bet · GY01SfU2 · 2010-12-02 00:00:00 — I motion Sf210 av (C) begärs förslag som ger papperslösa rätt till vård. Alla som vistas i bör enligt motionären ha rätt till vård. har vuxna bara rätt till akut vård. I motion Sf258 av (KD) begärs i yrkande 1 i denna del ett tillkännagivande om papperslösa och gömda flyktingars rätt till vård. Alla gömda och papperslösa bör enligt motionären ha rätt till vård och inte bara akut vård. All vård till barn bör vara subventionerad, men för vuxna bör bara akut sjuk- och tandvård vara subventionerad. I samma motion yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att landstingen bör uppmuntras att erbjuda en utvidgad vård till papperslösa och gömda i väntan på en lagändring. Skola för asylsökande barn m.m. m.fl. (MP) begär i motion Sf394 yrkande 18 förslag om rätt för asylsökande, gömda och papperslösa barn till skolgång på samma villkor som bosatta barn. I motion Sf5 yrkande 3 av (SD) begärs ett tillkännagivande om att inte hörsamma förslaget om illegala invandrare i utredningsbetänkandet Skolgång för alla barn (SOU 2010:5). Att öppna upp välfärden för utländska medborgare och statslösa som i strid med svensk lagstiftning uppehåller sig illegalt i skulle enligt motionären vara mycket olyckligt. m.fl. (V) begär i motion Sf368 yrkande 29 förslag om asylsökande, gömda och papperslösa barns rätt till skolgång på samma villkor som bosatta barn. I motion Sf244 av (M) begärs ett tillkännagivande om alla barns rätt att gå i skola. Motionären anser att detta ska gälla även gömda och papperslösa barn. I motion Sf333 av i (M) begärs i yrkande 4 ett tillkännagivande om undervisning i svenska. Alla asylsökande måste enligt motionären erbjudas undervisning i svenska . I samma motion yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om undervisning för barn. Alla barn måste få möjlighet att delta i svenskundervisning. Det är enligt motionären inte acceptabelt med s.k. asylklasser. I motion Sf314 av och (KD) begärs förslag om hur en rätt till skolgång för gömda och papperslösa barn kan införas. Alla barn som vistas i ska enligt motionärerna ha rätt att gå i skolan. Polisingripande i skolor m.m. I motion Sf313 av och (MP) begärs i yrkandena 13 tillkännagivanden om att begränsa polisens möjligheter att ingripa i skolor, inom sjukvården och i kyrkor mot flyktingar som lever gömda. m.fl. (V) begär i motion Sf252 yrkande 2 ett tillkännagivande om att bör ges i uppdrag att sammanställa nödvändig kunskap om sekretesslagen i fråga om papperslösa som söker sjukvård och sprida denna i form av särskilda utbildningsinsatser till sjukvårdspersonal. I motion Sf333 av i (M) begärs i yrkande 6 ett tillkännagivande om att se över möjligheterna att begränsa polisens befogenheter att ingripa när s.k. gömda barn uppsöker vård och skola. I motion Sf258 av (KD) begärs i yrkande 1 i denna del ett tillkännagivande om att papperslösa och gömda flyktingar inte ska behöva avstå från att söka vård av rädsla för att bli avvisade. I motion Sf287 av och (S) begärs ett tillkännagivande om en solidarisk flyktingpolitik. Motionärerna anser att alla kommuner måste ta emot flyktingar. Detta ska även gälla ensamkommande flyktingbarn. I motion Sf346 av och (S) begärs i yrkande 3 ett tillkännagivande om mottagandet av ensamkommande flyktingbarn. Alla kommuner bör ta ansvar för att ta emot dessa barn. m.fl. (MP) begär i motion Sf205 yrkande 1 ett tillkännagivande om att kommuner inte ska kunna säga nej till att ta emot ensamkommande flyktingbarn. Ett liknande yrkande finns i motion Sf4 yrkande 6 av m.fl. (MP). m.fl. (MP) begär i motion So543 yrkande 40 ett tillkännagivande om att utreda de ensamkommande barnens situation och hälsoaspekter med ett tydligt könsperspektiv. Enligt motionärerna vet man ganska lite om hur verkligheten ser ut för de ensamkommande barnen och ännu mindre om hur flickorna mår och hur deras livssituation ser ut. I samma motion yrkande 41 begärs ett tillkännagivande om att kommuner inte ska kunna säga nej till att ta emot ensamkommande flyktingbarn. och (KD) begär i motion Sf338 yrkande 1 ett tillkännagivande om att samtliga kommuner ska vara skyldiga att ta emot ensamkommande barn och ungdomar. Motionärerna framhåller att dessa barn behöver ett snabbt och säkert boende. I samma motion yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att de rutiner som utförs vid familjehemsplacering även ska tillämpas när ensamkommande barn privatplaceras. Även om barnet uppgett att han eller hon känner familjen har i många fall inte utrett om boendet är bra för barnet. I motion Sf354 av (S) begärs ett tillkännagivande om bättre och snabbare introduktion för flyktingar. Handläggningstiderna måste enligt motionärerna kortas och den asylsökande få information om sina rättigheter och skyldigheter. I motion Sf375 av (M) begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande om att se över förutsättningarna för att om möjligt ta ett större ansvar för fördelningen av nyanlända och asylsökande till kommuner där det finns lediga bostäder och bättre möjligheter till arbete. Som redovisats ovan har utskottet i ett yttrande till finansutskottet (2010/11:SfU1y) uttalat den bestämda uppfattningen att ska uppfylla sina internationella förpliktelser och därutöver fortsätta att ha en human asylpolitik samt fortsatt goda möjligheter till familjeåterförening. Utskottet framhöll bl.a. att det finns en bred enighet i om att ska vara en för dem som flyr undan förföljelse och förtryck och att särskild hänsyn ska tas till barnets bästa. Utskottet, som i övrigt hänvisar till sitt yttrande till finansutskottet som redovisats under anslaget 1:1 ovan, tillstyrker regeringens förslag till medelsanvisning och avstyrker motion Sf371 i denna del. Ersättning till asylsökande och eget boende har enligt lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. ett huvudansvar för mottagandet av asylsökande från det att ansökan lämnas in till dess att personen tas emot i en kommun om uppehållstillstånd har beviljats alternativt lämnar landet vid ett avslagsbeslut. ansvarar för att ordna boende för de asylsökande som inte ordnar boende på egen hand. boenden för asylsökande, s.k. anläggningsboende, består i huvudsak av lägenheter med självhushåll. De som inte väljer ett boende som ordnats av bor hos t.ex. släkt och vänner främst i storstadsregionerna, s.k. eget boende. prövar också behovet av dagersättning och särskilt bidrag till den asylsökande. Av budgetpropositionen framgår att insatser inom mottagandet ska främja de asylsökandes framtid såväl vid ett eventuellt beviljande av uppehållstillstånd som vid ett eventuellt återvändande. Inom mottagandet ska svenskundervisning utformas på ett sådant sätt att en eventuell senare sfi-undervisning (svenska för invandrare) underlättas. Arbete och praktik ska särskilt uppmuntras. För personer som inte utnyttjar ett boende som erbjuds av ska , t.ex. genom ökade informationsinsatser, verka för att de som deras asylansökan prövas bosätter sig i regioner med goda förutsättningar för bostad, arbete och utbildning. Vidare framgår att antalet inskrivna i mottagandet minskade med 3 700. var i genomsnitt ca 36 000 personer inskrivna, vilket är en minskning med 2 900 personer jämfört med . För asylsökande som saknar medel och bor i en av är bostaden kostnadsfri. Bostadsersättningen vid eget boende utges endast i särskilda fall. , som haft till uppgift att se över asylmottagandet, har i sitt betänkande Aktiv väntan asylsökande i (SOU 2009:19) föreslagit bl.a. att ett särskilt ankomstboende för asylsökande införs. i ankomstboende ska göra koncentrerade insatser i fråga om bl.a. asylutredning, information, kartläggning av individens utbildning och yrkeserfarenheter samt den asylsökandes val av ordnat boende efter tiden i ankomstboende. Den som avböjer ett erbjudande om ankomstboende ska inte ha rätt till grundersättning. Utredningen föreslår vidare att ska erbjuda asylsökande ett s.k. ordnat boende från det att ansökan om uppehållstillstånd gavs in. Ordnat boende ska erbjudas på en ort där den enskilde har goda möjligheter till meningsfull sysselsättning och kontakt med det svenska samhället. Den som väljer ett eget boende i stället för ordnat boende ska endast ha rätt till halv grundersättning. Utredningen har också föreslagit att vistelsekommunen efter ankomsttiden i den utsträckning det är möjligt ska erbjuda asylsökande praktik eller annan sysselsättning. När det gäller frågor om bostadsersättning vid eget boende och dagersättning för asylsökande noterar utskottet att förslag är föremål för beredning inom . Utskottet anser att resultatet av detta arbete bör avvaktas och att något tillkännagivande från sida inte är påkallat . Utskottet avstyrker med det anförda motionerna Sf241, Sf394 yrkande 4, Sf368 yrkande 13, Sf346 yrkande 1, Sf379 yrkande 2, Sf4 yrkande 3, Sf333 yrkande 1 och Sf375 yrkande 1. Även motionerna Sf354 och Sf375 yrkande 2 avstyrks med det anförda. Hälso- och sjukvård för asylsökande m.fl. Vissa insatser inom mottagandet av asylsökande åligger kommuner och landsting. Exempelvis ansvarar kommunerna för förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg och skola för asylsökande barn samt vissa insatser enligt socialtjänstlagen. Landstingen ansvarar för hälso- och sjukvård för asylsökande m.fl. enligt lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. Statlig ersättning lämnas till kommuner och landsting. I flera av motionerna tas frågan upp om att alla asylsökande liksom gömda och s.k. papperslösa ska ha rätt till hälso- och sjukvård på samma villkor och i samma omfattning som personer har som är bosatta i . Enligt 4 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och 6 § tandvårdslagen (1985:125) är skyldigt att erbjuda omedelbar hälso- och sjukvård eller tandvård om någon som vistas inom ett landsting utan att vara bosatt där behöver sådan vård. ersattes en tidigare överenskommelse mellan staten och (numera Kommuner och Landsting) om hälso- och sjukvård för asylsökande m.fl. av lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. Enligt lagen har asylsökande och vissa andra utlänningar en rätt till hälso- och sjukvård (prop. 2007/08:105, bet. 2007/08:SfU8, rskr. 2007/08:199). Lagen, som gäller utöver vad som följer av hälso- och sjukvårdslagen och tandvårdslagen, omfattar asylsökande, utlänningar som beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd och som inte är folkbokförda här i landet, personer som hålls i förvar och som inte har placerats i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest samt personer som vistas här med stöd av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt 5 kap. 15 § utlänningslagen, dvs. målsägande och vittnen. När det gäller den som inte har fyllt ska landstingen erbjuda vård i samma omfattning som erbjuds den som är bosatt inom . Detta gäller även för barn som håller sig undan verkställighet av ett avvisnings- eller utvisningsbeslut. Utlänningar som har fyllt ska erbjudas vård som inte kan anstå, mödrahälsovård, vård vid abort och preventivmedelsrådgivning. Vidare ska , om det inte är uppenbart obehövligt, erbjuda utlänningar som omfattas av lagen en hälsoundersökning. Enligt vad som anges i nämnda proposition är begreppet vård som inte kan anstå avsett att vara en utvidgning av den vård som definieras som omedelbar och innefattar vård och behandling av sjukdomar och skador i de fall där även en måttlig fördröjning bedöms kunna medföra allvarliga följder för patienten. Även följdinsatser till sådan vård innefattas. Vidare anges att vuxna ska erbjudas vård de omfattas av mottagandesystem. Om ett avslagsbeslut har meddelats ska vård erbjudas till dess att beslutet om avvisning eller utvisning har verkställts. En särskild utredare har därefter fått i uppdrag att göra en översyn av hur den reglering som avser hälso- och sjukvård åt asylsökande, personer som håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning samt personer som befinner sig i utan att ha ansökt om nödvändiga tillstånd för att vistas här kan göras mer ändamålsenlig än (dir. 2010:7). Utredaren ska lämna förslag som innefattar såväl vilken omfattning som på vilka villkor de berörda grupperna ska erhålla sådan vård. Utredaren ska därvid fästa särskild vikt vid barns behov. I avvaktan på utredningsresultatet är utskottet inte berett att föreslå att ska ta något initiativ i frågan. Motionerna Sf378, Sf268 yrkande 2, So543 yrkandena 38 och 39, Sf5 yrkande 4, Sf252 yrkande 1, Sf210 samt Sf258 yrkande 1 i denna del och 2 avstyrks därför. Skola för asylsökande barn Asylsökande barn och ungdomar har inte skolplikt, men de har tillgång till utbildning på i princip samma villkor som barn som är bosatta här i . Undervisningen ska bedrivas med hänsyn till den enskilda elevens behov och förutsättningar, vilket innebär att barnen kan undervisas i särskilda förberedelseklasser. En särskild utredare har i betänkandet Skolgång för barn som ska avvisas eller utvisas (SOU 2007:34) föreslagit att barn i familjer som fått avslag på en ansökan om uppehållstillstånd och som håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning bl.a. ska ha rätt till undervisning inom det offentliga skolväsendet. Barnen föreslås även ha rätt till förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. Därefter har en särskild utredare fått i uppdrag att komplettera förslagen i SOU 2007:34. Utredningen överlämnade betänkandet Skolgång för alla barn (SOU 2010:5) till regeringen. I betänkandet föreslås att rätten till utbildning ska utsträckas till att gälla alla barn och ungdomar vars vistelsetid i , med eller utan tillstånd, inte kan förväntas bli helt tillfällig. Betänkandet har remissbehandlats, och förslagen bereds inom . Utskottet anser att resultatet av detta arbete bör avvaktas och avstyrker därmed motionerna Sf394 yrkande 18, Sf5 yrkande 3, Sf368 yrkande 29, Sf244 och Sf314. Även motion Sf333 yrkande 4 och 5 avstyrks med det anförda. Polisingripande i skolor m.m. I 7 kap. 1 § utlänningsförordningen (2006:97) föreskrivs bl.a. att styrelsen för utbildningen ska underrätta polismyndigheten bl.a. om utlänningens namn och bostadsadress när han eller hon skrivs in i . Detta gäller dock inte den som har uppehållstillstånd. Även socialnämnden ska lämna en sådan underrättelse när nämnden vidtar en åtgärd i ett ärende om socialtjänst som angår utlänningen. Vidare anges i 17 kap. 1 § utlänningslagen (2005:716) att socialnämnden ska lämna ut uppgifter om en utlännings personliga förhållanden bl.a. om en polismyndighet, Säkerhetspolisen eller begär det och uppgifterna behövs t.ex. för att avgöra ett ärende om uppehållstillstånd eller för att verkställa ett beslut om avvisning eller utvisning. Någon motsvarande uppgiftsskyldighet är inte föreskriven för hälso- och sjukvården. Däremot föreskrivs i 2 kap. 11 § lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område att hälso- och sjukvårdspersonal är skyldig att lämna ut uppgifter som gäller huruvida någon vistas på en sjukvårdsinrättning om uppgifterna i ett särskilt fall begärs bl.a. av en domstol, åklagarmyndighet eller polismyndighet. Emellertid är alla inom den offentliga sjukvården, t.ex. teknisk och administrativ personal, konsulter och tolkar, skyldiga att följa sekretesslagen, och som myndighet måste se till att dessa grupper känner till sekretesslagen. Av det ovannämnda betänkandet Skolgång för alla barn (SOU 2010:5) framgår att utredningen har bedömt att övervägande skäl talat för att varken styrelsen för utbildningen eller socialnämnden bör omfattas av en skyldighet att på eget initiativ lämna underrättelser till verkställande myndighet, och därför föreslås att bestämmelsen i 7 kap. 1 § utlänningsförordningen ska upphävas. När det gäller frågan om socialnämndens uppgiftsskyldighet enligt 17 kap. 1 § utlänningslagen har utredningen sökt men inte funnit något säkert underlag för att det skulle finnas ett samband mellan förekomsten av att barn som vistas i landet utan tillstånd avhåller sig från att delta i utbildning m.m. och bestämmelsen om socialnämndens uppgiftsskyldighet. Vid en intresseavvägning har utredningen därför bedömt att det saknas tillräckliga skäl för att avskaffa eller inskränka bestämmelsen, som alltså även fortsättningsvis bör gälla oförändrad. Som nämnts bereds utredningens förslag inom . Resultatet härav bör enligt utskottet avvaktas. Utskottet avstyrker därför motionerna Sf313 yrkandena 13, Sf252 yrkande 2, Sf333 yrkande 6 och Sf258 yrkande 1 i denna del. Kommunerna ansvarar för mottagandet av asylsökande ensamkommande barn. Ansvaret innebär att tillhandahålla boende för barnen och se till att de får det stöd och den hjälp de behöver. har till uppgift att ingå överenskommelser med kommunerna om mottagande av barnen. ansökte 2 250 ensamkommande barn om asyl i jämfört med 1 510 barn 2008 och 1 264 barn 2007. Enligt vad som anges i budgetpropositionen har det inte funnits tillräckligt med överenskomna platser mellan och kommunerna för att kunna möta de årliga ökningarna av antalet ensamkommande barn. Läget förvärrades , och väntade uppemot 700 barn i en s.k. ankomstkommun på att bli anvisade en boendeplats. Den nuvarande platsbristen gör att barnen blir kvar längre i ankomstkommunerna än vad som är lämpligt. För att minska belastningen på de ursprungliga fyra ankomstkommunerna har utökat antalet ansökningsenheter till nio. Vidare förordnade regeringen tillfälligt en särskild koordinator för mottagandet av ensamkommande barn med huvudsakligt uppdrag att verka för fler platser. Trots de insatser som gjorts finns det enligt budgetpropositionen fortfarande ett stort behov av fler boendeplatser i kommunerna för mottagandet av barnen, såväl asylansökan prövas som efter det att ett eventuellt uppehållstillstånd har beviljats. För att öka antalet platser kommer länsstyrelserna fr.o.m. att ges ett utvidgat uppdrag att under ledning förhandla lokalt och regionalt med kommuner, kommunalförbund och andra berörda aktörer om mottagande av ensamkommande barn. Regeringen avser vidare att följa upp reformen om kommunernas ansvar . Utskottet, som anser att det är angeläget att fler kommuner än tar ansvar för mottagandet av de ensamkommande barnen, konstaterar att regeringen avser att ta initiativ till att öka antalet platser. Utskottet förutsätter att detta arbete sker skyndsamt. Något skäl för att göra ett uttalande med anledning av motionerna Sf287, Sf346 yrkande 3, Sf205 yrkande 1, Sf4 yrkande 6, So543 yrkande 41 och Sf338 yrkande 1 är därmed inte motiverat . Motionsyrkandena avstyrks därför. Även motionerna So543 yrkande 40 och Sf338 yrkande 4 avstyrks med hänvisning till den planerade uppföljningen. Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag till medelsanvisning och avslår därmed förslag om annan medelsanvisning. avslår vidare motionsyrkanden bl.a. om att ska verka för att EU tar emot fler kvotflyktingar än . Jämför reservation 18 (MP, V). Anslaget används för att finansiera organiserad överföring av flyktingar m.fl. och ersättning till de kommuner som tar emot dessa personer samt bidrag till vissa hjälpinsatser för flyktingar utanför . Bidrag till utlänningars resor från för bosättning i ett annat land och bidrag till flyktingar för kostnader för anhörigas resor till finansieras också från detta anslag. Även statsbidrag till den efterforskningsverksamhet som enligt avtal bedrivs av Svenska Röda Korset och viss internationell samverkan bekostas från anslaget. Lagen om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare träder i kraft . Den ambitionshöjning regeringen genomför avseende vissa nyanlända invandrares etablering på arbetsmarknaden gäller även personer som är vidarebosatta (kvotflyktingar). Regeringen föreslår därför att anslaget ökas med . Vidare föreslås att anslaget 1:9 inom utgiftsområde 5 ökas med 20112013 och att anslaget 1:3 Migrationspolitiska åtgärder minskas med motsvarande belopp. Regeringen föreslår ett ramanslag på ca Motion med anslagseffekt 2011 och (SD) begär i motion Sf371 i denna del att till anslaget 1:3 Migrationspolitiska åtgärder anvisar ca mindre än regeringen föreslagit. Motionärerna vill, av skäl som redovisats ovan under anslaget 1:1 , ha en minskad asyl- och anhöriginvandring. Motioner utan anslagseffekt 2011 m.fl. (MP) begär i motion Sf394 yrkande 9 ett tillkännagivande om att regeringen bör verka för att fler EU-länder tar emot personer för vidarebosättning. m.fl. (V) begär i motion Sf368 yrkande 20 ett tillkännagivande om att regeringen bör verka för att fler EU-länder tar emot personer för vidarebosättning. I motion Sf342 av och (KD) begärs i yrkande 3 ett tillkännagivande om att ska verka för att alla EU-länder tar emot kvotflyktingar och att EU-länderna sammantaget tar emot fler kvotflyktingar än . I samma motion yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att ska verka för att den europeiska flyktingfonden görs permanent och att fonden får större resurser. Om kostnaderna sprids på flera kan det bidra till en mer generös hållning och en humanare flyktingpolitik i medlemsstaterna. bereder skydd genom vidarebosättning för personer som befinner sig i ett land där de inte kan få skydd och inte har tillgång till någon annan långsiktig lösning. Flyktingkvoten har omfattat 1 900 personer . överfördes 1 892 personer till för vidarebosättning. I det ovan redovisade yttrandet till finansutskottet (yttr. 2010/11:SfU1y) påpekade utskottet att kvotflyktingar tas ut efter rekommendation från UNHCR och att det bygger på ömsesidigt förpliktande avtal mellan och UNHCR. Vidarebosättningens funktion är att erbjuda skydd till främst flyktingar och andra skyddsbehövande, men det är även ett sätt att dela ansvaret med länder som hyser stora flyktinggrupper. Utskottet anser liksom i yttrandet till finansutskottet att det är nödvändigt att verkar för att fler länder ska bli permanenta vidarebosättningsländer som det inte finns skäl för att upphöra med denna viktiga hjälpinsats. Utskottet, som konstaterar att motionärerna föreslagit en närmast total neddragning av anslaget, tillstyrker med det anförda regeringens förslag till medelsanvisning och avstyrker motion Sf371 i denna del. Av regeringens skrivelse 2010/11:29 framgår det att det numera finns elva medlemsstater inom EU som förutom regelbundet erbjuder vidarebosättning. verkar för att fler länder ska bli permanenta vidarebosättningsländer och har också varit drivande för att inrätta ett gemensamt vidarebosättningsprogram för EU. lade kommissionen fram ett förslag om att inrätta ett gemensamt vidarebosättningsprogram för EU (KOM(2009) 447) samt ett förslag till finansieringsmekanism för detta genom förändringar i Europeiska flyktingfonden (KOM(2009) 456). Förslaget förhandlades inom rådet under det svenska EU-ordförandeskapet, vilket utmynnade i en i huvudsak överenskommen text mellan medlemsstaterna. Det återstår dock fortfarande förhandlingar mellan parlamentet, rådet och kommissionen innan beslut om inrättande kan fattas. Med hänsyn till det arbete som redan pågår inom EU med att inrätta ett vidarebosättningsprogram saknas det skäl för att göra ett uttalande i frågan. Utskottet avstyrker därmed motionerna Sf394 yrkande 9, Sf368 yrkande 20 och Sf342 yrkande 3. Utskottet, som noterar att flyktingfondens budget för perioden 20082013 omfattar totalt , avstyrker även motion Sf342 yrkande 4. 1:4 Domstolsprövning i utlänningsärenden och 1:5 Kostnader vid domstolsprövning i utlänningsärenden Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag till medelsanvisning. Vidare avslår motionsyrkanden bl.a. om att inrätta en migrationsdomstol i norra och om muntlig förhandling. Jämför reservation 19 (MP, V). Anslaget används för migrationsdomstolarnas och Migrationsöverdomstolens förvaltningskostnader för överprövning av utlännings- och medborgarskapsärenden. Från anslaget finansieras även Regeringsrättens handläggning av resningsansökningar av utlännings- och medborgarskapsärenden. Regeringen bedömer att migrationsdomstolarna kommer att behöva avgöra färre asylmål än vad som anslaget är dimensionerat för.