bet · GY01SoU4 · 2010-11-22 00:00:00 — enbart utifrån det förhållandet att berusningsnivån blir lägre om alkohol intas med mat finns det dock inte något egentligt skäl till att behålla kravet på kök för allsidig matlagning. Huvudsaken ur denna aspekt är att det serveras sådan mat som gästerna kan förväntas beställa. Det är den allmänna standarden, såväl på maten som på miljön, som ska vara avgörande för möjligheten att få serveringstillstånd, inte typen av köksutrustning eller mat. En grundläggande förutsättning för restaurangverksamhet är att lokalen är registrerad som livsmedelsanläggning enligt och rådets förordning (EG) nr 852/2004, vilket innebär att de livsmedelshygieniska krav som gäller inom EU ska vara uppfyllda och garanterar att lokalen och utrustningen håller en viss standard. Restaurangen ska vidare ha ett tillräckligt antal sittplatser inom restaurangområdet, en överblickbar serveringsyta och en god standard på den allmänna utrustningen. Gästerna ska i normalfallet kunna beställa och bli serverade vid bordet. Innehavaren av tillstånd ska kunna tillhandahålla ett varierat utbud av maträtter, dvs. mat som har tillagats eller tillretts för att utgöra en del av en måltid. Såväl förrätter och huvudrätter som efterrätter ska kunna erbjudas. Det ska inte längre vara ett nödvändigt krav att varma maträtter kan serveras, förutsatt att utbudet av mat och förhållandena i övrigt har den allmänna standard som krävs för serveringstillstånd. Utrustningen måste dock hålla en viss standard, t.ex. ska fortfarande inte vanliga lägenhetsspisar eller mikrovågsugnar för uppvärmning av prefabricerade maträtter anses vara tillräcklig utrustning. Serveringstillstånd ska inte medges om enbart enklare anrättningar, t.ex. smörgåsar, hamburgare eller varm korv med bröd, erbjuds. Det innebär att gatukök, kaféer och liknande enklare serveringsställen inte heller i fortsättningen ska kunna komma i fråga för serveringstillstånd. Detsamma gäller sådana restauranger, t.ex. många hamburgerrestauranger, vars verksamhet i huvudsak är inriktad på barnfamiljer och ungdomar. Det är den sammanvägda bedömningen av utbud, kvalitet och allmän standard som ska vara avgörande. En noggrann prövning bör göras för varje enskilt serveringsställe. För inrikes trafikservering får tillståndsmyndigheten som anpassa de restaurangmässiga kraven till de olika förhållanden som råder på flyg, tåg och båtar. Genom att kravet på mat utformas på ett annat sätt än tidigare och kravet på viss köksutrustning ersätts med att det ska finnas kök för tillagning av mat i anslutning till serveringslokalen, är det enligt regeringen rimligt att anta att antalet serveringstillstånd kommer att öka något. Det är därför angeläget att tillståndsmyndigheternas prövning av dem som söker tillstånd är så noggrann som möjligt och att myndigheterna bedriver en aktiv tillsynsverksamhet. En extremt låg omsättning av mat bör t.ex. utgöra en signal för noggrann tillsyn. Kommunerna bör också i större utsträckning än vad som är fallet utnyttja sin möjlighet att medge tillstånd endast för servering av vin eller starköl. Anställd personal och kassaregister För servering av spritdrycker, vin och starköl ska enligt gällande alkohollag endast sådan personal anlitas som är anställd av tillståndshavaren eller som är inhyrd från bemanningsföretag. Undantag görs för restaurangskolor med serveringstillstånd, som i utbildningssyfte får anlita skolans elever. Regeringen anser att den nu gällande bestämmelsen är otydlig då den enligt sin ordalydelse endast omfattar serveringspersonal, medan den i själva verket och i enlighet med förarbetena omfattar flera andra kategorier, såsom köks- och städpersonal. Regeringen instämmer i utredningens bedömning att bestämmelsen bör förtydligas. Liksom vad som har gällt ska köks- och serveringspersonal vara anställd av tillståndshavaren eller inhyrd av bemanningsföretag. En grupp som bör undantas är elever vid restaurangskolor. För att tillgodose behovet av utbildningsplatser bör restaurangskolorna ges en möjlighet att hänvisa eleverna inte bara till skolornas egna restaurangverksamheter utan även till andra restauranger med serveringstillstånd. Kravet på anställning hos tillståndshavaren bör inte heller gälla ordningsvakter som är förordnade enligt 2 § 4 lagen (1098:578) om ordningsvakter och därmed står under polismyndighetens kontroll. Då de s.k. entrévärdarna i högsta grad har inflytande över nykterhet och ordning genom att avgöra vilka personer som ska släppas in för servering, och då de till skillnad från ordningsvakter med polisförordnande saknar varje form av godkännande, anser regeringen att även dessa bör omfattas av kravet att vara anställda av tillståndshavaren eller inhyrda av bemanningsföretag. Då det även kan tänkas att annan personal än entrévärdar har uppgifter som är av betydelse för ordning och säkerhet bör lagtexten ges en mer generell utformning så att all personal med uppgifter av betydelse för ordning och nykterhet omfattas, med undantag av ordningsvakter med förordnande av polis. Flera remissinstanser menar att även garderobspersonal bör ingå i den krets som ska vara anställd av tillståndshavaren eller inhyrd av bemanningsföretag. Regeringen anser att personal som både har till uppgift att ansvara för garderob och vaka över ordning och nykterhet bör vara anställd av tillståndshavaren. Regeringen anser dock inte att den enskilde företagarens frihet att själv strukturera sin verksamhet bör inskränkas ytterligare genom att utvidga bestämmelsen till att i alla lägen även gälla garderobspersonal. Det bör även framhållas att det förhållandet att personal inte är anställd inte innebär att tillståndshavaren saknar ansvar för eventuella oegentligheter. De krav som ställs på denne innebär att ingen ekonomisk misskötsamhet får förekomma i verksamheten oberoende av om en eller flera delar av verksamheten är uthyrd. Om oredovisade intäkter eller svart arbetskraft förekommer i uthyrda delar med tillståndshavarens vetskap utan att denne gör något åt det, bör serveringstillståndet ifrågasättas. För att underlätta sådan kontroll kan kommunen i serveringstillståndet ställa som villkor att personal som inte är anställd av tillståndshavaren ska anmälas till kommunen. infördes i alkohollagen en skyldighet för innehavare av serveringstillstånd att registrera all försäljning i ett certifierat kassaregister. Kommunen kunde bevilja undantag för servering inom ideella föreningar eller liknande slutna sällskap. Denna bestämmelse i alkohollagen upphörde att gälla , då lagen (2007:592) om kassaregister m.m. trädde i kraft. Genom denna lag har kravet på registrering av kontantförsäljning i kassaregister utvidgats till att omfatta alla företag som säljer varor och tjänster mot kontant betalning. Enligt lagen om kassaregister undantas dock torg- och marknadshandel. Sådan handel definieras i lagen (1998:514) om särskild skattekontroll av torg- och marknadshandel som all handel utom sådan som en näringsidkare stadigvarande bedriver i permanenta lokaler eller i omedelbar anslutning till dessa. Undantagsbestämmelsen i lagen om kassaregister är därmed bl.a. tillämplig på alkoholservering som bedrivs med stöd av tillfälligt serveringstillstånd utomhus eller i en icke permanent lokal, t.ex. vid festivaler och liknande och på sommarrestauranger i tillfälliga lokaler. Skälet till att torg- och marknadshandeln undantogs från kravet på certifierade kassaregister var bl.a. att det mot bakgrund av de speciella förhållanden som råder för torg- och marknadshandeln fanns mycket som talade för att ett sådant krav skulle innebära en orimlig börda för denna typ av handel. Att detta får till följd att tillfällig restaurangverksamhet med alkoholservering, för vilken kassaregister har krävts enligt den tidigare bestämmelsen i alkohollagen, nu oavsett verksamhetens omfattning är undantagen från kravet på kassaregister är dock en effekt som inte är önskvärd. Kravet på serveringsställen att ha certifierat kassaregister har setts som ett effektivt verktyg för att motverka förekomsten av oredovisade intäkter och svart arbetskraft, och omsättningen för en sådan verksamhet är ofta relativt omfattande. Den som har tillstånd för servering av alkoholdrycker till allmänheten bör därför, till skillnad från övrig torg- och marknadshandel, omfattas av skyldigheten att föra kassaregister. Regeringen lägger fram ett förslag om ändring i lagen (1998:514) om kassaregister. Provsmakning av alkoholdrycker vid mässor m.m. Regeringen föreslår att det ska vara tillåtet att arrangera provsmakning av alkoholdrycker vid arrangemang riktade till allmänheten. Om arrangören har ett serveringstillstånd som omfattar de alkoholdrycker som kommer att erbjudas provsmakning av och den lokal där mässan arrangeras, ska anmälan göras till kommunen om arrangemanget. Det ska också vara möjligt för utställarna att enskilt eller gemensamt få ett tillfälligt tillstånd för provsmakning. Kravet på matservering ska inte gälla vid provsmakning. Den som tillverkar alkoholdrycker från råvaror som produceras på den egna gården ska kunna erbjuda provsmakning på tillverkningsstället. För den som har ett serveringstillstånd ska det vara tillåtet att inom ramen för detta, efter anmälan till kommunen, anordna provsmakning. Den som inte har serveringstillstånd ska kunna få ett särskilt tillstånd för anordnande av provsmakning. De nu gällande reglerna i alkohollagen medger inte att partihandlare marknadsför sina produkter direkt till allmänheten genom mässor och provningar. Där tillstånd har getts till sådana arrangemang har det skett genom tänjning av lagen på ett sätt som inte varit i enlighet med lagstiftarens intentioner. Tillfälliga serveringstillstånd har getts till utställarna eller också har en restauratör medgivits att ordna sådana aktiviteter inom ramen för existerande serveringstillstånd. i har i en skrivelse till (S2006/5656/FH, överlämnad till ) uppmärksammat departementet på att det enligt gällande lagstiftning inte finns möjlighet att arrangera spritdrycks-, öl- eller vinmässor för allmänheten trots att det inte är ovanligt att sådana mässor anordnas. har efterlyst en reglering som tillåter sådana mässor. Det kan också enligt regeringen anföras invändningar mot anordnande av vinmässor utifrån de allmänna reglerna om marknadsföring av alkoholdrycker, då det kan uppfattas som uppmanande till bruk av alkohol. En mässa har emellertid karaktär av konsumentupplysning och vänder sig främst till personer som vill prova kvaliteten på olika drycker. Den som går dit är medveten om att det handlar om marknadsföring av sådana. De allmänna reglerna för marknadsföring av alkoholdrycker gäller dock. Såvitt känt har inte några anmärkningar med avseende på ordning och nykterhet föranletts av mässor eller liknande arrangemang som varit öppna för allmänheten. Det finns därför skäl att i alkohollagen uttryckligen tillåta denna typ av arrangemang. Återkallelse och andra sanktioner Regeringen föreslår att ytterligare en påföljd för innehavare av serveringstillstånd, erinran, införs i den nya alkohollagen. Erinran eller varning ska vara ett förstahandsalternativ vid överträdelse av bestämmelserna i alkohollagen. I allvarligare fall ska återkallelse kunna ske utan föregående varning. Nuvarande reglering i alkohollagen anger att kommunen under vissa förutsättningar ska återkalla serveringstillstånd (7 kap. 19 §). I stället för återkallelse kan tillståndshavaren meddelas varning, om varning av särskilda skäl kan anses vara en tillräcklig åtgärd (7 kap. 20 §). Regeringen konstaterar att ringa förseelser och allvarliga överträdelser behandlas i formell mening på likartat sätt i nuvarande alkohollag. Redovisad statistik tyder dock på att varning används som ett förstahandsalternativ av kommunerna. En återkallelse är, enligt regeringen, en synnerligen ingripande åtgärd och bör förekomma endast i de allvarligaste fallen. Regeringen anser därför att det finns goda skäl att vidta de justeringar i lagen som utredningen föreslår. Även en varning är en ingripande åtgärd och ett allvarligt utpekande av en restaurangägare. Utredningen har därför föreslagit att en mildare påföljd, erinran, ska införas. Så som utredningen har konstaterat, förekommer det redan hos vissa kommuner genom att man ger skriftliga anmärkningar, ibland t.o.m. benämnda erinran. Regeringen delar utredningens bedömning och föreslår att erinran införs som en påföljd i alkohollagen samt att erinran och varning ska vara ett förstahandsalternativ vid överträdelser av lagen. En återkallelse bör dock inte obligatoriskt föregås av varning. De allmänna kriterier som gäller för utdelande av påföljd bör i huvudsak behållas. Erinran ska kunna användas vid lindriga förseelser. Därmed är inte avsikten att varje förseelse ska medföra påföljd; det kan ju röra sig om missförstånd eller av andra skäl te sig som ursäktligt. Om det uppenbarligen rör sig om ett enstaka tillfälle bör påföljd också kunna avstås. Varning bör komma i fråga som en påföljd vid överträdelser som är allvarliga, dock inte i sådan grad att en återkallelse ter sig nödvändig. Det kan röra sig om brister i ekonomiskt hänseende eller personlig lämplighet, servering av underårig samt upprepade förseelser av i och för sig lindrig art. Om någon har fått flera erinringar, särskilt om de avser samma typ av förseelse, bör varning tillgripas vid ett upprepande. Om en tillståndshavare har tilldelats en eller flera varningar och gör sig skyldig till en ny förseelse som inte endast är bagatellartad, eller underlåter att rätta till missförhållande som föranlett varning, bör man överväga att dra in tillståndet. Vid bedömningen bör man ta hänsyn till varningens eller varningarnas art samt vilken tid som förflutit mellan de olika händelser som föranlett denna eller dessa samt den aktuella förseelsen. Även med en ordning där påföljderna kan trappas upp successivt är det uppenbart att det finns tillfällen då återkallelse måste ske utan föregående varning. I följdmotion 2009/10:So12 av m.fl. (MP) finns i yrkande 4 en begäran om att ge kommunen en möjlighet att kunna begränsa antalet serveringstillstånd i en stad eller stadsdel av folkhälsoskäl. I motion So431 av m.fl. (MP) finns en liknande begäran. I motion 2009/10:So379 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om att utskänkningstillstånd för alkohol bör grundas mer på alkohol- och socialpolitiska avväganden ur ett folkhälsoperspektiv. I motion So538 av m.fl.(S) finns en liknande begäran. I motion 2009/10:So612 av (S) begärs ett tillkännagivande om att reglerna för utskänkningstillstånd bör ses över så att de blir tydligare och får en bättre efterlevnad. I motion So343 av samma motionär finns en liknande begäran. I motion 2009/10:So202 av (M) begärs ett tillkännagivande om att bestämmelserna som reglerar serveringstillstånd ska förenklas. I motion 2009/10:So588 av och (båda C) begärs ett tillkännagivande om att göra det möjligt att överklaga kommunens beslut när det gäller positiva besked om alkoholtillstånd. I motion 2009/10:So468 av m.fl. (V) begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande om att hanteringen av alkoholtillstånd bör ses över särskilt. I yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att lagstiftningen bör ses över med inriktningen att antalet serveringstillstånd minskas. I yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om att lagstiftningen bör ses över med inriktningen att minska tillgängligheten genom servering och försäljning av alkohol på serverings- och försäljningsställen. I motion 2009/10:So396 av (M) begärs ett tillkännagivande om att tillåta alkoholservering på äldreboenden. Ett likalydande yrkande finns i motion So351 av samma motionär. Ett liknande yrkande finns i motion 2009/10:So514 av (M). I följdmotion 2009/10:So9 av m.fl. (V) yrkande 4 begärs att ska avslå förslaget om att cateringföretag som bedriver verksamhet för slutna sällskap ska kunna få stadigvarande serveringsstillstånd. Motionärerna anser att det inte behövs någon förändring av dessa bestämmelser samt att en sådan ändring skulle göra att det uppstår tveksamheter kring ansvar och tillsyn. En likalydande begäran finns i följdmotion 2009/10:So12 av m.fl. (MP) yrkande 6. I följdmotion 2009/10:So9 av m.fl. (V) begärs i yrkande 5 att ska avslå förslaget om att tillstånd ska kunna ges för flera tillståndshavare att nyttja gemensamt serveringsutrymme. Motionärerna anser att det också här kan uppstå svårigheter kring ansvarsfrågor och tillsyn. Uppföljning av ändrade villkor för serveringstillstånd I följdmotion 2009/10:So11 av m.fl. (S) begärs i yrkande 5 ett tillkännagivande om att regeringen bör redovisa för hur antalet serveringstillstånd utvecklas och vilka alkoholpolitiska konsekvenser de nya reglerna fått i kommunerna. En likalydande begäran finns i följdmotion 2009/10:So9 av m.fl. (V) yrkande 6 och i följdmotion 2009/10:So12 av m.fl. (MP) yrkande 3 samt i motion So545 av m.fl. (MP) yrkande 3. Servering på olika transportmedel I motion 2009/10:So375 av (M) begärs ett tillkännagivande om att den nya alkohollagen bör vara neutral då det gäller vilka transportmedel som används för yrkesmässig personbefordran som kan medges serveringstillstånd. Ett likalydande yrkande finns i motion So411 av samma motionär. Provsmakning av alkoholdrycker vid mässor m.m. I följdmotion 2009/10:So9 av m.fl. (V) begärs i yrkande 7 att ska avslå förslaget om att tillåta provsmakning av alkoholdrycker vid arrangemang riktade till allmänheten. Enligt motionärerna innebär detta större möjligheter för ren marknadsföring, vilket inte kan ses som förenligt med en restriktiv alkoholpolitik. Vidare minskar möjligheterna att välja att befinna sig i alkoholfria miljöer. I följdmotion 2009/10:So12 av m.fl. (MP) finns en likalydande begäran i yrkande 8. Provsmakning av alkoholdrycker hos gårdsproducenter I motion 2009/10:So236 av (M) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om nödvändigheten av att tillåta svenska gårdsproducenter att servera sina alkoholhaltiga drycker i form av vin, öl och cider direkt till en potentiell konsument genom utskänkningstillstånd specialformulerat för detta ändamål. Återkallelse och andra sanktioner I följdmotion 2009/10:So9 av m.fl. (V) begärs i yrkande 8 att avslår förslaget om att införa erinran som påföljd vid överträdelse av bestämmelserna i alkohollagen. Motionärerna anser att det inte behövs fler typer av varningar utan att man i stället bör använda sig av återkallelse i högre grad. En likalydande begäran finns i följdmotion 2009/10:So12 av m.fl. (MP) yrkande 9. I motion 2009/10:Ju409 av i (FP) begärs i yrkande 8 ett tillkännagivande om att tillståndet för alkoholservering bör förloras om inte all försäljning inklusive utleasade garderober och entréer på stället registreras i certifierade kassaregister. I yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om ett förtydligande i alkohollagen om att tillståndshavaren får strikt ansvar för all verksamhet i den lokal där det serveras alokohol. I yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om att den som har tillstånd för alkoholservering bör ha strikt ansvar för att även personal i utleasad garderob eller entré antecknas i personalliggaren. I yrkande 12 begärs ett tillkännagivande om att förbättra den kommunala alkoholtillsynen. I yrkande 13 begärs ett tillkännagivande om att fullt ut använda alkohollagens möjligheter att dra in serveringstillståndet för restaurangrörelser där det förekommer svarta betalningar eller brister som inte är bagatellartade i den ekonomiska redovisningen. I motion 2009/10:So468 av m.fl. (V) begärs i yrkande 3 ett tillkännagivande om att ansvaret för tillsynen och beslut om åtgärder vid överträdelse av alkohollagens bestämmelser bör utvärderas och ses över. I motion 2009/10:So611 av (S) begärs i yrkande 4 ett tillkännagivande om kommunernas tillsyn. Motionären anser att kommunernas politiker bör bli mer politiskt handlingskraftiga samt att kommunerna bör fråntas sitt tillsynsuppdrag om de inte sköter sitt uppdrag. Tillsynen bör i så fall skötas av staten på kommunens bekostnad. Ett liknande yrkande finns i motion So344 samma motionär yrkande 4. I följdmotion 2009/10:So9 av m.fl. (V) begärs i yrkande 10 ett tillkännagivande om att utredningsförslaget om att alkohol inte ska få serveras efter kl. 3.00 bör genomföras. I motion 2009/10:So260 av (M) begärs ett tillkännagivande om att beslut om serveringstillstånd också fortsättningsvis ska fattas av den enskilda kommunen i stället för att det införs en generell bestämmelse som tidsbegränsar serveringstillstånd till 1.00 eller, efter särskild prövning, till 3.00. I motion 2009/10:So316 av och (båda M) begärs ett tillkännagivande om att det, till skillnad från vad som gäller , borde vara så att den enskilde krogägaren i första hand ska få avgöra vilken stängningstid en krog ska ha. Ett likalydande yrkande finns i motion So345 av samma motionärer. I motion So560 av Per Lodenius och (C, KD) begärs ett tillkännagivande om att låta utvärdera serveringstider på restaurang. Motionärerna anser att man i bör tillämpa kortare serveringstider på restaurang och att bör få i uppdrag att utvärdera hur försäljnings- och konsumtionsmönster förändras och att regeringen utifrån den utvärderingen ges i uppdrag att föreslå eventuella åtgärder. I motion So349 av (C) begärs ett tillkännagivande om att ungdomar ska ha möjlighet att tillsammans med förälder eller målsman vistas i lokal med utskänkningstillstånd. Regeringen beslutade om kommittédirektiv för alkoholservering på särskilda boenden (dir. 2010:21 med tilläggsdir. En särskild utredare ska utreda frågan om möjligheten att tillåta servering av alkoholdrycker på särskilda boenden. Uppdraget ska redovisas . Utskottet välkomnar nya bestämmelser om handläggningen av serveringstillstånd. När det gäller förslaget om att kommunerna ska ha riktlinjer för serveringstillstånd delar utskottet regeringens bedömning att detta är till fördel både för sökandena och för kommunen samt att det gagnar rättssäkerheten. Vidare delar utskottet bedömningen att det även fortsättningsvis ska vara kommunen som har ansvaret för prövningen av en sökandes lämplighet att inneha serveringstillstånd samt att det till stöd för kommunens bedömning i det avseendet är lämpligt att sökanden genomgår ett kunskapsprov. Regeringen föreslår vidare ett förtydligande av bestämmelsen om att kommunen vid tillståndsgivningen ska bedöma riskerna för eventuella olägenheter i fråga om ordning och nykterhet samt risk för människors hälsa. Om sådana olägenheter kan befaras får serveringstillstånd vägras även om övriga krav är uppfyllda. Varje kommun ska ha en tillsynsplan i syfte att göra tillsynsarbetet mer effektivt. Sammanfattningsvis delar utskottet regeringens bedömningar i dessa delar och tillstyrker bifall till 8 kap. 9, 12 och 17 §§ i förslaget till alkohollag. Motionerna 2009/10:So12 (MP) yrkande 4, 2009/10:So202 (M), 2009/10:So379 (S), 2009/10:So468 (V) yrkandena 2, 4 och 7, 2009/10:So612 (S), So343 (S), So431 (MP) och So538 (S) avstyrks. När det gäller frågan om möjligheten att överklaga positiva beslut om serveringstillstånd påminner utskottet om bestämmelsen i 22 § förvaltningslagen (1986:223) som förskriver att ett beslut får överklagas av den som beslutet angår, om det gått honom emot och beslutet kan överklagas. Motion 2009/10:So588 (C) avstyrks. Utskottet noterar att regeringen tillsatt en särskild utredare med uppdraget att bl.a. utreda frågan om möjligheten att tillåta servering av alkoholdrycker på särskilda boenden och att uppdraget i den delen ska redovisas (dir. 2010:21 och 2010:85). Utskottet anser att resultatet av utredningens arbete bör inväntas. Motionerna 2009/10:So396 (M), 2009/10:So514 (M) och So351 (M) avstyrks. Cateringföretag kommer enligt 8 kap. 4 § i förslaget till alkohollag att ges möjlighet att få stadigvarande serveringstillstånd, trots att de saknar fast serveringslokal. Ett sådant tillstånd kommer att kombineras med en skyldighet för cateringföretaget att för varje tillfälle anmäla den lokal där serveringen ska äga rum.