bet · GY01UFöU2 · 2010-12-06 00:00:00 — 2010/11:UFöU2 Svenskt deltagande i den nordiska stridsgruppen 2011 Sammansatta utrikes- och försvarsutskottets betänkande Svenskt deltagande i den nordiska stridsgruppen 2011 Det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet behandlar i detta betänkande regeringens skrivelse 2010/11:27 Redogörelse för svenskt deltagande i den nordiska stridsgruppen och tre följdmotioner. Utskottet anser att den nordiska stridsgruppen kommer att bidra till FN:s och det övriga internationella samfundets förmåga att agera snabbt och effektivt vid svåra humanitära kriser såväl i EU:s närområde som på mer avlägsna platser. Stridsgruppens beredskapsperiod inleds och omfattar . Förutom lämnar , , och olika typer av bidrag till stridsgruppen. Utskottet föreslår i betänkandet att tillkännager för regeringen som sin mening att det är lämpligt att regeringen återkommer till med förslag om hur ska bidra till EU:s stridsgrupper efter 2011, att skrivelse 2010/11:27 läggs till handlingarna samt att samliga motioner avslås. I ärendet finns fem reservationer och ett särskilt yttrande. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Det svenska bidraget efter 2011 tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om att det är lämpligt att regeringen återkommer till med förslag om hur ska bidra till EU:s stridsgrupper efter 2011. Därmed avslår motionerna 2010/11:Fö1 yrkandena 2 och 3 samt 2010/11:Fö2 yrkandena 1 och 3. Reservation 1 (V) Finansieringen av en eventuell insats under NBG11 avslår motionerna 2010/11:Fö1 yrkande 4 och 2010/11:Fö2 yrkande 2. Reservation 2 (V) roll i EU:s stridsgrupper avslår motionerna 2010/11:Fö1 yrkande 1 och 2010/11:Fö3 yrkande 1. Reservation 3 (SD) Reservation 4 (V) En nordisk stridsgrupp under nordiskt kommando avslår motion 2010/11:Fö3 yrkande 2. Reservation 5 (SD) Svenskt deltagande i den nordiska stridsgruppen 2011 lägger skrivelse 2010/11:27 till handlingarna. På sammansatta utrikes- och försvarsutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (M), (M), (S), (M), (FP), (S), (C), (S), (MP), (KD), (SD), (M), (S) och (V). Ärendet och dess beredning Regeringen informerar i skrivelse 2010/11:27 Redogörelse för svenskt deltagande i den nordiska stridsgruppen 2011 om arbetet med den nordiska stridsgruppen inför och den 1 januari30 . Skrivelsen har remitterats till försvarsutskottet. Utrikes- och försvarsutskotten har beslutat med stöd av 4 kap. 8 § riksdagsordningen att bereda skrivelsen i ett sammansatt utrikes- och försvarsutskott (UFöU). Inom ramen för ärendets beredning ägde en föredragning rum inför utskottet med deltagande av kabinettssekreterare m.fl. från , försvarsrådet m.fl. från Försvarsdepartementet samt generallöjtnant m.fl. från Försvarsmakten. Regeringen föreslog i proposition 2004/05:5 Vårt framtida försvar att Försvarsmakten skulle utveckla ett svenskt bidrag till en multinationell snabbinsatsstyrka under svensk ledning som en del av Europeiska unionens snabbinsatsförmåga. Inriktningen var att förbandet skulle vara operativt . Regeringens förslag om internationell förmåga antogs av (bet. 2004/05:FöU4 s. 8990, rskr. 2004/05:143). , , och undertecknade ett samförståndsavtal om den nordiska stridsgruppen. har också anslutit sig till samarbetet. har anfört i ett betänkande att utskottet utgår från att regeringen successivt informerar om hur arbetet med att bygga upp en svensk snabbinsatsförmåga framskrider (bet. 2004/05:FöU4). I regeringens skrivelse Redogörelse för svenskt deltagande i den nordiska stridsgruppen (skr. 2007/08:5) av informerade regeringen om arbetet med den nordiska stridsgrupp som skulle stå i beredskap . I skrivelsen informerade även regeringen om att anmält sin avsikt att delta i en andra stridsgrupp med beredskapsperiod . Regeringen angav även i budgetpropositionen att åter skulle ta ramnationsansvar 2011. har granskat förbandsuppbyggnaden av stridsgrupp NGB08 och redovisat resultatet i granskningsrapporten Den nordiska stridsgruppen 2008 en del av EU:s snabbinsatsförmåga (RiR 2010:20) daterad . Regeringen informerar i skrivelse 2010/11:27 Redogörelse för svenskt deltagande i den nordiska stridsgruppen 2011 om arbetet med den nordiska stridsgruppen inför och under dess beredskapsperiod den 1 januari30 . Regeringen redogör för stridsgruppernas roll inom ramen för Europeiska unionens militära krishanteringsförmåga och beskriver den nordiska stridsgruppens planerade sammansättning, roll som ramnation samt beslutsprocessen vid en insats med stridsgruppen. I kommittémotion 2010:11:Fö2 yrkande 1 betonar Socialdemokraterna att det ska vara , och inte regeringen, som beslutar om svenskt deltagande i EU:s stridsgrupper. I yrkande 2 i samma motion begär Socialdemokraterna att regeringen skyndsamt ska återkomma till med en närmare redovisning om hur en eventuell insats av förbandet ska finansieras. Vidare i yrkande 3 i samma motion anför Socialdemokraterna att inte ska vara en ramnation inom EU:s stridsgrupper fram . I kommittémotion 2010/11:Fö3 yrkande 1 uppger att bör avsäga sig deltagande i ytterligare beredskapsperioder för EU:s stridsgrupper. I yrkande 2 i samma motion anför att bör undersöka möjligheten att tillsammans med de nordiska länderna upprätta en stående stridsgrupp under nordiskt kommando för fredsbevarande insatser. I kommittémotion 2010/11:Fö1 yrkande 1 anför att inte ska delta i () då det är en del av EU:s militarisering. är officiellt fortfarande alliansfritt, men genom bl.a. NBG har frångått sitt gamla krav på att militära insatser från sida internationellt alltid ska ha FN-mandat. bör därför lämna samtliga åtaganden i NBG. I yrkande 2 i samma motion betonar att det är synnerligen angeläget att beslutet om stridsgruppen NBG 2011 föregås av ett beslut i på samma sätt som skedde inför den nordiska stridsgruppen 2008. I yrkande 3 i motionen framhäver att inte ska vara en ramnation inom EU:s stridsgrupper fram . Slutligen i yrkande 4 kräver att regeringen skyndsamt återkommer till med en närmare redovisning av hur en eventuell insats av förbandet ska finansieras. Svenskt deltagande i den nordiska stridsgruppen 2011 Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening att det är lämpligt att regeringen återkommer till med förslag om hur ska bidra till EU:s stridsgrupper efter 2011, att skrivelse 2010/11:27 läggs till handlingarna samt att samliga motioner avslås. Jämför reservationerna 1 (V), 2 (V), 3 (SD), 4 (V) och 5 (SD) samt särskilt yttrande (S, MP). Inledningsvis vill utskottet betona att framtida säkerhet bygger på gemenskap och samverkan med andra länder. Utskottet vill även framhäva att för svenskt vidkommande intar EU en särställning i svensk utrikes- och säkerhetspolitik. Det är, enligt utskottet, angeläget att EU genom en bred och effektiv utrikespolitik står väl rustat för att möta de globala utmaningar som och världen står inför. Utskottet konstaterar att det utrikes- och säkerhetspolitiska samarbetet inom EU, inklusive krishantering och fredsfrämjande insatser, är under fortsatt stark tillväxt. EU:s roll i internationell krishantering har förstärkts markant , och antalet militära och civila insatser inom ramen för EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik (GSFP) fortsätter att öka. En stark politisk drivkraft inom unionen har varit att genom krishanteringsengagemanget underbygga EU:s strävan att utveckla sin aktörsroll på ett globalt plan. Utskottet anser att aktivt bör bidra till såväl den konceptuella som den operativa utvecklingen av EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik (GUSP) och driva på utvecklingen av Europeiska unionen som global aktör. Utskottet konstaterar vidare att genom ett aktivt deltagande och betydande bidrag till de militära och civila insatser som lanserats inom ramen för GSFP, har kommit att spela en framträdande roll för GSFP:s utveckling. Arbetet med att även fortsättningsvis förbättra EU:s civila och militära krishanteringsförmåga är viktigt för att kunna svara på den efterfråga som finns på EU:s engagemang i internationell fredsfrämjande verksamhet. Det är utskottets uppfattning att EU:s militära och civila krishanteringskapacitet där stridsgruppen kompletterar unionens diplomatiska, ekonomiska och biståndspolitiska verktyg bidrar till FN:s och det övriga internationella samfundets förmåga att agera snabbt och effektivt vid svåra humanitära kriser såväl i EU:s närområde som på mer avlägsna platser. FN är självfallet ett centralt forum för arbete med internationell fred och säkerhet. FN har det främsta ansvaret för att upprätthålla internationell fred och säkerhet. En av GSFP:s viktigaste uppgifter är att ge stöd åt FN:s fredsfrämjande arbete. Ett nära samarbete mellan EU och FN är av största vikt. Samverkan med andra internationella och regionala organisationer spelar också en stor roll i detta arbete. Utskottet noterar att ursprunget till EU:s stridsgrupper kan spåras till Europeiska rådets möte i då generella mål Headline för EU:s militära krishanteringsförmåga antogs. Dessa mål har sedermera, , ersatts av det s.k. Headline 2010, vari de kvalitativa aspekterna av de militära instrumenten ytterligare betonas. Utskottet konstaterar att vid deklarerade avsikten att delta med en stridsgrupp tillsammans med , och , med beredskap . anslöt sig även till den nordiska stridsgruppen. Enligt utskottet har en roll att fylla inom EU:s snabbinsatsberedskap. Försvarsmakten bör enligt det sammansatta utskottet kunna hålla ett snabbinsatsförband i hög beredskap motsvarande ramnationsansvaret i EU:s stridsgruppskoncept. Utskottet har ovan refererat sin syn på roll i EU:s stridsgrupper och kan konstatera att det har en annan uppfattning om grunderna för och behovet av svenskt deltagande i EU:s stridsgrupper även än vad motionärerna från och har. Motionerna 2010/11:Fö3 yrkande 1 (SD) och 2010/11:Fö1 yrkande 1 (V) avstyrks därför. Utskottet konstaterar att det finns ett omfattande nordiskt utrikes- och säkerhetspolitiskt samarbete. En nordisk stridsgrupp sammansatt av enbart nordiska länder och under nordiskt kommando som ska utgöra hela den svenska militära internationella insatsen och inte vara större än 1 000 soldater som det föreslås i motion 2010/11:Fö3 yrkande 2 skulle emellertid kraftigt inskränka möjligheter att agera för fred och säkerhet i vår omvärld och är därmed inte eftersträvansvärt, varför yrkandet avstyrks. antog genom försvarsutskottets betänkande 2004/05:FöU4 (rskr. 2004/05:143) regeringens förslag i proposition 2004/05:5 Vårt framtida försvar att Försvarsmakten skulle utveckla ett svenskt bidrag till en multinationell snabbinsatsstyrka under svensk ledning som en del av Europeiska unionens snabbinsatsförmåga. Inriktningen var att förbandet skulle vara operativt . Arbetet med snabbinsatsstyrkan, numera kallad den nordiska stridsgruppen, har fortsatt , inklusive den period då styrkan stod i beredskap . I regeringens skrivelse Redogörelse för svenskt deltagande i den nordiska stridsgruppen (skr. 2007/08:5) av informerade regeringen om arbetet med den nordiska stridsgrupp som skulle stå i beredskap . I skrivelsen informerade även regeringen om att anmält sin avsikt att delta i en andra stridsgrupp med beredskapsperiod . Även i budgetpropositionen informerade regeringen att åter skulle ta ramnationsansvar 2011, vilket fick stöd i försvarsutskottets betänkande 2009/10:FöU1. I betänkandet uttryckte försvarsutskottet sitt stöd till att tillsammans med , , och kommer att ställa en nordisk stridsgrupp till EU:s förfogande för en ny beredskapsperiod (NBG11) med som ramnation (bet. 2009/10:FöU1). I försvarsutskottets betänkande anges att detta är i linje med vad försvarsutskottet framhöll i samband med det försvarspolitiska beslutet , nämligen att har en roll att fylla inom EU:s snabbinsatsberedskap. Försvarsmakten ska enligt försvarsutskottet kunna hålla ett snabbinsatsförband i hög beredskap motsvarande ramnationsansvaret i EU:s stridsgruppskoncept. Vad gäller det framtida svenska deltagandet i EU:s stridsgrupper noterar utskottet att regeringen i budgetpropositionen (prop. 2010/11:1) har aviserat att den har för avsikt att ställa den nordiska stridsgruppen till EU:s förfogande för en ny beredskapsperiod med som ramnation. Förberedelserna för nästa beredskapsperiod kommer att påbörjas . Den skrivelse som utskottet behandlar i detta betänkande rör den nordiska stridsgruppen 2011. Utskottet konstaterar att regeringen sedan beslut (rskr. 2004/05:143) om att utveckla ett svenskt bidrag till en multinationell snabbinsatsstyrka har informerat löpande om möjliga beredskapsperioder för styrkan. I det fall stridsgruppen ska användas och sändas ut krävs ett godkännande av enligt 10 kap. 9 § regeringsformen. Att ger regeringen bemyndigande att sända en väpnad trupp på uppdrag i ett annat land är ett beslut som innebär ett betydande ansvar för den personal som ingår i styrkan och för de finansiella åtaganden det innebär samt ett långtgående politiskt åtagande mot EU och de övriga medverkande länderna. Det är därför viktigt att beslut om att ställa resurser i form av bidrag till EU:s stridsgrupper till förfogande är väl förankrade i . I syfte att ytterligare tydliggöra denna förankring anser utskottet därför att det är lämpligt att regeringen återkommer till med förslag om hur ska bidra till EU:s stridsgrupper efter 2011. Detta föreslår utskottet att ger regeringen till känna. Utskottet betonar att ett fortsatt deltagande i EU:s stridsgrupper även efter 2011 är i linje med den roll som utskottet anser att har att fylla inom EU:s snabbinsatsberedskap. Med hänsyn till att regeringen bör återkomma till om hur ska bidra till EU:s stridsgrupper efter 2011, ser utskottet emellertid inga skäl att i detta betänkande ta ställning till frågan om ska vara ramnation inom EU:s stridsgrupper . Motionerna 2010/11Fö2 yrkande 1 och 3 (S) och 2010/11:Fö1 yrkande 2 och 3 (V) avstyrks därmed. övertar den nordiska stridsgruppen och en stridsgrupp ledd av (tillsammans med , , och ) beredskapen . Utskottet betonar vikten av att genomförandet av FN:s säkerhetsrådsresolutioner (2000) och 1889 (2009) om kvinnor, fred och säkerhet, 1612 (2005) och 1882 (2009) om barn i väpnade konflikter samt 1820 (2008) och 1888 (2009) om sexuellt våld i väpnade konflikter utgör självklara inslag i stridsgruppens utbildning och övriga förberedelsearbete, liksom vid en eventuell insats. Utskottet konstaterar att hotbilden för den svenska personalen vid en eventuell insats kommer att variera. Försvarsmakten är skyldig att göra en hot- och riskbedömning för de insatser som utförs och vidta nödvändiga åtgärder med ledning av dessa bedömningar. Utskottet fäster stor vikt vid säkerheten för all svensk personal och vid tillgång till kvalificerade sjukvårdsresurser för en eventuell insats i sin helhet. Utskottet noterar därför särskilt de sjukvårdsresurser med bl.a. avancerad kirurgkapacitet och sjuktransporter som avsatts. Utskottet förväntar sig att Försvarsmakten kommer att vidta åtgärder för att se till att även bemanningsläget för legitimerad sjukvårdspersonal (läkare och sjuksköterskor) är tillfredsställande. Vad gäller den rättsliga grunden för EU:s snabbinsatsstyrka noterar utskottet att artikel 43 i fördraget om Europeiska unionen (FEU) anger vilka uppgifter en krishanteringsinsats inom ramen för GSFP kan ha. Dessa inbegriper gemensamma insatser för avrustning, humanitära insatser och räddningsinsatser, militära rådgivnings- och biståndsinsatser, konfliktförebyggande och fredsbevarande insatser, insatser med stridande förband vid krishantering, inklusive fredsskapande åtgärder och stabiliseringsinsatser efter konflikter. Alla dessa uppdrag kan, enligt artikel 43, bidra till kampen mot terrorism, inklusive genom stöd till tredjeländer i syfte att bekämpa terrorism på deras territorium. En förutsättning för att den nordiska stridsgruppen, liksom andra EU-stridsgrupper, ska kunna användas i en internationell militär krishanteringsinsats är att insatsens mandat och ett eventuellt militärt ingripande sker i överensstämmelse med folkrätten. Militär våldsanvändning i en krishanteringsinsats får endast utövas vid samtycke från mottagande land, auktorisation av , självförsvar eller om det annars kan anses tillåtet enligt folkrätten. Deltagandet i den nordiska stridsgruppen bygger på ett samförståndsavtal av mellan , , och och även . I avtalet anges att beslut om en insats med den nordiska stridsgruppen fattas av EU samt att insättande av styrkan ska ske i enlighet med ändamål och principer samt övriga regler och principer i folkrätten. Avtalet medför dock inga juridiska förpliktelser för parterna. Varje enskild stat beslutar suveränt om dess deltagande vid en eventuell krishanteringsinsats. Varje land i den nordiska stridsgruppen kommer att behöva förankra beslut om en eventuell insats på nationell nivå. Detta sker på olika sätt i de olika samarbetsländerna. Ett FN-mandat är enligt irländsk lag nödvändigt för att ska kunna sätta in sin trupp. Av 10 kap. 9 § regeringsformen framgår bl.a. att medgivande krävs för att en svensk väpnad styrka ska kunna sändas till ett annat land om det inte finns medgivande i lag eller om inte en skyldighet följer av en internationell överenskommelse eller förpliktelse som godkänt. Någon sådan internationell överenskommelse eller förpliktelse som avses i bestämmelsen finns inte i detta fall. Utskottet konstaterar vidare att den nordiska stridsgruppen kan komma att, använda våld utöver fredsbevarande styrkors rätt till självförsvar om det folkrättsliga mandatet så medger. Under sådana förhållanden kommer medgivande att krävas för ett svenskt deltagande med en väpnad styrka i stridsgruppen. Stridsgrupperna är EU:s primära militära snabbinsatsinstrument. De är skapade för att tidigt kunna ingripa i en krishärd. Utskottet noterar att en stridsgrupp ska kunna påbörja lösandet av uppgifter i insatsområdet dagar efter att EU beslutat att inleda en krishanteringsinsats. Det är förmågan till snabbinsats som i första hand konstituerar stridsgruppernas särart inte vilka uppgifter som de kan lösa. Stridsgruppernas begränsade storlek och därmed begränsade förmåga gör dem mer lämpliga i vissa situationer än i andra. Två stridsgrupper står i beredskap halvårsvis och ska kunna sättas in nästan i två av varandra oberoende insatser. Styrkan ska kunna stanna i insatsområdet med möjlighet till förlängning i om underhåll tillförs. En insats kan komma att fortgå efter beredskapsperiodens slut. Det är endast fråga om insatser utanför EU:s territorium, men det finns ingen formell begränsning var utanför EU:s territorium som stridsgrupperna kan användas. En radie om från har angivits som en planeringsförutsättning. Utskottet konstaterar att EU:s beslutsprocess för krishanteringsoperationer, vilken redovisas ingående i skrivelse 2010/11:27 Redogörelse för svenskt deltagande i den nordiska stridsgruppen 2011, kan komma att ställa krav på ett mycket snabbt nationellt beslutsfattande. Utskottet noterar särskilt att EU ska kunna fatta beslut om att inleda en insats efter att beslutet har fattats om att vidta åtgärder. Utskottet noterar att regeringen och Försvarsmakten har informerat om arbetet med den nordiska stridsgruppen och att frågor om strategisk respektive taktisk transportkapacitet finns utförligt redovisade i skrivelsen. Utskottet förutsätter att även i fortsättningen kommer att kontinuerligt informeras om stridsgruppens utveckling och användning. Vad avser kostnaderna för NBG11 så som de har angivits i budgetproposition 2010/11:1 framhåller utskottet att dessa behandlas av försvarsutskottet i betänkande 2010/11:FöU1. Det sammansatta utskottet konstaterar dock att regeringen i skrivelsen har angivit att utgifterna för beredskapsperioden de 6 månaderna beräknas till . Utgifterna för beredskap belastar anslag 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap under utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap. Utskottet noterar att regeringen beräknar utgifterna för en insats om ca 1 600 svenskar i NBG till . Utgifterna för en eventuell insats belastar anslag 1:2 Fredsfrämjande förbandsinsatser under utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap. Vid ytterligare behov uppges regeringen planera för en omdisponering av försvarsmaktens ordinarie anslag, genom anslagssparande eller genom anslagskrediter. Det sammansatta utskottet konstaterar att kostnaderna för att sätta in stridsgruppen beror på ett stort antal faktorer och att flera parametrar som är avgörande för att kunna göra en någorlunda rättvisande beräkning inte framgår förrän operationsplanen fastställts. Till dessa parametrar hör val av insatsområde, tillgång till hamnar och flygbaser, omfattning på insatsen, stridsgruppens uppgift och insatsens tidsutdräkt med flera. Sammantaget gör detta att det är svårt att komma med mer exakta beräkningar än vad regeringen redogjort för i skrivelsen. Utskottet utgår emellertid från att regeringen skyndsamt återkommer till om finansieringen om en insats skulle bli aktuell. Därmed anser utskottet att motionerna 2010/11:Fö2 yrkande 2 (S) och 2010/11:Fö1 yrkande 4 (V) kan avstyrkas. Utskottet föreslår mot bakgrund av det anförda att lägger skrivelsen till handlingarna. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Det svenska bidraget efter 2011, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2010/11:Fö1 yrkandena 2 och 3 samt 2010/11:Fö2 yrkandena 1 och 3. har påpekat, i motion 2008/09:140 Ett användbart försvar, att NBG har blivit en mycket kostsam historia. Det har visat sig mer sant än vi då kunde se. En genomförd granskning av Riksrevisionsen visar att kostnaderna för NBG 2008 fyrdubblades i jämförelse med den information som getts till , från 1 miljard till , utan att Riksrevisionsen kunnat finna att beslut för denna omfattande kostnadsfördyring tagits, varken av regeringen eller av Försvarsmakten, och än mindre av , som har uppgiften att fatta ett sådant beslut. Efter erfarenheterna från NBG 2008 var det enligt vår mening synnerligen angeläget att beslutet om stridsgruppen NBG 2011 föregås av ett beslut i på samma sätt som skedde inför den nordiska stridsgruppen 2008. Motivet är att det är som beslutar om vilka förband som Försvarsmakten ska organisera. Det nu gällande beslutet om dessa fattade 2009 och avser förbandsutvecklingen t.o.m. . Det är bra att tillkännager att regeringen bör återkomma till i frågan. Det ska vara tydligt att det är som ska fatta beslut om deltagande i EU:s stridsgrupper. aviserade regeringen att den avsåg att skulle komma att bidra till EU:s stridgrupper genom ett svenskt bidrag till en brittiskt ledd stridsgrupp . redovisar regeringen att den avser att bidra till EU:s stridsgrupper genom att nu som ramnation ska organisera en nordisk stridsgrupp . Att delta i en av EU:s stridgrupper, inte minst som ramnation, är ett långtgående politiskt åtagande mot EU och de övriga medverkande länderna. Det är vidare ekonomiskt betungande och organisatoriskt krävande för både insats- och grundorganisationen att delta i en sådan stridsgrupp, och inte minst att vara den ansvariga sammanhållande nationen. Därtill tillkommer de omfattande kostnaderna för en eventuell insats, vilka regeringen i skrivelsen i det nu aktuella fallet anger till 1,11,. Därför bör det redovisas för vilka konsekvenser ett sådant åtagande får för möjligheterna att genomföra den insatsorganisation som har beslutat om och vilken påverkan på materielförsörjningen insatsen kommer att få. bör därför tillkännage för regeringen som sin mening vad som anförs ovan om att inte ska vara en ramnation inom EU:s stridsgrupper fram . Finansieringen av en eventuell insats under NBG11, punkt 2 (V) av (V).