bet · GY01AU1 · 2010-12-03 00:00:00 — Har man några som helst idéer och hur tänker när det gäller detta? När det gäller kvotering till bolagsstyrelser finns det ett antal olika och tankar. Vi tycker att det är bättre att man bildar opinion för att det är bra och viktigt att ta in kvinnor i bolagsstyrelser. Jag är benägen att tro att det är den bästa vägen att gå.Lönebildningen är en fråga för arbetsgivarna och fackföreningarna. Man måste på den kanten jobba hårt för det som de allra flesta vill, nämligen minska löneskillnaderna. Det är inte politikens sak att lägga sig i lönebildningen. Det finns många goda fackliga företrädare och arbetsgivarföreträdare som har en bra dialog. Jag hoppas att de ska se det rimliga i jämställda löner. Enligt den svenska modellen, som vi alla står bakom, måste vi ge arbetsmarknadens parter uppdraget att ordna med lönebildningen. har jag haft svårt att tänka en hel tanke fullt ut eller ens sova. Jag har varit sömnlös . Det som hände i har tagit mig och många andra svenskirakier hårt. Det är många minnen som kommer tillbaka. Bilbomber ska inte få förekomma vare sig i eller i . Jag välkomnar statsministerns uttalande att terror är ett hot mot vårt öppna samhälle. Som liberal är jag väldigt orolig för vilka konsekvenser detta kan få både för den enskilda medborgaren och för lagstiftningens utformning.Jag hoppas att vi i orkar fortsätta med vår öppenhet. Jag hoppas att vi fortsätter att visa världen att fundamentalism och terrorism motarbetas bäst med demokrati, rättsstatens principer och öppenhet.Herr talman! För mig är integration också en fråga om öppenhet. Jag ställer mig frågan: Hur öppet är det svenska samhället för en ny medmänniska som kommit till vårt land för att söka skydd eller för att arbeta? Vi kanske är bland världens bästa demokratier. Vi är ett av världens bästa länder när det gäller mänskliga rättigheter. Men vi är inte så duktiga på att få människor att känna sig hemma och känna sig behövda i vårt land.Centerpartiet och jag är övertygade om att människor vill ta ansvar. Individer vill komma i egen försörjning. De vill ha lön. De vill inte ha bidrag. Frågan är hur vi kan skapa möjligheterna för nya svenskar att känna sig behövda och känna att vårt är också deras hem. Nyckeln till integration är arbete. Det svenska språket är dörren. Det är inga banbrytande sanningar jag kommer med. Men dessa självklara faktorer har inte tidigare avspeglat sig i den svenska politiken. Den svenska integrationspolitiken har tidigare handlat om att krama ihjäl kreativitet, kraft och aktivitet.Det är ingen given sanning att det ska behöva ta upp till för en ny svensk att komma i arbete. Det behöver inte vara så. Det borde inte vara så. I till exempel tar det bara , men där pratar de ju engelska så man kan språket innan man kommer dit.Det har gjorts många framsteg och det har skett en värderingsskiftning. Instegsjobb är en sådan åtgärd. Sfi-pengen, jobb-coacher och är andra. kommer en mycket spännande reform med etableringslotsarna. En nyanländ får en egen lots vars uppgift är att göra precis det som ordet lots beskriver, att lotsa. Det handlar inte om att göra arbetet utan visa på de möjliga vägarna framåt och vägen till arbete. Lotsningen bygger på en individuell plan vilket jag tycker är positivt. Äntligen börjar vi se den grupp vi kallar invandrare som individer och inte som en homogen grupp som vi har uppfattat dem. Individuella planer lägger grunden till medbestämmande och ett större eget ansvar. blir inte den nyanlände ännu en siffra för lotsen utan en egen individ med egna förutsättningar. Etableringen har tidsramar. Det är också bra. Allt måste ha en början och ett slut. Även integrationsarbetet måste ha en sluttid och inte fortsätta i alla evighet.Den största förändringen är, som jag ser det, att mottagningen har flyttat över från till Arbetsförmedlingen. Det är en stark signal till våra nya svenskar: Du är välkommen både till det svenska samhället och till den svenska arbetsmarknaden.Självklart har varje stor reform en del utmaningar framför sig. kommer till en början inte att kunna agera som lotsar eftersom upphandlingen är utformad utifrån kapitalstarka aktörer. Som Centerpartist tycker jag att mindre företag också har en viktig roll att spela i integrationsarbetet. De mindre företagen kan på ett bättre sätt bidra till den sociala integrationen. Jag hoppas att man efter en första utvärdering även tittar på hur mindre aktörer och det civila samhällets organisationer kan involveras i lotsarbetet.I till exempel är många kyrkliga organisationer med i integrationsarbetet från A till Ö. De hämtar på flygplatsen när man kommer till , skjutsar till bostaden, hjälper till att hitta jobb och kanske också bidrar när det gäller att bygga upp ett socialt nätverk. Det kan vi lära oss mycket av.En annan utmaning lär bli den kommunikativa. Arbetsförmedlingen är ju inte känd för att kommunicera på bästa sätt, vare sig med medier eller med dem som är berörda av dess åtgärder. Det finns framför allt en kulturell utmaning. har utfört det arbetet. Där finns en kunskapsbank som måste överföras till Arbetsförmedlingen på ett bra sätt så att de som är berörda av lotsverksamheten får den bästa kommunikationen och på så sätt den största effekten av åtgärden.Som jag sade tidigare är språket dörren, och arbetet nyckeln. Sfi-verksamheten måste konkurrensutsättas. Mina föräldrar läste på sfi. Det var väldigt stor skillnad på kvaliteten i de två klasser som min pappa och min mamma gick i. Det är alltför mycket beroende av vilka lärare man har. Jag tycker att vi ska kunna erbjuda en grundkvalitet i utbildningen.Barn lär sig språket mycket snabbare än föräldrarna. Det innebär att barn och tonåringar tar ett större ansvar i familjen. Det är inte rätt. Det är väldigt viktigt att föräldrarna får verktygen för att kunna fullfölja sin roll som föräldrar i ett nytt land. Dit hör också att kunna språket.År 2009 besökte jag i en privat aktör som kommunen upphandlat för att bedriva sfi-utbildningen. Jag blev mycket imponerad av det engagemang och helhetstänkande som den aktören hade. Man hade ett helhetstänkande, inte bara att lära sig bokstäver och att böja verb i olika tempus. I stället tänkte man utifrån den sociala situation som den enskilde befann sig i. En förälder med småbarn fick lära sig svenska mer inriktad på barn, vårdcentral och så vidare. De fick vad de behövde i sin vardag.Därför är det viktigt att införa LOV, lagen om valfrihetssystem, i alla kommuner. Vi måste även när det gäller integrationsarbetet våga utmana traditionella metoder, börja förlita oss på nya aktörer och förnya våra arbetssätt.Många nya svenskar är duktiga entreprenörer. Tack vara Alliansregeringens många satsningar är vart femte nystartat företag drivet av en utlandsfödd svensk. Men vi behöver göra mer på området. Många nya svenskar saknar kapitalhistoria i , vilket gör det omöjligt för dem att låna för att starta sin verksamhet. Det behövs särskilt riktade insatser för att stimulera entreprenörskapsandan. På så sätt skapas flera nya jobb.Det behövs många aktörer och nya tankesätt för att vi ska komma åt integrationsutmaningarna. Det är ingen lätt uppgift, men det är definitivt inte omöjligt. och jag tycker att det är viktigt att vi orkar fortsätta driva arbetslinjen och öppenheten. Även om arbetet är en nyckel till integration kommer vi att behöva arbeta med den sociala integrationen. Enbart arbete kan inte få oss att känna oss hemma i ett nytt land utan det är i stället fråga om grannarna, kassörskan på Ica eller bussföraren. Även om vi lär oss grunden för ett språk i skolbänken är det i samspel med andra människor som vi lär oss berättelserna bakom språket. Det är ett ansvar både för de nyanlända och för oss som har bott här ett tag att få dem att känna sig som hemma i vårt vackra . (Applåder)I detta anförande instämde (C). pratar sig varm om . Men invandrings- och integrationspolitik skiljer sig radikalt från , det vill säga de har inte samma flykting- och anhöriginvandring som har. De handplockar dem som ska komma till . Det innebär naturligtvis att de som kommer dit har helt andra förutsättningar att komma in på den kanadensiska arbetsmarknaden. Det är inte jämförbart, pratar om grundkrav för sfi. Är berett att sträcka ut kraven så långt som att det ska vara självklart för den som kommer till och får åtnjuta det skydd vi kan erbjuda i - tar del av vårt välfärdssamhälle - ska genomföra sfi, det vill säga att sfi inte ska vara frivilligt, som det är i Alliansens förslag?Min sons mamma har också gått sfi. Hon berättade för mig att hon efter genomförd sfi-utbildning - hon fick dessutom arbete - träffade gamla klasskamrater som gått samma utbildning på stan. De kunde inte kommunicera med henne på svenska. De bristerna i sfi-utbildningen finns fortfarande kvar i Alliansens förslag. Vi måste få mer tydlighet och ställa högre krav för etableringen på den svenska arbetsmarknaden och i det svenska samhället.Är berett att stödja en sådan politik, är du beredd att stödja en sådan politik, där vi ställer högre krav på dem som kommer hit, det vill säga att för att bli en del av och få en del förmåner innebär det också att man måste ställa upp på vissa värderingar och ta till sig vissa utbildningar? När jag pratade om menade jag även flyktingarna som kommer dit. De handplockas inte. De har samma förutsättningar som andra flyktingar. Oavsett det tar det bara för dem att komma i arbete. Det handlar inte om vilka som kommer utan om det system som har byggts upp i som kramar ihjäl kreativitet och kraft hos människor. De förpassas till soffan; någon annan tar hand om och fixar. Till slut tror de det själva. Det var därför jag tog upp det exemplet.I fråga om sfi menade jag att ställa grundläggande krav på utbildningen. Innan vi har kvalitetssäkrat sfi-utbildningen känner jag inte att jag kan kräva av dem som går utbildningen att de måste ha en kunskapsnivå. Vi har inte ens kvalitetssäkrat utbildningen. Enbart av lärarna i sfi är behöriga.Din sons mamma är precis vad jag menar med social integration. Hon hade dig. Du var den bästa skolan att gå i. Det har inte många. Hennes kompisar lärde aldrig känna en etnisk svensk som pratar bra svenska. De pratade med varandra och andra utlänningar.Där har vi ett problem. Man lär sig inte ett språk enbart via skolbänken. Det kan vara en bra start och en bra grund, men det är i samspel med andra som har språket som modersmål man lär sig ännu bättre. När det gäller min sons mamma hade hon mig inte vid det tillfället, men hon hade kanske en annan drivkraft och vilja att förändra sig själv och sin egen situation. Det behöver man trycka mer på. Den som inte har den viljan och drivkraften behöver få kravet ställt på sig, det vill säga för att bli en del av det svenska samhället och för att få utnyttja våra förmåner ställs vissa krav.Det är här ni går fel. I finns siffror på att infann sig till sfi-utbildningen. Vad är det? Var är resten? Ska de andra inte bli delaktiga i det svenska samhället? Vad ska de göra ? Om de inte har drivkraften själva måste vi våga ställa krav. Det krav som ställs på alla människor i är att de följer våra lagar. Det innebär att vi har samma grundvärderingar och samma syn på samhället och vår gemensamma välfärd.Om man inte går sin sfi-utbildning får man minskat försörjningsstöd. Det är sammankopplat. Om man inte går på sin sfi-utbildning får man ingen inkomst att leva på. Det är också att på ett indirekt sätt ställa krav.Det finns en annan utmaning. Om människor inte kommer i arbete ser de inte en poäng i att lära sig språket. Om det bara är stängda dörrar ser de inte en poäng med att lära sig språket. Varför ska jag göra det? Det är ingen som anställer mig ändå.Här har vi en viktig utmaning för kommunikationen. Även äldre grupper som har varit länge i och varit i utanförskap spelar en negativ roll. Vi måste bearbeta dem. Människor ska ges anledning att lära sig språket. Det handlar om passiviseringspolitiken. Men om vi ger individer möjligheter att själva få utvecklas tror jag att många fler vill lära sig. Alla som kommer till vill lära sig. Men förändringen sker här i . Det är här folk börjar ifrågasätta om de ska lära sig svenska. Det finns ingen som kommer utifrån och säger att man inte ska lära sig svenska. Alla vill vara delaktiga. Det är meningen. De vill bygga sig ett bra liv. Men det är något som händer här. Det är fel på systemet här som ger signaler om att det inte värt att lära sig. ((SD): vill.) Det här är mitt jungfruanförande. Även om det känns som om det var länge sedan jag var är jag förvisso ny i . När man är ny i ett sammanhang handlar det om att acklimatisera sig till den kultur som råder, språket, den terminologi som finns och så vidare.I dag pratar vi just om integration. Det handlar i mångt och mycket om hur vi bemöter varandra, om hur vi bemöter människor som kommer till vårt land. Det handlar om att välja hur vi ser på människor; om vi ser honom eller henne som ett offer, någon som måste tas om hand, eller som någon som faktiskt har potential att klara sig själv och bidra till vårt gemensamma samhälle.Det finns andra sätt att bemöta människor - sätt som jag har förstått att det finns andra som väljer genom att säga: Nej, du hör inte riktigt hemma här. Du är inte som vi. Du är till och med ett hot för vårt svenska samhälle.Sven-Olof sade här förut: Vi känner dig inte riktigt. Nej, vi känner inte riktigt varandra här. Men för oss som politiker och företrädare för våra partier är det som ordspråket säger, att man bedömer trädet på dess frukt. Varje parti - om man ser varje parti som ett träd - har faktiskt frukt genom det som syns i politiken. Det kan vi inte bortse från.Man talar om att det har varit en alltför dålig integrationspolitik. Det kan jag verkligen hålla med om. Jag kommer från . Enligt uppgift finns människor från över 150 länder boende i den kommunen. Alla har inte kommit hit som barn, och alla har inte kommit som flyktingar och invandrare som behövt sfi. Men förvisso finns det tillräckligt många som har behövt och som fortfarande behöver stöd i svenskundervisningen. Det finns, eller har i alla fall tidigare funnits, ett behov av modersmålslärare i 50-70 språk och språkgrupper. Det är det nästan ohanterligt för en enda kommun att över huvud taget ta hand om. Varför pratar jag just om det? Är det för att det ska bli så svårt som möjligt när det gäller att ta hand om eller se människors potential? Nej, men bilden av integrationspolitiken är komplex. Det gäller att kunna se till att varje människa får den undervisning i svenska språket som han eller hon behöver utifrån de förutsättningar som finns. Vi har i vårt land många invandrare som kommer från länder och sammanhang där de tidigare inte ens lärt sig det egna språket i skriftlig form. Det finns också andra som man alltid har talat om - akademiker som kommer från andra länder och som inte fått de jobb de ska ha i det svenska samhället och så vidare.Just därför är det nu otroligt viktigt att den etableringsreform kommit till stånd som många här före mig har talat om. Jag tror verkligen på detta med att det behövs en etableringslots för varje person och varje familj som kommer hit. har jag följt en familj och sett hur det inte har fungerat. Alla åtgärder behövs som på något sätt kan medföra att människor får en lots som hjälper dem inte minst genom det svenska samhällets byråkrati och att människor får relevant svenskundervisning men också en möjlighet till en bra kontakt på sin arbetsförmedling - en person som är intresserad av vad människor gjort tidigare i livet, innan de kom till . Jag har verkligen slagits av den oförståelse som visats dessa människor.Jag har själv varit med på olika myndigheter och vid olika sammanträffanden och har sett och hört hur det har fungerat. Allt som kan göras för att förbättra sådant här för människor måste ses som ett framsteg.Jag tror inte att samhället i sig, myndigheter och så vidare, kan göra allting. Därför är jag som kristdemokrat väldigt glad över att också det civila samhällets organisationer genom etableringsreformen får en chans att vara med som etableringslotsar. Jag tror nämligen att en del av integrationen också handlar om att involvera invandrarföreningar, religiösa samfund och så vidare. Jag tror inte alls på det som i sin reservation och i sitt budgetförslag säger om att ta bort bidragen till dessa föreningar. Tvärtom tror jag att vi just i en dialog med det civila samhällets organisationer kan öka förståelsen människor emellan.Av egen erfarenhet efter att ha bedrivit företagarrådgivning till människor av alla de slag tror jag dock att det skulle behövas en förstärkning när det gäller att också se potentialen för invandrare att starta eget företag. Många har i sina hemländer haft eget företag. Inom , till exempel genom IFS, finns ett mycket bra arbete. Men jag tror att det går att göra väldigt mycket mer där. Det handlar om att ge informationen som man ger information om att på andra sätt söka jobb.Problemet är, har jag märkt i mitt tidigare arbete, att man inte alltid förstår sig på den svenska byråkratin. Det finns tillstånd, lagar och regler för det mesta i vårt land, och så ska det kanske vara. Men att få en särskild person som guidar en genom det tror jag hade varit väldigt bra. Kan etableringslotsarna också hjälpa till med det så att man får lite bättre information från Arbetsförmedlingen kan vi säkert se fram emot att ännu fler företag startas av personer med annan bakgrund än den svenska.Arbete är bästa vägen till integration, och språket är en förutsättning. Jag håller verkligen med om det som sagts här, nämligen att det är beklagligt att det finns människor som har hoppat av sfi. Men återigen: Jag tror att det beror på att det inte varit tillräckligt bra individanpassat eller anpassat för yrkesgrupper och för att människor med bra bakgrund så att säga kunnat få den språkinlärning som behövs. Vi vet ju att det finns olika sätt att behandla språket och att lära sig språket.Någon nämnde här att sfi-undervisningen över huvud taget måste vara mer flexibel. Varför inte till exempel bedriva undervisningen på kvällstid om personen i fråga har möjlighet till arbete så att det går att dela upp dagen så att man läser svenska och jobbar ?Oerhört goda exempel nämns i Alliansens förslag om mentorprojekt där också det civila samhällets organisationer finns med. är en organisation där de ser till att vara mentorer till unga människor med invandrarbakgrund.Slutligen skulle jag vilja säga några ord om jämställdheten. Jag är väldigt glad över att de fyra delmålen så tydligt syns i vårt förslag. Det handlar om fördelning av makt och inflytande, om ekonomisk jämställdhet och om en jämn fördelning av obetalt hem- och omsorgsarbete samt om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Jag tror att det går att säga väldigt mycket speciellt om det. Det gör jag gärna , men just nu tackar jag för mig. (Applåder)I detta anförande instämde (KD). Jag tänker ägna min talartid åt att tala om kvinnors och mäns olika villkor. går mot sitt slut, och fortfarande har vi inte uppnått ett jämställt . Kvinnors arbete värderas fortfarande lägre än mäns.Så här i julruschen då vi är ute och handlar julklappar kan det vara tänkvärt att ta en titt på sedlarna. Ni kan då se att vi även där värderas olika. Män finns på sedlar i de höga valörerna och kvinnor på sedlar i de låga. Precis som i arbetslivet värderas vi också där.I utgiftsområde 13 kan man tro att vi socialdemokrater inte vill satsa några pengar på jämställdhet, men det är helt fel. Vi har bland annat en miljardsatsning på heltider. Vi har satsningar på förskolan för att minska barngrupper. Vi vill ha en förskola som är öppen både och . Vi har satsningar på äldreomsorgen med mera. Men som det brukar vara i budgetsammanhang hamnar det under andra utgiftsområden som dock i allra högsta grad berör ett jämställt arbetsliv.För oss socialdemokrater är målet med vår politik att ska vara ett jämlikt land. Kvinnor och män ska ha samma möjligheter att påverka sina egna liv och samhällsutvecklingen i stort. Ingen ska hindras på grund av diskriminering. går utvecklingen åt helt fel håll. Klyftorna ökar både mellan människor med höga inkomster och människor med låga inkomster och mellan kvinnor och män. Visserligen kan det här och var finnas en verklighetsbeskrivning av hur ojämställdheten yttrar sig på olika sätt som vi kan dela med regeringen, till exempel i budgetpropositionens jämställdhetsbilaga eller i regeringens skrivelse. Men de förändringar som regeringen lyfter fram som jämställdhetssatsningar bryter inte diskrimineringen av kvinnor utan ökar tvärtom klyftorna mellan kvinnor och män. Låt mig ta några exempel.Jobbskatteavdraget har ökat inkomstklyftan mellan kvinnor och män. Neddragningar inom kommunala omsorgstjänster drabbar i betydligt högre grad kvinnor än män - som anhörig, som anställd och som vårdtagare. Nedmonteringen av de gemensamma trygghetssystemen, som a-kassan och socialförsäkringarna, drabbar i högre grad kvinnor än män. Vi kan ta ytterligare exempel, bland annat vårdnadsbidraget. Det ökar skillnaderna i ansvar för och kontakt med barnen och förlänger vägen till arbete och en egen försörjning för väldigt många kvinnor. Det stänger även ute barnen från förskolan. Vårdnadsbidraget strider också mot den så kallade arbetslinjen. Jämställdhetsbonusen har blivit ett fiasko. har visat att det inte påverkade föräldradagarna mellan kvinnor och män speciellt mycket. Avdraget för hushållsnära tjänster har inte på något sätt motverkat problemen med fördelningen av det ojämlika, obetalda hemarbetet mellan kvinnor och män utan cementerar gamla strukturer. Förändringar av arbetslöshetsförsäkringen, sjukförsäkringen och föräldraförsäkringen kan se ut som könsneutrala förändringar, men i praktiken har konsekvenserna blivit ökade klyftor mellan kvinnor och män. En stor omfördelning av pengar har skett från fattiga till rika och från kvinnor till män. Regeringen måste ha inspirerats av , men man gör precis tvärtom. Inkomstförändringarna i kvinnors och mäns genomsnittsinkomst har ökat med ungefär. Det är drygt en tusenlapp . Detta är facit av en borgerlig politik som man kallar jämställdhetspolitik. Vad tycker då vi socialdemokrater är viktigt att ta tag i för att få ett jämställt arbetsliv? Jo, några saker vill jag lyfta fram som särskilt viktiga. Det är rättvisa och jämlika löner. Det är att ta tag i de ofrivilliga deltiderna och de ökade visstidsanställningarna som drabbar kvinnor mer än män. Det handlar om en arbetsmiljö som ska vara bra för både kvinnor och män och en barnomsorg man kan förena med ett arbetsliv. Det innebär att vi måste ha barnomsorg även , nätter och . Arbetstider är också en viktig jämställdhetsfråga. Det är nämligen oerhört viktigt att man kan förena ett arbetsliv med ett familjeliv.Detta är några politiska frågor vi måste arbeta med och ta på lite större allvar inom jämställdhetsområdet. Det finns också en annan viktig sak, och det är föräldraledighet och hur vi fördelar den samt en bra omsorg om våra äldre. Det är nämligen alltid så att vi där lägger en viss grund för kvinnors möjlighet också i arbetslivet. Vi ser hur lönerna förändras när människor blir föräldrar. Mammorna får stanna i sin löneutveckling medan papporna springer ifrån och i väg. Där ser vi det första steget på svensk arbetsmarknad i hur klyftorna ökar.Det finns alltså väldigt mycket att göra för att kvinnor och män ska få ett jämställt arbetsliv, men detta var några saker. Heltider är en förutsättning för att kunna försörja sig själv och få en rimlig pension. Vi måste också våga prata om heltider ur ett hälsoperspektiv. Vi vet nämligen att kvinnor med tre barn är de friskaste mammorna. Jag har träffat många kvinnor som tvingas jobba ofrivillig deltid. De vill inget hellre än att få ett heltidsjobb, och de behöver det också. De säger dock ibland: Jag vet inte om jag skulle orka jobba heltid, för vi har det så väldigt tufft på jobbet.Då måste vi fundera på vad det är som är fel.