bet · GY01CU1 · 2010-12-10 00:00:00 — I motion 2010/11:C329 av m.fl. (S, MP, V) yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om att relevant lagstiftning behöver ses över, särskilt bostadsförsörjningslagen, i syfte att stärka allas rätt till bostad, inte minst hemlösas. Enligt partimotion 2010/11:C358 av m.fl. (V) yrkande 14 bör i ett tillkännagivande begära att regeringen återkommer med förslag om en skärpning av kommunernas bostadsförsörjningsansvar. Motionärerna anser att varje kommun bör vara skyldig att upprätta en bostadsförsörjningsplan med tydligt angivna insatser för att tillgodose behovet av nya bostäder. Vidare bör tillsynen över kommunernas åtaganden i bostadsförsörjningsplanerna skärpas. Ett motsvarande förslag läggs även fram av och (båda S) i motion 2010/11:C330 yrkande 2. I den aktuella trepartimotionen föreslås en översyn särskilt av bostadsförsörjningslagen i syfte att stärka allas rätt till bostad, inte minst hemlösas. Den närmare innebörden av detta förslag framstår emellertid som oklar för utskottet. Det finns inte några som helst överväganden om vilken typ av nya krav som är tänkta att ställas på kommunerna. Enligt utskottets mening är inte heller hemlöshet ett problem som lämpligen hanteras genom ändringar i lagen om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. Det är snarare fråga om ett problemkomplex som ofta rymmer en rad sociala och psykosociala frågor som går långt utöver vad som bör regleras i den nu aktuella lagstiftningen. Vad gäller de förslag som förs fram i de två övriga motionerna har utskottet vid upprepade tillfällen avstyrkt motioner som förespråkar mer detaljerade krav på hur kommunerna ska utforma sin bostadsförsörjningsplanering. Förutsättningarna och behoven vad gäller insatser för bostadsförsörjningen skiljer sig i hög grad mellan landets kommuner. Det är kommunerna själva som bäst kan avgöra vilket underlag som behöver tas fram i arbetet med att utforma de riktlinjer som bör gälla i den enskilda kommunen. Med det anförda avstyrker utskottet de tre aktuella motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att kommunerna ska vara skyldiga att inrätta bostadsförmedling. Utskottet anser att kommunerna själva bör få ta ställning till behovet av en särskild organisation för förmedling av hyresbostäder. Jämför reservation 7 (S, MP, V). Enligt lagen (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar ska en kommun anordna bostadsförmedling om det behövs för att främja bostadsförsörjningen. Regeringen får förelägga en kommun att anordna bostadsförmedling (3 §). En bostadsförmedling som förmedlar lägenheter i turordning efter kötid får ta ut en avgift för rätten att stå i kö (köavgift) av den hyressökande. Kommunen får bestämma avgiften och grunderna för hur den ska tas ut (4 §). I partimotion 2010/11:C358 av m.fl. (V) yrkande 19 föreslås göra ett tillkännagivande till regeringen med följande lydelse. Alla kommuner ska vara skyldiga att i egen regi, eller genom regional samverkan, ordna en bostadsförmedling som är transparent, förmedlar de flesta såväl allmännyttiga som privata lägenheter och som fördelar lägenheter enligt turordning och med hänsyn till social och medicinsk förtur. Bostadsförmedlingen ska också kunna förmedla andrahandskontrakt. En utredning med denna inriktning bör tillsättas. m.fl. (S) lägger i motion 2010/11:C315 yrkande 2 fram ett i princip likalydande förslag. Även enligt motion 2010/11:C213 av (S) ska kommunerna ska vara skyldiga att inrätta en bostadsförmedling, själva eller i samverkan med andra kommuner. Vidare föreslås att såväl allmännyttiga som privata hyresvärdar ska vara skyldiga att anmäla lediga lägenheter till bostadsförmedlingen. Vid förmedling av bostäder bör det enligt motionären också säkerställas att hyresvärden inte ställer orimliga krav på de bostadssökande. har behandlat och avstyrkt liknande motionsförslag med krav på att alla kommuner ska inrätta bostadsförmedlingar och därvid klargjort sin inställning i denna fråga. Utskottet anser att kommunerna själva bör få ta ställning till behovet av en särskild organisation för förmedling av hyresbostäder. Det gäller även de närmare formerna för en sådan förmedlingsverksamhet. Det finns exempel på väl fungerande förmedlingsverksamhet som utformats efter behoven i den enskilda kommunen och som bygger på att avtal ingåtts med fastighetsägarna i kommunen. Utskottet har också vid ett flertal tillfällen tydligt redovisat sin inställning till förslag med den inriktning som förs fram i en av S-motionerna där det föreslås att såväl privata som allmännyttiga fastighetsägare ska vara skyldiga att lämna sina lägenheter till förmedling. En lagstiftning som innebär att fastighetsägarna tvingas att lämna en del av sitt bestånd för förmedling bör inte införas. De aktuella motionerna avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om de allmännyttiga bostadsföretagens roll. Utskottet framhåller att motionsförslaget inte är förenligt med den nya lagstiftning på området som träder i kraft . Jämför reservation 8 (V). I partimotion 2010/11:C358 av m.fl. (V) föreslås ett tillkännagivande från om att de allmännyttiga bostadsföretagen ska verka för allmännyttiga mål och att möjligheterna till en regional allmännytta bör prövas (yrkande 7). Vidare föreslås att i tillkännagivandet framhåller att regler som motverkar stora hyreshöjningar och som utgår från den kommunala självkostnadsprincipen och allmännyttans hyresnormerande roll bör införas (yrkande 12). lade regeringen fram propositionen Allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag och reformerade hyressättningsregler (prop. 2009/10:185) med förslag om en ny lag om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag samt ändring i 12 kap. jordabalken (hyreslagen) och hyresförhandlingslagen. De nya regelsystemen hade arbetats fram i nära samverkan med de centrala representanterna för hyresbostadsmarknadens parter, dvs. , Fastighetsägarna och . Vid riksdagsbehandlingen ställde sig sex av dåvarande sju partier bakom lagförslagen (bet. 2009/10:CU24, rskr. 2009/10:374). Den nya lagstiftningen träder i kraft . Enligt lagen (2010:879) om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag avses med ett sådant bolag ett aktiebolag som en kommun eller flera kommuner gemensamt har det bestämmande inflytandet över och som i allmännyttigt syfte 1. i sin verksamhet huvudsakligen förvaltar fastigheter i vilka bostadslägenheter upplåts med hyresrätt 2. främjar bostadsförsörjningen i den eller de kommuner som är ägare till bolaget 3. erbjuder hyresgästerna möjlighet till boendeinflytande och inflytande i bolaget. Vidare anges bl.a. att ett allmännyttigt kommunalt bostadsaktiebolag ska bedriva verksamheten enligt affärsmässiga principer trots 2 kap. 7 § och 8 kap. 3 c § i kommunallagen. Denna hänvisning avser bestämmelserna i kommunallagen om förbud mot att driva företag i vinstsyfte och om den kommunala självkostnadsprincipen, som omnämns i motionen. De allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolagen undantas således genom den nya lagstiftningen från bestämmelserna om den kommunala självkostnadsprincipen. Begreppet allmännyttans hyresnormerande roll i motionen syftar på den särställning som de kommunala bostadsföretagen haft i hyresförhandlingssystemet . Innebörden är att det främst är hyran i lägenheter som ägs och förvaltas av kommunala bolag som ska beaktas vid tvist om hyrans storlek. De ändringar i hyreslagen (12 kap. jordabalken) som träder i kraft innebär att denna särställning tas bort. De nya bestämmelserna innebär att det i stället är hyran för lägenheter som har bestämts i kollektiva hyresförhandlingar som ska beaktas, dvs. även sådana hyror i de privata bostadsföretagens lägenhetsbestånd. Motionsförslaget är inte förenligt med den nya lagstiftning på området som träder i kraft . Som framgår ovan innebär förslaget i den aktuella V-motionen att bör förorda en återgång till ett regelsystem med en särställning för de allmännyttiga bostadsföretagen på hyresbostadsmarknaden. Det strider mot de principer som såväl hyresbostadsmarknadens parter som en bred majoritet i ställt sig bakom. Motionen avstyrks således i nu aktuell del. Mål för området Konsumentpolitik Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om ett nytt konsumentpolitiskt mål. Utskottet anser att det mål för området Konsumentpolitik som fastställde bör gälla även i fortsättningen. Jämför reservation 9 (S, MP, V). Konsumentpolitiska riktlinjer har fastställts av vid åtta tillfällen första gången . fastställde (prop. 2005/06:105, bet. 2005/06:LU33, rskr. 2005/06:377) att det övergripande målet för konsumentpolitiken skulle vara Trygga konsumenter som handlar hållbart. beslutade att ändra det övergripande målet för politikområdet Konsumentpolitik från Trygga konsumenter som handlar hållbart till Konsumenterna har makt och möjlighet att göra aktiva val (prop. 2007/08:1, bet. 2007/08:CU1, rskr. 2007/08:106). Med anledning av upphävandet av politikområdena beslutade om mål för området Konsumentpolitik. Det mål som beslutades är likalydande med det mål för konsumentpolitiken som fastställdes (prop. 2008/09:1, bet. 2008/09:CU1, rskr. 2008/09:118). m.fl. (S, MP, V) föreslår i motion 2010/11:C329 yrkande 5 att det nuvarande målet för området Konsumentpolitik ska upphävas och att det tidigare konsumentpolitiska målet Trygga konsumenter som handlar hållbart och dess delmål ska återinföras. Motionärerna menar att det är nödvändigt att vidga det konsumentpolitiska målet för att det bättre ska svara mot motionärernas ambitioner på området. ställde sig bakom regeringens förslag till nytt mål för konsumentpolitiken (bet. 2007/08:CU1). Utskottet instämde även i vad regeringen framhållit om att det krävs ett grundläggande konsumentskydd samt tillgång till lättillgänglig och tillförlitlig information om t.ex. produkters pris och egenskaper, produktionsmetoder, säkerhetsaspekter och om vilken påverkan konsumtionen har på människor och miljö för att konsumenterna ska ha makt och möjlighet att göra aktiva val. Därefter har utskottet såväl som (bet. 2008/09:CU1, bet. 2009/10:CU1) avstyrkt motionsförslag motsvarande det nu aktuella om en återgång till det tidigare gällande målet. Utskottet vidhåller sin ovan redovisade uppfattning och anser således att det inte finns något skäl för att ersätta det nu gällande konsumentpolitiska målet med det mål som förordas i motionen. Förslaget i motion 2010/11:C329 yrkande 5 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som gäller konsumentvägledning. Utskottet hänvisar bl.a. till tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 10 (S, MP, V). Kommunernas arbete med konsumentvägledning är ett frivilligt åtagande, och verksamheten kan därmed variera mellan kommunerna i fråga om innehåll, omfattning och organisation. samarbetar flera kommuner genom att t.ex. ha gemensam konsumentvägledning. Inom ramen för den kommunala konsumentvägledningen kan det förekomma dels direktrådgivning, dvs. efterfrågestyrd information om konsumentlagar, stöd vid tvister, ekonomiska råd och köpråd direkt till en enskild konsument, dels långsiktigt förebyggande arbete, dvs. marknadsbevakning samt kontakter med och information till skolor, näringsliv och organisationer. följer utvecklingen av konsumentverksamheten i kommunerna, och verket lämnade en lägesbeskrivning av verksamheten (rapport 2010:7 Kommunernas konsumentvägledning). Av rapporten framgår att 263 av landets 290 kommuner erbjöd konsumentvägledning. Utöver den kommunala konsumentverksamheten har olika självständiga rådgivningsbyråer inrättats på nationell nivå: , Konsumenternas Bank- och , Konsumenternas elrådgivningsbyrå samt Konsumenternas tele-, tv- och Internetbyrå. Samtliga byråer finansieras av respektive bransch. Staten deltar, genom bl.a. , som en av huvudmännen. Byråerna samarbetar i stor utsträckning, och de tre förstnämnda har inrättat en gemensam webbportal. Byråerna har också ett nära samarbete med och respektive sektorsmyndighet. I motion 2010/11:C302 föreslår m.fl. (S) ett tillkännagivande om att regeringen ska se över behovet av ett ökat statligt ansvar för konsumentrådgivningen i hela landet. m.fl. (MP) föreslår i motion 2010/11:C250 ett tillkännagivande om att regeringen ska utreda hur en konsumentrådgivning för alla i kan utformas. Utskottet har behandlat motionsyrkanden om konsumentvägledning i de senaste fyra årens budgetbetänkanden (bet. 2006/07:CU1, 2007/08:CU1, 2008/09:CU1 och 2009/10:CU1). framhöll utskottet att den kommunala konsumentvägledningen fyller en viktig funktion men fann inte skäl att förorda att den görs till ett obligatoriskt åtagande för kommunerna. En sådan reglering skulle, ansåg utskottet, innebära en inskränkning i den kommunala självbestämmanderätten, vilket utskottet inte kunde ställa sig bakom. Utskottet framhöll vikten av att konsumentvägledningen når ut till och kan erbjuda stöd till ekonomiskt svaga grupper i samhället. Att människor i alla delar av landet har tillgång till konsumentvägledning av god kvalitet ansåg utskottet också vara viktigt. Utskottet betonade emellertid att konsumentvägledning kan anordnas på olika sätt av kommunerna, genom samverkan mellan flera kommuner och genom fristående konsumentorganisationer eller andra organ. Vidare framhöll utskottet att det inte är uppgift att uttala sig om hur konsumentvägledningen närmare ska vara anordnad. Utskottet förutsatte att sådan verksamhet kommer till stånd i den utsträckning den efterfrågas av konsumenterna. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena, och följde utskottet. Vid behandlingen av motionsyrkandena , och vidhöll utskottet sitt tidigare ställningstagande. Utskottet vidhåller alltjämt sin ovan redovisade uppfattning. Med det anförda föreslår utskottet att avslår motionerna 2010/11:C302 och 2010/11:C250. Bostadspolitiska mål, punkt 3 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och Amineh Kakabaveh (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: upphäver målet för områdena Bostadsmarknad och Hållbart samhällsbyggande och godkänner det mål för bostadspolitiken som föreslås i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:C329 yrkande 2. Vi anser att det finns ett stort behov av att återupprätta en statlig bostadspolitik med klart uttalade välfärdsambitioner, som kan bidra till att ställa om bostadssektorn i en långsiktigt hållbar riktning. Den nuvarande regeringen har visat att man saknar sådana ambitioner. Inte heller de två bostadspolitiska mål man har satt upp för sitt arbete har en sådan inriktning. Målen saknar formuleringar kring centrala bostadssociala frågor om bra bostäder till rimliga kostnader för alla, liksom krav på en långsiktigt hållbar boendemiljö. Vi anser att det behövs ett bostadspolitiskt mål med tydliga sociala ambitioner som klargör den politiska viljeinriktningen. Ett sådant mål har en viktig funktion för att precisera behovet av insatser och utveckla nya bostadspolitiska verktyg. Ett första steg i arbetet med att utforma en ny bostadspolitik bör därför tas genom att ersätta de två nu gällande delmålen för områdena Bostadsmarknad och Hållbart byggande med ett sammanhållet bostadspolitiskt mål. Ett förslag med denna inriktning läggs fram i motion 2010/11:C329 (S, MP, V). Där föreslås att bör upphäva de nuvarande målen för Bostadsmarknad och Hållbart samhällsbyggande och i stället godkänna ett bostadspolitiskt mål med följande formulering: Alla ska ges förutsättningar att leva i goda bostäder till rimliga kostnader och i en stimulerande och trygg miljö inom långsiktigt hållbara ramar. Boende- och bebyggelsemiljön ska utgå ifrån människors efterfrågan och behov och bidra till jämlika förhållanden och särskilt främja en god uppväxt för barn och ungdomar. Vid planering, byggande och förvaltning ska en ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbar utveckling vara grund för verksamheten. Det ovan anförda innebär att bör bifalla motion 2010/11:C329 (S, MP, V) yrkande 2. Bostadspolitikens inriktning, punkt 4 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och Amineh Kakabaveh (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller delvis motionerna 2010/11:C226, 2010/11:C297, 2010/11:C300, 2010/11:C338, 2010/11:C339, 2010/11:So426 yrkande 2, 2010/11:A366 yrkande 3 och 2010/11:A393 yrkande 5 och avslår motion 2010/11:C275. I de aktuella S- och MP-motionerna beskrivs, med något olika utgångspunkt, konsekvenserna av den bostadspolitik som förts . Motionärerna pekar också ut olika åtgärder som kan bidra till en bred omläggning av den bostadspolitiska inriktningen. Övervägandena i dessa motioner ligger alla i linje med vad som har förordats i den gemensamma motionen från Socialdemokraterna, och med konkreta förslag om olika bostadspolitiska satsningar. Dessa förslag behandlas i andra delar av detta betänkande. När det gäller ett mer övergripande ställningstagande till den aktuella frågan om bostadspolitikens inriktning anförde vi , i samband med civilutskottets yttrande till finansutskottet (yttr. 2010/11:CU1y) över ramarna för utgiftsområde 18, följande. behöver en ny bostadspolitik som innefattar ett återupprättat statligt ansvarstagande för en av de centrala välfärdsfrågorna allas rätt till en bostad. Under den föregående mandatperioden lyckades regeringen reducera bostadspolitikens roll och överlåta utvecklingen på marknadskrafterna. Det skedde bl.a. genom en avveckling av de ekonomiska instrument som tidigare fanns för att stimulera tillkomsten av bostäder till rimliga kostnader. Resultatet har blivit en tilltagande bostadsbrist, ett otillräckligt bostadsbyggande och allt högre boendekostnader i de nyproducerade lägenheterna. Denna utveckling har slagit särskilt hårt mot dem som ännu inte har hunnit etablera sig på bostadsmarknaden, dvs. ungdomar, studerande och nyanlända invandrare. Särskilt allvarligt är att bristen på bostäder riskerar att hämma tillväxt och sysselsättning. Resultatet har också blivit att bostadssektorn inte i tillräcklig utsträckning har anpassats till en nödvändig klimatomställning. måste därför en omställning i miljövänlig riktning påbörjas när det gäller såväl nyproduktionen som bostadsbeståndets förnyelse. Vi anser att bör tillkännage det ovan anförda som sin mening till regeringen. Det innebär ett delvis bifall till de aktuella motionerna. Motion 2010/11:C275 (M) avstyrks däremot. Stöd till bostadsbyggandet, punkt 6 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och Amineh Kakabaveh (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:C329 yrkande 3 i denna del och bifaller delvis motionerna 2010/11:C209, 2010/11:C264, 2010/11:C290, 2010/11:C315 yrkande 1, 2010/11:C330 yrkande 1, 2010/11:C356 och 2010/11:N323 yrkande 11. Vi anser att det behövs ett ökat statligt ansvarstagande för situationen på bostadsmarknaden och den tilltagande bostadsbristen. En del i ett sådant ansvarstagande är att stimulera till en ökad bostadsproduktion genom ett investeringsstöd inriktat på hyresrätter. har tidigare i detta betänkande behandlat ett förslag från Socialdemokraterna, och om ett anslag på för att ett investeringsstöd inriktat på byggande av billiga och miljövänliga hyresrätter ska kunna lämnas . Genom tidigare beslut om ramen för utgiftsområde 18 och den anslagsfördelning inom utgiftsområdet som utskottsmajoriteten föreslagit i detta betänkande är vårt konkreta förslag nu överspelat. Vi anser emellertid att genom ett tillkännagivande bör begära att regeringen återkommer med ett förslag om investeringsstöd med den inriktning som vi förordar. Detta är nödvändigt för att bygg- och bostadssektorn ska få en tydlig signal om att påskynda planeringen av nya bostadsbyggnadsprojekt som kan svara upp mot behov och efterfrågan. Det behövs ett generellt sett ett ökat bostadsbyggande, men framför allt behöver det byggas fler hyresrätter med rimliga hyror. Dagens bostadsproduktion är i alltför hög grad inriktad på bostäder som unga och många andra hushåll inte kan efterfråga. Bostadsproduktionen har inte heller i tillräcklig omfattning ställts om till att använda miljövänlig teknik. Det finns goda exempel på nybyggnadsprojekt där man har lyckats minimera energianvändningen och skapa en bra inomhusmiljö. Det är viktigt att villkoren för investeringsstödet utformas så att både kravet på låga kostnader och en miljövänlig teknik kan tillgodoses. bör med bifall till vår gemensamma motion 2010/11:C329 yrkande 3 i nu aktuell del som sin mening tillkännage det ovan anförda till regeringen. Därmed får även övriga aktuella motionsförslag om ett investeringsstöd anse vara väl tillgodosedda. Stöd till bostadsbyggandet, punkt 6 motiveringen (SD) av (SD). I de aktuella motionerna från Socialdemokraterna, och föreslås att det ska införas ett statligt bidrag till bostadsbyggande. Det framgår av motionerna att avsikten dessutom är att med statliga regler påverka vilken typ av bostäder som de privata och kommunala byggherrarna ska inrikta sig på. Jag anser att det inte helt bör uteslutas att det i vissa situationer kan behövas statligt stöd för att få i gång en nödvändig bostadsproduktion. Jag anser däremot inte att staten ska försöka styra bostadsproduktionens närmare inriktning. Det är den lokala efterfrågan som bör vara avgörande. Enligt de senaste uppgifterna från och ökar nu bostadsbyggandet kraftigt. Det är därför inte aktuellt att överväga att införa ett bostadsbyggnadsstöd. Med det anförda avstyrker jag samtliga nu aktuella motioner. Stöd till ROT-verksamheten, punkt 7 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och Amineh Kakabaveh (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2010/11:C329 yrkande 3 i denna del och bifaller delvis motionerna 2010/11:Ju307 yrkande 4, 2010/11:C315 yrkande 6, 2010/11:C330 yrkandena 5 och 6, 2010/11:C358 yrkandena 2 och 3 samt 2010/11:T502 yrkande 16. En ny bostadspolitisk inriktning med ett statligt ansvarstagande för situationen på bostadsmarknaden gäller givetvis inte enbart nyproduktionen av bostäder. Det finns ett mycket omfattande upprustnings- och renoveringsbehov i delar av bostadsbeståndet. Det gäller inte minst de bostäder som producerades under det s.k. miljonprogrammet. Huvudansvaret för att underhålla och förnya detta bostadsbestånd måste självfallet tas av respektive fastighetsägare. Det finns emellertid också ett starkt samhälleligt intresse för att renoveringarna kommer i gång och att möjligheten till energibesparingar och miljövänliga lösningar tas till vara i förnyelsearbetet. Ett sätt att stimulera en sådan utveckling är att inrätta ett nytt ROT-stöd med klimatprofil. Detta stöd bör användas för åtgärder i flerbostadshusbeståndet och därigenom även ses som en komplettering till det ROT-avdrag som bara är kan sökas av egnahemsägare och bostadsrättshavare. ROT-stödet kan på detta sätt medverka till en ökad neutralitet mellan upplåtelseformerna när det gäller det statliga stödet till ROT-arbeten. har tidigare i detta betänkande behandlat ett förslag från Socialdemokraterna, och om ett anslag på för att ett ROT-stöd till renoveringar med klimatprofil av flerbostadshus ska kunna lämnas . Genom tidigare beslut om ramen för utgiftsområde 18 och den anslagsfördelning inom utgiftsområdet som utskottsmajoriteten föreslagit i detta betänkande är vårt konkreta anslagsförslag nu överspelat. Vi anser emellertid att genom ett tillkännagivande bör begära att regeringen återkommer med ett förslag om ett ROT-stöd med den förordade inriktningen. Det vi nu anfört innebär ett bifall till vår gemensamma motion 2010/11:C329 yrkande 3 i nu aktuell del.