bet · GY01SfU1 · 2010-12-09 00:00:00 — Vidare gäller för den som bor i egen fastighet att som bostadskostnad räknas fastighetsskatten samt av räntekostnaderna för lån på fastigheten och tomträttsavgälden. För en lantbruksenhet beräknas emellertid räntekostnaderna utifrån bostadens taxeringsvärde i förhållande till hela lantbruksenhetens taxeringsvärde. Avdrag för kostnader som avser bostadens uppvärmning och övrig drift görs i båda fallen enligt fastställda schabloner. Dessa belopp räknas fram utifrån statistikuppgifter. Utskottet, som förutsätter att följer utfallet av bestämmelserna, ser inte skäl att nu föreslå något tillkännagivande om ändrade regler. Motionerna Sf212 och Sf290 avstyrks därför. har uppmärksammat att det finns ett mörkertal inom bostadstillägget, dvs. att det finns personer som inte har ansökt om bostadstillägg men som uppfyller kraven för att ha rätt till förmånen. Orsakerna bedöms vara flera. Det kan vara okunskap om att förändrade ekonomiska förhållanden, t.ex. en makes eller makas frånfälle eller en flytt till en dyrare bostad, kan ge rätt till bostadstillägg, eller att personen inte vill belasta samhället eller inte anser sig vara i behov av bostadstillägg. Utskottet förutsätter att kommer att ta nödvändiga initiativ, såväl generella som riktade, för att informera berörda grupper så att okunskap som orsak minimeras. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att något tillkännagivande från inte är nödvändigt. Utskottet avstyrker därför motion Sf211. Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag om medelsanvisning till anslaget 1:4 Äldreförsörjningsstöd och avslår därmed ett motionsyrkande om annan medelsanvisning. Äldreförsörjningsstöd är en helt inkomstprövad förmån som ska garantera de personer som är bosatta i och är eller äldre en viss skälig levnadsnivå. Den skäliga levnadsnivån är densamma som för särskilt bostadstillägg till pensionärer, dvs. motsvarar den 1,3546 gånger prisbasbeloppet för en ogift och 1,1446 gånger prisbasbeloppet för den som är gift. Gränsen för vad som kan anses som en skälig bostadskostnad är för en ogift och för den som är gift. Anslaget används för att finansiera äldreförsörjningsstöd. Antalet personer som är berättigade till äldreförsörjningsstöd minskade , men ökar i stället antalet något och ökningen väntas fortsätta . Antalsökningen beror på att personer som är födda eller senare måste vara bosatta i för att få full (40/40) garantipension, och det är därför fler som får en reducerad garantipension. För personer födda eller tidigare gällde att de bosättning kunde få full (40/40) garantipension. En annan anledning till ökningen är att invandringen av asylskäl tillfälligt ökade . Regeringen föreslår att till anslaget 1:4 Äldreförsörjningsstöd anvisar ett ramanslag på . Motion med anslagseffekt 2011 m.fl. (S, MP, V) begär i motion Sf348 i denna del att till anslaget 1:4 Äldreförsörjningsstöd anvisar mindre än regeringen föreslagit . I motionen anges att det är en följdeffekt av förslaget om höjd ersättningsnivå i bostadstillägget till pensionärer. Utskottet har ovan avstyrkt förslaget om att höja ersättningsnivån i bostadstillägget till pensionärer. Utskottet tillstyrker regeringens förslag till medelsanvisning och avstyrker motion Sf348 i denna del. Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag om medelsanvisning till anslaget 2:1 . bemyndigar regeringen att besluta om en rörlig kredit i om högst för att tillgodose behov av likviditet i handeln med fondandelar. startade sin verksamhet. överfördes pensionsadministrationen från delar av och hela () som därmed lades ned. Inrättandet av innebar att det uppstod kostnader för avveckling av viss verksamhet vid och vid PPM. För detta ändamål bildades för och delar av . Anslaget används för förvaltningskostnader. finansieras genom tre källor dels av anslag på statsbudgeten, dels av de allmänna pensionsfonderna (AP-fonderna) och dels av premiepensionssystemet. AP-fonderna och premiepensionssystemet ingår i Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten. Den del av myndigheten som finansieras helt via anslag på statsbudgeten är administrationen av garantipension, efterlevandepension till vuxna, bostadstillägg till pensionärer och äldreförsörjningsstöd samt vissa andra pensionsrelaterade förmåner. Den fördelning som gjordes mellan de olika finansieringskällorna i samband med budgetpropositionen innehöll stora osäkerheter. En omfördelning mellan finansieringskällorna görs därför , men de totala administrationskostnaderna ligger fast. Anslaget tillförs medel för uppstartskostnader och hantering av ärendebalanser inom bostadstillägg och utlandsärenden, med . Även finns behov av en avvecklingsmyndighet för att hantera avvecklingen av verksamheten från och . De totala kostnaderna härför beräknas till ca , varav ca finansieras genom anslag 2011. Regeringen föreslår att till anslaget 2:1 anvisar ett ramanslag på . Vidare föreslås att regeringen bemyndigas att besluta om en rörlig kredit i om högst för att tillgodose behov av likviditet i handeln med fondandelar. Utskottet har inte något att erinra mot regeringens förslag till medelsanvisning respektive förslag till bemyndigande för regeringen. Förslagen tillstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden bl.a. om förutsättningar för hållbara pensioner, om en översyn av pensionsreformen och om en parlamentarisk utredning för ett stabilt pensionssystem. Jämför reservationerna 21 (S), 22 (MP) och 23 (V). m.fl. (S) begär i motion Sf357 yrkandena 2 och 3 tillkännagivanden om dels förutsättningarna för hållbara pensioner, dels förutsättningarna för människor att arbeta till . I motionen anförs att pensionsöverenskommelsen är mycket viktig men att det även krävs en aktiv arbetsmarknadspolitik för att få fler i arbete. Motionärerna anser att Pensionsgruppen bör diskutera förbättrade förutsättningar för att fler ska orka arbeta tills de fyller . För detta krävs satsningar på bl.a. arbetsmiljöarbete, rehabiliteringsinsatser och utbildning. I motion Sf269 av m.fl. (MP) anges att det är viktigt dels att en oberoende översyn görs av hur pensionssystemet faller ut för olika grupper i samhället, dels att översynen omfattar hela reformen sammantaget. En sådan översyn skulle även öka kunskapen om pensionssystemet. I motionen begärs ett tillkännagivande om detta. m.fl. (V) begär i motion Sf262 ett tillkännagivande om behovet av en parlamentarisk utredning för att skapa ett stabilt pensionssystem. Motionärerna anser att utvärderingen ska vara öppen för alla partier och ske i dialog med bl.a. pensionärsorganisationerna. I motionen anförs att det nu kan konstateras att pensionssystemet inte höll för den första finansiella krisen. Systemet är instabilt och inte förutsägbart. Motionärerna anser vidare att pensionerna bör följa löntagarnas löneutveckling i stället för börsutvecklingen samt att systemet ska garantera att även de som har tunga och slitsamma arbeten får en anständig pension och att kvinnor inte missgynnas. Systemet är enligt motionärerna underfinansierat, och premiepensionsmedel bör därför föras över till inkomstpensionen för att förstärka den. I motion Sf225 av m.fl. (FP) begärs ett tillkännagivande om att möjligheten att placera premiepensionsmedel direkt i noterade eller onoterade företag bör utredas. Om pensionssparare får möjlighet att satsa premiepensionsmedlen i enskilda företag som de tror på, kan medlen användas som riskvilligt kapital t.ex. vid företagsstart. (KD) begär i motion Sf337 yrkande 1 ett tillkännagivande om att utformningen av reglerna för delad premiepension bör utredas. Motionären anser att av jämställdhetsskäl bör grundregeln för makar med gemensamma barn vara att den totala intjänade premiepensionen automatiskt delas lika mellan dem tills barnet fyllt tolv. Det kan även finnas anledning att utreda en motsvarande regel för sammanboende par med gemensamma barn. Pensionsgruppen bör ges i uppdrag att utreda detta. Pensionsreformen bygger på en bred politisk överenskommelse mellan fem av partier (S, M, FP, C, KD). Reformen har genomförts och vårdats av Genomförandegruppen bestående av ledamöter från dessa partier. Genomförandegruppen ersattes av Pensionsgruppen med företrädare för de fem partierna bakom pensionsöverenskommelsen. Enligt utskottet är det viktigt att pensionssystemet är tryggt, förutsägbart och långsiktigt. Det är också av stort värde för de försäkrade att pensionssystemet vilar på en bred politisk överenskommelse så att spelreglerna inte ändras om det blir regeringsskifte. Därutöver krävs att allmänheten känner sig övertygad om såväl den politiska som den finansiella stabiliteten och agerar utifrån detta. Även av hänsyn till framtida generationer är det av stor vikt att bibehålla den finansiella stabiliteten i pensionssystemet. Eftersom pensionssystemet regleras i lag kommer samtliga riksdagspartier att få ta ställning till eventuella förslag till förändringar av systemet. Ärendeberedningen i pensionsfrågor är således inte mer sluten än i andra frågor. Av budgetpropositionen framgår att den finansiella ställningen för fördelningssystemet inom ålderspensionssystemet (tilläggs- och inkomstpension) har försämrats ytterligare. Balanstalet, som visar pensionssystemets finansiella ställning, har (0,9549) sjunkit jämfört med (0,9826). Pensionerna kommer därför att minska även huvudsakligen på grund av den finansiella krisen. Utskottet kan dock konstatera att eftersom pensionssystemet är konstruerat så att det är följsamt mot de ekonomiska förutsättningarna så innebär den finansiella krisen ingen kris för pensionssystemet som sådant. Utgifterna anpassas automatiskt efter förutsättningarna, och ingen skuld byggs upp för framtiden. Utskottet kan i likhet med regeringen konstatera att även om pensionsminskningarna följer på ett antal goda år med reala uppskrivningar är minskningarna nu påtagliga och naturligen oroande för många pensionärer. Trots att den inkomstrelaterade pensionen minskade till följd av den ekonomiska krisen har dock följsamhetsindexeringen inneburit en real höjning . Även genomförda och föreslagna skattesänkningar medför att nettoförändringen efter skatt är avsevärt mindre. Utskottet har i betänkande 2009/10:SfU6 behandlat regeringens proposition 2008/09:219 Utjämnat värde för buffertfonden vid beräkning av balanstalet. Utskottet uttalade att ordningen med en automatisk balansering i ålderspensionssystemet är en viktig del i att göra pensionssystemet följsamt mot den samhällsekonomiska och demografiska utvecklingen och att reglerna därför inte bör upphävas vare sig tillfälligt eller varaktigt. Utskottet delade dock regeringens uppfattning att pensionssystemet inte bör vara så känsligt för svängningar på börsen. Eftersom regeringen gemensamt med Pensionsgruppen påbörjat ett arbete med att ordentligt analysera och inventera möjligheterna till ökad stabilitet i utbetalningarna på lång sikt, tillstyrkte utskottet regeringens förslag om hur buffertfondens värde skulle tas upp vid beräkning av balanstalet. beslutade om en justering av balanstalsberäkningen som innebar att pensionerna sänktes i stället för (rskr. 2009/10:5). Därmed fick pensionärerna en jämnare inkomstutveckling. Pensionssystemets stabilisatorer verkar i båda riktningarna. Förbättrade finansiella förutsättningar och högre ekonomisk tillväxt är positiv för pensionsutvecklingen. Av budgetpropositionen framgår att Pensionsgruppen därför kommer att ha ett fortsatt fokus på åtgärder som förbättrar pensionssystemets finanser. I detta ligger särskilt åtgärder för ett senare utträde ur arbetslivet och ett senare uttag av pension. Utskottet, som vill peka på att en god ekonomisk samhällsutveckling är intimt sammankopplad med en högre sysselsättningsgrad och ett längre arbetsliv, delar bedömningen i motion Sf357 att också förutsättningarna för ett längre deltagande i arbetslivet är en viktig del i detta. Utskottet kan konstatera att det nuvarande pensionssystemet innehåller regler som direkt omfördelar från dem med höga inkomster till låginkomsttagare och därmed från män till kvinnor. En sådan regel är den s.k. takregeln, dvs. att pensionsrätten grundas på inkomster upp till 7,5 inkomstbasbelopp. Även garantipensionen har samma omfördelande egenskap. Också det förhållandet att samma delningstal gäller för kvinnor och män (gemensam livslängdstabell) gynnar kvinnorna. Utfallet blir således bättre för kvinnor än för män i det nya systemet i den meningen att kvinnor får större avkastning på varje inbetald krona än män. Den omständigheten att kvinnor generellt sett får en lägre årlig pension är i stället en återspegling av kvinnors anställningsvillkor i samhället och beror således inte på pensionssystemets utformning. Premiepensionssystemet har alltjämt en mycket begränsad betydelse för dagens pensionärer men får en allt större betydelse för kommande årskullar. Förändringar i omvärlden medför ett underhållsansvar och behov av justeringar för att bibehålla en god funktionalitet i systemet. Förändringar som rör de statliga alternativen har därför genomförts. Alternativet för ickeväljarna har förbättrats, och de aktiva spararnas valsituation har förenklats. Detta har medfört bl.a. en minskad risk för systematiskt dåliga utfall av placeringar till följd av okunskap. Utskottet noterar vidare att Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) konstaterat att kunskapen om pensionsspararnas agerande i fråga om fondval, avkastning och risk är bristfällig liksom huruvida de avgifter som erlagts till det obligatoriska premiepensionssystemet, fonder och kapitalförvaltare har kompenserats av en högre avkastning. En granskning som fokuserar på hur avkastningen förhåller sig till förvaltningsavgifterna, dels för pensionsspararna som helhet, dels för olika grupper av sparare, kommer att presenteras i en serie rapporter, varav den första planeras att komma ut . Utskottet avstyrker med det anförda motionerna Sf262, Sf269 och Sf357 yrkandena 2 och 3. En grundläggande princip i pensionssystemet är att premiepensionssystemet är ett slutet ekonomiskt system, dvs. att det varken ska skjutas till ytterligare penningmedel till systemet eller användas medel från detta för andra ändamål än sådana som slutligt syftar till pensionsutbetalningar. Att premiepensionssystemet är uppbyggt på detta sätt framgår också på andra sätt. Det ska t.ex. inte vara möjligt för den enskilde att göra några extra insättningar på sitt premiepensionskonto. Verksamheten ska finansieras genom avgifter från de enskilda och därför inte redovisas i statsbudgeten. Premiepensionssystemet bygger på att den enskilde ska ha ett stort och varierat urval av fonder att välja mellan. Även detta är ett viktigt krav för systemets funktion. Utskottet anser således inte att möjligheten att placera premiepensionsmedlen direkt i företag bör utredas och avstyrker därmed motion Sf225. Makar har möjlighet att löpande överföra pensionsrätt inom premiepensionssystemet från den ena maken till den andra. Endast premiepensionsrätt som intjänats under äktenskapet kan bli föremål för överföring. Överföringen ska vara frivillig, ske fortlöpande år och omfatta hela den premiepensionsrätt som en make tjänat in för året samt inte påverka garantipensionen. Kostnaderna för att överföra pensionsrätten belastar premiepensionskontot för mottagaren. Utskottet framhöll vid genomförandet av pensionsreformen (bet. 1997/98:SfU13 s. 90) att förslaget om att överföra premiepensionsrätt tillgodoser syftet att i ett större perspektiv utjämna makars pensionsrättsförhållanden som en överföring inte innebär någon avgörande minskning av pensionsrätten för makarna. Utskottet delade uppfattningen att överföringen ska vara frivillig och endast vara möjlig för premiepension som tjänats in under äktenskapet samt omfatta hela pensionen. Genom denna lösning blir konsekvenserna av en överföring lättare att förutse. Utskottet har därefter behandlat motioner om makars pensionsrättigheter (senast i bet. 2009/10:SfU9). Enligt utskottets mening har de möjligheter som finns i det allmänna pensionssystemet att fördela pensionsrätter mellan makar utformats så generöst som det efter omständigheterna har varit möjligt att göra. En ordning med en automatiskt delad pensionsrätt skulle visserligen innebära ett välkommet tillskott till kvinnors pension, men ett beslut om en eventuell delning måste tas av de berörda personerna, särskilt som garantipensionen om en sådan blir aktuell beräknas som om överföring aldrig hade skett. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom en ordning med automatisk delning av premiepensionsrätt och avstyrker motion Sf337 yrkande 1. Utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn Under utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn finns tre typer av förmåner: Generella bidrag: Allmänna barnbidrag och bidrag till kostnader för internationella adoptioner. Försäkring: Föräldraförsäkring, barnpension, efterlevandestöd till barn och pensionsrätt för barnår. Behovsprövade bidrag: Bostadsbidrag, underhållsstöd och vårdbidrag för funktionshindrade barn. Målet för utgiftsområdet är att den ekonomiska familjepolitiken ska bidra till förbättrade förutsättningar för en god ekonomisk levnadsstandard för alla barnfamiljer. Utgifterna inom utgiftsområdet blev 2009 ca och var därmed (0,) lägre än vad som anvisades i statsbudgeten. beräknas utgifterna bli , vilket är lägre än budgeterat. har , i enlighet med regeringens förslag, föreslagit att ramen för utgiftsområde 12 fastställs till ca (bet. 2010/11:FiU1). Familjepolitikens mål och inriktning m.m. Utskottets förslag i korthet godkänner det mål som regeringen föreslår för utgiftsområde 12 som på ett tydligare sätt betonar att familjepolitiken ska stärka föräldrars makt över sin livssituation och öka familjernas valfrihet. godkänner även att det tidigare målet för utgiftsområdet upphör att gälla. Därmed avslår motioner om ett annat mål för utgiftsområdet. avslår motionsyrkanden om grundläggande riktlinjer för familjepolitiken och om ekonomiskt stöd till familjer med en särskilt utsatt situation. Jämför reservationerna 24 (S), 25 (MP), 26 (S, MP, V), 27 (S) och 28 (SD). Regeringen framhåller att familjen är den grundläggande gemenskapen i samhället. Regeringens familjepolitik tar sin utgångspunkt i barnens möjlighet att utvecklas tillsammans med sina föräldrar. Eftersom barnens familjesituation ser väldigt olika ut är det viktigt att familjepolitiken utgår från familjens egen situation. De familjepolitiska utmaningarna handlar om att skapa tid för både familjeliv och yrkesliv på lika villkor för både män och kvinnor, och om att ge alla barn ekonomisk och social trygghet och förutsättningar för en god relation till båda sina föräldrar. Därtill måste de offentliga systemen utformas på ett sådant sätt att samhället i första hand stöttar och hjälper, inte styr och hindrar. Detta vill regeringen göra genom att utgå från föräldrarnas centrala betydelse för barnets trygghet samt behovet av ökad jämställdhet och större valfrihet för familjerna. Det är centralt att familjepolitiken präglas av ett tydligt barnperspektiv. Principen om barnets rätt till trygga och utvecklande uppväxtförhållanden bör vara vägledande, liksom barnets rätt till delaktighet och inflytande över frågor som rör barnet i förhållande till barnets ålder och mognad. Regeringen vill möta barns och familjers olika önskemål och behov genom att stödja föräldrarna i deras val. Föräldrarna är de som har huvudansvaret för barnets välbefinnande, och de ska utifrån familjens livssituation och barnets behov se till barnets bästa. Föräldrarna är också de som känner sina barn bäst. En modern familjepolitik utgår från dessa förutsättningar. Regeringen föreslår att det nuvarande målet ska upphävas och ersättas med följande mål: Den ekonomiska familjepolitiken ska bidra till förbättrade förutsättningar för en god ekonomisk levnadsstandard samt ökad valfrihet och stärkt makt över den egna livssituationen för alla barnfamiljer. Regeringen framhåller att det nya mål på ett tydligare sätt betonar regeringens vilja att familjepolitiken ska stärka föräldrars makt över sin livssituation och öka familjernas valfrihet. Vidare framhåller regeringen att målet betonar förutsättningarna snarare än utfallet, vilket innebär en viss acceptans för att utfallet inte alltid blir detsamma för alla familjer. Olika utfall kan bero på att förutsättningarna är olika, men det kan också bero på att familjerna har gjort olika prioriteringar och val som får ekonomiska konsekvenser. Familjepolitiken bör utformas så att barn i hushåll med låg ekonomisk standard får stöd, liksom familjer med sjuka och funktionshindrade barn. Generellt sett har hushåll med barn en lägre ekonomisk standard än hushåll utan barn. De som har det sämst ställt är hushåll med en ensamstående förälder, speciellt när det finns flera barn i hushållet. Regeringen följer löpande utvecklingen av förutsättningarna för en god levnadsstandard för alla barnfamiljer och arbetar vidare för ökad måluppfyllelse. Regeringen tar nu ytterligare steg för att skapa mer självbestämmande för familjerna genom stöd och genom att förenkla familjepolitiken och göra den mer flexibel och användbar för föräldrarna samt inte minst för att förstärka de ekonomiska marginalerna för de föräldrar och barn som har de minsta ekonomiska marginalerna. Med lite större marginaler kan föräldrars oro för den egna familjens situation minska och barnens trygghet stärkas. Regeringen vill därför förbättra ekonomin för de barnfamiljer som har den sämsta ekonomin genom att höja det särskilda bidraget för barn som finns inom bostadsbidraget. Vidare framhåller regeringen att på regeringens förslag beslutade om en höjning av flerbarnstilläggen fr.o.m. . Regeringen har även aviserat att jämställdhetsbonusen ska förenklas och förtydligas och kopplas direkt till uttaget av föräldrapenning. Regeringen vill därtill ytterligare förbättra möjligheterna för ensamstående föräldrar att använda föräldraförsäkringen. Möjligheten till att föräldrar som är ensamma i sitt föräldraskap ska kunna överlåta en del av föräldrapenningen ska därför utredas. Vidare vill regeringen utreda möjligheten för den som i praktiken är ensamstående att ta del av alla föräldraförsäkringens dagar. Dessutom ska möjligheten för studerande att låta någon som avstår från arbete ta hand om den studerandes sjuka barn med tillfällig föräldrapenning utredas. Beträffande metoden att mäta vilka hushåll som har låg ekonomisk standard anför regeringen att det är viktigt att poängtera att resultaten i stor utsträckning beror på hur måttet definieras. Ett absolut mått betyder att man har en på förhand bestämd gräns som inte ändrar sig (förutom efter prisnivå). Ett relativt mått innebär att gränsen ses i relation till inkomsten bland dem som undersökningen avser, och denna gräns förändras i takt med att populationen gör det. En egenskap hos relativa mått är att inkomstgränsen varierar över tiden. I en lågkonjunktur sänks gränsen om medianinkomsten sjunker. Om många av dem som har lägst standard då lever på realt oförändrade transfereringar kan resultatet bli att andelen med låg ekonomisk standard minskar i takt med att ekonomin i landet försämras. I en konjunkturuppgång kan resultatet bli det omvända, dvs. att det ekonomiska uppsvinget leder till att fler hamnar under gränsen för svag ekonomi. Därför är det lämpligt att komplettera redovisningen med ett absolut mått. Familjepolitikens mål och inriktning I motion Sf352 av m.fl. (S, MP, V) begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande om att förbättra barns uppväxtvillkor. Motionärerna framhåller bl.a. att man bör ta ett samlat grepp om familjepolitiken och modernisera lagstiftningen så att den passar alla typer av familjebildningar. m.fl. (S) begär i motion Sf362 yrkande 1 ett beslut om ett nytt politiskt mål för politikområdet Ekonomisk familjepolitik: Skillnaderna i de ekonomiska villkoren mellan familjer med och utan barn ska minska inom ramen för den generella välfärden.