bet · GY01CU1 · 2010-12-10 00:00:00 — Nya villkor för de kommunala bostadsföretagen och hyressättningen har utformats i samverkan med bostadsmarknadens parter. Regeringen pekar i budgetpropositionen ut ett antal områden som bör uppmärksammas särskilt i det fortsatta arbetet på det bostadspolitiska området. Det gäller överväganden om åtgärder som bl.a. kan bidra till en bättre konkurrens inom byggsektorn och därmed till lägre byggkostnader, ytterligare kan stärka hyresrättens ställning, kan bidra till en bättre bostadsmarknad för studenter och unga samt kan medverka till att bryta ett utanförskap som kommit att koncentreras till vissa bostadsområden. De aktuella motionerna ger inte utskottet anledning att föreslå något tillkännagivande till regeringen. Motionerna avstyrks således i berörda delar. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om ett mål för bostadsbyggandet. Utskottet anser inte att bör fastställa något kvantitativt mål för bostadsproduktionen. Jämför särskilt yttrande 2 (S, MP, V). I partimotion 2010/11:C358 av m.fl. (V) yrkande 1 föreslås genom ett tillkännagivande till regeringen ställa sig bakom målet att bostadsbyggandet ska uppgå till 40 000 bostäder , varav en majoritet bör vara hyresrätter. Motionärerna anser att möjligheterna att uppnå detta mål är beroende av den ekonomiska utvecklingen och insatser från kommunerna. har avstyrkt motsvarande förslag om att bör fastställa ett mål för bostadsbyggandet. Föregående år (bet. 2009/10:CU1) anförde utskottet bl.a. följande i detta sammanhang. anser att det är viktigt för riksdag och regering att löpande följa produktionsutvecklingen inom bostadssektorn. Utskottet anser emellertid inte att bör fastställa något mål i absoluta tal för bostadsproduktionen. Däremot kan nivåer för nyproduktion och ombyggnad av bostäder som inte är långsiktigt hållbara i förhållande till befolkningsutvecklingen och bostadsbeståndets ålder vara en signal om att politiska initiativ behöver tas på olika områden. Utgångspunkten måste vara att förutsättningar skapas för en fungerande bostadsmarknad där efterfrågan och produktion kan balanseras utan statlig styrning. Det handlar då inte bara om åtgärder som är direkt riktade mot bostadssektorn, utan i väl så hög grad åtgärder för att stärka samhällsekonomin och arbetsmarknaden. Detta gäller i än högre grad i den nuvarande situationen med en lågkonjunktur som påverkat snart sagt alla samhällssektorer. Utskottets ovanstående ställningstagande gjordes 2009 då en omfattande internationell ekonomisk kris fortfarande starkt påverkade den svenska samhällsekonomin. Den ledde även till osäkerhet på bostadsmarknaden och till ett minskat bostadsbyggande. har den ekonomiska utvecklingen i åter tagit fart, och positiva signaler kommer från bygg- och bostadssektorns aktörer. Enligt senaste prognos () kommer bostadsbyggandet att öka med . påbörjas 25 500 och 28 000 bostäder enligt verkets prognos. har också SCB lämnat rapporter om ett kraftigt ökat bostadsbyggande. Enligt ett pressmeddelande från () har antalet påbörjade lägenheter i flerbostadshus mer än fördubblats under de tre första kvartalen 2010 jämfört med . Det är den kraftigaste ökningen som registrerats och påbörjandet är åter på samma nivå som 2004. Utvecklingen visar tydligt på att bostadsbyggandet är starkt beroende av samhällsekonomin i övrigt. En framgångsrik ekonomisk politik i har bidragit till en bättre fungerande bostadsmarknad. När det gäller det långsiktiga behovet av nytillskott på bostadsmarknaden finns olika bedömningar. Nivån 40 000 nya lägenheter har nämnts i några sammanhang, men det finns också andra uppskattningar. Exempelvis har publicerat en analys av bostadsmarknaden (Marknadsrapport ) där en av slutsatserna är att 35 000 lägenheter kan tillgodose en långsiktig efterfrågan. Denna typ av analyser och slutsatser kan givetvis ha ett visst värde både för olika bostadspolitiska ställningstaganden och för marknadsaktörernas planering. står emellertid fast vid sin uppfattning att det inte är en sak för att fastställa en lämplig produktionsnivå på bostadsmarknaden. Motion 2010/11:C358 (V) yrkande 1 avstyrks således. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om investeringsstöd för bostäder. Utskottet står fast vid sin uppfattning att statliga bostadsbyggnadssubventioner inte bör återinföras. Jämför reservationerna 3 (S, MP, V) och 4 (SD). I betänkandets första del som avser anslagen inom utgiftsområde 18 har utskottet behandlat ett motionsförslag om att investeringsstöd för bostäder ska införas . I detta avsnitt tas ett antal motionsyrkanden upp som inte har denna omedelbara koppling till kommande års anslagsfördelning. I motion 2010/11:C329 av m.fl. (S, MP, V) yrkande 3 i nu aktuella del föreslås ett tillkännagivande om behovet av ett statligt stöd för att stimulera till ökat bostadsbyggande. Stödet bör enligt motionen inriktas på hyresrätter till rimliga hyror och kostnader samt med miljövänlig teknik. Det statliga stödet bör lämnas enligt temporära regler medan regeringen utreder hur en mer långsiktig stödform bör utformas. , när det långsiktiga systemet kan vara på plats, bör stödets omfattning öka. I ytterligare ett antal motioner föreslås att i ett tillkännagivande förordar införande av ett investeringsstöd för hyresrätter. Motionärerna hänvisar till bristen på framför allt hyresbostäder i olika delar av landet och de konsekvenser detta anses leda till. Det gäller motionerna 2010/11:C209 och 2010/11:C264 av m.fl. (S), 2010/11:C290 av och (båda S), 2010/11:C315 av m.fl. (S) yrkande 1, 2010/11:C330 av och (båda S) yrkande 1, 2010/11:C356 av (S) samt 2010/11:N323 av m.fl. (V) yrkande 11. Under en lång rad år var det främsta budskapet från bygg- och bostadssektorns aktörer till landets bostadspolitiker att det behövs långsiktigt hållbara spelregler på bostadsmarknaden och för bostadsproduktionen. Man syftade då inte minst på de problem som skapades av statliga subventioner med olika varaktighet och villkor som lämnades till bostadsbyggandet. Subventionerna försvårade en långsiktig planering som är nödvändig på en marknad där det normalt sett förflyter relativt från de första planerna på ett bostadsbyggnadsprojekt tills det färdiga huset står inflyttningsklart. Vidare innebar de villkor som var förknippade med subventionerna att bostadsproduktionen styrdes i en riktning som långt ifrån alltid motsvarade den verkliga efterfrågan. Vid det kommande årsskiftet har det gått de statliga subventionerna till bostadsbyggandet upphörde. Bostadsbyggnadssektorn har successivt anpassat sig till de nya förhållandena. Inte ens under den ekonomiska kris och lågkonjunktur som präglade en stor del av fanns det några uttalade krav från sektorn på återinförda subventioner. tar bostadsproduktionen åter fart. Enligt SCB ligger påbörjandet av nya bostäder i flerbostadshus för de tre första kvartalen 2010 på samma nivå som 2004. Det kan i sammanhanget också erinras om att bostadsbyggandet under innevarande år, utan subventioner och i efterdyningarna av en finansiell kris som fortfarande starkt påverkar den europeiska ekonomin, kommer att hamna på drygt 25 000 påbörjade lägenheter enligt prognos. Det är en betydligt högre nivå än den genomsnittliga bostadsproduktionen under den föregående socialdemokratiska regeringsperioden 19942006, då med omfattande subventioner och statlig styrning av bostadsmarknaden. står fast vid sin uppfattning att statliga bostadsbyggnadssubventioner inte bör återinföras. Som utskottet framhållit är det i stället andra åtgärder som är angelägna att vidta för att förbättra förutsättningarna för bostadsproduktionen. Under den föregående valperioden beslutade bl.a. om förenklingar av lagstiftningen inom plan- och byggområdet och nya villkor för hyressättningen. Företrädare för regeringen har i olika sammanhang pekat på att ytterligare åtgärder kan behöva vidtas i syfte att stärka hyresrättens ställning. Det behöver sannolikt också vidtas fler åtgärder som kan ge förutsättningar för en bättre konkurrens i bostadsproduktionen och som ökar valfriheten för bostadskonsumenterna. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet de aktuella motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om statligt stöd till reparation, ombyggnad och tillbyggnad av flerbostadshus. Utskottet framhåller att ansvaret för underhåll och upprustning primärt måste ligga på fastighetsägarna. Jämför reservation 5 (S, MP, V). I betänkandets första del som avser anslagen inom utgiftsområde 18 har utskottet behandlat ett motionsförslag om att anslag för ROT-stöd för flerfamiljshus ska införas . tar utskottet upp ett antal motionsyrkanden som också handlar om stöd till ROT-verksamheten (reparation, ombyggnad, tillbyggnad) men inte har denna omedelbara koppling till kommande års anslagsfördelning. I flertalet av dessa motioner framhålls särskilt behovet av åtgärder i det s.k. miljonprogrammets bostadsområden, dvs. de bostadsområden som byggdes . I motion 2010/11:C329 av m.fl. (S, MP, V) yrkande 3 i nu aktuell del föreslås att i ett tillkännagivande ska framhålla behovet av större stöd för energi- och klimatsmarta renoveringar av bostäder och lokaler. m.fl. (S) föreslår i motion 2010/11:C315 yrkande 6 ett tillkännagivande om de stora renoveringsbehoven i många flerbostadshusområden, inte minst i miljonprogramsområden. Enligt motion 2010/11:C330 av och (båda S) bör förorda dels att ROT-avdraget utvidgas så att det också omfattar klimatsmart upprustning av flerfamiljshus (yrkande 5), dels att det behövs initiativ för att få i gång en upprustning av bostadsbeståndet i miljonprogramsområdena (yrkande 6). och (båda S) föreslår i motion 2010/11:Ju307 yrkande 4 ett tillkännagivande om behovet av att investera i miljonprogramsområdena för en tryggare vardag, bl.a. genom att bygga bort otrygga platser. I partimotion 2010/11:T502 av m.fl. (MP) yrkande 16 föreslås ett tillkännagivande om behovet av att införa ett ROT-stöd med klimatprofil för renovering av flerfamiljshus, primärt av miljonprogrammets bostäder. Enligt partimotion 2010/11:C358 av m.fl. (V) bör det avsättas medel för att rusta upp miljonprogramsområdena som går utöver ett utvidgat ROT-stöd till flerbostadshus. bör i ett tillkännagivande dels begära att regeringen återkommer med en handlingsplan för upprustning av miljonprogramsområdena (yrkande 2), dels framhålla att staten, näringslivet och kommunsektorn bör ta ett gemensamt ansvar för att utveckla dessa områden (yrkande 3). Förslagen i de aktuella motionerna om ett statligt stöd till ROT-verksamheten i beståndet av flerbostadshus är relativt allmänt hållna. Det framgår inte närmare hur det statliga stödet är tänkt att vara utformat. I några av motionerna hänvisas till att det förordade stödet bör ses som en utvidgning av det s.k. ROT-avdraget till att även omfatta flerbostadshus. Utskottet vill därför först något avgränsa den nu aktuella frågeställningen. Motionärernas hänvisning till ROT-avdraget syftar på den skattereduktion för hushållsarbete som 2009 utvidgades till att även omfatta reparation, underhåll samt om- och tillbyggnad av vissa bostäder (s.k. ROT-arbete). För att denna skattereduktion ska kunna medges ska ROT-arbetet avse ett småhus, en ägarlägenhet eller en bostadsrätt som ägs respektive innehas av den som ansöker om eller begär skattereduktion. Det huvudsakliga syftet med denna utvidgning av skattereduktionen var att motverka svartarbete inom byggsektorn och öka arbetsutbudet. Som utskottet förstår de aktuella motionerna är avsikten emellertid inte att det förordade stödet ska ges i form av en skattereduktion för flerbostadshusen, utan i form av ett statligt bidrag till de ROT-arbeten som utförs eller beställs av ägare till flerbostadsfastigheter, dvs. bostadsrättsföreningar och ägare till hyreshus. Det motionsförslag om ett särskilt anslag för ROT-stöd till flerbostadshus som utskottet tidigare behandlat i detta betänkande har också en sådan inriktning. Syftet med bidraget tycks inte vara att motverka svartarbete i byggsektorn. Detta problem har inte heller alls samma omfattning när det gäller arbeten som utförs på uppdrag av professionella fastighetsförvaltare som för arbeten beställda av enskilda hushåll. Syftet tycks snarare vara att staten ska ta på sig en del av det ansvar för bostadshusens löpande underhåll och förnyelse som bör falla på fastighetsägarna. har tidigare behandlat olika förslag om bidrag för upprustning som särskilt varit inriktade på miljonprogrammets bostadsområden (senast i bet. 2009/10:CU1). Även i dessa sammanhang har utskottet framhållit att ansvaret för underhållet och upprustningen av det aktuella fastighetsbeståndet primärt måste ligga på fastighetsägarna. Utskottet har också erinrat om att huvuddelen av de bostäder som byggdes löpande har underhållits och torde befinna sig i relativt gott skick. Delar av miljonprogrammets bostadsbestånd står emellertid inför mer omfattande upprustningsåtgärder. Det kan då handla om både eftersatt underhåll och åtgärder som är föranledda av byggnadstekniska brister. Därutöver finns ett behov av att förbättra bl.a. byggnadernas energieffektivitet samt i vissa fall att öka tillgängligheten i byggnader och bostadsområden. Sett mot denna bakgrund finns det givetvis även ett statligt och samhälleligt intresse för att en nödvändig förnyelse verkligen kommer till stånd. I årets budgetproposition (prop. 2010/11:1 utgiftsområde 18 avsnitt 3.5) redovisas vissa överväganden om behovet av åtgärder i miljonprogrammets bostadsområden. Regeringen konstaterar att vissa av flerbostadshusen i dessa områden står inför stora upprustningsbehov, vilket innebär en stor utmaning för ägare och förvaltare. När det gäller det statliga engagemanget i frågan erinras om att () i rapporten av miljonprogrammets flerbostadshus Statlig medverkan i finansieringen (dnr Fi2008/8315) har föreslagit ett garantiprogram för upprustning av miljonprogrammets flerbostadshus. Vid remissbehandlingen av rapporten framkom att de flesta remissinstanserna var positiva till ett statligt engagemang även om det inte fanns någon bred uppslutning bakom BKN:s förslag till garantiprogram. När det gäller vissa av miljonprogrammens bostadsområden är det emellertid inte upprustningsbehovet i de enskilda fastigheterna som bör stå i centrum för det samhälleliga intresset. Ett omfattande utanförskap för med sig olika former av problem som fastighetsägarna i de aktuella områdena givetvis inte ensamma kan finna lösningar på. Enligt budgetpropositionen har företrädare för regeringen genomfört samtal med bl.a. företrädare för kommuner, fastighetsbolag och boende för att komma fram till vilka åtgärder som skulle behöva vidtas för att få till stånd en positiv utveckling i områden med utbrett utanförskap. Regeringen framhåller sin avsikt att återkomma med en analys om hur den fysiska och boendesociala miljön kan förbättras i dessa områden. Sammanfattningsvis står utskottet fast vid sin uppfattning att ansvaret för underhållet och förnyelsen av det aktuella fastighetsbeståndet primärt måste ligga på fastighetsägarna. Detta ansvar kan för vissa bostadsföretag kräva en mer aktiv förvaltning av bostadsbeståndet. Särskilt i sådana områden där förändringsbehovet går långt utöver upprustningen av de enskilda bostadshusen krävs också en ökad samverkan mellan de boende, fastighetsägarna och de berörda kommunerna. När det gäller ett eventuellt ökat statligt engagemang i förnyelsearbetet kan utskottet konstatera att regeringen har tagit initiativ på området och följer frågan uppmärksamt. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet de aktuella motionsförslagen om statligt stöd till ROT-verksamheten. Kreditgaranti för byggande i glesbygd Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att använda kreditgarantier för byggande i glesbygd. Utskottet hänvisar till att det aktualiserade problemet uppmärksammas av regeringen. Jämför särskilt yttrande 3 (MP). I motion 2010/11:C368 av m.fl. (S) beskrivs svårigheterna att finansiera bostadsbyggande i glesbygden. Motionärerna framhåller särskilt de problem som småhusbyggare har att få lån för att finansiera sitt bostadsbyggnadsprojekt. Mot denna bakgrund föreslås ett statligt initiativ i frågan, exempelvis genom att utnyttja det statliga kreditgarantisystemet eller inrätta någon form av riskkapitalfond. Motionärerna förordar att en försöksverksamhet bedrivs innan ett fullskaligt system börjar tillämpas. Även och (båda C) tar i motion 2010/11:C374 upp finansieringssvårigheterna för bostadsbyggande i landsbygdsområden. Motionärerna föreslår ett tillkännagivande om behovet av en översyn av förutsättningarna för att införa ett system med en statlig lånegaranti för att underlätta byggande av nya bostadshus i landsbygdsområden och utanför tätorterna. anser att det är angeläget att målet om en levande landsbygd inte hindras av svårigheter att finansiera ett lämpligt boende. Bakgrunden till de problem som beskrivs i motionerna står till stor del att finna i att produktionskostnaden och lånebehovet ofta avser högre belopp än vad det färdiga huset sedan värderas till på marknaden. Detta kan antingen leda till att lån inte beviljas eller till att kreditgivarna begär en kompletterande säkerhet genom t.ex. ett borgensåtagande och att det ställs mycket höga krav på kontantinsats. Följden kan bli att familjer får svårt att etablera sig på en ort som man har stark anknytning till eller där man har en tryggad försörjning. Inte sällan finns goda ekonomiska förutsättningar för det enskilda hushållet att klara de utgifter som ett bostadsbyggande för med sig. Däremot saknas ibland en tillräcklig säkerhet med de utgångspunkter som en kreditgivare måste ha för sin bedömning av låneärenden. Olika lösningar på den aktuella problembilden har diskuterats . På regeringens uppdrag har BKN övervägt bl.a. möjligheten att använda det statliga kreditgarantisystemet i detta syfte. BKN har tidigare också analyserat möjligheten att bilda privatoffentliga garantiorganisationer för finansiering inom bygg- och bostadssektorn. Myndigheten fick mot denna bakgrund i regleringsbrevet i uppdrag av regeringen att undersöka förutsättningarna för hur ett antal pilotprojekt skulle kunna byggas upp runt om i landet för att stimulera framväxten av regionala kreditgarantiföreningar inom bygg- och bostadssektorn. Resultatet av dessa överväganden har rapporterats till regeringen. Utskottet konstaterar att den fråga som föranlett de aktuella motionerna uppmärksammas av regeringen och att det nu finns ett nytt underlag för vidare överväganden och ställningstaganden. Det finns mot denna bakgrund inte tillräckliga skäl för ett tillkännagivande i enlighet med motionsförslagen, varför de avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om avdragsgillt bosparande för unga. Utskottet förutsätter att regeringen noga följer hur utvecklingen av bostadslånemarknaden påverkar olika gruppers möjlighet till bostadsköp. och (båda KD) framhåller i motion 2010/11:C360 de svårigheter som unga hushåll ibland har att få lån till ett bostadsköp, särskilt efter införandet av det s.k. lånetaket. Motionärerna hänvisar till ett norskt system med bosparande kopplat till en skattesubvention. Enligt motionen bör det tillsättas en utredning om möjligheten att införa ett motsvarande avdragsgillt bosparande för unga i (yrkande 2). anser att det är angeläget att kunskapen i olika privatekonomiska frågor grundläggs . En viktig del av en sådan kunskap är medvetenheten om värdet av ett långsiktigt sparande, oavsett om det är målinriktat på ett framtida bostadsköp eller i syfte att skapa ett visst ekonomisk handlingsutrymme i största allmänhet. En sådan medvetenhet hos ungdomar kan byggas upp både genom utbildningsinsatser och genom de informationsinsatser som både myndigheter och olika finansiella organisationer genomför. När det sedan gäller möjligheterna att stödja unga hushåll som står inför ett bostadsköp kan olika vägar väljas. Ett system med ungdomsbosparande med en statlig sparpremie fanns . Det ansågs då ha spelat ut sin roll eftersom marknaden erbjöd ett tillräckligt brett utbud för långsiktigt sparande (prop. 1999/2000:113, bet. 1999/2000:BoU10). En annan väg att underlätta bostadsköp för förstagångsköpare är den möjlighet att få förvärvsgaranti som infördes (prop. 2007/08:1, 2007/08:CU1, rskr. 2007/08:104). Sådana garantier lämnas enligt förordningen (2008:20) om statliga kreditgarantier för förvärv av bostad och innebär att staten ställer ut kreditgarantier till kreditinstitut som lånar ut pengar till enskilda för köp av bostad. Denna möjlighet har emellertid fått en mycket begränsad användning. BKN genomför därför en utvärdering av förvärvsgarantierna som kommer att redovisas . Utskottet är inte berett att ställa sig bakom det aktuella förslaget om ett skattesubventionerat bosparande för ungdomar. Det får emellertid förutsättas att regeringen noga följer hur utvecklingen av bostadslånemarknaden och kraven på kapitalinsats m.m. påverkar olika gruppers möjlighet till bostadsköp. Ett bättre underlag för vidare ställningstagande i fråga om unga hushålls möjligheter kommer att finnas när BKN lämnat sin utvärdering av förvärvsgarantierna. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet det aktuella motionsförslaget. Statlig markpolitik för bostadsbyggande Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om ägardirektiv avseende den statliga markpolitiken. Utskottet anser att förhållandena i de enskilda fallen bör vägleda de statliga bolagens agerande i frågan. I motion 2010/11:C315 av m.fl. (S) yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om en mer aktiv statlig markpolitik. Enligt motionärerna bör det genomföras en översyn av om mer statlig mark kan göras tillgänglig för nybyggnation av bostäder. Regeringen bör också ge de statliga fastighetsbolagen i uppdrag att bli mer aktiva i dessa frågor. anser givetvis att även statligt ägd mark, när så är möjligt och lämpligt, bör kunna tas i anspråk för bostadsbyggande. Olika överenskommelser om försäljning av mark eller markbyte har också i ett flertal fall träffats med kommuner och andra exploatörer. Det är förhållandena i de enskilda fallen som bör vägleda de statliga bolagens agerande i frågan. Något allmänt hållet ägardirektiv till bolagen enligt motionsförslaget är därför inte lämpligt. Det kan i sammanhanget nämnas att en översyn av den aktuella frågan genomfördes under den förra regeringen (dnr M2005/256/Bo, M2006/2547/Bo). Inte heller i detta sammanhang framfördes något förslag om särskilda ägardirektiv om markförsäljning. Den aktuella motionen avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om en översyn av lagen om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. Utskottet anser inte att det bör ställas detaljerade krav på hur kommunerna ska utforma sin bostadsförsörjningsplanering. Jämför reservation 6 (S, MP, V). Bakgrund och gällande rätt Kommunernas ansvar för bostadsförsörjningen i olika avseenden följer av flera lagar, bl.a. kommunallagen, socialtjänstlagen och . beslutade (prop. 2000/01:26, bet. 2000/01:BoU2, rskr. 2000/01:91) att också införa en särskild lagreglering av kommunernas bostadsförsörjningsansvar. trädde lagen (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar i kraft. I lagen stadgas bl.a. att varje kommun ska planera bostadsförsörjningen i syfte att skapa förutsättningar för alla i kommunen att leva i goda bostäder och för att främja att ändamålsenliga åtgärder för bostadsförsörjningen förbereds och genomförs. Riktlinjer för bostadsförsörjningen ska antas av kommunfullmäktige under varje mandatperiod. Vidare anges att en kommun ska anordna bostadsförmedling om det behövs för att främja bostadsförsörjningen. Länsstyrelserna är skyldiga att lämna råd, information och underlag för kommunernas planering av bostadsförsörjningen. Tre motioner tar upp frågor om kommunernas bostadsförsörjningsansvar vad gäller regleringen genom lag.