bet · GY01KU2 · 2010-11-18 00:00:00 — 2010/11:KU2 Uppföljning av riksrevisionsreformen I betänkandet anmäls vilande förslag till lag om ändring i riksdagsordningens huvudbestämmelser för slutligt beslut. Ändringarna innebär i huvudsak följande. Riksrevisorerna ska lämna sina granskningsrapporter avseende effektivitetsrevisionen liksom sin årliga rapport direkt till . Regeringen ska i en skrivelse till redovisa vilka åtgärder den vidtagit eller avser att vidta med anledning av en granskningsrapport. Regeringens skrivelse ska ges in till från det att regeringen mottagit granskningsrapporten, månader oräknade. ersätts med ett parlamentariskt råd, som ska verka för samråd och insyn i verksamhet men inte får några beslutande uppgifter. En riksrevisor med administrativt ansvar blir ensam beslutsfattare i administrativa och organisatoriska frågor. Enligt förslaget ska ändringen träda i kraft . Utskottet föreslår att slutligt antar det vilande förslaget. Vidare behandlas i betänkandet dels riksdagsstyrelsens förslag till lag om ändring i riksdagsordningen såvitt avser tilläggsbestämmelser, lag om ändring i lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ (arvodeslagen), lag om ändring i lagen (1996:1059) om statsbudgeten (budgetlagen), lag om ändring i lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. (revisionslagen), lag om ändring i lagen (2002:1023) med instruktion för , lag om ändring i lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen, dels motionerna 2009/10:K5, 2009/10:K7 (delvis) och 2009/10:K8. Lagförslagen och motionerna har skjutits upp till 2010/(bet. 2009/10:KU17, rskr. 2009/10:301 och 2009/10:302). Därutöver behandlas motion 2010/11:K265. De föreslagna lagändringarna är i huvudsak följdändringar till ändringarna i riksdagsordningens huvudbestämmelser. Därutöver föreslås ett förtydligande i 4 § revisionslagen, som innebär att effektivitetsrevisionen inte bör snävas in mot granskning av regelefterlevnad. Motionsyrkanden om att behålla den nuvarande lydelsen avstyrks. Vidare föreslås en ändring i 22 § revisionslagen som innebär att bedömningen av om inriktningen av internationella utvecklingssamarbete är i linje med svenska prioriteringar ska göras efter samråd med Sida. Utskottet tillstyrker i huvudsak riksdagsstyrelsens förslag. Ett motionsyrkande om att inrätta ett särskilt revisionsutskott avstyrks. Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar slutligt förslaget i bilaga 2 till lag om ändring i riksdagsordningen såvitt avser huvudbestämmelserna. antar förslaget i bilaga 2 till a) lag om ändring i riksdagsordningen, såvitt avser tilläggsbestämmelserna, med den ändringen att i tilläggsbestämmelsen 7.13.1 läggs orden "ombudsmän och" till efter "till" och före "riksrevisorerna", b) lag om ändring i lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ, c) lag om ändring i lagen (1996:1059) om statsbudgeten, d) lag om ändring i lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. med den ändringen att ingressen ska lyda" Härigenom föreskrivs att 4, 9, 11 och 12 §§ i lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. ska ha följande lydelse." e) lag om ändring i lagen (2002:1023) med instruktion för utom såvitt avser 5 §. Därmed bifaller delvis framställning 2009/10:RS4 punkterna 2 i denna del och 37 samt avslår motionerna 2009/10:K5, 2009/10:K7 i denna del, 2009/10:K8 och 2010/11:K265 i denna del. Fråga om inrättande av ett revisionsutskott avslår motion 2010/11:K265 i denna del. Rättelser av ändring i riksdagsordningen ändrar, i den ordning som anges i 8 kap. 16 § andra meningen regeringsformen, sitt beslut under punkt 1 i detta betänkande såvitt avser 4 kap. 18 a § och 9 kap. 8 § riksdagsordningen och beslutar att paragraferna ska ha den lydelse som utskottet föreslår i bilaga 3. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (MP), Per (M), (S), (M), i (S), (M), (S), (M), (S), (FP), (S), (C), (S), (M), Skånberg (KD), (SD) och (V). Vilande förslag om ändring i riksdagsordningen beslutade (bet. 2009/10:KU17, rskr. 2009/10:301 och 2009/10:302) att som vilande anta utskottets förslag till lag om ändring i riksdagsordningen såvitt avser huvudbestämmelser och rubriker närmast före två av huvudbestämmelserna (se bilaga 2). Förslag till följdlagstiftning m.m. I riksdagsstyrelsens framställning 2009/10:RS4 föreslås att antar de där framlagda förslagen till lag om ändring i riksdagsordningen såvitt avser tilläggsbestämmelser, lag om ändring i lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ, lag om ändring i lagen (1996:1059) om statsbudgeten, lag om ändring i lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m., lag om ändring i lagen (2002:1023) med instruktion för samt lag om ändring i lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen. har beslutat att skjuta upp behandlingen av lagförslagen och vissa väckta följdmotioner till 2010/(bet. 2009/10:KU17, rskr. 2009/10:301 och 2009/10:302). Rättelser av ändring i riksdagsordningen Huvudbestämmelsen i 4 kap. 18 a § första stycket riksdagsordningen, som reglerar beredningen av granskningsrapporter, har i det vilande förslaget fått en inte avsedd lydelse genom en felaktig hänvisning till samma stycke. Vidare har 9 kap. 8 § 1 fått en inte avsedd lydelse genom att en bokstav felaktigt fallit bort. Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att slutligt antar ett vilande förslag om ändring i riksdagsordningens huvudbestämmelser som har anknytning till uppföljningen av Riksrevisionsreformen. har beslutat att som vilande anta utskottets förslag till lag om ändring i riksdagsordningen såvitt avser huvudbestämmelser och rubriker närmast före två av huvudbestämmelserna (bet. 2009/10:KU17, rskr. 2009/10:301 och rskr. 2009/2010:302). Förslaget innebär i huvudsak följande. Riksrevisorerna ska lämna sina granskningsrapporter avseende effektivitetsrevisionen liksom sin årliga rapport direkt till (3 kap. 8 a § riksdagsordningen). Regeringen ska i en skrivelse till redovisa vilka åtgärder den vidtagit eller avser att vidta med anledning av en granskningsrapport. Regeringens skrivelse ska ges in till från det att regeringen mottagit granskningsrapporten, månader oräknade. (Det sagda framgår av 4 kap. 18 a § riksdagsordningen). Genom en bestämmelse i paragrafens första stycke görs 11 § tillämplig på utskottens arbete med rapporterna när de har överlämnats till berört utskott av talmannen; därigenom möjliggörs inhämtande av information, även på en minoritets begäran. Vidare innebär förslaget bl.a. att ska ersättas med ett parlamentariskt råd, som ska verka för samråd och insyn i verksamhet men inte får några beslutande uppgifter (3 kap. 8 § och 8 kap. 14 § riksdagsordningen). prövning av frågor om åtal mot styrelsen upphör (9 kap. 8 § första stycket 2 riksdagsordningen). En riksrevisor med administrativt ansvar blir enligt förslaget ensam beslutsfattare i administrativa och organisatoriska frågor (8 kap. 12 § riksdagsordningen). ska inte längre yttra sig i fråga om förslaget till anslag på statsbudgeten (9 kap. 4 § riksdagsordningen). Utskottets anmälan och yttrande /har som vilande antagit det förslag till lag om ändring i riksdagsordningen såvitt avser huvudbestämmelserna som redovisats i det föregående. Genom detta betänkande anmäls nu det vilande beslutet till kammaren för slutligt beslut. Med hänvisning till vad utskottet anförde vid ärendets första behandling föreslår utskottet att slutligt antar förslaget. Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att antar förslagen i bilaga 2 till ändringar i lagen om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ, lagen om statsbudgeten och lagen med instruktion för . Vidare föreslår utskottet att avslår motioner angående effektivitetsrevisionens inriktning (M, FP och C). Riksdagsstyrelsens framställning innehåller förslag om följdändringar i riksdagsordningens tilläggsbestämmelser och i lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ, lagen (1996:1059) om statsbudgeten, lagen (2002:1023) med instruktion för och lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen. Utskottet har presenterat delvis andra lagtekniska lösningar och vissa smärre kompletteringar av riksdagsstyrelsens förslag; utskottets lagförslag finns i bilaga 2. Se vidare nedan under rubriken . Vidare innehåller riksdagsstyrelsens framställning vissa förslag om lagändringar som utan att vara följdändringar till förslaget om hanteringen av rapporter eller förslagen om inrättande av parlamentariska råd och en riksrevisor med administrativt ansvar har utgjort en del i uppföljningen av riksrevisionsreformen. Dessa gäller ändringar i lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. som avser effektivitetsrevisionens inriktning och internationella verksamhet. Se vidare nedan under rubrikerna Effektivitetsrevisionens inriktning respektive internationella verksamhet. Förslagen till följdlagstiftning har i huvudsak lagts fram av riksdagsstyrelsen, på grundval av förslag som tagits fram av (2009/10:RS4). har vid sin behandling av riksdagsstyrelsens förslag (bet. 2009/10:KU17) presenterat vissa andra lagtekniska lösningar, som skiljer sig från riksdagsstyrelsens förslag beträffande vissa tilläggsbestämmelser i riksdagsordningen (3.8.5, 3.8a.1, 3.8a.2, 4.6.2 och 7.8.3) samt beträffande budgetlagen (47 §). Förslagen redovisas i utskottets lagförslag, bilaga 2. När det gäller Riksrevisorernas granskningsrapporter har utskottet presenterat ett förslag till en ny tilläggsbestämmelse i riksdagsordningen, 3.8a.1, där det framgår att granskningsrapporterna och den årliga rapporten ska ges in till kammarkansliet. De ska anmälas av talmannen vid ett sammanträde med kammaren efter det att de har gjorts tillgängliga för ledamöterna i tryckt form. årliga rapport ska, enligt riksdagsstyrelsens förslag, fortsättningsvis lämnas endast till (12 § revisionslagen). Den årliga rapporten ska, enligt utskottets förslag till en ny tilläggsbestämmelse i riksdagsordningen, 3.8a.2, lämnas som en redogörelse. Som en följd av den nya rapporteringsordningen föreslår riksdagsstyrelsen en ändring i 9 § revisionslagen som innebär att rapporterna fortsättningsvis ska lämnas endast till . En följdändring tas även in i 4 § instruktionen för . Regeringens skrivelser med anledning av rapporter Som en följd av att utskottets förslag att regeringens skyldighet att i skrivelser till redovisa vilka åtgärder regeringen vidtagit eller avser att vidta med anledning av iakttagelser regleras i 4 kap. 18 a § riksdagsordningen, föreslås att 47 § budgetlagen upphör att gälla. Riksdagsstyrelsen föreslår ändringar i 37 § budgetlagen som innebär att regeringen året efter budgetåret ska lämna en årsredovisning för staten till . Vidare ska årsredovisningen enligt förslaget innehålla resultaträkning, balansräkning och finansieringsanalys. Den ska även innehålla det slutliga utfallet på statsbudgetens inkomsttitlar och anslag. Nytt i förslaget är även att årsredovisningen ska innehålla en samlad redovisning över vilka åtgärder regeringen har vidtagit med anledning av iakttagelser. Förslaget har delvis samband med ett vilande förslag om en bestämmelse i 9 kap. 10 § regeringsformen, enligt vilken regeringen efter budgetperiodens slut lämnar en årsredovisning för staten till (se utskottets betänkande 2010/11:KU4). En motsvarighet till denna bestämmelse finns i 38 § första stycket budgetlagen. I paragrafens andra stycke regleras vad årsredovisningen för staten ska innehålla. Riksdagsstyrelsen föreslår att 38 § budgetlagen ska upphöra. I riksdagsordningens tilläggsbestämmelse 4.6.2 har utskottet föreslagit att det bland ärenden som finansutskottet ska bereda i andra stycket införs att utskottet ska granska årsredovisning för staten. Som en följd av förslaget att avskaffas föreslår utskottet i tilläggsbestämmelsen 3.8.5 riksdagsordningen att var och en av riksrevisorerna får lämna redogörelser till som rör revisionsberättelserna över årsredovisning för staten, och Stiftelsen . Vidare föreslår utskottet en ändring i tilläggsbestämmelsen i 4.6.1 punkt 5 riksdagsordningen som innebär att inte längre ska bereda ärenden om åtal mot en ledamot av . I tilläggsbestämmelsen 7.8.3 i riksdagsordningen föreslår utskottet en ändring med upplysning om var föreskrifter finns för suppleanter för bl.a. parlamentariska råd. företas en rent redaktionell ändring som gäller till ombudsmän och riksrevisorerna. Riksdagsstyrelsens förslag om ändring i tilläggsbestämmelsen 7.13.1 i riksdagsordningen, som upplyser om var föreskrifter om val av ordförande och vice ordförande för vissa nämnder finns, bör ändras såtillvida att hänvisningen i första stycket till 12 kap. 7 § regeringsformen i stället ska ske till 13 kap. 8 § regeringsformen (se även bet. 2010/11:KU4). Bestämmelsen bör också ändras vad gäller benämningen av till ombudsmän och riksrevisorerna. Ytterligare ändringar med anledning av förslaget om att styrelsen ersätts med parlamentariska råd föreslås av riksdagsstyrelsen i 2, 1112 och 17 §§ instruktionen för och i 12 §§ arvodeslagen. I den sistnämna lagen föreslås vidare en ändring i 3 § andra stycket med anledning av att utlandsreseförordningen (1991:1754) har upphört att gälla. Förslaget om att inrätta en riksrevisor med administrativt ansvar kommer till uttryck i förslaget om ändringar i instruktionen för (2, 4 a, 5, 9 och 15 §§). Riksrevisorn med administrativt ansvar övertar den tidigare styrelseuppgiften att besluta om förslag till anslag för på statsbudgeten och om årsredovisningen för (4 a §) samt om verksamhetens organisation, arbetsordning m.m. (5 §). Förslaget i fråga om 5 § behandlas av samordningstekniska skäl i utskottets betänkande 2010/11:KU9. I 2 § instruktionen för riksdagsförvaltningen föreslår riksdagsstyrelsen en ändring i punkt 3 som en följd av ändringen i 9 kap. 4 § andra stycket riksdagsordningen, nämligen att inte längre ska yttra sig över förslag till anslag på statsbudgeten. Förslaget behandlas av samordningstekniska skäl i utskottets betänkande 2010/11:KU9. I 12 kap. 7 § första stycket regeringsformen föreskrivs att är en myndighet under med uppgift att granska den verksamhet som bedrivs av staten. Närmare bestämmelser om finns i riksdagsordningen och i annan lag. Enligt vad som föreskrivs i sådan lag kan granskning avse också annan än statlig verksamhet. Omfattningen av granskningen regleras i 2 § lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. (revisionslagen). Granskningens inriktning regleras i 4 § revisionslagen. Granskningen ska, enligt paragrafens första stycke, främst ta sikte på förhållanden med anknytning till statens budget, genomförandet och resultatet av statlig verksamhet och åtaganden i övrigt men får också avse de statliga insatserna i allmänhet. Granskningen ska främja en sådan utveckling att staten med hänsyn till allmänna samhällsintressen får ett effektivt utbyte av sina insatser (effektivitetsrevision). Granskningen ska, om den inte avsett endast förberedande åtgärder, redovisas i en granskningsrapport. Riksdagsstyrelsens förslag innebär att ett nytt andra stycke införs i 4 § revisionslagen, där det föreskrivs att effektivitetsrevisionen huvudsakligen ska inriktas på granskning av hushållning, resursutnyttjande, måluppfyllelse och samhällsnytta. Vidare föreslås en skrivning i det nya stycket om att som ett led i effektivitetsrevisionen får förslag lämnas om alternativa insatser för att nå avsedda resultat. Riksdagsstyrelsen anser att revisionslagens inriktningsparagraf (4 §) i och för sig är väl formulerad i sin nuvarande lydelse, men mot bakgrund av de iakttagelser, bedömningar och slutsatser som utredningen redovisat bör ett förtydligande om effektivitetsrevisionens inriktning göras i lagen. Effektivitetsrevisionens huvudinriktning ska, enligt riksdagsstyrelsen, vara granskning av hushållning, resursutnyttjande, måluppfyllelse och samhällsnytta. Med hushållning avses i vilken utsträckning åtgärder har vidtagits för att hålla nere kostnaderna i den granskade verksamheten, och med resursutnyttjande avses förhållandet mellan nedlagda resurser och uppnådda resultat. Med måluppfyllelse avses förhållandet mellan avsedda och uppnådda resultat. bör även kunna lämna förslag om alternativa åtgärder för att uppnå målen för den granskade verksamheten, t.ex. omprioriteringar, förenklingar eller förslag till omfördelning av resurser eller verksamheter mellan myndigheter. Utredningen konstaterar att kartläggningar och analyser visar att effektivitetsrevision har varit av mycket skiftande karaktär. Granskningar inriktade på regelefterlevnad förefaller ha utgjort en stor andel. Betoningen av kriteriet om ansvarsutkrävande har medfört en fokusering på granskning av regelefterlevnad och styrning, vilket lett till en smalare inriktning. Den s.k. traditionella effektivitetsrevisionen som manifesteras i granskning av hushållning, resursutnyttjande, måluppfyllelse och samhällsnytta har förekommit i begränsad omfattning i granskningsverksamhet. För att fullgöra sin uppgift inom ramen för kontrollmakten bör effektivitetsrevisionen, enligt riksdagsstyrelsen, i större utsträckning riktas mot breda granskningar i väsentliga samhällsfrågor. Utifrån en analys av väsentlighet och risk bör större uppmärksamhet ägnas åt granskning av områden som ur ett principiellt eller kvantitativt perspektiv har stor betydelse i statsbudgeten. bör de mest väsentliga delarna av varje utskottsområde leda till granskningsinsatser. Riksdagsstyrelsen anser vidare att effektivitetsrevisionen i ökad utsträckning bör verka främjande för att underlätta det förändringsarbete för bättre hushållning och resursutnyttjande samt ökad effektivitet som granskningsresultaten ger anledning till. Yrkanden som gäller effektivitetsrevisionens inriktning framställs av m.fl. (M, C) i motion 2009/10:K5 och av (FP) i motion 2009/10:K7 i denna del och motion 2010/11:K265 i denna del; de yrkar att den nuvarande lydelsen av 4 § revisionslagen ska behållas. m.fl. anför att det finns frågetecken kring förslaget. Här tangeras, anser de, den centrala målkonflikten mellan demokrativärden och ekonomivärden. Om bara ekonomiska värden granskas kan det, enligt motionärerna, leda till att principen ändamålen medlen upphöjs till norm. Motionärerna ifrågasätter också hur en svag måluppfyllelse av de ekonomiska målen ska tolkas om måluppfyllelsen är god vad avser de andra målen. I politiken inkluderas ju regelmässigt, anför de, fler parametrar än de ekonomiska, såsom jämställdhet, jämlikhet, solidaritet, rättvisa, regional balans, klimatansvar bara för att nämna några. Allvarligare är dock, enligt motionärerna, att om mandat begränsas till den extrema form av effektivitetsgranskning som föreslås, kan regeringen (eller regeringsunderlaget i ) underkänna granskningar med argumentet att överskridit sina befogenheter. Motionärerna anser således inte att effektivitetsgranskningen ska begränsas till att huvudsakligen gälla de ekonomiska aspekterna med ett tillbakasättande av granskningen av regelefterlevnad. Om det i uppdrag inte ska ligga att granska regelefterlevnad, frågar sig motionärerna vilket organ som då ska utföra denna granskning. Enligt innebär förslaget att som kontrollinstrument försvagas i stället för att förstärkas och att egen makt minskar. Därmed försvåras också grundlagsenliga kontroll av regeringen, anför hon. (M) yrkar i motion 2009/10:K8 att förslaget till lydelse av 4 § revisionslagen ändras på så sätt att sista meningen i det nya andra stycket utgår. Han anför att riksrevisorernas granskningsuppgifter ska vara att bedriva revision och utvärdering. Att från detta också ange att de bör lämna alternativa förslag ligger utanför vad som normalt bör åvila revisionen och strider mot den inarbetade ordningen. Genom att tydligt öppna för revisorerna att komma med alternativa förslag finns också en risk för att deras roll i den politiska processen ändras. Därtill kommer de att uppfattas som en aktör i den politiska debatten, anför motionären. har avgivit ett yttrande (2009/10:FiU3y, vilket även finns i betänkande 2009/10:KU17, bilaga 4). I yttrandet uttalade finansutskottet bl.a. följande. delar riksdagsstyrelsens uppfattning att effektivitetsrevisionen, för att fullgöra sin uppgift inom ramen för kontrollmakten, i större utsträckning bör riktas mot breda granskningar i väsentliga samhällsfrågor. Riksdagsstyrelsen anser att utifrån en analys av väsentlighet och risk bör större uppmärksamhet ägnas åt granskningar som ur ett principiellt eller kvantitativt perspektiv har stor betydelse i statsbudgeten. Detta är enligt finansutskottet rimligt mot bakgrund av att bedömningen ska utgå från en analys av väsentlighet och risk. En sådan analys torde förhindra att exempelvis transfereringar som i statsbudgettermer är omfattande men i andra avseenden är okomplicerade blir överrepresenterade i granskningen. Till skillnad från vad som framförs i motionerna K5 av m.fl. (M, C) och K7 av (FP) anser inte finansutskottet att förtydligandet i revisionslagens inriktningsparagraf (4 §) innebär en insnävning. Snarare bör förtydligandet ses som en betoning av att effektivitetsrevisionen inte bör snävas in mot granskning av regelefterlevnad, på det sätt som utredningens kartläggning visar har varit fallet i stor utsträckning. Att det handlar om en bred form av granskning blir enligt finansutskottet tydligt om man närmare studerar de internationella riktlinjer som ligger till grund för utredningens definition av effektivitetsrevision. Enligt Intosai handlar effektivitetsrevision om att granska de tre E:na: Economy (hushållning), Efficiency (resursutnyttjande) och Effectiveness (måluppfyllelse/samhällsnytta). De båda första begreppen, economy och efficiency, handlar om resursanvändning. Syftet med granskningar av economy är att pröva om kostnaderna är så låga som möjligt eller om de kan sänkas utan att detta drabbar verksamhetens omfattning och kvalitet. Frågor om economy kan avse enskilda myndigheters verksamheter och program men kan också omfatta åtaganden som sträcker sig över flera departementsområden. Exempel på sådana granskningar kan gälla anskaffningsfrågor och underhåll samt kostnader för lokaler och transporter. I fråga om efficiency är syftet inte i första hand att sänka kostnaderna utan att se om det går att få ut mer av verksamheten eller att få ett bättre resultat för pengarna. Vanligen handlar det exempelvis om att undersöka om det går att få en verksamhet snabbare utförd eller av bättre kvalitet. Det kan också handla om huruvida det går att få ut mer effekter med mindre resurskrävande insatser eller arbetssätt. Såväl övergripande som myndighetsinterna frågor kan omfattas av denna typ av granskningar. Begreppet effectiveness (måluppfyllelse/samhällsnytta) tar, till skillnad från begreppen economy (hushållning) och efficiency (resursutnyttjande), inte sikte på resursåtgången. Med effectiveness avses förhållanden mellan mål, medel och effekter. Inom ramen för effectiveness är det möjligt att genomföra flera olika typer av granskningar. Det går exempelvis att granska hur en statlig reform har förberetts, vilka avsedda och icke avsedda effekter den haft, om insatsen står i konflikt med eller överlappar andra reformer och verksamheter, eller om ett visst statligt åtagande framstår som det mest ändamålsenliga i ett längre perspektiv. Man kan också undersöka i vilken mån förutsättningarna för de ursprungliga motiven för en verksamhet fortfarande har bärkraft eller om de förlorat sin aktualitet. För att man ska kunna värdera resultatet av en verksamhet krävs utöver kunskap om den granskade verksamheten även uppgifter om hur andra intressenter i samhället påverkas. Särskilt viktigt kan detta vara om en verksamhet har oönskade effekter på andra delar av samhället, exempelvis leder till miljöförstöring. Att granska effectiveness handlar inte sällan om att uppskatta eller värdera den samhällsekonomiska nyttan, dvs.