· GY01FiU1 · 2010-12-08 09:03:19 — Men jag läste Socialdemokraternas valanalys. Där framhålls som den största prestationen i modern tid för Socialdemokraterna - vid sidan om saneringen av offentliga finanser, som man naturligtvis ska visa stor respekt för och framhålla betydelsen av - att man klarade fyraprocentsmålet för öppen arbetslöshet under några månader.Nu är vi på väg tillbaka mot den arbetslöshetsnivån - om vi tittar på AF:s, , och prognoser. Då beskrivs det, trots att det kombineras med väsentligt färre i förtidspension och sjukförsäkring, som att ingenting har hänt på svensk arbetsmarknad.Varför kan inte se att den svenska modellen, precis som i och förstärkt med en arbetslinje, fungerar bra? Arbetslinje i kombination med en väl fungerande arbetsmarknad är vägen till full sysselsättning. Det ska naturligtvis kombineras med aktiva åtgärder. Vi gör mer av detta än praktiskt taget alla andra länder. Det ska kombineras med efterfrågepolitik. Det är därför vi har satsat extra på kommuner och har vidtagit mer expansiva åtgärder än praktiskt taget alla andra länder.Kan du inte se, , att det är bra för att förstärka arbetslinjen? Kan inte de som jobbar åtminstone en gång få stå först i kön? Jag tänkte ställa en fråga till finansministern med anledning av den fortsatta oron i flera länder i vår omvärld.EU-kommissionen har lagt fram ett förslag om beskattning av finanssektorn som handlar om att införa dels en global skatt på finansiella transaktioner, dels en beskattning av finansiell verksamhet inom EU. Det är intressanta förslag att titta vidare på. Det behövs metoder för att beskatta finansiella transaktioner. Det skulle kunna bidra till att minska en osund spekulation. Det skulle kunna bidra till att finansiera offentliga budgetunderskott. Det skulle också kunna bidra som en viktig finansieringskälla till internationella klimatåtgärder.Finansministern har själv lyft fram vikten av att skattebetalarna inte ska finansiera de ekonomiska räddningspaketen. går in och ger stöd till flera länder, och då är det också viktigt att visa att man är beredd att hitta metoder för att långsiktigt minska riskerna i finanssektorn.Det kan diskuteras om just de här förslagen är de ultimata, och de måste så klart övervägas noga. Men faktum kvarstår: Vi måste lära oss av de kriser som vi varit i och ser i vår omvärld och runt omkring oss. Vi måste hitta verktyg för att minska riskerna i finanssektorn.I budgetpropositionen skriver regeringen att förhållandena på finansmarknaden precis innan den finansiella krisen utbröt var onormalt gynnsamma med riskpremier nedpressade till nivåer som inte var långsiktigt hållbara. Men det skrivs också att det nu finns kvarstående risker och att det finns skäl att vara fortsatt vaksam. Jag instämmer i de orden i finansplanen.Mot bakgrund av det skulle jag vilja fråga finansministern hur han ser på möjligheten att stödja förslag i den här riktningen och vad hållning blir gentemot kommissionens förslag. Låt mig åter uttrycka stor uppskattning av stora ansvarstagande i denna svåra tid för inte minst våra vänner i . Jag tycker att det är väldigt positivt att vi tillsammans kan ha breda lösningar över blockgränserna när det är möjligt.Mikaela pekar på ett avgörande problem. har - tillsammans med , och - en av största banksektorer. Den är stor, och den växer i snabb takt. Den är riskfylld helt enkelt därför att den jämfört med många andra länder är mer beroende av utländsk finansiering. Den tendensen har starkt förstärkts under krisen. Den är riskfylld därför att den är exponerad mot flera länder som har mycket stora obalanser i sin ekonomi. Jag tänker framför allt på de baltiska. Den är riskfylld därför att vi i haft en lång tendens av stigande belåning hos hushåll driven av högt uppdrivna marknadspriser. När kvadratmeterpriserna i börjar närma sig nivå är det klart att man måste ställa sig frågan om detta är uthålligt.Vi vet att detta har varit avgörande i och för att de ska få en mycket besvärlig utveckling i sin samhällsekonomi. Vi ser i och för sig att bank har kunnat sänka räntorna. Man har kunnat komma från ett underskott på till av bnp bortåt 2012. Där har man alltså sanerat och börjat städa i detta på ett bra sätt.Detta är tveklöst saker som vi måste fortsätta att diskutera. Det är svåra frågor, och vi ska inte sätta ned fötterna innan vi har pratat igenom det. Det kan röra sig om amorteringskrav, kassakrav på bankerna och finansiella aktivitetsskatter. Vi har till exempel en momsbefrielse för stora delar av banksektorn. Det finns en del andra saker man kan vara öppen för att diskutera där. Jag skulle naturligtvis med tydlighet kunna säga att det är mycket bättre om det lönar sig mer att arbeta än att spekulera. Jag tycker att det är bra och blir glad av att höra att finansministern är öppen för att titta på olika åtgärder för att långsiktigt kunna säkra en stabilitet. Man har gjort en del bra saker. Jag tycker också att det är bra när vi kan hitta breda samförståndslösningar i den här typen av frågor, som är så grundläggande och viktiga.Finansministern pekar på en hel del fortsatta risker i banksektorn och bostadssektorn. Jag skulle ändå vilja fråga om han kunde precisera något vad det gäller ytterligare behov inom just finanssektorn, de förslag som diskuteras om beskattning av finansiella transaktioner, regerings funderingar kring just de förslagen och hur man bemöter dem i processen inom EU och i andra samtal. Det skulle vara intressant med den fortsatta diskussionen. Sedan kan man fortsätta utan att man låser sig helt. Jag undrar hur ni ser på den möjligheten att på global nivå lösa den typen av problem och skapa en större stabilitet. Ja, det är viktigt att vi följer utvecklingen i svensk ekonomi noga. Med en tillväxt på , kraftig sysselsättningstillväxt och hög produktivitetstillväxt är det klart att det i den miljön finns risker för att vi drabbas av obalanser. Det är helt avgörande för att vi ska kunna ha en så låg ränta att vi pressar ned arbetslösheten, att vi är beredda att se vad som i övrigt behöver göras, för en låg ränta som behövs, för en stark efterfrågan, för att vi ska komma tillbaka till full sysselsättning.Då måste vi fundera på vilka andra åtgärder som kan vara nödvändiga för att säkra att vi inte får en överväxt banksektor som tynger sönder hela den svenska ekonomin.Vi måste dock respektera att det nu sker väldigt stora förändringar i den finansiella sektorn. De nya Baselreglerna kommer att innebära att det blir hårdare krav på bankerna. Det första steget måste naturligtvis vara att bankernas ägare nu säkrar att man kan ha en stark kapitalbas. Statsministern besökte i går , där man nu har infört kapitaltäckningskrav som ligger vida högre än de svenska för att säkra att man inte drabbas av den här typen av oro.Vi måste klara människors privatekonomi. Vi måste klara ett stigande investeringsbehov i näringslivet. Vi måste ha en banksektor som fungerar. Detta måste naturligtvis vägas av noga.Min hållning är att det inte ingår i mina arbetsuppgifter att stänga någon av de här dörrarna. Kassakrav som finns i lagstiftningen skulle kräva att bankerna höll större likviditetsreserver, amorteringskrav, förändringar av avdragsregler eller vad det nu kan röra sig om - alla dessa möjligheter ska vi hålla öppna. Detta gäller naturligtvis också eventuella förändringar för finansiell sektor. Jag tror inte på transaktionsskatter, men det finns en del på aktivitetssidan som man definitivt inte bör stänga dörren för.Låt oss föra den här diskussionen nu så att vi har tid att vidta åtgärder innan det blir för allvarligt. Låt oss väga av detta med hänsyn till ekonomins funktionssätt, människors privatekonomi och ett behov av goda investeringsförutsättningar. Jag vill också först och främst säga att jag blev väldigt glad över nyheten att ni hade kommit överens på skatteområdet inom EU-länderna om att man inte ska konkurrera skattemässigt. Det var en bra nyhet.Det jag framför allt vill prata om just nu är den växande barnfattigdomen i . Vi kan se att ungefär en miljon människor lever i relativ fattigdom i . är i farozonen, och bland de arbetslösa är det . Drygt en tiondel av två miljoner barn lever i fattigdom, och nästan hälften av dem lever under socialbidragsnormen. Det är framför allt barn med utländsk bakgrund, barn i storstädernas förorter och barn till ensamstående.Men ingen siffra är väl lika uppseendeväckande som den för barn till i utlandet födda föräldrar, där nästan hälften av alla barn lever under den relativa fattigdomsgränsen, det vill säga nästan vartannat barn. Bland svenskfödda föräldrar är det nästan vart tionde barn.Min gissning är att försämringarna i trygghetsförsäkringarna, framför allt sjukförsäkring och arbetslöshetsförsäkring, är bidragande orsaker till den växande barnfattigdomen. Om jag minns rätt har barnfattigdomen ökat med på fyra år.Vi vet dessutom att fattigdom är starkt kopplad till andra riskfaktorer. Det handlar om risk för dålig hälsa, fetma, diabetes, hjärt-kärlsjukdomar men också att man har kortare livslängd och har större risk att utsättas för våld. Barn som har erfarenhet av fattigdom får sämre utbildningsresultat, sämre boende, sämre kontakter med arbetsmarknaden och så vidare. Den PISA-undersökning som kom visar detta mycket tydligt.Rädda Barnen har länge efterfrågat en åtgärdsplan från regeringens sida för att möta det här med förslag om förbud mot vräkning av barnfamiljer, en avgiftsfri skola, stöd vid läxläsning och så vidare. Man har också begärt att regeringen ska analysera konsekvenserna av förändringarna i ekonomin och trygghetssystemen. Men ingenting händer. Jag skulle vilja fråga: Varför, finansministern? Låt mig börja med att beklaga att jag inte kan tacka för samarbete kring krispaketet för . Jag skulle vilja att vi försöker ta till oss att det sker en del förskjutningar på den sidan. Jag vill bara påpeka att det har skett en högst tydlig förändring av deras bankkrissanering. De är beredda att ta över och rekonstruera banker. Programmet har skjutits framåt, så att det kan fortgå även till 2015. Jag skulle tycka att det var en stor fördel om även kunde delta i ett brett samförstånd kring de frågorna.Barnfattigdom är naturligtvis ett mycket allvarligt problem. Alla vi som läser sammanställningar vet hur många sociala problem som kopplas ihop hos dem som sitter i en utsatthet och ett utanförskap. Ofta har man en situation där en kombination av socialbidrag, förtidspension och andra transfereringssystem med bostadsbidrag gör att det över huvud taget inte lönar sig att arbeta. Det finns fortfarande situationer där människor förlorar på att börja arbeta, där tröskeleffekterna ligger på över 100 procent.Det är naturligtvis en väldigt viktig del av ett fungerande familjeliv att man har möjlighet att gå till ett arbete, att det finns en fungerande familj som gör att man kan gå till skolan, att man har en hemmiljö som gör att man kan läsa läxor, att vi har sociala stödsystem som hjälper och ser människor i utsatta och svåra situationer.Men låt oss också komma ihåg att det är därför kärnlinjen i en politik som gör att vi öppnar samhället för alla måste handla om arbete. Det måste handla om kunskap, och måste för all del också handla om ordning och reda i offentliga finanser. Vi vet ju att de som är beroende av sociala stödsystem är de som drabbas hårdast vid nedskärningar. Jag vill också säga tack för att finansministern verkligen gjorde försök för att vi skulle komma överens om paketet för . Från valde vi att ansluta oss till irländska LO:s krav. Vi ansåg att de sociala konsekvenserna var alltför förödande i de förslag som fanns. Jag är också glad över att har ändrat sin inställning till att ta över banker på det sätt som finansministern tog upp.Jag vill sedan återgå till den ökande barnfattigdomen. Vi har sett en ökning av barnfattigdomen . Jag sade tidigare att om jag minns rätt är barnfattigdomen . Att leva i utsatthet och fattigdom får oerhörda konsekvenser i människors liv. Det påverkar självfallet också ens hälsa mycket.Beträffande det tar upp: Jag håller i grund och botten med om att jobb är helt avgörande för både samhällsutvecklingen och ekonomin i stort och självklart också för individerna.Men lever vi i ett samhälle där det är 370 000 fler arbetslösa än antalet jobb, och det är det grundläggande problemet. Man löser inte människors utsatthet och fattigdom genom att skära i trygghetsförsäkringarna, till exempel i a-kassan eller i sjukförsäkringen. I sjukförsäkringen har skurit rätt rejält för att kunna sänka skatterna framför allt för dem med höga inkomster.Det gäller att se att alla tyvärr inte kan få ett jobb. Vi får arbeta med och lägga fram konkreta förslag för att skapa jobb. Men måste vi ha ett omfattande skyddsnät runt samhället och individerna, och det är det ni har skurit rätt rejält i för att ha råd att sänka skatterna. Det får konsekvenser.Jag hörde inte att sade ett enda ord om att lägga fram ett förslag till åtgärdsplan och en analys utifrån barnens situation kring det som har hänt och de förändringar som ni har vidtagit, vilket vill se. Det beklagar jag djupt, och jag hoppas att kommer att ändra sig på den punkten. Låt mig gärna poängtera att det inte är för sent för att ansluta sig till den breda majoriteten i kring hanteringen av den finansiella krisen. Vi har tidigare haft samförstånd om både och . Det sker förändringar som jag tycker att även bör titta på.Beträffande barnfattigdom: När man tittar på de konkreta beskrivningarna av vad det handlar om är det viktigt att inse att det inte bara är en fråga om pengar - det är inte bara det som är nyckeln - utan det handlar också om frånvaron av fungerande familjer, alkoholmissbruk, andra former av missbruk, familjevåld och oordning i familjelivet som gör att barn inte får den trygghet som de förtjänar.Det handlar också om arbete. Det finns områden och grupper i som har en mycket svag förankring på arbetsmarknaden. Lever en familj i en utanförskapskultur där få människor i närheten arbetar, då är det klart att det påverkar hur hela normsystemet ser ut.Det handlar om kunskap. Det är inte lätt att läsa på vare sig högstadium eller gymnasium om familjelivet inte fungerar. Har barnen föräldrar med alkoholmissbruk eller bekymmer med familjevåld är det klart att det påverkar barnens förmåga att tillgodogöra sig skolutbildningen. Därför är det bredare former som behövs.Arbetslinjen är en nyckel i detta. När man tittar på de samlade bedömningar av trygghetsförsäkringar som görs från till exempel sida ser man att fortsatt ger människor med svag arbetsmarknadsförankring och lägre utbildning en väldigt hög tröskel in på arbetsmarknaden, en av de högsta. Det har förbättrats genom jobbskatteavdraget, men det är fortsatt mycket höga trösklar. Men vi ska naturligtvis göra också annat. Vi har förstärkt flerbarnstilläggen, och vi har höjt barndelen i bostadsbidragen. Men vi kan inte komma ifrån att vi måste fortsätta att förstärka arbetslinjen. har i sitt inledningsanförande talat om tillväxt, risker och jobb. Arbetslinjen är ju paradlinje . Jag tycker att samtliga områdena är viktiga och intressanta att analysera och diskutera. Men jag tänker fokusera på arbetslinjen och jobben. Det var ju jobben som regeringen gick till val , och det var jobben som regeringen gick till val på även i det senaste valet, år 2010.Jag har roat mig med att titta på lite nyckeltal vad gäller jobben. hade vi 500 000 människor inskrivna i Arbetsförmedlingen. Senast jag tittade hade vi över 700 000 inskrivna i Arbetsförmedlingen.Vi kan titta på sysselsättningsgraden jämfört med , det vill säga att hade en sysselsättningsgrad som var mycket högre än i genomsnitt. Den låg på och hade minskat till år 2009.Den svenska årsarbetstiden ligger bland lägsta. Socialbidragen har ökat med mellan samtliga år som regeringen har haft makten.Man har skapat 100 000 nya jobb, men befolkningen har växt med 290 000 människor.Jag skulle därför vilja fråga hur han ser på sin egen politik. Tycker han själv att den är lyckad? Hur ska man på ett effektivt sätt göra något åt utanförskapet på en miljon människor? Låt oss komma ihåg att vi låg på uppemot en och en halv miljon människor som var beroende av olika transfereringssystem. De bedömningar som vi gör nu är att vi bortåt 2014 kommer att ligga runt 750 000. I så fall har vi nära nog halverat antalet personer som är beroende av olika transfereringssystem.Det är självklart att det är lång väg tillbaka till full sysselsättning. Vi ska göra allt vad vi kan för att förstärka det.Men låt mig också konstatera att ekonomiska politik inte går ihop. Den är inte ett fungerande alternativ. Man har som huvudlinje att man ska minska invandringen . Det är klart att dagens integrationspolitik har fört med sig stora kostnader. Det kan handla om 30, 40 eller till och med . Det beror på att de som kommer till ofta arbetar mindre och i större utsträckning riskerar att fastna i utanförskap.Då är huvudsvaret i fråga om en fungerande integrationspolitik arbetslinjen - att det lönar sig att arbeta, av vi har grindvakter mot utanförskap, att vi ger alla som kommer hit bra språkundervisning och att vi öppnar vägarna in på arbetsmarknaden. Det är nyckeln.Att minska invandringen är nära nog omöjligt, med de internationella konventioner som vi har skrivit på. Därtill skulle det inte ge någon minskning av kostnaderna som står i proportion till de siffror som vi talade om, eftersom de allra flesta som befinner sig här och är för lite på arbetsmarknaden inte försvinner med mindre än att börjar utvisa människor.När likt Socialdemokraterna vill försvaga arbetslinjen genom att återgå till gamla tiders bidragspolitik ökar också integrationspolitiken, och då ökar riskerna för att människor fastnar utanför arbetsmarknaden. Det är det som är det grundläggande problemet med politik. Det finns kostnader för integrationspolitiken. Men låt oss då förstärka arbetslinjen så att alla som kommer hit kan arbeta och försörja sig! Svaret jag får här från är att han har minskat antalet bidragsberoende. Det är givetvis bra att antalet bidragsberoende minskas, men man måste också ge dem jobb.Som jag tidigare påtalat hade vi 500 000 människor inskrivna . har vi 700 000 människor inskrivna. Vi har skapat 100 000 nya jobb i det här landet under den senaste mandatperioden. Men befolkningen har växt med 290 000 personer. svar är att vi ska integrera människorna. Men hur integrerar vi dem? Jo, enligt regeringen ska vi skapa instegsjobb, jobbcoacher och lotsar - åtgärder för sammanlagt 1 ½ miljard.Vilka effekter ger då det här? Ja, är fortfarande arbetslösa efter åtgärden med instegsjobb. Jag har bett , , att kolla vilka effekterna blir av sådana här satsningar på olika anställningsformer. Enligt har vi en undanträngningseffekt på när det gäller de olika integrationsinsatser som regeringen genomför.Sett till framtiden räknar man i SCB:s långtidsprognos med ett fortsatt utanförskap för en miljon människor ända fram . Jag skulle vilja säga att regeringens åtgärder faktiskt inte fungerar, så jag blir väldigt glad den dagen jag får stå här i kammaren och får höra säga: Den invandringspolitik vi har bedrivit har inte fungerat. Vi ska se över den.Det är möjligt att man närmar sig vår politik som är den enda politiken som kan lösa problemet. Tar vi emot fler människor än vi kan skapa sysselsättning åt skapar vi ett utanförskap. Vi upprätthåller alltså utanförskapet och permanentar detsamma. Låt oss konstatera att Arbetsförmedlingen gör bedömningen att sysselsättningen nu stiger med 150 000. Låt oss notera att på många lågkonjunkturer går i ett tidigt skede och med en stigande sysselsättning ur en lågkonjunktur. Jämfört med praktiskt taget alla industriländer stiger sysselsättningen i , medan den fortfarande faller i nästan alla andra industriländer. Det här beror på att vi har kunnat föra en aktiv krispolitik och på att vi har kunnat förstärka arbetslinjen under krisen. Det är klart att arbetslinjen också är min syn på integration - det råder ingen tvekan om det. Jag tror att en fungerande integrationspolitik bygger på kunskap, på att vi underlättar för dem som kommer hit att lära sig svenska språket och att få en förankring i det svenska samhället, liksom på att vi blir tydliga med ansvarstagandet för egen försörjning så att människor inte varaktigt stannar utanför arbetsmarknaden i olika transfereringssystem och på att vi öppnar vägar in på arbetsmarknaden.Alla åtgärder av den typen har undanträngningseffekter - det råder ingen tvekan om det - men det är alltid bättre att underlätta för människor att vara i arbete än att de fastnar i en misslyckad integrationspolitik. Företagsamhet är naturligtvis en självklar del i politiken för en arbetslinje. Här finns en stor skiljelinje. Vi tror inte att man kan lösa problemet genom att stänga gränser eller minska invandringen . Vi tror i stället att man ska lösa problemet genom att alla som kommer till får en chans att försörja sig genom eget arbete.Sverigedemokraterna är ett parti som före valet sade - det sade både och - att man inte skulle vara ett parti som skapade osäkerhet för . Man skulle vara ett ansvarstagande parti som följde de normala spelreglerna. väcks det frågor i mediekommentarer om att man tänker agera ungefär så som Ny demokrati gjorde, med en väldig osäkerhet som följd för den svenska ekonomin och med stora kostnader i termer av osäkerhet och oro. Jag skulle gärna vilja höra om syn på detta. Är precis som Ny demokrati ett parti för osäkerhet och instabilitet, eller är man beredd att agera enligt de normala spelregler vi har för riksdag och parlamentarism? är ett fantastiskt land, och har bättre utgångspunkter än många andra länder när det gäller att växa och att öka jämlikheten. De utgångspunkterna är också det som gör att , trots att vi drabbats hårdare av finanskrisen än jämförbara länder, klarat sig hyggligt. Vi har haft en stabil ekonomi, och vi har haft ordning och reda. Vi har en fungerande arbetsmarknadspolitik och håller ihop. Vi bryr oss om varandra i det här landet. Det är djupt förankrat i svenskarnas syn på varandra och på svensk politik.Därför blir jag väldigt orolig när jag ser hur detta håller på att luckras upp, hur håller på att gå i en helt annan riktning. Vi har haft av generella nedsättningar när det gäller socialavgifterna för unga på arbetsmarknaden. En utsmetning av ett bidrag till den företagare som har en ung anställd stöder inte unga att komma in på arbetsmarknaden och rustar inte unga för att bli starka och kunna gå vidare. Det här är ett slöseri med resurser.Jag blir orolig när jag ser att vi har olika skattetabeller beroende på vilken källa inkomsten kommer från. Om jag är föräldraledig eller om jag är pensionär eller lönearbetare - också lönearbetare som har passerat - betalar jag olika skatt. Det är inte ett transparent och enkelt skattesystem.Jag blir orolig när jag ser den djungel av nedsättningar och avdrag som finns framför allt på konsumtionsskattesidan. Man har rätt till skatterabatt för att någon klipper gräsmattan men inte för att den personen klipper häcken - eller om det nu är tvärtom; det är svårt att komma ihåg hur det är. Syftet är att pressa ned skatterna. Det stimulerar inte till tillväxt. Ingen tidigarelägger sina städinvesteringar för att på så sätt kunna motverka konjunkturnedgångar. Ett ROT-avdrag däremot stimulerar till tidigareläggning av investeringar i nödvändig restaurering och uppbyggnad beträffande boendet. Det skulle kunna göras mycket bättre. I den rödgröna skuggbudgeten föreslår vi ett utvidgat ROT-avdrag som också omfattar flerfamiljshus. Vi har också ett tydligare miljöperspektiv på boendet.Vänner, ärligt talat: Jag senarelägger ofta mina städningar. Men jag kommer inte att tidigarelägga dem därför att jag får en skatterabatt på dem.Vi ser nu ett där arbetslösheten fortsätter att vara hög. Vi har en arbetslöshet som är fullständigt oanständig i ett svenskt perspektiv. Vad säger då regeringen i budgetpropositionen?