· GY01TU5 · 2010-12-08 16:10:50 — Jag tror att vi samtliga ledamöter i riksdag som sätter av betydande resurser av det som finns att fördela för välfärd - dit räknar jag infrastrukturen och annat - är besjälade av att de resurser som sätts till, som är andras pengar, används på det mest effektiva sättet.Kan differentierade banavgifter leda till att vi använder investeringarna i det svenska järnvägssystemet, rälsen, på ett effektivare sätt, fru talman, är jag inte ett dugg orolig över att införa det. uttryckte jag mig nog otydligt. Min fundering gällde det förslag som finns i propositionen och betänkandet om att en tågoperatör kan få förtur till vissa tåglägen genom att betala en högre banavgift. Blir det då driftstörningar släpps de tågen fram före, inte till exempel det tåg som pendlarna, som ska iväg till jobbet, sitter på.Det är det som jag ser som en stor risk med det här förslaget, som jag annars tycker kan fungera bra i ett tågsystem där man har mycket kapacitet på spåren och bra underhåll.Jag har faktiskt en annan fundering också. Jag har läst det här betänkandet, och jag har inte sett många exempel på hur det här har fungerat i andra EU-länder där man har infört det, vad det har fått för konsekvenser för trafiken och vilka länder inom EU som har infört det, helt enkelt. Till skillnad från tror jag inte att det får effekten att pendeltåg ställs åt sidan till förmån för godståg etcetera. Skulle så vara fallet har vi anledning, fru talman, att återkomma i frågan. Tvärtom är syftet med detta att få en jämnare användning över dygnets timmar och över årets dagar av det järnvägssystem vi har. Det är nämligen en kapacitetsbrist beroende på att alltmer gods och allt fler personer transporteras på det svenska järnvägssystemet tack vare den politik vi för. Det tycker jag är väldigt bra. Jag är glad över det.Men då gäller det också, för att ytterligare kunna öka kapaciteten, att investeringar som är gjorda används så effektivt som möjligt. är det toppar i belastningen. Kan detta bidra till att vi jämnar ut belastningen över dygnet och över året är det alldeles utmärkt. Politisk prioritering handlar också om i vilken ordning man utför olika åtgärder och i vilken ordning man fattar beslut.Som alla känner till innehade infrastrukturministerposten under den mandatperiod som vi har haft. Jag skulle gärna vilja fråga : Är och nöjda med vad man har åstadkommit vad gäller till exempel kvaliteten på järnvägssystemen? Har det förbättrats? Varför har det inte förbättrats i den ordning som man kan se att det hade behövts?En annan dimension i sammanhanget gäller det här med att öka kollektivtrafiken och järnvägstrafiken. Är man utifrån ett miljöperspektiv nöjd med tingens ordning?Jag hörde att talade om en jämnare användning av järnvägarna . Men jag hör, när talar om detta, att ni använder de ekonomiska incitamenten till att öka konkurrensen. Det är liksom det som är det överordnade målet, inte att öka kollektivtrafiken och därmed också få en bättre miljö. Ja, , jag är väldigt nöjd med det arbete som i egenskap av infrastrukturminister gjorde när hon och resten av alliansregeringen tog vid efter ett 30-årigt förfall där investeringar, pengar för drift och underhåll av det svenska järnvägs- och vägsystemet successivt hade monterats ned av en regering som ofta regerade med stöd av , här tar tid att ställa om. Investeringarna, nyinvesteringarna, pengarna för drift och underhåll ligger på en högre nivå än tidigare, och de ligger fortfarande högre tack vare det beslut fattade för exakt när vi angav ramen för de kommande tio årens infrastrukturarbete och det inriktningsbeslut som regeringen fattade . Det är alldeles utmärkt.Jag är ödmjuk nog att säga, fru talman, att jag är inte säker på att det är tillräckligt. Det är vår plikt, vår uppgift och vårt arbete som riksdagsledamöter, i all synnerhet som tillhörande trafikutskottet, att följa den här utvecklingen. Läggs det rätt pengar? Läggs pengarna på rätt saker? Här har vi även ett visst stöd i genomlysning av . Det kanske inte alltid är till rätt sak pengarna har gått för att det ska få rätt effekt.Fru talman! När det gäller kollektivtrafiken går den både på järnhjul och på gummihjul. Det går väsentligt mycket mer kollektivtrafik på våra vägar än på våra järnvägar, så det finns anledning att vi anstränger oss å det kraftigaste även för att vägtrafiken och vägnätet som är sex gånger längre än vårt järnvägsnät ska fungera. Även längs busshållplatser, , står det frusna resenärer . fick jag höra en liten variant av det jag har fått höra av infrastrukturministern den förra mandatperioden. Så fort det kritiserades framförde hon att det var den gamla regeringens fel. Det som jag blev oerhört upprörd över var till exempel när sade: När vi kom till makten fanns det bara tomma hål. Det fanns inga pengar för att göra de här åtgärderna.Men det är lögn. Det är lögn, lögn, lögn! Det fanns en budgeteringsmarginal. Statens överskott var 70 miljarder. Vad gjorde ni med de pengarna? De användes inte till att stärka infrastrukturen efter de här anorektiska åren som funnits och där även har ett ansvar - ja. Men vi har dragit slutsatsen och erfarenheten av det. Om vi hade fått ett annat valresultat hade det varit 100 miljarder mer till 2021 än vad alliansregeringen orkar med.Jag tycker att det är lite intressant när säger att det alliansregeringen nu satsar inte är tillräckligt. Då har han ju chansen att rösta på De rödgrönas budgetförslag när vi kommer till den punkten. Jag ser fram emot att det inte bara blir en läpparnas bekännelse utan att man verkligen satsar på ett sådant sätt att vi ökar de ekologiskt hållbara transportslagen.Jag vet också att vägarna behöver underhållas. Jag kommer från ett sådant område där inte järnvägen är tillräckligt utbyggd. Jag är väl medveten om detta, men vi måste också arbeta för att få de här miljövänliga transportslagen. beskrivning av verkligheten är pricksäker. Det gjordes många små hål runt om i landet av invigningsspadar på anorektiskt finansierade storvulna projekt. saknades för svensk infrastruktur. Den var underfinansierad med för att fullt ut kunna åtgärdas.Det första alliansregeringen fick göra 2006-2007 var att pumpa in pengar för att kunna betala och fullfölja de projekt som var på rulle. Därutöver höjdes ambitionsnivån både vad gällde investeringar och drift och underhåll och tog sig bland annat uttryck i den närtidssatsning som genomfördes , 2008, 2009, 2010 och även något in på 2011. Kraftfullt och rejält - mycket pang för pengarna, för vi gjorde det i när det var lågkonjunktur och man fick mycket byggt.Det var insatser både på väg och järnväg, och såvitt jag uppfattat det dammsögs i princip landet på färdigprojekterade väg- och järnvägsbyggen, ombyggnationer och renoveringar. Allt som var klart att sätta i gång men som tidigare legat stilla på grund av pengabrist rullade i gång.Jag har flera exempel på sådant i mitt eget hemlän. Jag har inte haft nöjet att åka till och inventera, men jag är säker på att det finns även där.Fru talman! Avslutningsvis: 100 miljarder, kommer de från den där tryckpressen vi vevar i gång? Det hjälper inte att lägga till 100 miljarder om man har som tradition att underfinansiera och göra planerna anorektiska. Vi har senast bevis när det fattades 60 miljarder för att kunna genomföra den planen. Det spelar ingen roll om vi skapar förväntningar hos folk om vi inte har förmåga att betala.Jag är beredd att ständigt ompröva de insatser riksdag och regering gör för att pengarna ska användas effektivt. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1 och 3.Regeringens förslag syftar till ett mer effektivt utnyttjande av den befintliga infrastrukturen. Att ekonomiska incitament kan fungera är vi i mycket medvetna om, och vi föredrar ofta att använda det i olika sammanhang.Det är också så att järnväg rent tekniskt som infrastruktur är den teknik där det är mest uppenbart att flaskhalsar gör att den befintliga infrastrukturen inte kan utnyttjas, mer än inom någon annan teknik, tror jag.Detta med flaskhalsar är ett problem för näringsliv som måste åtgärdas. Jag ska försöka att inte nämna några företagsnamn. Den svenska skogsindustrin vill väldigt gärna köra sina färdiga produkter på järnväg till sina kunder på kontinenten. Men det går inte, för det finns helt enkelt inte järnvägskapacitet.Den svenska skogsindustrin vill också väldigt gärna köra mycket mer av sina råvaror på järnväg till sina fabriker. Men det går inte, för det finns inte järnvägskapacitet.Kommuner vill väldigt gärna förbättra möjligheterna för sina invånare att yrkespendla på järnväg så att de kan arbeta under resan till och från jobbet. Då behöver man fler tågpassager, men det går inte, för det är redan fullt.Jag hörde från att man ska ha flera alternativ och att pendeltågen inte ska behöva stanna på grund av godset. Jag vet inte vilken värld lever i, men i den värld jag lever går godstrafiken alltid före. Även på den korta sträckan - mellan två samhällen, järnväg - tvingas pendeltågen stanna två gånger, just på grund av att de som finansierar det hela, nämligen den tunga trafiken, den så kallade stålpendeln, ska passera ett antal gånger, till exempel två sådana pendeltåg i rad på vägen. På en sträcka där tåget skulle kunna ta kan det alltså ta att passera, vilket ju är lite besvärande.Det jag talar om är alltså tyngst trafikerade järnvägssträcka - spåret mellan och . Där har det varit nödvändigt att ha ett dubbelspår. Till och med nu när vi inte ens har en högkonjunktur utan befinner oss på vägen upp passerar mer än de 69 tågpassager som är teoretiskt möjliga att ta fram där enligt bedömning. Man kör alltså fler tågpassager än man egentligen anser möjligt att köra där.Det här är någonting som jag, trots att jag inte tillhör ert gäng, måste trycka på till er i trafikutskottet när jag nu upptäckte den här chansen. Ni måste göra någonting åt detta! Det här är ett av de allvarligaste problemen för svenskt näringsliv. Hela har problem att ta sig ned till , och har jätteproblem, för de vill ju ta den här trafiken. Man vill att hamnen ska fortsätta växa, men man har inte möjligheten.Det handlar om den lilla biten mellan två samhällen det handlar om.Här skulle man kunna öka användandet av den svenska infrastrukturen för godstransporter på järnväg kraftigt genom att göra en klok investering på en kort sträcka. Som bonus skulle det ge större möjlighet för människor att yrkespendla över ett större område, och på det sättet skulle det lokala samhället stärkas. Ta den frågan till er i trafikutskottet.