bet · GY01SfU1 · 2010-12-09 00:00:00 — Utskottet noterar att genom bildandet av Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) har en oberoende tillsyn över socialförsäkringsområdet införts, som är nödvändig för att medborgarna ska kunna känna tilltro till att socialförsäkringen hanteras rättssäkert och effektivt. Sjukfrånvaron och kostnaderna för denna har varit ett stort bekymmer. En av de viktigaste uppgifterna för regeringen vid regeringstillträdet var därför att minska det omfattande utanförskapet, som till stor del bestod i sjukfrånvaro och inte minst drabbade unga kvinnor. Starkt bidragande till denna utveckling var en passiv sjukskrivningsprocess. För att bryta denna utveckling har den tidigare passiviteten ersatts med aktiva åtgärder. En sjukförsäkring har införts som präglas av tidiga och aktiva insatser, vilka syftar till en återgång i arbete. ISF presenterade en första utvärdering av det nya regelverket i rapporten på sjukskrivningstiderna (Rapport 20101). Förändringarna av sjukskrivningstiderna jämförs med motsvarande förändringar föregående år. Huvudslutsatsen är att regeländringarna har haft en statistiskt signifikant om än begränsad effekt på sjukskrivningstiderna. Prövningen dag 181 har lett till att sjukskrivna har börjat arbeta igen. Prövningen dag 91 leder också till att fler börjar arbeta, men den effekten är inte lika stor och innebär framför allt deltidsarbete. ISF tolkar resultaten som att det är själva tidsgränserna i sig som har en gynnsam inverkan på vissa försäkrades benägenhet att gå tillbaka till arbete. Även bedömer att regeringens sjukförsäkringsreform lett till att sjukfrånvaron fortsätter att minska (Finanspolitiska rådets rapport ). Rådet pekar på forskningsstöd för att reformerna både stärker drivkrafterna till arbete och ökar möjligheterna att arbeta. Rådet anser också att rehabiliteringskedjan tillämpas enligt intentionerna och att övergången från sjukförsäkringen till arbetsmarknadspolitiken skett på ett bra sätt. Emellertid är kritiskt till regeringens genomförande av reformen. minskade ohälsotalet från 35,8 . Minskningen gällde lika mycket sjukfallsvolymen som volymen sjuk- och aktivitetsersättning. En enhet i ohälsotalet motsvarar 16 000 helårsarbetskrafter. Ohälsotalets minskning t.o.m. motsvarar därmed 80 000 helårsarbetskrafter. De regionala skillnaderna i sjukfrånvaron har minskat. Andelen sjukfall i , mätt enligt arbetskraftsundersökningarna (), har successivt sjunkit och ligger nu på samma nivå som EU-genomsnittet. Utskottet konstaterar att sjukförsäkringsreformen har bidragit till den minskade sjukfrånvaron. Rehabiliteringskedjan är, som regeringen också påtalar, en av förklaringarna till att sjukfallen blir kortare. Den grundläggande inriktningen på reformarbetet under den föregående mandatperioden var att stärka arbetslinjen. Med denna utgångspunkt har åtgärder vidtagits för att förkorta sjukskrivningstiderna och genom tidiga och aktiva insatser stödja återgång i arbete. Sammantaget bedömer regeringen att syftet med sjukförsäkringsreformen är på god väg att uppfyllas. Som socialförsäkringsministern har formulerat det blir hälften så många sjukskrivna hälften så länge, de regionala skillnaderna är nästan helt borta och sambandet mellan lokal arbetslöshet och sjukskrivningar har försvunnit. Förutsägbarheten i sjukskrivningsprocessen har ökat. Såväl som andra berörda aktörer som den enskilde, arbetsgivaren och hälso- och sjukvården har blivit mer aktiva för att nödvändiga insatser ska göras inom ramen för tidsgränserna. Genom den s.k. sjukskrivningsmiljarden och med hjälp av det försäkringsmedicinska beslutsstödet har tidiga insatser kunnat främjas. Den medicinska rehabiliteringen har förstärkts genom den s.k. rehabiliteringsgarantin. Samarbetet mellan och Arbetsförmedlingen respektive hälso- och sjukvården har förbättrats. Arbetslivsintroduktion har införts i syfte att öka möjligheterna till arbete för personer som har fått maximalt antal ersättningsdagar i sjukförsäkringen. Även konstaterar i redogörelsen till att införandet av rehabiliteringskedjan har ökat förutsägbarheten i sjukförsäkringen och lett till en mer aktiv sjukskrivningsprocess med tidiga insatser. Sjukförsäkringsreformen har också uppmärksammats av , som bl.a. konstaterar att reformen innebär stora steg i rätt riktning och att lyckats bryta den negativa trenden med omfattande utanförskap på grund av hög sjukfrånvaro. I granskning anges emellertid att införandet av de nya reglerna inom sjukförsäkringen har fungerat mindre väl. Granskningen visar att handläggare har haft svårt att tillämpa de nya reglerna på grund av en alltför att förbereda sig och ett komplicerat regelverk. pekar på oklara begrepp som varit svåra att tolka. Bristerna i hanteringen har ökat riskerna för att man inom inte tillämpar reglerna enhetligt och att enskilda kommit att behandlas olika. understryker vikten av att regeringen vid större förändringar ser till att de tillämpande myndigheterna ges tillräcklig tid att på ett samlat sätt genomföra förberedelsearbetet. Vidare, framför , är det viktigt att de begrepp i regelverket som handläggarna har att tillämpa i så hög grad som möjligt är definierade i förarbeten eller i andra dokument. Av styrelses redogörelse, liksom av propositionen, framgår att det finns brister som måste rättas till. Även om sjukfrånvaron generellt minskar kraftigt kvarstår att kvinnor är sjukskrivna i större utsträckning än män. Regeringen har konstaterat att kunskaperna om kvinnors sjukfrånvaro och rehabilitering har varit bristfällig och lämnat ett uppdrag till ISF att utifrån ett genderperspektiv granska beslutsprocessen vid prövning av arbetsskada. Vidare finns brister i beslutsunderlagen för bedömning av rätten till sjukpenning. har under föregående gjort ett tillkännagivande med den innebörden att regeringen bör ta initiativ till en översyn av hantering av underlag inför beslut om sjukpenning (framst. 2009/10:RRS4, bet. 2009/10:SfU7, rskr. 2009/10:103). framhåller i sin nu behandlade redogörelse att det finns brister även i hantering av ärenden, vilka är orsakade av alltför kort förberedelsetid vad gäller tillämpningen av de nya bestämmelserna samt ett komplicerat regelverk. Utskottet anser i likhet med regeringen att det är viktigt att säkerställa att avsikterna med sjukförsäkringsreformen upprätthålls, exempelvis att den som är svårt sjuk och inte kan arbeta ska kunna få ersättning, som reformen ska öka drivkrafterna och stödet till dem som kan komma tillbaka i arbete. Som framkommit kan stora förändringar leda till att enskilda drabbas av orimliga och icke avsedda konsekvenser. Utskottet understryker vikten av att regeringen fortsätter att följa utvecklingen i detta avseende och välkomnar regeringens avsikt att i närtid se över om regelverken och deras tillämpning har fått icke avsedda konsekvenser för enskilda individer. Socialförsäkringsministern redogjorde inför utskottet för den interdepartementala översyn av sjukförsäkringssystemet som pågår just . , , och berörda myndigheter deltar i översynen. Av redogörelsen framgick att de frågor som arbetet framför allt är inriktat på är tidigare sjukskrivna personers övergång till Arbetsförmedlingen, oklarheter i myndigheternas tolkning av bestämmelserna i sjukförsäkringen, det faktum att antalet unga som får aktivitetsersättning ökar samt behovet av att stärka förtroendet för sjukförsäkringssystemet. Socialförsäkringsministern uppgav att förslag till lösningar kunde väntas . Redan nu har tagit beslut om en ändrad ledningsform för . byter ledningsform från styrelse till insynsråd. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att en enrådighetsmyndighet med insynsråd stärker den operativa ledningens ansvar i det fortsatta utvecklingsarbetet. Som redan nämnts har regeringen tillsatt en parlamentarisk kommitté med uppdrag att se över de allmänna försäkringarna vid sjukdom och arbetslöshet. Kommittén ska överväga förändringar som kan leda till mer hållbara sjuk- och arbetslöshetsförsäkringar. De förändringar som kan bli aktuella ska även bidra till långsiktigt ökad sysselsättning och därmed hållbara statsfinanser. Kommitténs arbete ska slutredovisas . Utskottets uppfattning är att resultatet av den parlamentariska socialförsäkringsutredningens arbete ska avvaktas innan mer grundläggande förändringar i sjukförsäkringen genomförs, som t.ex. en eventuell ny sjukförsäkringsreform, avskaffande av rehabiliteringskedjans tidsgränser och en höjning av taket i sjukförsäkringen. Andra förändringar i sjukförsäkringen även om de kan vara brådskande att genomföra behöver utredas och därför bör den pågående interdepartementala översynen av sjukförsäkringen avvaktas. Av anslaget för sjukpenning får användas för samverkan och finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet. Regeringen avser att fortsätta den redan inledda utvecklingen av företagshälsovården och har för detta avsatt . Syftet är att göra det förmånligare för arbetsgivare att hjälpa arbetstagare att återgå i arbete genom tidiga och anpassade insatser vid sjukfrånvaron. Regeringen har även avsatt till rehabiliteringsgarantin. Utskottet tillstyrker de lagändringar som regeringen föreslår vad gäller rätten till sjukpenning för arbetslösa. Mot bakgrund av det anförda tillstyrker utskottet även regeringens förslag dels till medelsanvisning till anslaget, dels till bemyndigande för regeringen att ingå ekonomiska förpliktelser. Därmed avstyrker utskottet motionsyrkandena Fi230 yrkande 11, Sf347 yrkandena 12, Sf372, Sf361 yrkandena 12, Sf208, Sf214, Sf220, Sf228, Sf231 (delvis), Sf297, Sf298, Sf304, Sf318, Sf323, Sf334, Sf347, yrkande 2, Sf353 (delvis), Sf364, Sf367 yrkandena 12 och 45 och 8, Sf376, Sf1 och Sf2 yrkande 1. Utskottet ser inte skäl att ställa sig bakom initiativ om genomförande av projekt på nationell nivå i syfte att förändra attityderna till sjukförsäkringen och rätt att kräva avstämningsmöten. Utskottet avstyrker därför även motionerna Sf206 och Sf2 yrkande 2. Utskottet, som i övrigt utgår från att regeringen och beaktar slutsatserna av granskning, föreslår att lägger redogörelsen till handlingarna. Sjukdomsbegreppet vid operativa ingrepp har analyserats av (SOU 2009:89). Utredningens förslag är att rätten till ersättning i form av sjuklön och sjukpenning vid plastikkirurgiska operationer endast ska omfatta rekonstruktiv kirurgi orsakad av medfödda deformiteter, utvecklingsrubbningar, trauma, infektion eller sjukdom. Förslaget bereds inom . Utskottet anser att regeringens beredning av frågan ska avvaktas och avstyrker därmed motion Sf204. Vad gäller frågan om minskat sjuklöneansvar för mindre företag kommer sjuklönesystemets effekter för småföretagare att utredas inom ramen för den parlamentariska socialförsäkringsutredningen om de allmänna försäkringarna vid sjukdom och arbetslöshet. För att göra det mindre riskfyllt för företag att anställa har ett generellt högkostnadsskydd avseende sjuklönekostnader för arbetsgivare införts (prop. 2009/10:120, bet. 2009/10:SfU15, rskr. 2009/10:276). Högkostnadsskyddet, som trädde i kraft , ger arbetsgivare möjlighet att få ersättning för sjuklönekostnader som överstiger sjuklönekostnadernas genomsnittliga andel av lönekostnaderna för samtliga arbetsgivare. Utskottet anser inte att det nu är aktuellt med en annan översyn av reglerna än den som redan pågår. Motionerna Sf248 och Sf255 avstyrks därmed. lämnade i sitt slutbetänkande (SOU 2000:121) ett förslag (s. 169 f.) om att partiell ersättning ska kunna betalas ut efter en individuell prövning, dock med lägst . Förslaget bedömdes emellertid få konsekvenser för en rad andra system, och en förutsättning för genomförandet var enligt utredningen att de berörda systemens villkor harmoniseras i samband med att utredningens förslag genomförs. Utskottet har i betänkande 2009/10:SfU1, i samband med behandlingen av liknande motionsyrkanden, hänvisat till tidigare uttalanden där utskottet har förklarat att det ser positivt på en ökad flexibilitet av ersättningsnivåerna men har förståelse för frågans komplexitet. Införande av flexibla ersättningsnivåer innebär att långtgående förändringar måste göras även i andra ersättningssystem, och en sådan förändring kan enligt utskottet inte ske utan ett omfattande underlag. Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan. Utskottet noterar att fr.o.m. gäller särskilda regler för personer som har beviljats rätt till en icke tidsbegränsad sjukersättning enligt de regler som gällde före . De särskilda reglerna innebär bl.a. att vid återgång i arbete ska sjukersättningen minskas med hänsyn till en s.k. reduceringsinkomst enligt ett system med steglös avräkning. Utskottet, som förutsätter att frågan om flexibla ersättningsnivåer i övrigt kommer att behandlas av den parlamentariska socialförsäkringsutredningen om de allmänna försäkringarna vid sjukdom och arbetslöshet, avstyrker motionerna Sf223 och Sf336. Sjukpenning i samband med arbetslöshet Propositionen innehåller bl.a. förslag om ändring i socialförsäkringsbalken. Ändringen innebär att sjukpenning ska kunna lämnas till en arbetslös i en sjukperiod, om det skulle framstå som oskäligt att begära att den försäkrade ska anmäla sig som arbetssökande hos den offentliga arbetsförmedlingen samt vara beredd att ta ett erbjudet arbete i en omfattning som svarar mot den bestämda sjukpenninggrundande inkomsten. Utskottet, som ovan tillstyrkt lagförslaget, anser att den brist som påtalas i motion Sf227 redan är avhjälpt och avstyrker därmed motionen. Sjukförsäkringen kan stödja omställning m.m. genom rehabiliteringspenningen. Den kan bl.a. betalas ut vid yrkesinriktade studier. gäller att den som uppbär sjuk- eller aktivitetsersättning även kan ha förmånen vilande vid studier. Utskottet noterar även att fr.o.m. har den som har beviljats icke tidsbegränsad sjukersättning enligt regler som gällde före möjlighet att studera med bibehållen sjukersättning, dvs. att denna inte kommer att omprövas. Frågan om omställning till nytt arbete för den som är sjukskriven diskuteras i betänkande (SOU 2006:86 s. 104). Utskottet förutsätter att frågan kommer att behandlas i den parlamentariska socialförsäkringsutredningen. Utskottet avstyrker med anledning av det ovan anförda motionerna Sf275 och Sf367 yrkande 6. Av betänkande (SOU 2006:86 s. 104) framgår att rehabiliteringen av personer med ersättning från sjukförsäkringen har fungerat dåligt. Detta innebär belastningar på den enskilde i form av utanförskap och på sjukförsäkringen i form av kostnader. I betänkandet anges bl.a. att alldeles för många upplever sig ha hamnat mellan stolarna och att de inte fått det stöd de förväntat sig. Uppdragen till de inblandade aktörerna är både otydliga och ologiska. I synnerhet för mindre arbetsgivare och för är det oftast omöjligt att leva upp till de förväntningar som finns. Otydligheten leder också till att samverkan och samordning förvandlas till förhandlingar om vem som ska betala för vad. Det har krävts kraftfulla åtgärder för att förnya, stärka och utveckla rehabiliteringsverksamheten. Som utskottet konstaterat ovan har en stor del av regeringens satsningar, t.ex. införandet av en reformerad sjukskrivningsprocess, syftat till att motverka alltför långa sjukskrivningar och få till stånd tidiga och aktiva insatser. I syfte att förstärka den medicinska rehabiliteringen har regeringen infört en rehabiliteringsgaranti inom hälso- och sjukvården. Avsikten med rehabiliteringsgarantin är också att stärka den enskildes ställning i rehabiliteringsarbetet. har avsatts för rehabiliteringsgarantin. Erfarenheterna av de åtgärder som vidtagits för att förstärka hälso- och sjukvårdens medverkan i sjukskrivningsprocessen, bl.a. rehabiliteringsgarantin, är goda. Regeringens avsikt är också att den inledda utvecklingen av företagshälsovården bör fortsätta och har avsatt för detta. Regeringen menar att företagshälsovården genom sin närhet till arbetsmarknaden har särskilda möjligheter att spela en positiv roll för en god arbetsmiljö och för att åstadkomma tidiga aktiva insatser på arbetsplatsen. Regeringen har beslutat om att inrätta en kommitté (dir. 2009:131) med uppdrag att stötta och bistå regeringen i frågor med koppling till rehabiliteringsområdet. Kommittén ska vid behov lämna förslag på hur medicinsk och arbetslivsinriktad rehabilitering kan förstärkas under sjukskrivningsprocessen. Kommittén, som benämns , ska lämna förslag till utformningen av en kommande överenskommelse om rehabiliteringsgaranti efter 2010. En slutredovisning av kommitténs uppdrag inklusive förslag om hur ett fortsatt stöd till regeringen i rehabiliteringsfrågor bör utformas ska redovisas . Utskottet konstaterar att regeringen genom olika åtgärder förnyar, stärker och utvecklar rehabiliteringen och finner därför inte skäl att ställa sig bakom förslag till riksdagsinitiativ som innebär att regeringen ska vidta ytterligare åtgärder. Utskottet avstyrker därmed motionerna Sf220, Sf231 (delvis), Sf330, Sf336, Sf367 yrkandena 3, 9 och 10. Utskottet ser inte heller skäl att ställa sig bakom initiativ angående inrättandet av en rehabiliteringsfond eller en rehabiliteringsmyndighet. Utskottet avstyrker därmed även motionerna Sf367 yrkande 7 och Sf369. Enligt arbetsmiljölagen (1977:1160) ska arbetsförhållandena anpassas till människors olika förutsättningar i fysiskt och psykiskt avseende (2 kap. 1 § andra stycket). Arbetsgivaren ska vidare se till att det i hans eller hennes verksamhet finns en på lämpligt sätt organiserad arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet för fullgörande av de uppgifter som arbetsgivaren har enligt arbetsmiljölagen och 22 kap. AFL. Fram till gällde enligt 22 kap. 3 § AFL att en arbetsgivare i samråd med den försäkrade skulle svara för att dennes behov av rehabilitering klarlades och att de åtgärder vidtogs som behövdes för en effektiv rehabilitering. Arbetsgivaren skulle enligt bestämmelserna påbörja en rehabiliteringsutredning när den försäkrade till följd av sjukdom hade varit helt eller delvis frånvarande från arbetet i följd. upphävdes emellertid ovan nämnda bestämmelse och från det datumet ska arbetsgivaren i stället, efter samråd med den försäkrade, lämna de upplysningar till som behövs för att den försäkrades behov av rehabilitering ska kunna klarläggas och även i övrigt medverka därtill (prop. 2006/07:59, bet. 2006/07:SfU9, rskr. 2006/07:158). Vid beredningen av regeringens förslag till ovan nämnda lagändring uppgav utskottet bl.a. att den tidigare ordningen inte gett avsedda resultat och att det vid en offentlig utfrågning om sjukskrivningsprocessen framkommit att framför allt de mindre arbetsgivarna hade svårt att hantera rehabiliteringsutredningen av anställda som var långtidssjukskrivna. Detta berodde bl.a. på bristande resurser och på det förhållandet att arbetsgivaren för det mesta inte kände till den diagnos som föranlett sjukskrivningen. Även i propositionen framhölls arbetsgivarnas brist på information och kompetens när det gällde att bedöma om och när det är lämpligt att sätta in rehabiliteringsåtgärder. Arbetsgivarens ansvar enligt AFL för rehabiliteringsutredningar har således upphört, och utskottet ser inte skäl att återigen införa ett sådant ansvar och avstyrker därmed motion Sf353 (delvis). Utskottet noterar även att fr.o.m. ska kunna begära att en försäkrad lämnar ett utlåtande av sin arbetsgivare till med uppgift om de möjligheter som finns på arbetsplatsen att ta till vara hans eller hennes arbetsförmåga, t.ex. genom omplacering hos arbetsgivaren eller anpassning av arbetsplatsen. Utskottet är inte berett att föreslå en utvidgning i övrigt av arbetsgivarens rehabiliteringsansvar och avstyrker därmed motion Sf351. Samverkan och finansiell samordning Den reformerade sjukskrivningsprocessen ställer krav på ett väl fungerande samarbete mellan berörda aktörer. För att få fler personer att återgå i arbete bedrivs rehabiliteringsinsatser i samverkan mellan och andra aktörer inom rehabiliteringsområdet. De aktiviteter som finansierats med samverkansmedel är tvåpartssamverkan med finansiell samordning mellan och hälso- och sjukvården, nationell handlingsplanssamverkan mellan , fyrpartssamverkan genom samordningsförbund mellan , Arbetsförmedlingen, hälso- och sjukvården samt kommuner, alternativa insatser för långtidssjukskrivna och uppdrag till om sociala företag. Ovan nämnda fyrpartssamverkan, som regleras av lagen (2003:1210) om finansiell samverkan, får inom ett samordningsområde bedrivas mellan , Arbetsförmedlingen, kommun och landsting i syfte att uppnå en effektiv resursanvändning. Insatserna inom den finansiella samordningen ska avse individer som är i behov av samordnade rehabiliteringsinsatser och ska syfta till att dessa uppnår eller förbättrar sin förmåga att utföra förvärvsarbete. Verksamheten med finansiell samordning bedrivs av ett för detta ändamål särskilt bildat samordningsförbund i vilket de samverkande parterna är medlemmar. Av den nationella handlingsplanen för samarbetet mellan och Arbetsförmedlingen för stöd till återgång i arbete framgår att samverkansarbetet ska bedrivas i team kring en person där en personlig handläggare på och en arbetsförmedlare arbetar tillsammans för att stödja individen. Den personliga handläggaren och arbetsförmedlaren har ett gemensamt ansvar för att nå måluppfyllelse både på individnivå och på samverkansnivå. Av handlingsplanen framgår även att prioriterade målgrupper för samverkansarbetet är dels unga sjukskrivna eller unga med aktivitetsersättning, dels personer vars dagar med sjukpenning eller tid med sjukersättning är på väg att ta slut. Av anslaget för sjukpenning får användas för samverkan och finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet. användes totalt för dessa ändamål, vilket motsvarade de tillgängliga medlen. beräknas de totala kostnaderna uppgå till ca . Tillgängliga medel bedöms förbrukas i sin helhet. beräknas tillgängliga medel uppgå till . Emellertid framgår det att av de medel som avsatts för företagshälsovården och rehabiliteringsgarantin, totalt , kommer att bidra till att finansiera arbetet för att främja en ökad rehabilitering som sker inom ramen för samverkan och finansiell samordning. Enligt utskottets bedömning kommer den reformerade sjukskrivningsprocessen och ändrade regler för sjukersättning att medföra ett behov av en ökad samverkan mellan och olika aktörer, framför allt Arbetsförmedlingen. Regeringens uppfattning är att samarbetet mellan och Arbetsförmedlingen har utvecklats positivt . Regeringen bedömer att de samlade aktiva åtgärder som vidtagits inom ramen för dessa s.k. samverkansmedel har bidragit till att förebygga och minska det samlade utanförskapet och till att minska utgifterna för trygghetssystemet. Utskottet noterar att regeringen, med anledning av den nya sjukskrivningsprocessen, avser att ge och Arbetsförmedlingen i uppdrag att analysera hur det fortsatta samarbetet bör utformas inom ramen för tillgängliga resurser. Utskottet välkomnar detta. Utskottet vill även understryka vikten av att man tar till vara och vidareutvecklar de erfarenheter som man fått genom samverkansarbetet. Utskottet betonar, i likhet med vad framför i sin redogörelse till 2010/11:RRS3, vikten av att regeringen fortsätter arbetet med att förbättra hela ansvarskedjan i sjukförsäkringsprocessen. Endast genom en utvecklad samverkan mellan myndigheterna, arbetsgivarna och läkarna/hälso- och sjukvården samt genom en effektiv förvaltning kan enligt styrelsen effektiviteten och rättssäkerheten i verksamheten säkerställas. Utskottet konstaterar att regeringen vidtar åtgärder för att utveckla arbetet med samverkan och finansiell samordning och ser därför inte skäl att ställa sig bakom de tillkännagivanden som begärs i motionerna Sf281, Sf282, Sf300 och A222 yrkande 4. Nämnda motioner avstyrks. Utskottet ser inte heller skäl att ställa sig bakom initiativ angående finansieringen av Finsam utan konstaterar att möjligheterna att utöka medlen för samverkan och finansiell samordning får bedömas inom ramen för den fortsatta budgetprocessen.