bet · GY01TU1 · 2010-12-14 00:00:00 — Trots detta är regeringens plan för investeringar i transportinfrastrukturen kliniskt ren på kapacitetshöjande åtgärder längs den södra och den västra stambanan, det vill säga ryggraden i det svenska järnvägssystemet. I det övriga järnvägsnätet ökar dubbelspåren som resandet förväntas öka , eller, annorlunda räknat, regeringen tillför mindre än dubbelspår fram till 2021.Men det saknas inte projekt. Tittar vi i stället i det socialdemokratiska förslaget hittar vi bland annat Tomteboda-Kalhäll, dubbelspår, Västlänken, första etappen av Norrbotniabanan, fyrspår , och , dubbelspår på Nynäsbanan. Alla är satsningar som saknas i regeringens förslag och som skulle kunna avhjälpa delar av det tågkaos vi ser . Sanningen är att regeringen inte vill göra något åt och Västra stambanan, ryggraden i svensk järnväg, medan vi i oppositionen vill dra de första höghastighetsbanorna just där för att frigöra kapacitet för godstrafiken.Fru talman! fick sin första höghastighetsbana. Det var innan vi fick färg-tv i . har det främst i byggts 13 000 kilometer höghastighetsbana. Inte en enda meter av dem har byggts i Sverige.Just nu pågår byggandet i världen av 11 000 kilometer höghastighetsbana, inte en enda kilometer av dem byggs i Sverige.Just nu projekteras 18 000 kilometer höghastighetsbana. Inte en enda meter av dem projekteras i Sverige.Om den här regeringen får fortsätta att bestämma kommer det inte att byggas en enda meter höghastighetsbana . När länder som , och projekterar för höghastighetsbanor projekterar regeringen för inställda tåg.Fru talman! I det här budgetbetänkandet dras tydliga skillnader upp mellan regeringen och Socialdemokraterna. Socialdemokraterna står för konkurrenskraftiga villkor för tågen, medan regeringen chockhöjer avgifterna på . Socialdemokraterna presenterar konkreta åtgärder för att rusta järnvägen för vintern så att tågen kan gå , medan regeringen nöjt utropar att de flesta tågen faktiskt går . Socialdemokraterna vill investera i nya järnvägar, medan regeringen mer än halverar nyinvesteringar i järnväg.Så mycket tydligare än så här kan inte de politiska alternativen bli.Jag yrkar bifall till de socialdemokratiska reservationerna. hade jag ännu en strapatsrik tågresa med X 2000 från hem till . Julpysslet med familjen brann inne. Alla sov när jag äntligen kom hem.Först råkade vi ut för en frusen växel, sedan ett signalfel, sedan hamnade vi bakom ett godståg och avslutningsvis dumpades vi av i , flera mil hemifrån.Ersättningsbussarna som skulle ta oss vidare dök aldrig upp. Till slut fick jag tag i en taxi. Taxichauffören var förstås glad över kvällens alla körningar av frusna tågresenärer och den saftiga fakturan han skulle skicka till SJ. Men han gjorde ändå en bra analys av dagens situation. Han sade så här: Det är många som ska tjäna pengar på din resa. Det är många som tjänar pengar på att systemet inte fungerar, men det är resenärerna som får betala. Det fick mig att än en gång fundera över var de pengar, var de skattemedel som vi ska debattera och besluta om hamnar och hur de kan användas mer effektivt, så att anslagen till vägar och järnvägar verkligen leder till ett bättre sammanhållet och långsiktigt hållbart transportsystem.Fru talman! Det är glädjande att persontrafiken på järnvägen mer än fördubblats och att godstrafiken på järnväg har ökat . Att människor och företag vill använda järnvägen står klart. är det upp till oss att se till att det blir möjligt i ännu högre grad i framtiden.Miljöpartiet vill ha en bred politisk uppgörelse kring järnvägen. Vi vill möjliggöra för fler att åka tåg tillförlitligt och snabbt. Vi vill också göra det möjligt att föra över mer godstransporter från väg till järnväg. Men för att komma dit är det en rad viktiga saker vi behöver göra.Först och främst måste vi fördubbla järnvägens kapacitet, för trots att tågtrafiken ökar så ökar inte längden spår. Det är helt enkelt för trångt på spåren. Ökad kapacitet uppnår vi genom snabba investeringar i flera mellanblock och mötesspår, till exempel på banan mellan och , genom att göra helt nya spår, till exempel Norrbotniabanan, och genom att börja bygga höghastighetsbanor, till exempel Ostlänken, så att mer kapacitet frigörs på stambanorna för regionala tåg och godstrafik.Vi måste också satsa på de lågtrafikerade banorna, till exempel , och Stångadalsbanan, i stället för att nedrusta dem. En anledning är att startar av godstrafiken på de här banorna.Fru talman! Det räcker inte att investera i nytt, vi måste också underhålla det vi har . är bland de sämsta länderna i på att anslå pengar till underhåll och reinvesteringar i järnvägar. Den genomsnittliga åldern spårväxlarna, som ju är en kritisk faktor, har ökat med , enligt underlag från Trafikverket.Men det handlar inte bara om pengar. Det handlar också om att använda pengarna rätt och ompröva fattade beslut, för dagens avregleringar har lett till ökade kostnader för administration och färre personer som jobbar direkt på spåren med underhåll.Andra länder i världen har redan dragit lärdom av sådana här misstag. I återfördes skötseln av spår till offentlig regi efter att privata företag maximerade vinst till aktieägare i stället för att underhålla järnvägssystemet. Låt oss följa deras exempel. Låt utföra underhållet i egen regi!Det är även andra beslut i avregleringens spår som behöver omprövas. Visst är det positivt med privata tågoperatörer som framgångsrikt kör både gods- och persontrafik. På ett järnvägsnät med hög kapacitet kan det fungera bra med flera aktörer som sporrar varandra och håller nere priserna. Men är övertygat om att med resenären i centrum måste vi ha en aktör som har huvudansvaret för den nationella tågtrafiken.Även här tycker jag att vi ska lyfta blicken och dra lärdom av andra länder. I har man backat och åter börjat reglera vissa sträckor. Vi bör ge SJ huvudansvaret för nationell trafik och slopa det 10-procentiga avkastningskravet på SJ. Det bör ersättas med ett krav på att upprätthålla och utveckla tågtrafiken. Med ett sådant krav på SJ tror jag att resenärerna slipper att vara med om det jag och mina medresenärer var med om - att bli dumpade på en kall station flera mil hemifrån, utan någon information och utan någon ersättningsbuss.Fru talman! Att bygga framtidens järnväg är inte gratis; det kostar mycket pengar. Det är vi medvetna om. , som är ett föregångsland vad gäller kollektivtrafik, satsar så mycket pengar på järnvägen per person jämfört med . Över hälften av järnvägens finansiering i kommer från lastbils-, väg- och miljöavgifter. Här har vi mycket att lära.Ett snabbt sätt för regeringen att hitta mer pengar till järnvägssatsningar är att prioritera järnväg framför väg. Så gjordes i den förra infrastrukturplanen där förhållandet var till vägen och 2:50 till järnvägen. I regeringens investeringsplan för den här mandatperioden är förhållandet det omvända. Investeringar i järnväg minskar från 14,5 miljarder till 5,0 miljarder medan väginvesteringar ligger på samma nivå . Tänk om!Jag tror att vi måste vara beredda att betala mer för våra resor och varutransporter oavsett om de går på väg eller järnväg. råder det dock ett ojämlikt förhållande mellan väg och järnväg, till vägens fördel, och mellan privatbilisten och den som åker kollektivt.När det föreslås att bensinpriset ska höjas några procent blir det ramaskri från bland andra företrädare för Alliansen. Märkligt nog tycker samma personer att det är helt okej att höja priset på kollektivtrafiken med det mångdubbla utan att ens fundera över konsekvenserna.Regeringens förslag på höjda banavgifter på är ett exempel på detta. Det är ett förslag som enligt i ett första steg skulle öka priset på en biljett över och i ett andra steg . Priset på ett månadskort skulle öka från 1 900 till 2 700 medan kostnaden för att ta bilen över bron ligger fast. Vad detta skulle få för konsekvenser är inte svårt att räkna ut.För är detta inte okej. Vi tycker inte att höjda taxor i kollektivtrafiken utan någon standardhöjning eller motsvarande avgiftshöjning för privatbilismen är en hållbar väg att gå.Fru talman! Det är inte heller hållbart att bygga motorvägar som genererar mer biltrafik och missgynnar kollektivtrafiken. Planerna på Förbifart är exempel på detta. Det ska läggas 28 miljarder på en väg som planeras stå färdig 2020. tycker inte att det är att bygga för framtiden. Att bygga för framtiden skulle vara att satsa de 28 miljarderna på spårbunden trafik och cykelbanor i Stockholm.Fru talman! Jag står förstås bakom alla de reservationer och motioner som lämnats in av mig och mina partikamrater, för tids vinnande nöjer jag mig med att yrka bifall till reservationerna 2, 4 och 5. Jag delar i allt väsentligt det som från Socialdemokraterna och från har anfört.Betänkandet behandlar regeringens budgetförslag till utgiftsområde 22 Kommunikationer 2011. På regeringens förslag har de rödgröna oppositionspartierna, , och Socialdemokraterna, lämnat in ett alternativt förslag på vad vi menar måste göras . Dessutom behandlas flera motionsförslag om nya infrastruktursatsningar.Vi fullföljer alltså det arbete som vi påbörjade med en gemensam vårmotion som följdes av en gemensam regeringsplattform där vår politik för en ny färdriktning för utmejslades. Målet för vår politik är att ska vara ett jämlikt land. Kommunikationer är en oumbärlig komponent i att göra vårt land jämlikt. Det behöver göras stora investeringar i kollektivtrafik och järnväg. Det är två viktiga faktorer för att möta klimatutmaningarna som också får positiva följdeffekter i form av jobb och ekonomisk utveckling.Fru talman! På hade en aktuell debatt om situationen för tågtrafiken. Där framhöll allianspartiernas företrädare med statsrådet i spetsen att alliansregeringen satsar mer på järnvägen än de föregående S-regeringarna. När statsrådet säger detta jämför hon äpplen med päron. För att få en korrekt jämförelse måste man jämföra vad satsade med vad de borgerliga partierna föreslog i under samma period.När de borgerliga partierna var i opposition föreslog , och aldrig högre nivåer på banunderhåll än vad de socialdemokratiska regeringarna gjorde. Tvärtom finansierade både och vid ett antal tillfällen ökade vägsatsningar genom att dra ned på anslaget till banhållning där banunderhåll ingår.Kristdemokraterna föreslog under ett enda år blygsamma 200 miljoner mer till banhållningen. Året efter sänkte detta anslag med , alltså i realiteten en reducering med 100 miljoner jämfört med vad dåvarande S-regering anslog.Mot denna bakgrund är allianspartierna minst lika skyldiga till de brister i underhåll och reinvesteringar som den S-regering som man gett skulden för de brister vi har i dag.Fru talman! Till majoritetspartierna vill jag bara säga: Låt bli att kasta sten i glashus. Ni har inte speciellt mycket att vara stolta över.Dessutom kan jag inte stillatigande låta påståenden passera okommenterade om att det bara var svarta hål som den dåvarande centerpartistiska infrastrukturministern möttes av när hon klev in på efter valet . Jag har sagt det tidigare och jag säger det igen: Hennes påstående saknar all trovärdighet. Förtroendet för politiken skulle öka om man visade mer intellektuell hederlighet.När alliansregeringen tog över 2006 redovisade statsbudgeten ett överskott på 70 miljarder. Hade alliansregeringen inte valt att sänka skatter med nästan 100 miljarder under föregående mandatperiod hade det funnits uppemot 170 miljarder att använda till att finansiera infrastrukturplanen . Med detta sagt förordar jag givetvis inte att alla 170 miljarder skulle användas till järnvägen.I infrastrukturplan satsar vi 15,9 miljarder på spår. Det ska jämföras med regeringens 8,6. De rödgröna lägger 100 miljarder mer än regeringen på infrastruktur, och vi har finansierat allt till sista kronan.Fru talman! varnade i nämnda debatt för lyxfällan för att vi vill lånefinansiera investeringar. Det är ABC i ekonomi att man brukar låna till investeringar som har lång livstid. I kommunala sammanhang, jag har en tjänst som kommunalekonom, säger man att det är rättvist att fördela kostnaderna under hela livslängden och inte låta kostnaderna belasta investeringsåret.Fru talman! Ett ännu viktigare skäl till kaos och förseningar är bristande underhåll av järnvägen. Genom att sänka banunderhållet sänker regeringen järnvägar. Avregleringar leder oss in på fel spår, som föregående talare har varit inne på. , numera , säger att om man vill minska tågförseningar och öka godskapaciteten måste läggas på banunderhåll. Det är därför som vi föreslår denna nivå. Regeringen avsätter 5,3 miljarder . Det är på tok för lite. Regeringens låga ambitioner kommer alltså inte att leda till minskade tågförseningar.Fru talman! I betänkandet finns fem reservationer som står bakom, men för att vinna tid i voteringen yrkar jag bifall till två av dem. Den ena är nummer 7, Andra särskilda infrastrukturåtgärder m.m. Betänkandet behandlar särskilt höghastighetsbanor och Förbifart . När jag i utskottet föreslog att man också skulle behandla malmtransporter på järnväg som en likvärdig nationell angelägenhet blev det avslag. Infrastruktur runt storstäderna är en nationell fråga. Hållbara malmtransporter har tydligen inte samma dignitet, vilket jag anser vara en helt felaktig uppfattning.Norrbotniabanan, järnväg från Kaunisvaara och att öka kapaciteten på är viktiga komponenter för att man inom en mycket snar framtid ska kunna klara de ökade behoven av hållbara malmtransporter. kommer att vara ett framgångsrikt län för gruv- och stålindustrin. Länets malmtillgångar finns till största delen i malmfälten, men nya stora fyndigheter finns även i östra . Det har gjorts och kommer att göras mycket stora investeringar i , , Aitik i och Kaunisvaara i . Det är de framgångsrika gruvbolagen som står för framtidssatsningarna. Det är , och har också kommit med i den gruppen.Fru talman! I går togs det första spadtaget för de nya gruvorna i Kaunisvaara. /13 planeras starten av själva gruvverksamheten i Kaunisvaara komma i gång. Drygt 400 personer kommer att anställas. menar att man till att börja med ska frakta järnsligen på lastbil till . Det är en sträcka . Företaget vill ha dispens för att få köra 120 tons lastbilar. Man behöver inte vara någon för att förstå att den här vägen inte har den hållbarheten. I denna fråga bör regeringen och infrastrukturministern visa större offensiv handlingskraft. Det behövs en snabbutredning om hur mycket en järnväg från Kaunisvaara till skulle kosta. Det finns ett gammalt förslag om att investera i en järnvägsbro till spåret på finska sidan, men efter att ha besökt gruvan i har man räknat ut att det alternativet inte har tillräcklig kapacitet. Det finska alternativet klarar bara malmtransporter från den tredje gruvan som finns på finska sidan. För de två svenska fyndigheterna behövs järnväg från Kaunisvaara till . Anser infrastrukturministern att fungerande malmtransporter är en nationell angelägenhet? Kan infrastrukturministern redovisa om regeringen har någon uppfattning om Kaunisvaaras behov av hållbara malmtransporter? vill förstärka den positiva utvecklingen av gruvbrytningen genom att bygga nya järnvägar. Vi ser dessutom två ytterligare komponenter i framgångsreceptet och det är att Norrbotniabanan byggs och att kapaciteten på Norra stambanan och höjs.Fru talman! I fredagens länstidning, , säger ledning sig vara påtagligt irriterad över bristerna på . Vidare säger man: Den statliga vinstmaskinen är därför beredd att medverka till en ekonomisk lösning.LKAB är alltså berett att förskottera pengar till för att snabba på nödvändiga investeringar. Kapacitetsbrister på har utvecklats till en sårbar flaskhals i transportsystem, från gruvan till kunden. , när signalställverket i Torneträsk station slogs ut av åskan tappade av sina leveranser. Det inverkar på anseende som säker leverantör och förorsakade en intäktsförlust på hundratals miljoner. lyfter upp problemet med att de ska samsas på samma bana som persontrafiken - en trafik som havererar med jämna mellanrum. var det totalstopp i . ser som sin pulsåder. Man efterlyser fler mötesplatser, fungerande signalsystem och dubbelspår där det är lämpligt. säger att det är viktigt att dessa järnvägsinvesteringar håller jämn takt med planerade produktionsökningar. Det är viktigt att ha ett transportsystem som inte hämmar industrins malmtransportbehov från Kaunisvaara. Behovet av att höja kapaciteten ökar dramatiskt.Catharina sade i en interpellationsdebatt att hon var infrastrukturminister för hela och inte bara för . Min fråga till infrastrukturministern är: Anser statsrådet att hållbara malmtransporter är en nationell angelägenhet, och vad är statsrådet beredd att göra för att skapa förutsättningar för hållbara malmtransporter på järnväg?Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation 2, Avgiftssättningen på . beslutade samtliga partier i fullmäktige att uppmana riksdagsledamöterna att rösta nej till förslaget om höjda banavgifter på . Om förslaget genomförs kommer priset för pendlarkortet över att öka från 1 900 till nästan . Även priset på enskilda biljetter skulle öka dramatiskt. Det slår hårt mot tågtrafiken över bron. Eftersom de rödgröna partierna här i ger stöd åt partierna i vill jag fråga utskottsmajoritetens företrädare: ni att vara lyhörda för era partivänner i ? Om ni väljer att inte hörsamma deras uppmaning, hur förklarar ni det för dem? Jag vänder mig först till med anledning av de frågor hon ställde om malmtrafik och . kommer vi att ha en ganska lång interpellationsdebatt där samtliga de frågorna berörs. Jag avstår därför från att beröra dem och tar i stället de övriga frågorna.Anders Ygeman inledde med att säga att infrastrukturen är som ett blodomlopp. Det är precis vad det är. Det är livsnerven för att människors vardagsliv, arbetsliv och fritid ska fungera. Minst lika viktig är infrastrukturen för att företag, näringsliv och industri ska kunna verka och växa. Jag är rädd att vi får en ren järnvägsdebatt här . Det tror jag inte att någon har för avsikt, men det står ju för dörren att prata järnväg i dag.Jag tycker att det är viktigt att se till alla trafikslag. Varje trafikslag måste fungera.Vi är trots allt, oavsett vad man tycker om bilen eller lastbilen, fortfarande beroende av att människor kan ta sig fram med bil eller förflytta gods med lastbil. Vi är lika beroende av att vi har en bra flyginfrastruktur i hela landet och inte minst har ett gott nav för att också nå ut internationellt, men också har en god konkurrenskraftig svensk sjöfart. Detta tror jag att alla i grunden är överens om.Det som jag också tycker är viktigt är hur vi kan få alla dessa att samverka på ett gott sätt. För godstrafiken behöver vi ha bra noder och bra stråk, där vi kan förflytta varor och gods. Det kanske sker via lastbilar till hamnar, eller med tåg för vidare transport med sjöfarten eller tvärtom.Jag tror att det är viktigt att man också tittar på helheten för att se vad infrastrukturen ska leda fram till. Jag noterade i utskottets betänkande att väldigt många motioner behandlas, vilket jag kan förstå för detta engagerar - enskilda vägar och järnvägsdragningar. Men det är just här som vi har ändrat fokus för att kunna hålla ihop helheten. Det sätt på vilket vi beslutar om infrastruktur kan kännas tråkigt och utdraget , men det är ack så nödvändigt. Det görs i två steg, först ett inriktningsbeslut och sedan en åtgärdsplanering som bestäms av regeringen. Häremellan kan det gå ett till . Beslutet som väl fattas ska gälla den plan som i detta fall ska gälla framåt. Då är det oerhört viktigt att underlag som kommer in när man bereder ett inriktningsbeslut som ska fatta beslut om bygger på rätt kunskaper och bygger på rätt prioriteringar. Det som vi har jobbat med har gjorts utifrån behov, prioriteringar och underlag som har lämnats in från våra verk men också från kommuner och regioner. När det görs prioriteringar innebär det att allt inte kommer med.Fru talman! Jag ställde en fråga, mest kanske för skojs skull, till mina tjänstemän på departementet. Om alla behov, alla önskemål och alla beslut skulle tas med, vad skulle det kosta? Vi kommer då upp till ungefär vad hela statsbudgeten omsluter. Då förstår vi att vi kanske måste prioritera, och det är det som vi gör. Då är det lite lätt att göra som jag tycker att man ibland gör från oppositionens sida, nämligen att raljera om att vi halverar investeringarna till järnvägen, att vi minskar anslaget till underhållet och att vi till och med förmår oss att flytta medel från anslaget järnväg till anslaget väg. Men det blir så enkelt om man bara tar från det ena året till det andra när vi egentligen vet att infrastrukturplaneringen handlar om i taget. var inne på hur den förra regeringen prioriterade - till väg och 2:50 till järnväg. Det var den förra planen . Men då saknades det också 65 miljarder, och vi fick börja betala av lån i 35-miljardersklassen. Det är klart att vi också skulle kunna lägga ut stora projekt och objekt i fråga om vad som behövs, om vi inte behövde ta ansvar för finansieringen. Jag har läst vad ni har föreslagit, och jag har läst era reservationer. Jag ska börja med att ta upp den ena som handlar om avgifterna på . Handlar det om drastiskt höjda avgifter? När jag läser reservationen från oppositionen är det ett dråpslag mot regionen. Järnvägstrafiken kommer att halveras. Helt plötsligt verkar oppositionen fullkomligt ha glömt bort vad som var den ursprungliga tanken när bron byggdes, nämligen att trafikanterna oavsett om det var fråga om väg eller järnväg skulle stå för sina kostnader. Det ska man fortfarande göra. Till viss del betalar man en avgift också. Det finns en ny järnvägslag som medger att inte längre ska fatta beslut om avgifter på järnvägar. Det är regeringen eller den myndighet som det handlar om, i detta fall , som ska göra det. Då har jag en fråga. Ni talar om en kraftig höjning av banavgifterna. En enkelresa över som kostar kommer att bli 3:20 dyrare. Tror ni verkligen att det är en sådan kraftig höjning att hela trafikunderlaget kommer att minska drastiskt? I så fall är jag mycket fundersam över den reservation som finns under punkt 8 där man i stället kräver en ny fast förbindelse över mellan och , därför att järnvägstrafiken ökar så till den milda grad och vi har sett en fantastisk utveckling i hela . Men resonerar ni i stället som att trafikunderlaget ökar så mycket att varken eller den nya räcker. Frågan blir då: Tror ni eller tror ni inte på ? Tror ni att vi behöver lösa frågorna när det gäller infrastruktursatsningarna eller tror ni det inte? Jag blir lite fundersam över hur och prioriterar. Det har var och en rätt att göra. I en annan reservation är ni väldigt tydliga med att man helt och hållet ska avbryta projektet . Det är ett projekt som hela men också många i övriga landet har ansett är en oerhört viktig insats. Där har man inför infrastrukturbeslutet gjort en prioritering som är viktig för den regionen. Jag tror att man måste ha en större öppenhet för vad de olika landsändarna har för behov för att hela ska hänga ihop. Det finns något som jag känner är viktigt och kanske också att förmedla. Det låter ibland som att om man slänger in 1 miljard hit eller dit och ökar med några miljarder till löser vi problemet för hela infrastrukturen . Men så är faktiskt inte fallet. Jag har ställt en fråga till . Om vi skulle uppgradera hela det trafikerade järnvägsnätet som vi har och som är på , vad skulle det kosta, och hur skulle det ta att komma upp i en nivå som får anses vara okej? Det skulle inte ens räcka med 20 miljarder, och det skulle ta åtminstone . Då kan man inte heller slå sig till ro och säga: Då gick det inte. Jag tycker att det är oerhört viktigt att vi tittar på hur vi kan få mest nytta för de pengar som vi faktiskt har. Vi behöver ha mycket mer kunskap för att veta var vi ska sätta in de rätta resurserna så att vi får ut mer infrastruktur för pengarna, hur vi kan bli mer effektiva i våra projektplaneringar och hur vi faktiskt bygger på rätt sätt.