bet · GY01UFöU2 · 2010-12-06 00:00:00 — Frågan är vad EU:s överhöghet över stridsgruppen Nordic Battlegroup verkligen innebär. Det är inte vi som bestämmer när den ska sättas in. Det är EU som gör det. Vi har bara att följa med eftersom vi har gått med på det. Jag menar att det är något slags militärallians som vi inte styr över. Då är frågan: Var kommer nästa steg? EU har ett antal länder som också är med i Nato, och Nato trycker naturligtvis på för att få med , tror jag, för att man vill ha så många länder i som möjligt med i Nato. Det är en utveckling och tankar som man inte kan förneka finns. Det går inte att förneka att Nato är en maktspelare i detta sammanhang.Har man när det gäller dessa kostnader haft en fördyring av en tidigare stridsgrupp 2008 på fyra gånger det som man har beräknat, alltså från 1 miljard till 4 miljarder, då måste man naturligtvis vara försiktig och från regeringen kunna redovisa var man tar pengarna om det blir 1 miljard eller 1 ½ miljard. Men någonstans ska vi ta pengarna. Var gör vi det? Det tycker jag man måste kunna göra innan man går in i ett sådant samarbete. Det är helt klart att inte gillar EU i allmänhet och särskilt inte det utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska samarbete som är under stor framväxt. I och med antagandet av Lissabonfördraget är det tydligt. Vi har inom EU antagit en solidaritetsdeklaration. Det gillar inte , och då är det klart att ni inte gillar NBG. Vill man sätta på sig glasögon och säga att detta är en genväg in i Nato tror jag att man har fel. Ta av dessa glasögon och titta i stället. I EU har vi valt att samverka. Vi bygger fred i samverkan. Vi vill också kunna bidra till att hjälpa andra länder som hamnar i konflikt eller stora humanitära katastrofer. Vi har därför skapat en krishanteringsmekanism som ska kunna sättas in med otroligt kort varsel. Sedan har vi andra mekanismer för att göra andra insatser som kan vara EU-ledda eller Natoledda. EU är ett samarbete där vi är med. Vi tillsammans med flera andra partier här i kammaren tycker att det är bra. Det är egentligen och som sticker ut i detta sammanhang. är militärt alliansfritt, och det finns också skrivningar i Lissabonfördraget som ger länder ett spelrum. Om det blir fler och andra typer av bindande eller överstatliga överenskommelser ska vi fatta särskilda beslut om det. Det är vi här i riksdag som bestämmer - det är bra - huruvida vi ska göra ett åtagande om en sådan beredskapsperiod. Det är också vi i riksdag som kommer att svara på om vi tycker att det är okej att vi säger ja eller nej till en eventuell insats med denna stridsgrupp. Det är också bra. Vi har ett nationellt självbestämmande, och så länge vi inte har bestämt något annat är det precis så det ska vara. Det finns återigen en majoritet i denna kammare som är beredd att låta svenska soldater gå ut i väpnad konflikt om en sådan situation skulle uppstå och låta återigen ta ramansvar Nordic Battlegroup.Naturligtvis måste godkänna, om det folkrättsliga mandatet så medger, användande av våld utöver fredsbevarande styrkors rätt till självförsvar. Men det eventuella beslut som kommer att stå inför kommer med all sannolikhet inte att vara speciellt tydligt. Därför måste man i ett sådant beslut kalkylera med att svenska soldater kan komma att hamna i väpnad konflikt under Nordic Battlegroup.Det sätts upp fyra battlegroups , och de har ännu inte varit ute en enda dag och kommer, enligt mitt sätt att se, troligtvis heller aldrig att vara det.Frågan är om EU-länderna har ekonomiska resurser eller vill prioritera battlegroups . De flesta EU-länder, med och i spetsen, har dålig ekonomi och har flaggat för reduceringar i sina försvarsbudgetar. Att dessa länder ska lägga ytterligare resurser på att skicka i väg ett insatsförband någonstans i världen är inte troligt.Många Natoländer är inte heller särskilt intresserade av att bygga upp en parallell militär struktur vid sidan av Nato. Frågan är därför om EU ens vågar dra saken till sin spets och försöka skicka i väg en battlegroup, eftersom den i sig konkurrerar med EU:s militära försvar.Men de europeiska länderna är framför allt rädda för ett misslyckande med både Irak- och i färskt minne. Med EU:s ljumma intresse för Nordic Battlegroup - det är ett historiskt faktum att de aldrig har varit ute en enda dag - är det mycket svårt att förstå borgerlighetens engagemang kring detta och framför allt att man återigen vill ha ett ramansvar . Man har tidigare också flaggat för ett ramansvar , men det har man tagit bort.Jag kan hålla med . Man kanske ska se detta engagemang som att Nato hägrar i skyn. Jag håller med om att det naturligtvis inte finns några paralleller där. Men man kan fråga sig hur det är: I alla de uppdrag som har är vi alltid bäst i klassen, oavsett vad vi håller på med.Fru talman! slutsats om Nordic Battlegroup 2008 som deltog i är mycket hård.Nordic Battlegroup styrdes inte på något effektivt sätt, enligt . När soldaterna anställdes saknades viktig materiel. Soldaterna hade inte heller tillräcklig utbildning när beredskapsperioden började. Högkvarteret släppte styrningen av materielbeställningar till förbandsenheterna, vilket medförde att för mycket och i vissa fall direkt felaktig materiel beställdes. När Försvarsmakten slutligen satte ett sista datum för materielbeställningar till var det för sent med hänsyn till de förband som skulle byggas upp. Styrkan blev inte heller samövad, och ifrågasätter - här kommer den allvarligaste kritiken - om de hade förutsättningar att klara de uppgifter de var satta att göra. Det är inte jag som säger detta, utan det är Riksrevisionen.Självklart tillbakavisar Försvarsmakten och regeringen dessa påståenden. Något annat är inte att vänta i den typen av retorik.Riksrevisionen konstaterar vidare att varken Försvarsmakten eller regeringen hade definierat någon bortre gräns för hur stor styrkan skulle vara. Den kunde i praktiken ha blivit hur stor som helst - det fanns inget tak.Detta bidrog till att styrkan växte , från 1 100 till 2 350 soldater som skulle stå i beredskap dygnet runt och kunna åka ut från om något skulle inträffa. Det borde man fundera ett varv till på: Fanns det inget tak? Hur kan man som regering inte styra Försvarsmakten? Och hur kan Försvarsmakten bara acceptera den här tågordningen? Det är för mig fullkomligt ofattbart.Regeringen var införstådd med att de svenska soldaterna i Nordic Battlegroup hade ökat radikalt, men man valde att inte informera . Det visste man så sent som när den nya regeringen hade tillträtt. Att styrkan växte från 1 100 till 2 350 var naturligtvis en avgörande faktor för att kostnaderna ökade så dramatiskt. Som har sagts tidigare ökade man från ca 1 miljard . Hur kunde detta ske?När kom till vårt utskott ställde vi naturligtvis frågan och bad om en redogörelse: Vem har fattat detta beslut? Vem gav order om dessa materielbeställningar, och hur kunde kostnaderna skena i väg? Svaret vi fick var att det inte gick att hitta i protokollet - det fanns inte.Allt har gått på löpande räkningar. Detta är återigen, fru talman, fullkomligt ofattbart. Det säger rätt mycket om hur själva organisationen var beskaffad . Det är naturligtvis en jättestor brist på kontroll från regeringen men självklart också från Försvarsmakten som inte hade kontroll över de beslut som de fått ta.Försvarsministern är inte här, och man ska inte tala om honom. Men man kunde ändå hoppas att han skulle vara lite ödmjuk inför detta. Men icke sa . Försvarsministern skyller naturligtvis på den tidigare regeringen för att det blev som det blev. Det är utifrån vad sade. Han gör med andra ord ingen pudel utan skyller gärna på någon annan. Men ansvaret faller tungt på regeringen och självklart också på Försvarsmakten, som inte hade koll på händelseförloppet.Vi som var minns också mycket väl det svarta hål som uppstod i försvarsbudgeten. vet vi anledningen till att det uppkom.Fru talman! Jag kan inte låta bli att nämna från som vill ha en stående svensk battlegroup - det var exakt vad han sade - med uppdrag för internationella uppdrag. Jag vill gärna se budgeten. Varifrån får de pengarna? Ett invasionsförsvar lade han dessutom till. Min nästa fråga är: Var är hotbilden? Eftersom jag inte kunde göra någon kommentar till tidigare var jag tvungen att säga det här. Det är ohyggliga miljarder man kastar ut utan att förklara med ett enda ord.För är det självklart att vi ska vara med och bygga freden här hemma och utanför vårt lands gränser, och naturligtvis tillsammans med andra.Men vi vill se över Nordic Battlegroup. Det är väl uppenbart för alla som har följt Nordic Battlegroup att den inte fungerar i nuvarande form. Vi kan inte hålla på med att år ut och år in sätta upp dessa battlegroups som aldrig kommer ut. Dessa kostnader kan man lägga någon annanstans, och de pengarna skulle göra stor nytta någonstans i världen.Sverige och EU lägger betydande summor på en organisation som inte är i tjänst över huvud taget. Jag tycker att det är anmärkningsvärt.Fru talman! ska lägga all kraft på att verka under FN:s regi där huvudsyftet är att förebygga konflikter runt om i världen och inte, som , ha en stående battlegroup redo att åka ut och släcka bränder. Kostnaderna är helt enkelt för stora. Det måste bli en större effektivitet.Hotbilden är mer komplex och oförutsägbar än den har varit tidigare. Det kanske vi fick en varning om bara här i när en självmordsbombare sprängde sig själv till döds. Om det var ett terrordåd mot eller inte låter jag vara osagt - det får säkerhetspolisen utreda. Men så kommer morgondagens hot mot att se ut. Dagens hotbild ser hur som helst helt annorlunda ut jämfört med hur det såg ut . Morgondagens hot är terrorhot, IT-sabotage, miljöförstöring och grov brottslighet. Det är mot dessa hot ska vara väl rustat.Kriget i och talar sitt tydliga språk. Den typen av insatser löser inte freden i världen.Fru talman! Vad gäller det framtida svenska deltagandet i EU:s stridsgrupper som kommer att äga rum 2014 hade regeringen och den borgerliga majoriteten i först för avsikt att inte ha någon kammardebatt utan ville egentligen köra igenom det.Men lyckligtvis accepterade de borgerliga ledamöterna i utskottet det förslag som vi lade om att regeringen ska återkomma och att vi ska ta ett beslut . Jag välkomnar det.Fru talman! Jag vill avslutningsvis säga att jag för del yrkar bifall till utskottets förslag, och jag hänvisar också till vårt särskilda yttrande.I detta anförande instämde (V). Vi har att diskutera det sammansatta utrikes- och försvarsutskottets betänkande 2, som gäller den nordiska stridsgruppen för nästa år.Inledningsvis, fru talman, skulle jag vilja säga det som tidigare talare har sagt men som är väldigt viktigt att återigen upprepa: Vår säkerhet i bygger i stor utsträckning på gemenskap och samverkan med andra. Vi kan tro att vi är säkra enbart med ett invasionsförsvar, som någon har nämnt. Men världen ser inte riktigt ut så . Det är betydligt mer komplext, och olika hot sammanvävs i varandra. Vi påverkas av allt från epidemier från andra sidan jorden som kommer hit till det vi såg , med attentatet i , eller vår insats i och så vidare.Sverige måste vara mycket aktivt internationellt på olika sätt: inom , inom Europeiska unionen, i , i och med en aktiv handels- och biståndspolitik och så. I hela den kontexten är det klart att det är viktigt att kan delta i fredsbevarande insatser, att kan delta också om FN kallar, inom ramen för EU:s snabbinsatskoncept kan agera i en humanitär katastrof, i en katastrofsituation som den på eller efter en eller för den delen en militär konflikthantering, fredsbevarande insats, till exempel civil eller militär insats.Det är väldigt lätt för att säga: Vi i värnar freden. Ja, det vet vi. är i grund och botten ett pacifistiskt parti. Det betyder att man inte vill agera på de håll där det inte råder fred. Därmed är så att säga uppdraget redan uppfyllt, eftersom engagemanget inte sträcker sig bortom där det redan råder fred, om man ska vara uppriktig.Fru talman! ledde den nordiska stridsgruppen , och vi nu ska ta ramnationsansvar även i vår. Det är viktigt att betona: Snabbinsatsstyrkorna har inte satts in. Men om de kommer att göra det är det inte alls avgjort att de kommer att sättas in i en militär situation. Det kan handla om en annan typ av katastrofinsats som är viktig.Vi har inom ramen för Lissabonfördraget och med den solidaritetsförklaring som antog varit mycket tydliga med att om ett annat land drabbas av en epidemi, katastrof, jordbävning, terroristattentat eller något sådant, då ska självfallet ställa upp. På samma sätt ska vi kunna förvänta oss att andra länder ställer upp för oss, även om svenskar drabbas på andra sidan jorden. Det tycker vi i är en självklarhet. Detta är givetvis sagt med anledning av den svåra situation som kan råda exempelvis för en del östeuropeiska stater, om relationerna med skulle försämras. Då är solidaritetsförklaringarna viktiga.I ljuset av detta är engagemang i stridsgrupperna ett sätt att inte bara stärka våra intressen utan också ställa upp för det gemensamma bästa. Det är en form av solidaritetshandling också indirekt. Även om trupperna inte sätts in och soldaterna inte har någonting annat att göra än att stå i beredskap är det ändå i förlängningen en viktig del där vi bidrar till det gemensamma bästa och en solidaritet.Precis som ordföranden i det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet, , nämnde har det förbättrat vår försvarsstruktur och förbättrat det nordiska samarbetet. Det är alltså viktigt för . Det är också viktigt för EU att ha den här kapaciteten till snabba insatser. Man ska kunna vara på plats och kunna stanna kvar i en månad och därutöver kunna få förlängd insats upp om det går att få underhållsstöd, om logistiken fungerar.Fru talman! Jag skulle också vilja nämna något som har nämnts i betänkandet och som är viktigt med anledning av en del FN-säkerhetsresolutioner som har nämnts i betänkandet och som också ska beaktas i arbetet. Det gäller inte minst resolution , som handlar om situationen för kvinnor och flickor i krigssituationer. Det är något som har tagits upp och där har varit aktivt pådrivande också inom ramen för Nato.Nu har Nato antagit ett nytt koncept kring hur man definierar säkerhetshot och annat. På Natotoppmötet tog man också ett beslut om att arbeta fram en handlingsplan kring resolution . Detta visar - vilket vi i alltid har välkomnat - att ska engagera sig mycket för att Nato ska utvecklas.Avslutningsvis, fru talman: tidigare talare har sagt att NBG11 är ett steg mot en militarisering av Europeiska unionen. Så behöver det definitivt inte vara, och så bör det inte heller vara. Vår uppfattning i är att EU inte ska skapa ett EU-försvar. Det ansvaret bör i stället ligga på Nato. Dessutom skulle det, tror jag, riskera att underminera den mjuka makt som EU har varit mycket framgångsrik på att bygga upp, nämligen möjligheten att få medlemskap i unionen som en katalysator för reformer och så vidare. Det handlar inte om att EU skulle ha ett stort gemensamt försvar, men eftersom man använder ute-på-sluttande-planet-argumentationen är det viktigt att bemöta detta, anser jag.Det är klart att ett EU-försvar kommer att innebära förhoppningar för människor som lider runt om i världen: Kan inte EU komma hit och befria oss? Det är förhoppningar som ett EU-försvar sannolikt aldrig skulle kunna infria. Det innebär att det riskerar att underminera det som är EU:s stora styrka , nämligen den mjuka makten.Men här gäller det något annat, att ha en snabbinsatskapacitet för att kunna hjälpa till vid en jordbävning eller för att mycket snabbt kunna agera i en krissituation. Det är inte samma sak som att EU har ett gemensamt försvar. framtida säkerhet bygger på gemenskap och samverkan. Om det råder en stor och bred enighet i denna kammare. Vi har , fru talman, ägnat någon timme åt att diskutera internationell samverkan och bistånd. Det handlar om en insikt om att utveckling, fattigdomsbekämpning och säkerhet är något som vi bygger tillsammans med olika redskap, olika instrument, och att vi behöver ha möjlighet att spela på dem alla för att det ska fungera.Om det händer någonting långt borta måste vi vara beredda att göra insatser för att lösa konflikter, för att skapa fred eller till och med tvinga fram fred, om så skulle vara.Det handlar om insikten att där krig eller ofrihet råder skapas inte möjligheter för människor att nå utveckling, välstånd och en bättre framtid.Här har EU en central roll. ska verka för att göra EU till en global aktör. Även om detta råder det en bred samsyn här i kammaren, kan jag konstatera. EU:s roll i internationell krishantering har förstärkts markant under senare år.EU är i sig ett fredsprojekt som måste klara att ta ansvar för både civila och militära kris- och fredsfrämjande insatser inom EU, i närmiljön, men också utanför EU:s gränser.Det finns lärdomar av det som hände när före detta sönderföll, kriget i Kosovo och den etniska rensningen, som vi såg igen på vår kontinent. Det är inte långt borta, . Detta lärde oss att vi måste kunna göra någonting när det bränner till. Vi måste ha förmåga att själva släcka bränder. Vi kan inte lita på att det är någon annan, , som ska göra det i vårt ställe.Det är det som är grunden för snabbinsatsstyrkorna, för EU:s förmåga att gripa in när någon konflikt eskalerar, om freden hotas eller om det till och med är krig på platsen.Om snabbinsatsstyrkorna säger nog någon: Ja, men det är ett spår in i Nato. Jaha, tänker jag, är det därför som vi ser som en av våra medaktörer i denna snabbinsatsstyrka som vi sätter upp? Jag tror inte det.Vi har jobbat tillsammans, , , , och , i en tidigare insats och ska göra det nu igen, första halvåret 2011.Ja, men det kostar mycket, säger kanske någon. Det skulle kunna göra det, men det kostar naturligtvis oerhört mycket om freden skulle vara hotad, om kriget är ett faktum eller etnisk rensning på nytt sker i vår närmiljö. Det kostar också, och då måste vi naturligtvis vara beredda att göra insatser. De ska anpassas efter uppdragets natur och kunna gälla hela konfliktskalan. Så är det uttalat. Det finns också tydligt sagt från utskottets sida att vi förväntar oss en redovisning av kostnaderna om insatsen skulle bli aktuell.För militär våldsanvändning krävs samtycke från landet, där det är aktuellt. Det var därför som det inte var möjligt att gå in i eller , när vi diskuterade en NBG-insats där.Vi har naturligtvis också krav på auktorisation från säkerhetsrådet om det gäller annat än bara självförsvar. Och det ska naturligtvis vara i enlighet med folkrätten.Någon sade tidigare i debatten att världen ser annorlunda ut - jag tror att det var . Jag delar den uppfattningen. Världen ser annorlunda ut. Den har också krympt. Det som händer långt borta påverkar vår säkerhet här hemma och påverkar vår säkerhet inom EU. Då måste vi vara beredda att ställa upp och göra insatser för att bygga fred och säkerhet, utveckling och möjlighet.Jag tycker att det är bra med ett brett parlamentariskt stöd i kammaren för den insats som gäller från . Men det är också bra att vi markerar ansvar för när det gäller ett beslut om hur ska bidra till EU:s stridsgrupper efter 2011, såsom vi gör i detta betänkande.Jag noterar också den socialdemokratiska motionen i betänkandet om internationell samverkan, där man just markerar att man vill att EU ska stärka sin förmåga att bevara fred, förebygga konflikter och stärka internationell säkerhet. Man markerar att EU ska vara en global aktör och att EU:s kris- och konflikthanteringsförmåga också utanför EU:s gränser ska stärkas.Fru talman! Det finns gott hopp om att vi också ska hitta lösningar för tiden . Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. Frågan om Nordic Battlegroup har varit aktuell . Beslut om medverkan och om att man skulle vara ramnation för den nordiska stridsgruppen togs av 2004 på förslag av den dåvarande socialdemokratiska regeringen.Försvarsberedningen hade tidigare än så konstaterat att deltagandet i Nordic Battlegroup är centralt för omställningen av vårt militära försvar, från förrådsställt till insatsberett. , oavsett regering, har det dock funnits frågor om konceptet, förmågan och kostnaden.Den nu aktuella stridgruppen, NBG11, har regeringen ensidigt beslutat att sätta upp. Det menar vi socialdemokrater är ett felaktigt tillvägagångssätt. ska besluta om Försvarsmaktens förband, och NBG är där inget undantag.Vi socialdemokrater och betonar att det är viktigt att det är som beslutar om ett eventuellt deltagande i EU:s stridsgrupper och på vilket sätt det ska ske, inte minst med hänvisning till de politiska åtaganden visavi EU och övriga länder som ett beslut innebär samt de omfattande ekonomiska konsekvenserna.Vi menar att ordningen bör vara sådan att regeringen måste begära godkännande innan ett åtagande om deltagande i görs.Det är därför bra att det under det sammansatta utskottets beredning av frågan vuxit fram en majoritet för att regeringen ska återkomma till i frågan. Vi vidhåller vår kritik mot att tar ramansvar för den nordiska stridsgruppen 2011, men då beslutet är fattat accepterar vi det. Vi är även fortsatt kritiska mot att ska ha ramansvar för stridsgruppen 2014. Med tillkännagivandet att regeringen ska återkomma till i frågan väljer vi emellertid att invänta den processen innan frågan avgörs slutgiltigt.När det sedan gäller stridsgruppens koncept och kostnad finns det en hel del att tillägga. En genomförd granskning av visar att kostnaderna för NBG 2008 tredubblades i jämförelse med den information som getts till . De steg från 1 miljard till 4 miljarder, utan att kunnat finna att beslut för denna omfattande kostnadsfördyring tagits någonstans, inte av regering eller Försvarsmakten, än mindre av , som har uppgiften att fatta ett sådant beslut. Det bara flöt, helt enkelt. Det flöt helt utan kontroll.Det var telefonsamtal mellan tjänstemän i och på Högkvarteret som höll i gång denna historiska och helt okontrollerade miljardrullning. Ansvaret för detta faller naturligtvis ytterst tillbaka på regeringen, som har uppdraget att styra myndigheten. Det gick från 1 miljard till 4 miljarder utan ett enda protokollfört beslut, varken i regering eller i myndighet. lär återkomma i den frågan - tro mig!På samma sätt kan kritik också riktas mot konceptet. Det är som flera talare har påpekat fram till nu ett ej användbart koncept. Dessutom visade granskning att stridsgruppen, trots den historiska pengarullningen, inte klarade sin uppgift. Endast tre av de sex eskaleringssteg som man räknat med att man skulle kunna klara hade uppfyllts. Således blev det väldigt dyrt och långt ifrån tillräckligt bra.Regeringen redovisar att en insats bedöms kosta 1,1-1,. Dessa medel finns uppenbarligen inte i budgeten, utan regeringen räknar med att det ska hanteras med olika finansiella knep, och sedan ställs på nytt inför fullbordat faktum, så som man har gjort tidigare. Det är inte godtagbart. Regeringen bör därför skyndsamt återkomma till med en betydligt noggrannare redovisning av hur utgifterna för en insats ska finansieras och vilka konsekvenser det för med sig.Fru talman! Mot bakgrund av detta vill jag, som , yrka bifall till förslaget i betänkandet med hänvisning till det särskilda yttrande som Socialdemokraterna och har lämnat, där vi motiverar vårt ställningstagande i betänkandet.I detta anförande instämde , och (alla S) samt (MP) och (V).