bet · GY01JuU1 · 2010-12-07 00:00:00 — Likaså välkomnar utskottet initiativet att ge en utredare i uppdrag att kartlägga hur rättsväsendets myndigheter arbetar med forsknings- och utvecklingsfrågor samt lämna förslag på hur forsknings- och utvecklingsverksamheten i rättsväsendet bör organiseras . Enligt utskottets uppfattning får motion Ju224 därmed anses vara i allt väsentligt tillgodosedd. Utskottets förslag i korthet Med delvis bifall till motion Ju329 tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om att regeringen bör återkomma till med en redovisning av de åtgärder som genomförs med anledning av det arbete som pågår för att förbättra polisens information till brottsoffer. avslår övriga motionsyrkanden om kompetens och bemötande. Jämför reservationerna 26 (S, MP, V), 27 (MP), 28 (MP, V), 29 (S, MP, V), 30 (MP, V), 31 (MP, V), 32 (S, MP, V), 33 (MP, V), 34 (S, MP, V), 35 (MP, V), 36 (S, MP, V), 37 (MP), 38 (MP, V), 39 (S, V) och 40 (SD). I budgetpropositionen (s. 20) framhåller regeringen att rättsväsendets verksamheter kan anpassas för bästa möjliga resursutnyttjande genom att såväl nationell som internationell kunskap tas till vara. Som en grundläggande källa till sådan kunskap anger regeringen det forsknings- och utvecklingsarbete som bedrivs inom ramen för olika myndigheters verksamhet samt vid universitet och högskolor. och har enligt regeringen en särställning i dessa frågor. Även rättsväsendets övriga myndigheter måste ständigt verka för att de metoder som används granskas, följs upp och utvärderas. Förmågan att fastställa inom vilka områden som det finns ett utvecklings- och åtgärdsbehov behöver enligt regeringen stärkas ytterligare. Regeringen pekar även på vikten av att utbyta erfarenheter och tillgodogöra sig kunskap från andra länder. Regeringen anför vidare (s. 26) att frågor om hur domstolarna kommunicerar med medborgarna har stor betydelse för allmänhetens förtroende för domstolarna. I linje med de förslag som lämnades i betänkande Ökat förtroende för domstolarna (SOU 2008:106) har regeringen därför gett i uppdrag att initiera, understödja och hålla samman utarbetandet av strategier för Domstolars arbete med bemötandefrågor, utformningen av domar och beslut samt kontakter med medierna. ska redovisa hur strategierna har utformats och genomförts. Regeringen konstaterar att såväl besökare i domstol som de som arbetar inom rättsväsendet har rätt att ställa krav på en hög säkerhet i domstolarna. I betänkandet Ökad säkerhet i domstol (SOU 2009:78) föreslogs att möjligheterna att besluta om säkerhetskontroll i domstol ska utökas. Betänkandet har remitterats och bereds inom . Regeringen framhåller vidare (s. 32) att det är av central betydelse att brottsoffer känner sådant förtroende för rättsväsendet att de anmäler att de utsatts för brott. Varje brottsoffer ska få ett gott bemötande och adekvat information genom hela rättskedjan. Som exempel på en informationskälla som kan underlätta för vittnen och brottsoffer nämner regeringen den webbaserade Rättegångsskolan som lanserade 2008. Vidare pekar regeringen på vikten av god kunskap och återkommande utbildning om brottsoffers reaktioner och utsatta situation, liksom att bemötandet av brottsoffer anpassas till deras individuella förutsättningar. Regeringen framhåller att kvinnor och barn som är eller har varit utsatta för mäns våld i nära relationer, sexualbrott, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer särskilt bör uppmärksammas i det sammanhanget. Brottsofferfonden, som administreras av , har haft i uppdrag att fördela medel till studier som ska syfta till att öka kunskapen om mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck, våld i samkönade relationer samt prostitution och människohandel för sexuella ändamål. har även genomfört ett utbildningsprogram riktat till personal inom Polisen, och domstolarna i syfte att öka kunskapen om sexualbrottsoffer och förbättra bemötandet av dessa brottsoffer genom hela processen. Regeringen redogör vidare (s. 28) för att i sitt betänkande Mål och medel särskilda åtgärder för vissa måltyper i domstol (SOU 2010:44) bl.a. har kommit fram till att satsningar bör göras på domstolsintern specialisering. Utredningen har också gjort bedömningen att handläggningsprocessen i domstol bör kartläggas och förbättras. Vissa typer av mål kan ha behov av särskild snabbhet eller kompetens, och i betänkandet behandlas frågan om under vilka förutsättningar och på vilket sätt sådana behov bör tillgodoses. Betänkandet har skickats ut på remiss. Remisstiden går ut . Regeringen anför (s. 20) att det för att möta de utmaningar som rättsväsendet står inför krävs en mer ändamålsenlig informationsförsörjning. Genom att ersätta det informationsutbytet mellan myndigheterna med ett elektroniskt informationsflöde möjliggörs enligt regeringen stora effektivitetsvinster. Bland annat kommer avsevärt mindre tid att behöva läggas på registrering av uppgifter och på traditionell pappershantering. Ett elektroniskt informationsflöde mellan myndigheterna innebär dessutom en ytterligare förbättrad handläggning. Genom att information kan följas genom rättskedjan minskar risken för felaktigheter. Medborgarservicen stärks genom att myndigheternas möjligheter att ge en god service till enskilda underlättas och handläggningstiderna förkortas. Vidare skapas förutsättningar för e-tjänster för medborgarna, t.ex. för parter i rättsprocessen att kunna följa sitt ärende genom rättskedjan. En samlad elektronisk information bidrar till ny kunskap om brottslighet och brottsbekämpning och helt nya möjligheter till verksamhetsutveckling och verksamhetsuppföljning. Rättskedjans resurser kommer då att användas på ett effektivare sätt genom en mer utvecklad styrning och ledning. Vidare förbättras kriminalstatistiken och förutsättningarna för forskning påtagligt. Arbetet med att ersätta det informationsutbytet mellan myndigheterna med ett elektroniskt informationsflöde leds av och samordnas på myndighetsnivå av Rådet för rättsväsendets informationsförsörjning. Som ett första steg i arbetet har regeringen gett Polisen, , och Kriminalvården i uppdrag att, i samverkan med , genomföra en första etapp av arbetet . Etappen innebär att det införs ett elektroniskt huvudflöde mellan de myndigheter i brottmålsprocessen som hanterar de största ärendemängderna. I ett stort antal motioner förespråkas olika åtgärder för att öka kompetensen inom rättsväsendets myndigheter och för att myndigheternas företrädare bättre ska kunna bemöta och lämna information till dem som i olika sammanhang kommer i kontakt med myndigheterna. När det gäller sexualbrott mot barn framhålls i motion Ju298 (S) vikten av en samlad strategi för att öka kompetensen i rättsväsendet och förstärka prioriteringarna. Enligt motion Ju410 (V) yrkande 3 finns det ett behov av att utbilda berörda delar av rättsväsendet i fråga om barnsexturism. I motion Ju235 (S) framhålls behovet av insatser som stärker kompetensen hos dem som genomför förhör med barn vid misstanke om övergrepp från närstående. Enligt motion So543 (MP) yrkande 31 finns det ett behov av att öka barnkompetensen inom rättsväsendet. Det finns två yrkanden som rör behovet av utbildning och kompetensutveckling i fråga om mäns våld mot kvinnor. I motion Ju319 (MP) yrkande 3 påtalas ett sådant utbildningsbehov för personal inom rättsväsendet. I motion Ju386 (S) yrkande 5 påtalas utbildningsbehovet för dem som kommer i kontakt med frågorna i sitt arbete inom statliga myndigheter, kommuner, landsting och skolor. Enligt motion Ju270 (FP) yrkande 1 finns det ett behov av ökade kunskaper inom rättsväsendet om brott mot homosexuella, bisexuella och transpersoner. I motion Ju401 (V) yrkande 6 begärs att rättsväsendets myndigheter ska få i uppgift att öka kunskaperna om bestämmelsen i 29 kap. 2 § 7 . Bestämmelsen föreskriver att det vid bedömningen av straffvärdet särskilt ska beaktas som försvårande omständigheter om ett motiv för brottet varit att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse, sexuell läggning eller någon annan liknande omständighet. I samma motion, yrkande 8, begärs att alla yrkespersoner som möter människor som har utsatts för samkönat partnervåld ska ha relevant hbt-kompetens. I motion Ju412 (S) yrkande 1 påtalas behovet av utbildning i hbt-kunskap för poliser. I motion Ju418 (C) yrkande 2 begärs att poliser, åklagare, domare och nämndemän ska genomgå utbildning rörande våld i nära relationer och sexualbrott. I motion Ju409 (V) yrkande 3 efterfrågas relevant, obligatorisk utbildning om sexualiserat våld och mäns våld mot kvinnor för rättskedjan och yrkesutbildningar som juristlinjen och polis-, sjuksköterske-, läkar- och socionomutbildningarna. Enligt motion Ju367 (S) behöver rättsväsendets kunskaper om sexualbrott stärkas. I motion Ju330 (S) yrkande 1 anförs att det finns ett behov av utbildning av personer inom rättsväsendet när det gäller hur en våldtagen person reagerar på det sexuella våldet och hur traditionella könsrollsmönster påverkar vår syn på sexualitet. I motion Ju203 (S) yrkande 1 framhålls behovet av ökad kunskap om sexköpsbrott bland de rättsvårdande myndigheterna. Inrättandet av ett forskningscentrum mot etnisk diskriminering i rättsväsendet bör utredas enligt motion Ju406 (V) yrkande 1. I samma motion, yrkande 2, anförs att samtliga rättsväsendets myndigheter bör ges i uppdrag att vidta åtgärder mot etnisk diskriminering inom sina verksamhetsområden. I motion Ju221 (MP) föreslås att en utredning initieras med uppgift att bedöma hur vanligt förekommande det är att människor diskrimineras inom rättsväsendet. I motion Ju337 (M) föreslås en översyn för att öka tryggheten för vittnen. Vikten av ett starkare vittnesskydd framhålls även i motionerna Ju305 (C), Ju311 (KD) och Ju318 (M). Även motion Ju293 (S) yrkande 8 pekar på behovet av ett förbättrat vittnesskyddsprogram. I motion Ju329 (S) anförs att polisen i sina kontakter med brottsoffer borde vara skyldig att inte bara informera om brottsoffrets rättigheter utan även att ta kvittens på att informationen lämnats. I motion Ju270 (FP) yrkande 2 framhålls att polisens information till brottsoffer som utsätts för hatbrott på grund av sin sexuella läggning eller könsidentitet behöver förbättras. Frågan om vidareutbildning av poliser i beteendevetenskap och psykiatri behandlas i motion Ju404 (M). I motion Ju275 (M) behandlas förbättringspotentialen i polisens e-tjänster. I motion C314 (M) pekas på behovet av utbildning för domare när det gäller bedömning av risken för olovligt bortförande av barn i samband med vårdnadsärenden. I motion Ju267 (S) föreslås att ska få i uppdrag att se över på vilket sätt nämndemännen kan få en adekvat utbildning för sitt uppdrag. I motion Ju285 (M) behandlas behovet av att, genom ökade kunskaper inom polis och rättsväsende, utveckla arbetet med att motverka kontokortsbedrägerier. Inom rättsväsendets myndigheter har vidtagits ett flertal åtgärder för att bl.a. höja kompetensen inom olika områden och förbättra bemötandet av brottsoffer och andra som kommer i kontakt med myndigheterna. Således har under 20082009, på uppdrag av regeringen, genomfört ett utbildningsprogram i syfte att öka kunskapen om sexualbrottsoffer och förbättra bemötandet av dessa i samband med anmälan, förundersökning och rättegång. Utbildningsprogrammet har riktat sig till samtliga personalkategorier inom polisen, och domstolarna. Av Brottsoffermyndighetens årsredovisning (s. 13 f.) framgår att myndigheten, för att underlätta myndigheternas fortsatta utbildningsinsatser, har utvecklat ett webbaserat utbildningsmaterial om bemötande av sexualbrottsoffer. Från Brottsoffermyndigheten har inhämtats att materialet är färdigställt och att det kommer att lanseras för myndighetsspecifika och gemensamma utbildningar inom polisen, domstolarna och . Vidare har fått i uppdrag att i samråd med , , och utforma och genomföra ett utbildningsprogram i frågor som rör prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Uppdraget ska vara redovisat och slutfört (Ju2008/7290/). har också fått i uppdrag av regeringen att fördela medel till forskning och andra studier, systematisk metodutveckling och andra liknande insatser som syftar till att öka kunskapen om mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck, våld i samkönade relationer samt prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Även det uppdraget ska vara slutredovisat (Ju2008/8341/). och fick 2006 i uppdrag av regeringen att gemensamt verka för att vittnesstödsverksamhet bedrivs vid landets samtliga tingsrätter och hovrätter. Det uppdraget löper fortfarande (se regleringsbrevet för ). I regleringsbrevet för Domstolar har regeringen gett i uppdrag att redovisa vilka åtgärder som vidtagits för att öka skyddet och säkerheten för de anställda, parterna och andra personer som deltar i en rättegång samt övriga som besöker domstolarna. Av redovisningen ska särskilt framgå åtgärder som syftar till att vittnen och målsäganden inte konfronteras med den tilltalade i domstolens lokaler i avvaktan på och under en förhandling. För att vittnesstödet ska bli likvärdigt oavsett var i landet man befinner sig presenterade nationella riktlinjer för vittnesstödsverksamheten. Riktlinjerna hade tagits fram i nära samarbete med och . Regeringen gav i regleringsbreven för Domstolar i uppdrag att genom insatser i form av utbildning ytterligare stärka kompetensen bland domare och andra anställda vid domstolarna när det gäller frågor om mäns våld mot kvinnor, inklusive hedersrelaterat våld och förtryck, samt våld i samkönade relationer. Åtgärderna skulle pågå och leda till ett bättre bemötande av brottsoffer och därigenom bidra till att stärka allmänhetens förtroende för domstolarna. Från har inhämtats att olika slags kompetensutvecklingsinsatser planerades och genomfördes på lokal, regional och central nivå under tiden januari 2008december 2009. Utbildningsinsatserna kompletterades med utbildning som genomfördes av externa arrangörer. kunde konstatera att de genomförda utbildningsinsatserna hade medfört att intresset för frågor om bemötande av brottsoffer hade ökat hos personalen vid Domstolar. Av om första verksamhetsår (2009) framgår att akademins utbildning i familjerätt bl.a. har innehållit undervisning i utvecklingspsykologi (barnets utveckling, anknytning och behov) samt barnperspektivet. Ett särskilt avsnitt har ägnats frågor om familjerätt i ett mångkulturellt samhälle och s.k. hederskulturer. Särskilt intresse har också ägnats riskbedömning och umgänge med kontaktperson. ansvarar för all kompetensutveckling för ordinarie domare som avser domares juridiska kompetens. I Domstolars årsredovisning (s. 82) anges att ett antal kurser, med tydliga specialistinslag, kommer att erbjudas ordinarie domare , bl.a. inom familjerättsområdet. har anordnat utbildning med specialistinslag inom bl.a. områdena IT-brottslighet och barn- och ungdomsperspektivet. uppdrog regeringen åt att ytterligare intensifiera sitt arbete mot mäns våld mot kvinnor, inklusive hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer. Insatserna skulle omfatta utbildning, informationsspridning till allmänheten och andra åtgärder som kunde bedömas säkra det ordinarie arbetet långsiktigt. Insatserna skulle förbättra polisens förmåga att arbeta utifrån ett brottsofferperspektiv. I slutrapporten anförs bl.a. att en rad åtgärder har vidtagits i syfte att öka polisens kompetens och kapacitet inom området, förbättra polisens förmåga att arbeta utifrån ett brottsofferperspektiv och öka förtroendet för polisen. Som några sådana åtgärder nämner en handbok och utbildningsmaterial om brott i nära relationer inklusive fördjupningsmaterial om hedersrelaterad brottslighet samt informationsspridning riktad till allmänheten. För att ytterligare höja kompetensen har skapat en nationell vidareutbildning för utredare av brott mot kvinna/närstående och för utredare av brott mot barn. och fick 2008 i uppdrag av regeringen att förstärka de operativa insatserna samt arbeta för en utökad metod- och kompetensutveckling när det gäller människohandel och prostitution (Ju2008/7403/PO). Uppdraget ska vara slutfört . I om människohandel för sexuella och andra ändamål (rapport 2010:5, s. 19) anges bl.a. att man genomfört kompetensutveckling av de grupper inom polisen som arbetar med informationsinhämtning kring misstänkt brottslig verksamhet. Vidare har förundersökningsledare utbildats, och erfarenheter har utbytts mellan polis och åklagare för att effektivisera polisens arbete inom området. För att ge samtliga polisanställda möjlighet att inhämta mer kunskap om människohandel och prostitution lanserades en interaktiv utbildning i frågorna på polisens intranät . Av regleringsbrevet för och övriga myndigheter inom polisorganisationen framgår att har fått i uppdrag av regeringen att genomföra ett utvecklingsprojekt med målet att främja jämställdheten och den etniska och kulturella mångfalden inom Polisen. Uppdraget ska redovisas (Ju2009/2250/PO). genomfördes en nationell brottsofferundersökning för att ta reda på hur brottsoffer upplever sina kontakter med polisen och ge underlag till förbättringar på området. I undersökningen fick 5 000 brottsoffer svara på frågor, bl.a. om hur de upplevde polisens information. Enligt resultaten av undersökningen, som redovisades (se 2010:3), var de flesta brottsoffer () nöjda med informationen från polisen. Resultaten tydde dock på att polisen inom vissa områden, t.ex. när det gäller brottsoffrens möjligheter till ekonomisk ersättning och brottsofferstödjande verksamhet, inte uppfyller behovet av information. I rapporten föreslås därför vissa åtgärder när det gäller polisens rutiner för information till brottsoffer. Utskottet har från inhämtat att de lokala polismyndigheterna har fått i uppdrag av att upprätta lokala åtgärdsplaner för att förbättra informationen till brottsoffer. Åtgärdsplanerna ska slutredovisas . Inom pågår också ett aktivt arbete med att skapa en nationellt enhetlig information till brottsoffer. Tanken är att den informationen ska gå ut automatiskt till brottsoffren genom polisens anmälanssystem, RAR. Inom övervägs även om det bör utfärdas riktlinjer eller allmänna råd om rutinerna för information till brottsoffer. Utskottet har från inhämtat att polisutbildningen fortfarande omfattar moment som innehåller beteendevetenskap och psykiatri (jfr bet. 2009/10:JuU1 s. 44). Enligt gällande förordningar med instruktioner för domstolarna ska hovrätterna och kammarrätterna samt lagmännen vid tingsrätterna och förvaltningsrätterna efter samråd med svara för att de nämndemän som har utsetts för tjänstgöring i respektive domstol ges introduktionsutbildning och regelbunden information (se förordningarna 1996:379, 1996:380, 1996:381 och 1996:382 med hovrätts-, kammarrätts-, tingsrätts- och förvaltningsrättsinstruktioner). Polisens information till brottsoffer Enligt 1 kap. 6 § andra stycket polisförordningen (1998:1558) bör polisen sträva efter att ge medborgarna råd och stöd och särskilt ge dem som har utsatts för ett brott den information som behövs med anledning av brottet. Enligt 13 a § förundersökningskungörelsen (1947:948) ska en målsägande bl.a. underrättas om möjligheten att få ersättning enligt brottsskadelagen (1978:413). Är brottet sådant att det kan komma i fråga att förordna målsägandebiträde, ska målsäganden vidare underrättas om de regler som gäller för förordnande av ett sådant biträde. I motion Ju329 pekar motionären på en undersökning från som visar att skyldigheten att informera brottsoffren inte efterlevs inom polisen. Härigenom kan brottsoffer förlora den ekonomiska ersättning som de har rätt till. Motionären anför att ett sätt att råda bot på detta skulle kunna vara att polisens skyldighet att informera brottsoffren om deras rättigheter förenas med en skyldighet för polisen att i varje enskilt fall begära kvittens från brottsoffret på att han eller hon har fått relevant information. Utskottet vill inte förorda någon särskild modell för hur informationen ska förbättras, och konstaterar att har vidtagit åtgärder för att förbättra informationen till brottsoffer samt överväger fler åtgärder. Utskottet menar att det är av stor vikt att regeringen följer upp de åtgärder som genomförs och som ligger i planeringen att genomföras för att förbättra informationen till brottsoffer. Utskottet föreslår därför att , med delvis bifall till motion Ju329, tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen bör återkomma till med en redovisning av de åtgärder som genomförs med anledning av det arbete som pågår för att förbättra informationen till brottsoffer. Övriga frågor om kompetens och bemötande I många av de övriga motionerna om kompetens och bemötande framhålls vikten av att de anställda inom rättsväsendets olika myndigheter har hög kompetens inom olika områden. Utskottet instämmer i detta. Vidare ser utskottet det som självklart att de människor som kommer i kontakt med myndigheterna, t.ex. brottsoffer och vittnen, får ett professionellt bemötande från myndighetsföreträdare. Frågorna om kompetens och bemötande är av central betydelse för att rättsväsendets myndigheter ska kunna fullgöra den viktiga uppgiften att värna den enskildes rättstrygghet och rättssäkerhet. Utskottet kan emellertid konstatera att det inom rättsväsendets olika myndigheter kontinuerligt vidtas åtgärder för att öka kompetensen hos personalen inom olika områden. Kompetenshöjande åtgärder vidtas inom rättsväsendet bl.a. när det gäller flera av de områden som motionärerna särskilt pekar på. Det vidtas också åtgärder för att myndigheternas bemötande av brottsoffer och andra ska förbättras. Som framhålls i motionerna Ju293 yrkande 8, Ju305, Ju311, Ju318 och Ju337 är det en grundläggande förutsättning för en effektiv brottsbekämpning att vittnen och målsägande vill och vågar berätta vad de har iakttagit eller varit med om. Som framgått ovan har fått i uppdrag att redovisa vilka åtgärder som vidtagits för att öka skyddet och säkerheten för bl.a. de vittnen som deltar i en rättegång. Utskottet anser inte att bör göra något tillkännagivande för regeringen om vittnesskydd. När det gäller nämndemännen vill utskottet framhålla att de, enligt de instruktioner som gäller för domstolarna, får såväl introduktionsutbildning som kontinuerlig information. Eftersom nämndemännen deltar i den dömande verksamheten i egenskap av lekmän, skulle en mer omfattande utbildning enligt utskottet knappast vara förenlig med nämndemannarollen. Mot denna bakgrund anser inte utskottet att bör göra något ytterligare tillkännagivande i denna del. Utskottet föreslår att avslår övriga motionsyrkanden i detta avsnitt. Inställda huvudförhandlingar i brottmål Utskottets förslag i korthet lägger styrelses redogörelse till handlingarna och avslår bl.a. ett motionsyrkande om att regeringen måste följa upp rekommendationer. Jämför reservation 41 (S, MP, V). har granskat varför så många huvudförhandlingar i brottmål ställs in vid tingsrätterna i storstadsområdena. Resultatet av granskningen har redovisats i granskningsrapporten i brottmål (RiR 2010:7). beslutade att överlämna en redogörelse till (redog. 2010/11:RRS2) med anledning av granskningsrapporten. Enligt granskning kan domstolarna, polismyndigheterna och åklagarkamrarna genom bättre ledning och samverkan samt med ett resultatinriktat och effektivt arbetssätt minska antalet inställda huvudförhandlingar. framhåller att den gällande lagstiftningen sätter en ram för i vilken utsträckning det går att komma åt problemet och att behovet av skärpt lagstiftning bör övervägas. pekar på att det ansvar som läggs på myndigheterna och domstolarna respektive på de personer som söks för delgivning kan behöva förändras. Exempelvis bör det övervägas om möjligheten att kunna döma i den tilltalades utevaro kan utökas.