsnedsättning (artikel 2). Avsikten är att strategin ska vara en utgångspunkt för offentliga aktörer på statlig och nivå som i sina verksamheter ska säkerställa barnets rättigheter. De insatser som regeringen initierar och genomför inom barnrättspolitiken kommer att utgå från strategin och följas upp och redovisas till . Enligt regeringen kommer strategin också att ses över och följas upp med jämna mellanrum för att säkerställa att den är effektiv och användbar för att stärka barnets rättigheter i . uttrycker ett förhållningssätt till barn som sätter barnet i fokus vid beslut eller åtgärder som kan beröra ett enskilt barn eller en grupp barn. Detta barnperspektiv innebär att den ansvariga beslutsfattaren inför ett beslut eller en åtgärd ska överväga om det berör barnet eller barnen och i så fall på vilket sätt. Att anamma ett barnperspektiv handlar enligt regeringen både om attityder, om kunskap och om arbetssätt. Det speglar synen på barn som fullvärdiga medborgare och kompetenta individer som ska bemötas med respekt i alla sammanhang. Om åtgärden eller beslutet bedöms få konsekvenser för barnet eller barnen ska hänsyn tas till de mänskliga rättigheter som barn har enligt bl.a. . Att på så sätt säkerställa barnets rättigheter i åtgärder eller vid beslut som rör barn innebär att ha ett barnrättsperspektiv. All lagstiftning som rör barn ska utformas i överensstämmelse med Lagstiftningen är enligt regeringen statens främsta instrument för att garantera att barnets rättigheter tillgodoses i verksamheter, beslut och åtgärder som rör det enskilda barnet och barn som kollektiv. Mot denna bakgrund anser regeringen att det är viktigt att hela lagstiftningskedjan, från utredningsdirektiv och remissförfarande till beslut i , präglas av både ett barnperspektiv och ett barnrättsperspektiv. Regeringen anser att har en särskild roll i att uppmärksamma att lagar och andra författningar samt deras tillämpning stämmer överens med och att till regeringen föreslå de författningsändringar eller andra åtgärder som behövs. Barnets fysiska och psykiska integritet ska respekteras i alla sammanhang Enligt ska barnet skyddas mot alla former av fysiskt och psykiskt våld, men även skyddas mot utnyttjande, vanvård och försumlig behandling (artikel 19). Våld mot barn ska enligt regeringen förebyggas och bekämpas med alla till buds stående medel. Flera olika aktörer, såsom skolan, hälso- och sjukvården, och polisen, har enligt regeringen ett ansvar att ge barn det skydd de har rätt till. Regeringen anser vidare att det är viktigt att tidigt upptäcka behovet av och erbjuda stöd till både barnet och familjen. Det är också viktigt att barn som utsätts för våld i olika sammanhang kan få det stöd, den rehabilitering och det skydd som de behöver. Barn ska ges förutsättningar att uttrycka sina åsikter i frågor som rör dem Enligt ska staten tillförsäkra det barn som är i stånd att bilda egna åsikter rätten att fritt uttrycka dessa i alla frågor som rör barnet, och barnets åsikter ska tillmätas betydelse i förhållande till ålder och mognad (artikel 12). Barnet ska även beredas möjlighet att höras i olika typer av domstolsärenden och administrativa ärenden som rör barnet. För att ge barnet förutsättningar att uttrycka sina åsikter krävs det enligt regeringen att de ansvariga aktörerna har kunskap om hur denna rättighet ska förverkligas i den egna verksamheten. Det innebär att det måste finnas kunskap om och utarbetade arbetssätt för hur barnets åsikter på bästa sätt kan hämtas in, utifrån barnets ålder och mognad. Barn ska få kunskap om sina rättigheter och vad de innebär i praktiken Enligt åtar sig konventionsstaterna att genom lämpliga och aktiva åtgärder göra konventionens bestämmelser och principer allmänt kända bland såväl barn som vuxna (artikel 42). För att barnets rättigheter ska kunna tillgodoses behöver barn enligt regeringen ha kunskap om sina rättigheter och vad de innebär i praktiken. Det förutsätter bl.a. att information om barnets rättigheter ska finnas och vara anpassad till barns olika behov och förutsättningar. Regeringen framhåller att lärare och personal inom förskolan, skolan och skolbarnsomsorgen spelar en särskilt viktig roll i att ge barnet kunskap om sina rättigheter. Föräldrar ska få kunskap om barnets rättigheter och erbjudas stöd i sitt föräldraskap Staten ska enligt ge lämpligt bistånd till föräldrar och vårdnadshavare då de fullgör sitt ansvar för barnets uppfostran och utveckling (artiklarna 5 och 18). Alla offentliga aktörer har ett ansvar och en skyldighet att gripa in när föräldrarna inte klarar av sin föräldraroll och när barnets rättigheter inte tillgodoses inom familjen (artikel 19). Regeringen framhåller att det är föräldrarna som är de som står närmast barnet och som ska se till barnets behov och bevaka sitt barns rättigheter, i förhållande till exempelvis förskolan, skolan, hälso- och sjukvården och . Det är därför enligt regeringen viktigt att föräldrar får kunskap om de rättigheter barn har och vad dessa rättigheter innebär, genom de verksamheter på framför allt nivå som kommer i kontakt med föräldrar. Enligt regeringen är det särskilt viktigt att nå blivande och nyblivna föräldrar. Mödravård, barnhälsovård och socialtjänst har ett särskilt ansvar för detta. Beslutsfattare och relevanta yrkesgrupper ska ha kunskap om barnets rättigheter och omsätta denna kunskap i berörda verksamheter En central princip i är att barnets bästa särskilt ska uppmärksammas vid alla åtgärder som rör barn (artikel 3). Det innebär att hänsyn ska tas till alla samlade rättigheter som barnet har enligt konventionen och till de behov och intressen som det enskilda barnet har. Inför ett beslut eller en åtgärd ska därför den ansvariga beslutsfattaren överväga om beslutet eller åtgärden berör barnet och i så fall på vilket sätt, dvs. ha ett barnperspektiv. Om åtgärden eller beslutet bedöms få konsekvenser för barnet ska hänsyn tas till de mänskliga rättigheter som barn har enligt bl.a. . Att på så sätt säkerställa barnets rättigheter i åtgärder eller vid beslut som rör barn innebär att ha ett barnrättsperspektiv. Kunskapen om barnets rättigheter och vad dessa rättigheter innebär i praktiken är enligt regeringen en grundförutsättning för att i det dagliga arbetet leva upp till åtagandena enligt konventionen. Regeringen anser att det är viktigt att det i yrkesutbildningar för dem som ska arbeta med eller för barn ingår utbildning om barns utveckling, behov, förutsättningar och rättigheter. Aktörer inom olika verksamheter som rör barn ska stärka barnets rättigheter genom samverkan förmedlar en helhetssyn på barnet. De olika artiklarna hänger samman och förutsätter varandra. Ansvaret för verksamheter som rör barn delas mellan stat och kommun och mellan centrala, regionala och lokala myndigheter. Mot denna bakgrund anser regeringen att det är viktigt med samverkan för att möjliggöra en helhetssyn på barnet. Detta ska ske med utgångspunkt i barnets rättigheter, behov och intressen. Kommuner och landsting har ansvaret för de flesta av verksamheterna som rör barns levnadsvillkor och säkerställandet av deras rättigheter. Därför är det enligt regeringen mycket angeläget att samverka på nivå och att utbyta erfarenheter inom den egna verksamheten men även med andra berörda aktörer med utgångspunkt i barnets rättigheter. De statliga myndigheter som arbetar med frågor och verksamheter som rör barn har i sin tur ett ansvar att skapa förutsättningar för samverkan och samordning med utgångspunkt i barnets rättigheter inom den egna myndigheten, i förhållande till andra myndigheter och i relation till den samverkan och styrning som sker gentemot kommuner och landsting. Aktuell kunskap om barns levnadsvillkor ska ligga till grund för beslut och prioriteringar som rör barn För att kunna vidta lämpliga åtgärder och göra prioriteringar som rör barn är det enligt regeringen nödvändigt att ha god kunskap om barns levnadsvillkor på lokal, regional och nationell nivå. Barns behov och förutsättningar är föränderliga , varför det enligt regeringen är viktigt att ha aktuell kunskap om barns levnadsvillkor.