· GY01SoU3 · 2010-12-01 09:00:50 — Pengarna räckte inte till att betala boendet och inte heller till att täcka levnadsomkostnader. var motsvarande siffra , det vill säga en halvering.Om man däremot ser till barn som lever i ekonomisk utsatthet, mätt som att familjen har av medianinkomsten, var det och 2008 var det . Utvecklingen är densamma i de flesta jämförbara länder, men icke desto mindre är den viktig att ta på allvar.Oroande är också utvecklingen av den psykiska hälsan hos våra ungdomar. Svenska ungdomar mår allt sämre. Då definierar jag "sämre" som förekomsten av psykosomatiska symtom. Detta är en utveckling som inte finns i andra jämförbara länder. Tittar man på grannlandet ser man en helt annan utveckling. Detta är något som borde röna särskild uppmärksamhet.Denna strategi är därför varmt välkommen. Det finns nämligen helt klart flera områden där vi i inte lever upp till . Oenigheten som råder kring barnstrategin har framför allt handlat om hur ska hanteras i förhållande till svensk lag. Den svenska traditionen är att undertecknandet av en internationell konvention följs av en genomgång av svensk lagstiftning där ändringar görs så att svensk lag överensstämmer med konventionen. Orsaken till att vi har valt den vägen är att vi då bättre når målet att svenska domstolar lätt ska kunna tillämpa konventionen. Det gör också att regering och riksdag om man inte är tillfreds med den tolkning av konventionen som myndigheter och domstolar gjort kan ta initiativ till ändringar i lagen. Det skulle inte ha varit möjligt om konventionstexten direkt fått status av svensk lag, vilket är alternativet.Vi har alltså valt transformering av konventionen i stället för inkorporering i fallet med , helt enkelt för att vi har sett att konventionen skulle bli ett skarpare vapen för barns villkor. Frågan om inkorporering eller transformering, som de juridiska termerna lyder, aktualiseras med jämna mellanrum. senast är det framför allt föranlett av att vårt grannland har valt att inkorporera i sin nationella lagstiftning.Delegationen för mänskliga rättigheter har i sitt slutbetänkande föreslagit att en utredning ges i uppdrag att utreda lämpligheten av en inkorporering av flera konventioner om mänskliga rättigheter i den svenska lagen. pågår också ett arbete med en kartläggning som ska belysa hur svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med de rättigheter som slås fast i . I reservationen från och kan man läsa att socialutskottet valt att avslå kravet på inkorporering med motiveringen att svensk lag redan överensstämmer med . Det stämmer över huvud taget inte. Min och ambition är att ska vara ett så skarpt verktyg som möjligt. Vi har varit förvissade om att detta sker genom en skärpning och en anpassning av svensk lag. Men om den genomlysning som görs i kommer fram till att inkorporering vore en bättre väg att gå är vi beredda att ändra oss. För oss är nämligen målet det viktiga, det vill säga barnets bästa, icke-diskriminering och rätt till liv och utveckling. Det viktiga är inte vilken väg vi väljer för att nå dit. Jag tänkte vara ganska kortfattad, för kom egentligen till det jag begärde replik för precis på slutet. Eftersom vi är överens om innehållet i själva strategin blir det naturligt att vi diskuterar just frågan om . Den var också föremål för ganska mycket diskussioner för att vi skulle få ett så pass enigt betänkande. Jag kan ändå inte låta bli att ställa en fråga. Att det inte löser alla problem att inkorporera i svensk lagstiftning har många understrukit. Det är inte heller min uppfattning. Inte heller att barnstrategin finns löser dock alla problem, utan det är en del av lösningen. Har jag förstått rätt om jag tror att han ligger ganska nära , snarare än , i synen på hur vi ska hantera ? Jag tycker fortfarande att det finns tunga argument för att transformering är det bästa sättet att få så skarp den någonsin kan bli i det här landet. Exemplet med barn i papperslösa familjer eller barn till gömda tycker jag är rätt tydligt. Hade vi förlitat oss på en inkorporering hade man på de svenska akutmottagningarna fått stå och tolka och huruvida barnets rätt kan tolkas som att barnen alltid har rätt till akut sjukvård, vilket de har. Jag tror att det vi har valt att göra är en mycket bättre metod, nämligen att noggrant utreda frågan för att göra ändringar i hälso- och sjukvårdslagen så att det blir självklart att barn har rätt till sjukvård oavsett om det är akut eller planerad sjukvård.Skulle den genomgång som sker visa att det finns tunga argument för att göra på ett annat sätt, till exempel enligt den norska modellen där man har valt att både inkorporera och transformera, är jag beredd att ändra mig. Det viktiga är nämligen målet. ska vara så skarp den någonsin kan vara. Det viktiga är inte vilken väg vi väljer för att nå dit, även om jag tror mer på transformeringen och att den gör det hela skarpare. Då är jag ganska nöjd med svaret, för det är väl egentligen just inställningen till den norska modellen det handlar om. Jag tror att det är den man ska ha mest för ögonen när man diskuterar. Man kanske inte ska göra antingen eller utan försäkra sig om att det får det allra största inflytande det bara går i den svenska lagstiftningen.När jag ändå står i replikbänken har jag en liten fråga. Känner till hur barn har varit delaktiga i framtagandet av denna strategi? Nej, jag kan inte svara på den frågan. är och håller på att lära sig cykla. Efter några misslyckade försök springer pappa efter medan han håller handen på pakethållaren. vinglar hit och dit. Plötsligt händer det - får upp farten, hittar balansen och pappa släpper pakethållaren. Han ropar efter : Du kan, ! Du kan!I ett annat samhälle i utspelar sig ett annat scenario. Några syskon som etablerat sig hos sin fosterfamilj tas från den familjen av och förs till mamman, som sedan visar sig vara olämplig. Det har hon även tidigare visat sig vara. Barnen flyttas då till en ny fosterfamilj, trots att syskonen vill vara hos den första familjen. Vi har sett detta scenario från , men det sker på andra orter i vårt land.Förutsättningarna för 2 miljoner barn är alltså olika. Därför är det viktigt att en ny strategi för barnets rättigheter nu antas av riksdag. Målet med strategin är att barn och unga ska respekteras och ges möjlighet till utveckling och trygghet samt delaktighet och inflytande. Och målet utgår, som vi hört från flera talare, från de grundläggande principerna i . Strategin är långsiktig och vänder sig till riksdag, regering, statliga myndigheter, landsting och kommuner.Viktiga inslag är bland annat stöd i föräldraskapet där föräldrar får kunskap också om barnets rättigheter, bekämpande av våld mot barn, främjande av barns psykiska hälsa och att barn ska ges förutsättningar att uttrycka sina åsikter i frågor som rör dem. Just att barn ska ges förutsättningar att uttrycka sina åsikter i frågor som rör dem tycker jag visar på en attitydförändring från den vuxna världen. Barnet ses som en kompetent individ utifrån den ålder och mognad det befinner sig i. Barnet ska ges möjlighet att höras i olika typer av domstolsärenden och administrativa ärenden som rör barnet. Det ställer krav på ansvariga aktörer när det gäller kunskap och utarbetade arbetssätt. Det är en tröst att mormor lever och kan berätta om hur slarvig mamma var när hon var barn, säger , tolv år.Som förälder vill man sitt barn det allra bästa. Ett väl fungerande föräldraskap är grundläggande för att ge barn trygghet, en god självkänsla och ett bra självförtroende. Vi vet alla hur viktigt det är för varje person att uppleva en känsla av sammanhang och tillhörighet och att bli sedd. Många föräldrar klarar dock av olika skäl inte av att ta sig an sina barn på ett bra sätt. Många föräldrar behöver stöd. Därför är regeringens, med barn- och äldreminister i spetsen, satsning på Föräldrastöd viktig också i detta sammanhang.Herr talman! Vi kristdemokrater anser att är en mycket viktig konvention när det gäller att värna dem som har en svag röst i samhället. Därför är skrivningarna i utskottets betänkande ett framsteg som innebär att dörren hålls öppen för att längre fram kunna göra till svensk lag. Det innebär ett tydliggörande och ger ökad kunskap i hela samhället. Personligen tror jag att just är ett känt begrepp som kommer att skapa ett ännu större intresse kring barnets rättigheter.Det är väl inget som gör så ont som när barn far illa, och det händer i . 475 000 barn lever i hem där missbruk eller riskmissbruk förekommer. 8 000-10 000 barn har en mamma eller en pappa i fängelse. Det är några siffror som rymmer många mänskliga tragedier. Barn behöver vuxna med stora öron, stora ögon och inte minst ett stort hjärta. Alla behöver hjälpas åt. Regeringens initiativ som de beskrivs i propositionen är lovvärda. Här finns viktiga kanaler: Kommuner och Landsting, , , Stiftelsen , frivilligorganisationer och myndigheter.Låt mig avsluta med några ord ur en sång av försöker gå bredvid dig Jag har krafter kvar att blåsa mod Och som ett outtalat löfte Så mycket starkare än ordJorden skälver, marken gungar Så många timmar kvar till morgonen Men du orkar inte springa mer Orkar inte fly igenGe inte upp låt ingen slå dig Du är större än du tror Va inte rädd du har ett löfte Så mycket starkare än ordSom kristdemokrat ser jag den nya strategin för barnets rättigheter i som ett viktigt steg i arbetet för en tryggare värld för våra barn.Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkande SoU3. Jag tackar för förtydligandet om öppenheten när vi snart får tillbaka underlaget från om att eventuellt inkorporera i svensk lagstiftning.Roland Utbult hade i sitt anförande att föräldrarna vill sitt barn det allra bästa, och det kan vi alla skriva under på. Apropå att inte kunna skicka med till klasskassan och att som grädde på moset få höra från politiker att du ska ta ett jobb så att du har en inkomst och kan ge dina barn det de behöver undrar jag lite grann hur och regeringen tänker när det handlar om att verkligen se de här barnen, på riktigt. Jag tycker att det är att avfärda problematiken att säga att vi har en arbetslinje. Hur ser på den här gruppen? Vad tror du är de mest konkreta förslag som skulle kunna förändra barnens vardag?Vi diskuterar strategi. Orden i en strategi spelar inte så stor roll om vi inte låter dem följas av konkret handling. Det görs väldigt mycket för att stärka barnets rättigheter. Regeringen har gett mandat att öka kunskapen i samhället i de här frågorna. Vi har en ny skollag som genomsyras av tankarna på barns rättigheter. Man har fokus på att stärka samverkan mellan skola, polis, socialtjänst. Det här är viktiga frågor.När det gäller ekonomin är det lite svårt att gå in på enskilda föräldrars möjligheter att betala. Jag ser problemet med att det finns fattiga barn och att det finns föräldrar som av olika skäl har bekymmer. Det kan vara arbetslöshet, det kan vara missbruk, det kan vara psykiatrisk problematik och så vidare som gör att man hamnar i fattigdom. Allt hänger samman. Jag måste ändå återkomma till arbetslinjen. Det handlar om att försöka få människor i arbete. Vi kristdemokrater menar att de människor som lever i utsatta situationer ska vi se till och försöka stärka deras möjligheter. Vi arbetar hårt för att genomlysa vad som händer i olika socialförsäkringssystem och annat. Vi genomlyser var problemen finns. Regeringen arbetar aktivt för att lösa problemen.Det finns alltid de som av olika skäl hamnar i ren fattigdom. Det kan vara personliga skäl, och det kan vara samhället som inte klarar av att stötta ordentligt. Det råder ingen som helst tvekan om att alla som vill och kan ska ges förutsättningar att ha ett arbete och därmed försörja sig själv och sin familj. Men om det är uppfattning att det kan behövas en strategi utöver det för att möta just barnfattigdomen vill jag verkligen sträcka ut en hand. Jag tror att det krävs speciella insatser och en särskild diskussion. Vi kan inte dölja den frågan bakom någonting som är så vitt och brett som arbetslinjen, som vi kallar det.Så vill jag ställa frågan till om känner till på vilket sätt barnen har varit delaktiga vid framtagandet av den här strategin. Jag är helt övertygad om att har lyssnat på barnen. Jag kan inte ge något konkret exempel. Men jag känner och är helt övertygad om att barnen har fått göra sin röst hörd. En av de grundläggande nya tankarna är att man ska lyssna på barnen på ett nytt sätt. Barnen ska få ge röst åt sina åsikter, och det är en av de allra tyngsta punkterna i själva strategin. Tänk om barnens perspektiv användes i alla politiska beslut, alltifrån räntehöjning, räntesänkning till nedläggning av en skola! Då kanske vi inte skulle behöva ha den här debatten i . Egentligen skulle resten av kammaren vara fylld med barn och ungdomar när vi fattar beslut om det som i allra högsta grad rör dem. Det är det vi pratar om - att barnen och ungdomarna ska kunna påverka. Men det är inte så mycket av det som händer, tyvärr.Det är därför vill försäkra sig om att barnen blir lyssnade på. Vi är övertygade om att ett väldigt bra sätt är att inkorporera i svensk lag, kanske det allra bästa sättet, därför att man i så liten utsträckning använder sig av den . Tänk så många domstolar som sällan eller aldrig bryr sig om barnets perspektiv. Gör det någonsin?FN:s barnkonvention är den enda av de centrala konventionerna för mänskliga rättigheter som saknar en internationell klagomekanism. Det säger väl en del om barnets rätt. för mänskliga rättigheter, , gav därför i början av det här året en arbetsgrupp i uppdrag att utarbeta ett tilläggsprotokoll till om en internationell klagomekanism. har som vi vet ett gott anseende som försvarare av barns rättigheter. Vår förhoppning är naturligtvis att jobbar konstruktivt, starkt och aktivt för att få till det här tilläggsprotokollet när man nu träffas i . I är det 16 barnrättsorganisationer som driver den här frågan. Internationellt arbetar alltså väldigt hårt för att ytterligare förstärka . Men den vågar inte, eller vill inte, ta de steg som verkligen skulle kunna göra att barnens röst och rätt blir hörd. Det finns miljontals barn därute som inte har en chans när det gäller kränkningar.Vi borde börja med oss själva. Hur många beslut som fattas här i påverkar barn och unga? Hur många tar ett perspektiv utifrån barnet? Här behöver vi börja med oss själva för att vi som riksdag ska bli trovärdiga i att vi verkligen arbetar för barnet och barnets rätt.