bet · GY01UbU2 · 2010-12-09 00:00:00 — av de utlandsstuderande studerar i . läser i ett nordiskt land, inom övriga EU-länder, i ett annat europeiskt land. I är det , i 19 och i och . Visst möjliggör studiestödet för våra studenter att söka sig utomlands. Vi lever i en globaliserad värld.Socialdemokraterna, yrkar på att ska avslå förslaget om höjning av lånedelen i studiemedlet. Det innebär att studerande inte ska få den höjning på totalt som alliansregeringen föreslagit i budgetpropositionen och som utskottet ställer sig bakom. Deras förslag innebär visserligen en höjning av bidragsdelen med , men i slutändan innebär deras förslag , nästan , mindre , pengar som skulle komma väl till pass. På vilket sätt är detta en satsning på att ge studerande bättre möjligheter ekonomiskt - mindre ?Som en följd av detta vill dessa partier dra ned anslaget för studiemedelsräntor med då de anser att förslaget inte ska genomföras. Visserligen menar rödgröna att om det finns reformutrymme vill de höja bidragsdelen ytterligare. Men om jag förstår det rätt är väl denna eventuellt mandatperiodens sista gemensamma budget för De rödgröna, så det återstår att se vad samarbetet leder till för förslag längre fram. Jag noterar dock att för de studerande är det ett viktigt beslut som ska ta. Ska man få den extra förstärkning som vi har föreslagit, eller ska man inte få det? Det är viktigt att de studerande ges bättre möjligheter.Jag skulle också vilja beröra utbildningsplatser kontra anslag för studiemedel. De rödgröna menar i sitt särskilda yttrande att de har avsatt medel för de utbildningsplatser som de föreslagit under utgiftsområde 16. Jag noterar här från talarstolen, fru talman, att deras förslag är underfinansierat. Att De rödgröna vill bygga ut antalet platser har vi konstaterat i tidigare debatter, men det har varit ganska oklart hur detta är finansierat och hur man har räknat platskostnad respektive studiemedel. Kostnaderna för studiemedel är något lågt beräknade, vilket innebär att satsningen totalt sett är underfinansierad.Jag skulle även vilja beröra det här med tilläggsbidrag som kan lämnas för personer med barn. Stödet är differentierat beroende på antalet barn. Den studiesociala kommittén bedömde att den nuvarande nivån på tilläggsbidraget för studerande med barn var rimlig och att studerande med barn hade väl så goda villkor som ensamstående studerande. Den procentuella förbättringen i studiemedelssystemet har varit störst för ensamstående studerande med barn.Slutligen: Det är ett mycket välkommet besked för alla studerande med studiemedel att de nu kan få ytterligare förbättringar av studiemedlet som en viktig grundförutsättning för de allra flesta att kunna studera. Dessutom sker en höjning av fribeloppet och satsningen på unga arbetslösa, vilket är nog så viktigt, fru talman, för alla som vill studera.Med detta, fru talman, vill jag önska utskottet, utskottskansliet, fru talman samt kammarkansliet en god jul och ett gott nytt år. Låt mig börja med att säga att jag håller med, om jag får återgå till föregående talare, när han säger att det egentligen finns en ganska stor samsyn i riksdag om studiemedlen, men att vi ändå skiljer oss på vissa punkter.Nina pratar om ett av målen för studiemedlen, att det ska bidra till att minska skillnaderna och öka rättvisan. Som en följd av detta har jag en fråga, fru talman, till : På vilket sätt ökar man rättvisan och minskar skillnaderna när man ökar lånedelen och inte bidragsdelen? Målet som jag läste upp var från studiestödsreformen , och den behandlar målen generellt sett för vad som är viktigt att uppnå så att alla, oavsett socialgrupp, bakgrund, föräldrarnas utbildningsnivå etcetera, ska ha möjlighet att studera.Jag tycker också, som tidigare talare som har varit inne på, att det svenska systemet är ett av världens mest generösa. Det bidrar till att alla ska möjliggöras ett studerande utan att man måste hitta finansiering på annat sätt, och det är det generella målet.Sedan är det en diskussion om avvägningen mellan bidrag och studiemedlens storlek i övrigt. Jag satt i opposition här 2002-2006 och kunde konstatera att studiemedelsdiskussionerna var ganska omfattande också då. Det var väldigt svårt att få igenom reformer när ni satt och stöttade den socialdemokratiska regeringen. Vi kunde inte göra en rejäl höjning av studiemedlens nivå totalt sett, vilket är en viktig reform. Sedan tål det naturligtvis att diskuteras hur stor bidragsdelen ska vara i förhållande till det totala utrymmet.Jag noterar ändå, fru talman, att med De rödgrönas förslag minskar konsumtionsutrymmet betydligt. Ni anger att ni vill höja bidragsdelen med , men ni säger nej till resten, som är nästan . Hur kan det vara lättare för en studerande att klara sig med mindre? Vi vill ju ändå möjliggöra även för studerande att klara sig ekonomiskt. Jag noterar att inte besvarar min fråga. Min fråga var följande: På vilket sätt ökar en höjning av lånedelen för studenterna rättvisan? Den har jag inte fått svar på.Jag vill besvara frågan som jag fick här. Vi föreslår faktiskt en ökning med varav är bidragsdel. Alltså: Den större delen av det vi föreslår är bidragsdel, och den betydligt mindre delen, en tredjedel, är lånedel.Jag hoppas att kan besvara min fråga: Ökar ert förslag rättvisan, och utjämnar det skillnaderna? Då får jag upprepa det som jag anförde kring själva målsättningen, och det är att möjliggöra för alla, oavsett socialgrupp och bakgrund, att studera. Det är också det som är viktigt med hela studiemedelssystemet.Jag noterar också att även då betonades det att det är en andel av bidrag och en andel av lån. Det är en kombination som vi har i den svenska modellen. Omfånget på studiemedlet är ju väldigt viktigt för att möjliggöra konsumtion.Jag har aldrig noterat någonstans att skulle förorda bara en bidragsdel. Även ni, har jag förstått, står bakom huvudmodellen med bidrags- och lånedel.Det som jag tycker är intressant här är att det tar upp i debatten inte stämmer överens med ert förslag, därför att anger ni i ökning av bidragsdelen, men ni säger nej och har aktiva yrkanden om ett nej till den ökning som vi i Alliansen föreslår. Det innebär netto minus för de studerande. Ni säger att om det finns reformutrymme kommer ni att föreslå ytterligare ökningar. Men det finns ingenting angivet , utan det är om det finns utrymme längre fram under mandatperioden.Jag tycker att det är viktigt för de studerande att få besked om att ert alternativ innebär mindre i utrymme än alliansregeringens. Jag har inte suttit i tidigare, men jag kan konstatera en sak: Vid de tidigare höjningarna har vi höjt både bidrag och lån. Vi har alltid försökt att hålla oss någonstans , såvitt jag inte är helt fel ute, och vårt långsiktiga mål har varit 50 procent.Jag har två frågor. Jag tycker att jag inte fick något riktigt svar tidigare från Öholm, så jag ställer samma fråga till dig: Vad är ert mål nu när vi har gått från ? Är det eller vad är ert mål?Den andra frågan gäller CSN-krånglet och våra tekniska högskolor. Där har varit väldigt tydlig och sagt att det bara handlar om de skolorna, så alla andra som drabbas av det kommer inte att få någon hjälp. Då känner jag att man frångår principen om likabehandling. Hur kommer detta sig? Varför får vissa högskolor rätt att frångå detta men inte andra?Även här kan jag känna att ni väljer bort studenterna. när det handlar om viktiga väljargrupper för er har ni dagen efter kommit på en lösning. Men när det gäller studenter, som inte är prioriterade för er, då kan de vänta, och det kommer en lösning snart. Det sade man , och gick man ut igen och sade att det kommer en lösning snart. i politiken, det har jag förstått, är ingenting, men för en student är ganska mycket.Min fråga är: När kan studenterna förvänta sig svar? kan ju många trots allt börja få återbetalningskrav.De här två frågorna kan du väl försöka svara på. Jag ska börja med de beslut som vi berör här och återkommer sedan till CSN-krånglet.Jag noterar att under föregående mandatperiod gjordes en höjning av studiemedlet så att det ligger på . Nästa beslut innebär att det blir . Utredningar har tidigare pekat ut ungefär den nivån som rimlig.Det är viktigt att notera att successiva förbättringar har gjorts hela vägen, och det gäller även fribeloppen.När det gäller frågan hur stor andel som ska vara bidrag respektive lån står det i budgetpropositionen och i betänkandet att bidragsdelen är men att den högsta bidragsnivån är . Man ska också komma ihåg att bidragsdelen varierar beroende på vad man är berättigad till. Det är viktigt att notera.Fru talman! Det är klart att alla partier följer mycket noggrant det som händer med de tekniska universiteten och det som har varit ett krångel för både universiteten och de studerande. Vi utgår från, utifrån det som har presenterats , att här kommer man att hitta en lösning, för det är ju viktigt att vi verkligen ser över allt krångel som ställer till det i onödan. Jag kan inte redogöra för hur lösningen kommer att se ut. Men vi utgår från att vi hittar ett bra sätt att lösa detta. Det är klart att vi alla vill ytterst väl, och det är att se till att de studerande får de allra bästa möjligheterna, för det är naturligtvis så att de studerande och kunskap är det som ska bära in . De svårigheter som vi kan upptäcka på vägen måste vi ha ambitionen att försöka hitta lösningar på. Jag håller med om att vi har, och det har vi hört även tidigare, ganska generösa system i . Men jag har fått bilden av Alliansen att på allting där vi ligger i framkant, till exempel när det gäller studiemedel och annat, kan vi börja dra ned nivån, för vi är så pass bra att det är lugnt. Till exempel när vi hade språkfrågan uppe i utskottet pratade man om att vi är så pass bra i när det gäller språk att det är lugnt om vi drar ned på det. I stället för att fortsätta satsa för att vi ska behålla vår position och stärka vår position vill ni snarare gå åt det andra hållet.Jag tycker inte att man ska slappna av utan fortsätta satsa på studiemedlet. Att som ni satsa enbart på lånet kommer i förlängningen att drabba dem med sämst ekonomi.Det är bra att vi har höjt gränsen för fribeloppet. Jobbar man vid sidan av studierna kommer man att kunna tjäna efter skatt utan att komma över gränsen. Vi behöver därför inte göra mer där. I stället kan vi prioritera annat. Jag vill påminna om de beslut som togs förra mandatperioden. Alliansregeringen tog över 2006. Innan det satt jag i opposition här i och debatterade ofta förutsättningar för studerande, inte minst ur boendesituationsperspektiv. Jag kan notera att alliansregeringen redan har vidtagit mängder av förstärkningar av ekonomin för studenter som har fattat beslut om. Det gäller även frågor om fribelopp etcetera. kommer ytterligare förstärkningar.Med tanke på engagemang i dessa frågor, vilket jag uppskattar, blir jag ytterst förvånad över att Socialdemokraterna och De rödgröna säger nej till en förstärkning av studenternas ekonomi. Ni vill höja bidragsdelen med , men ni yrkar avslag på att studenterna ska få den totala ökningen med . Ni säger alltså nej till de 400 överskjutande kronorna.Varför skulle det bli bättre för de studerande att få en mindre mängd pengar när de har möjlighet att få en större mängd med vårt förslag? Det är viktigt att de studerande får besked om det.Oavsett fribelopp eller inte ska man ta sina poäng. Man får studiemedel för att studera och för att fullfölja sina studier och ta sina poäng. Man måste göra bedömningen att man både kan klara det och arbeta en del. Det är också, som tidigare talare varit inne på, värdefullt för framtiden att ha arbetslivserfarenhet på sitt cv. Det handlar dock fortfarande om att man ska ta sina poäng. Jag inleder med en episod från en internationell konferens som jag var på i min ungdom. Vi var ett antal representanter från olika ungdomsorganisationer som satt kring ett bord. En svensk representant begärde ordet och beklagade sig över att höll på att få en ny grupp fattiga, en grupp som halkade efter i samhället. Gruppen som personen syftade på var universitets- och högskolestudenter.Okej, jag kan respektera att man tycker så, men det som gjorde det pinsamt var att det satt representanter vid bordet från en rad - länder där det är en utopi att kunna välja i princip vilken utbildning man vill och dessutom få och få låna förmånligt för att slippa jobba , om man inte själv vill.Det gäller alltså att ha lite perspektiv i debatten, vilket flera har varit inne på. Oavsett vad man tycker om det andra lagets lösningar och förslag kan vi nog ärligt säga att hur kammaren än beslutar kommer svenska studenter att i ett internationellt perspektiv vara mycket privilegierade.En annan episod jag vill dela med mig av är från årets valrörelse. I valdebatter på gymnasieskolor och lärosäten blev jag och andra företrädare för Alliansen gång på gång påhoppade av våra motdebattörer för att vi ville höja studiemedlet med bara . De rödgröna skulle minsann höja med - men att det var kanske, senare och om läget så tillåter talade man tystare om.Håller man med om att studenter behöver mer pengar i plånboken bör man rösta på Alliansens förslag. Det är svårt att köpa kurslitteratur, betala hyra och ta en tentaöl för De rödgrönas eventuella framtida höjningar. Våra från är på riktigt.En annan positiv förändring är att fribeloppet höjs till nära per år.Centerpartiet ser att det är bra för alla parter om studenter kan kombinera studier och arbete om de själva vill. Vi har ett förslag om att skapa ett koncept som kallas studentmedarbetare där syftet är just detta. Vi är övertygade om att en större integrering mellan skola och arbets- och näringsliv är till gagn för studenter, näringsliv och lärosäten.Delvis till följd av denna övertygelse har stämmobeslut om att helt slopa fribeloppet, i första hand på lånedelen, för det är bra politik. Vi välkomnar dock att fribeloppet nu höjs, för det är ett reellt problem att många inte vågar eller vill arbeta under studierna av rädsla för att mista bidrag och lån - och det om något är väl motsatsen till arbetslinjen.Man behöver inte fråga många studenter för att förstå vilket av de två alternativen - 500 extra i lån och höjt fribelopp eller 100 extra i bidrag - som är det mest populära. Jag kom själv direkt från studierna till , och studenter kan skatta sig lyckliga att rätt regering vann valet. Vi får hålla tummarna för att röstar i enlighet med utskottets förslag, vilket jag också yrkar bifall till. raljerar över att studenter vittnar om en taskig situation, och han menar att vi ska tänka på fattiga i andra länder. Visst ska vi det, men det ska inte tas till intäkt för att försämra studenternas situation. Regeringen är inne på att ta ut avgift av utomeuropeiska studenter. Varför inte lägga det på de svenska studenterna? Så ser det ju ut i ganska många andra länder.Vad vill vi med utbildning? Vill vi att ska vara en kunskapsnation som verkar för att höja den generella kunskapsnivån och där rätten till utbildning ska gälla alla? Den ambitionen har haft , men när man hör argument kan man börja tro att utbildning bara ska vara till för dem som har råd och möjlighet och inte för alla och att studenterna ska sluta klaga och vara glada för det lilla. Det tycker jag är en beklämmande syn på utbildning. Jag får be om ursäkt om jag verkade raljant i mitt anförande. Det var inte alls min mening. Jag har svårt att se hur man kan tycka att den förda politiken har något med detta att göra. Det vi gör är att förbättra villkoren för alla studenter. Heltidsstudenter får mer i plånboken. Hur man får det till att vi gör det svårare för svenskar i alla åldrar att studera har jag svårt att se.Var det något i mitt anförande som lät raljant eller otrevligt var det inte min mening. Den förda politiken är dock trevlig. talar i sitt anförande om att man vill ta bort fribeloppet helt och hållet. Det innebär att de som är rika och har bra förutsättningar också ska kunna få lån och bidrag. Är det inte bättre att i stället satsa på dem som inte har ekonomin och se till att de får det bättre? Varför ska vi subventionera förmånliga lån och dessutom bidrag till personer som uppenbarligen inte behöver det. Det är en felsatsning.Skuldsättningen man utsätter sig för som student är en anledning till att många väljer att inte studera. Ni ökar nu på skuldsättningen. talade om att det var nästintill irrelevant om det var lån eller bidrag och att det till syvende och sist handlade om de kronor och ören man fick i plånboken. Jag twittrade just och frågade studenterna om det kvittar. Jag fick svar från SFS ordförande och från Lunds studentkårer. Båda svarade nej på frågan. Jag tycker att ni behöver se över detta.Det kommer definitivt att innebära att vi får en ökad social snedrekrytering i stället för den ambition som vi hade med en socialdemokratisk regering stödd av bland annat . Det var många frågor i samma anförande.Du verkar ha lyssnat väldigt väl på mitt inledande anförande så du har hört att det inte alls är för att gynna de rika som vi i anser att vi ska slopa fribeloppet i lånedelen, utan för att det finns en ganska stor grupp studenter som inte vill eller vågar arbeta. De kanske har ett jobb och de kanske har en arbetsgivare som vill att de ska jobba, men de kan inte göra det av rädsla för att tappa bidrag eller lån. Det är ett reellt problem och vi vill göra något åt det. Det står helt i strid med en politik som säger att alla som vill och kan ska jobba.Jag vet inte om jag kan göra det från den här talarstolen, men jag yrkar återigen bifall till förslaget i betänkandet. Det innebär en förbättrad situation för alla studenter, oavsett bakgrund. Jag vill ta upp retoriken. Jag tycker att vi ska vara hyfsat rättvisa när vi argumenterar i en debatt som denna som berör så många människor - över 320 000 studenter får studiemedel.Det finns nu ungefär 1,3 miljarder kineser, drygt en miljard indier, ett antal människor i Vietnamn och och så vidare. Det är de starka framtida tillväxtländerna. Där är det oftast de som har det bäst som får studera. Man kämpar som en idiot för att få fram pengar - det kan vara en anhörig eller den unge själv - för att kunna studera. Den modellen har vi inte i . Som regel kan man försörja sig hyfsat bra, men vi har velat öka möjligheten. Vi har lovat att successivt öka möjligheten under vår regeringstid. Vi tar tag i detta utifrån utredningen, som vi var överens om. Vi får aldrig glömma bort kärnan. Det är en investering i personer och en drivkraft att söka kunskap som är fjärran från vilken ekonomi man ska ha. Låt oss aldrig hantera högre utbildning som om det vore ett produktionsarbete, för det är det inte. För att jag ska kunna studera och investera i min framtid måste jag ha villkor som är mänskliga. Det är också en investering.Jag kan inte för mitt liv förstå att de som vill ha likavillkor för dem som kommer från mer förmögna och dem som kommer från mindre förmögna bakgrundsförhållanden säger nej till av resurspengar.Jag levde under fattigdomens fana när jag växte upp - bara när det gäller materiella saker, känslomässigt fick jag uppleva mycket rikedom. Jag var tvungen att försörja mig själv och leva på de villkor som gällde då. De var inte bättre, kan jag säga. Det fanns en vilja att jobba. Därför har mitt parti varit tydligt med att vi ska ta bort fribeloppet, men vi har inte gått hela vägen. Det är ett sätt att få utrymme för mer när man vill kämpa för sin utbildning. Vi vill att alla studenter ska ha rimliga villkor. När man sitter på sin kammare och måste få den personliga budgeten att gå ihop, det vill säga mat för dagen, tak över huvudet, kläder och annat, är det de pengar som finns till ens förfogande som räknas. Då kanske man inte tänker på om man ska betala tills man är 49 eller . Man kanske tycker att utgiften är relativt liten. Det handlar om att man lever hyfsat bra man studerar. Jag är glad att vi har tagit ett andra steg. Man får nästan mer . Jag undrar om det har hänt så mycket i svensk utbildningspolitik. Dessutom höjer vi fribeloppet till ungefär 130 000 i stället för 100 000. Det är en jättebra utveckling som vi har velat åstadkommaNi minns väl den gamla visan Om pappa ville ge jag en femöring, vet mamma? Jag konstaterar vad som genom historien har varit röd politik. Både under socialdemokratiska regeringar och under borgerliga regeringar har den röda politiken alltid varit "mer". Men man har inte sagt varifrån pengarna ska tas. Socialdemokratisk politik har över lag varit barmhärtig mot studenter, men tyvärr ibland så generös att man har fått backa. Det är alltid svårt att backa. När man tog bort barntillägget var det tufft för alla oss som hade haft barntillägg. Man tog bort det för att man inte orkade ro det hela i land.Jag är glad att vår regering försöker hålla i och tar ett steg i taget och undan för undan förbättrar villkoren. Vi gör även andra saker riktigt bra. Det gäller till exempel ökade möjligheter att få studentbostad. Det bästa av allt är ökad kvalitet och bättre utbildningsväsen.