bet · GY01MJU1 · 2010-12-07 00:00:00 — Även beslut om samtliga anslag inom ett utgiftsområde ska enligt budgetprocessens regler fattas genom ett enda beslut. I det följande redovisas regeringens förslag för de olika verksamheter som ingår i utgiftsområde 20 och förslag i aktuella motioner. Anslaget används för förvaltningskostnader, inklusive verkets kostnader för att administrera de verksamheter som finansieras via sakanslagen. har påtalat att felaktigt har finansierat vissa kostnader med sakanslag. För att renodla anslagen för kostnader för konsultinsatser föreslås anslaget öka med . En del av kostnaderna för konsultinsatser avser kostnader i samband med förberedelser vid skydd av värdefull natur. Renodlingen av anslagen innebär att överförs från anslaget 1:2 Miljöövervakning m.m. överförs från anslaget 1:3 Åtgärder för värdefull natur överförs från anslaget 1:4 Sanering och återställning av förorenade områden. Anslaget föreslås minska med 2011 och med 2012 för finansiering av den nya myndigheten för havs- och vattenmiljö. Motsvarande belopp överförs till anslaget 1:17 Havs- och vattenmiljömyndigheten. Anslaget föreslås minska med till följd av ändrad finansiering av verksamhetsstödet för den statliga budgetprocessen. Regeringen föreslår att anvisas under anslaget . Anslaget används för att följa upp och rapportera uppgifter knutna till miljökvalitetsmålen, för miljöövervakning, för bidrag till vissa ideella organisationer m.fl., för bidrag till projektet vid () och för bidrag till bl.a. AB Svenska arbete med miljökrav vid offentlig upphandling och miljöledningssystem. Medlen för att följa upp och rapportera uppgifter knutna till miljökvalitetsmålen och till miljöövervakningen kommer att fördelas av , efter samråd med berörda myndigheter, . En del av anslaget används också för att arbeta med internationell miljöövervakning samt internationell rapportering, som följer av EU-direktiv och andra internationella åtaganden. Regeringen föreslår att anslaget ökas med för att finansiera behovet av en miljöanpassad offentlig upphandling. Satsningen finansieras genom att motsvarande belopp överförs från anslaget 1:4 Sanering och återställning av förorenade områden. Vidare föreslår regeringen att anslaget minskas med för att renodla konsultinsatser. Motsvarande belopp ska enligt förslaget överföras till anslaget 1:1 . Anslaget föreslås minska med 2011 och med 2012 för finansiering av den nya myndigheten för havs- och vattenmiljö, som påbörjar sin verksamhet . Motsvarande belopp överförs till anslaget 1:17 Havs- och vattenmiljömyndigheten. I regeringens långsiktiga prioritering i fråga om att 2030 bör ha en fordonsflotta som är oberoende av fossila bränslen, ligger en fortsatt utveckling av ekonomiska styrmedel och andra stimulanser. Regeringens satsning på en ny supermiljöbilspremie är en av flera åtgärder i utvecklingen. Supermiljöbilspremien ska enligt förslaget införas fr.o.m. och omfatta per bil. För detta ändamål beräknar regeringen tillföra 2012, 2013 och 2014. Regeringen föreslår att anvisas under anslaget . Miljöövervakningen genomförs bl.a. i program som löper . För att ska kunna teckna fleråriga avtal med de aktörer som utför övervakning, bemyndigas regeringen enligt förslaget att för anslaget ingå ekonomiska åtaganden som inklusive tidigare gjorda åtaganden medför behov av framtida anslag på högst . Enligt motion MJ399 (S, MP, V) yrkande 1 delvis bör anslaget förstärkas med för att påskynda omställningen av den tunga fordonsparken och för att ge stöd till efterkonvertering av bilar. I motion MJ375 (KD) föreslås att man bör undersöka möjligheterna att införa en skrotningspremie för lastbilar. En skrotningspremie skulle kunna ha positiva effekter på både miljön och sysselsättningen. Utskottets kompletterande uppgifter m.m. Vad gäller personbilar framförde miljöminister följande i fråga om skrotningspremie i svar på skriftlig fråga 2008/09:723. Regeringen anser att en viktig utgångspunkt för ekonomiska styrmedel inom miljöpolitiken är att kostnadseffektiviteten ska vara god. Sambandet mellan ökad utskrotning och nybilsinköp är dock inte helt tydlig. Utifrån erfarenheterna av tidigare skrotningspremie ersätts utskrotade bilar ofta med en yngre bil som även den har ganska höga utsläpp per körd kilometer. Det är också osäkert om skrotningspremier leder till samhällsekonomiska nettovinster. Även ur miljösynpunkt visar studier med ett livscykelperspektiv på att utsläppsvinsterna med en föryngrad bilpark skulle minska eller till och med vändas till förluster på grund av ökad trafik och ökade utsläpp från nybilsproduktion och skrotning. Regeringen följer dock utvecklingen och uppdaterar ständigt sin bedömning av olika miljöpolitiska styrmedel, däribland skrotningspremien. Vad gäller en skrotningspremie för lastbilar har utskottet inhämtat följande från . På grund av lastbilars höga inköpskostnad torde en skrotningspremie behöva vara betydligt högre för lastbilar än för personbilar för att stimulera till nybilsinköp. Dessutom har lastbilar normalt en ungefär hälften så lång livslängd som personbilar, till följd av hårdare slitage. Det innebär att lastbilar kan antas skrotas ut än personbilar, även utan en skrotningspremie. Utskottet kan även konstatera att det i trafikförordningen (1998:1276) finns bestämmelser om miljözoner. I en miljözon får, med vissa undantag, dieseldrivna, tunga bussar och lastbilar endast föras om den första registreringen skett (trafikförordningen 4 kap. 2224 §§). Att ett område ska vara miljözon, får meddelas genom lokala trafikföreskrifter inom tättbebyggda, särskilt miljökänsliga områden (trafikförordningen 10 kap. 1 §). Enligt vad utskottet har inhämtat från Transportstyrelsen har bl.a. , och infört miljözoner. 1:3 Åtgärder för värdefull natur Anslaget används för insatser för skötsel och förvaltning av skyddad natur, bevarande och restaurering av biologisk mångfald och insatser för friluftsliv. Anslaget får särskilt användas för kostnader för skötsel av skyddade områden, naturvårdsförvaltning och fastighetsförvaltning för artbevarande och viltförvaltning i samband med skötsel och övrig förvaltning av värdefull natur. Anslaget får t.o.m. användas för kostnader för vattenförvaltning enligt EU:s ramdirektiv för vatten. föreslås anslaget få benämningen 1:3 Åtgärder för värdefull natur (tidigare 1:3 Åtgärder för biologisk mångfald). Regeringen avser att avsätta medel till åtgärder för biologisk mångfald med ett belopp som motsvarar anslagsnivån 2010 för nuvarande anslaget 1:3 Åtgärder för biologisk mångfald, dvs. Genom omfördelningar till två nya anslag, 1:3 Åtgärder för värdefull natur och 1:16 Skydd av värdefull natur, och omfördelning till anslagen 1:12 Åtgärder för havs- och vattenmiljö samt 1:17 Havs- och vattenmiljömyndigheten för verksamhet som har bäring på havs- och vattenmiljö fördelas och renodlas finansieringen för den samlade verksamheten avseende biologisk mångfald. föreslås anslaget minska med som en följd av att anslaget 1:16 Skydd av värdefull natur uppförs på statsbudgeten som en följd av beslut att överföra skogsmark från till staten som ersättningsmark för ökat stöd till friluftsorganisationer (motsvarande belopp överförs till anslaget 13:4 Stöd till friluftsorganisationer under utgiftsområde 17) för att renodla konsultinsatser (motsvarande belopp överförs till anslaget 1:1 ). För finansiering av verksamheter som har bäring på havs- och vattenmiljö föreslår regeringen att anslaget minskas med 2011 och . Motsvarande belopp överförs till anslaget 1:12 Åtgärder för havs- och vattenmiljö. Regeringen föreslår att anvisas under anslaget . För att fleråriga avtal ska kunna tecknas om förvaltning av värdefulla naturområden, medfinansiering i större EU-projekt och samverkan med statliga myndigheter, bemyndigas regeringen enligt förslaget att för anslaget ingå ekonomiska åtaganden som inklusive tidigare gjorda åtaganden medför behov av framtida anslag på högst . Enligt förslaget minskas bemyndiganderamen med som en följd av att anslaget 1:16 Skydd av värdefull natur uppförs på statsbudgeten . Enligt motion MJ399 (S, MP, V) yrkande 1 delvis bör anslaget förstärkas med . Ett av de områden som särskilt behöver prioriteras är skydd och skötsel av skog. Även i yrkande 2 delvis i samma motion anförs att stödet till biologisk mångfald borde öka. Genom att skydda värdefulla skogar tar man ansvar för att hotade växter och djur ska få fortsätta leva. anför i motion MJ411 delvis att ytterligare bör anslås för åtgärder för att främja biologisk mångfald. I motion MJ280 (S) yrkande 2 anförs att anslaget till kalkning bör höjas så att berörda miljömål och målen för ramdirektivet för vatten kan uppnås. I motionen framförs farhågor att strategi för kalkning kan medföra biologiska skador på försurade ekosystem. På likartat sätt framhålls behovet av fortsatt kalkning av sjöar i motion MJ301 (S). Utskottets kompletterande uppgifter m.m. Under miljökvalitetsmålet Bara naturlig försurning finns delmålet Försurning av sjöar och vattendrag. Delmålet innebär att 2010 ska högst av antalet sjöar och högst av sträckan rinnande vatten i landet vara drabbade av försurning som orsakats av människan. Enligt uppföljning av miljömål (de Facto 2010) är delmålet uppnått. Av uppföljningen framgår vidare att återhämtningen i naturen har fortsatt. Resultaten från både riksinventering av sjöar och provtagningar indikerar att av Sveriges sjöar som är större än har återstående försurningsproblem. Även vattendragen har återhämtat sig. Målet för sträckan rinnande vatten som får vara drabbad av försurning är uppnått med god marginal. Beräkningarna av andelen rinnande vatten som är försurade är dock något osäkra. Även om utvecklingen för sjöar och vattendrag är påtagligt positiv för landet som helhet återstår problem med försurning på flera håll. Störst är problemen i landets sydvästra del, där försurning av sjöar och vattendrag kan komma att finnas i fokus i ytterligare några decennier. I proposition 2009/10:155 Svenska miljömål för ett effektivare miljöarbete (bet. 2009/10:MJU25, rskr. 2009/10:377) anför regeringen att försurningen av sjöar och vattendrag ytterst beror på försurat atmosfäriskt nedfall och på försurande effekter av skogsbruket. Sjöar och vattendrag drabbas genom att försurat markvatten når ytvattnet. Utsläpp av försurande ämnen till luften minskar kontinuerligt och ytterligare förbättringar kan förväntas. Skogsbrukets försurande inverkan kommer därför att successivt få ett allt större, relativt inflytande på sjöar och vattendrag, vilket gör att återhämtningen av ytvatten inte sker i samma takt som den minskande depositionen och fördröjs även av biologiska och kemiska mark- och vattenprocesser. Kalkning av sjöar och vattendrag behöver därför fortsätta tills även vattensystemen återhämtat sig utifrån de krav som ställs av bl.a. vattendirektivet och av miljökvalitetsmålet Levande sjöar och vattendrag. Inom stora områden kommer dock behovet av kalkning att successivt minska och till slut helt upphöra. I framför allt sydvästra är det försurande nedfallet störst och mark och vatten mest skadade. Här kommer det att finnas behov av kalkning under en lång tidsrymd. För dessa områden är det särskilt viktigt att undersöka om den nuvarande, kontinuerligt bedrivna kalkningen av ytvatten långsiktigt är den bästa lösningen eller om exempelvis kalkning på mark kan vara ett alternativ. biföll regeringens proposition . Av ovan nämnda skäl har regeringen gett i uppdrag att, efter samråd med de länsstyrelser som är vattenmyndigheter enligt 37 a § förordningen (2002:864) med länsstyrelseinstruktion, ta fram en plan som kostnadsberäknats för en långsiktig anpassning av kalkningsverksamheten baserad på försurningstillståndet, återhämtningen i miljön och den framtida utvecklingen av nedfallet utifrån de krav som ställs genom miljökvalitetsnormer och miljömål (regeringsbeslut , M2009/4180/Na). Enligt uppdraget bör en analys göras av långsiktigt verkande åtgärder för de mest försurade områdena. I uppdraget bör också ingå att, efter samråd med , bedöma skogsbrukets del av försurningen. Vidare ska det framgå hur kalkningsverksamheten kan bidra till och samordnas med andra insatser än kalkning för att nå miljökvalitetsmålet Levande sjöar och vattendrag och miljökvalitetsnormerna inom vattenförvaltningen, inklusive miljöövervakning, i syfte att effektivisera vattenvårdsinsatserna. Uppdraget ska redovisas till . Vad gäller strategi för kalkning framgår följande ur verkets av sjöar och vattendrag (2010:2, ). Vid planering av kalkning avgränsas målområden med utgångspunkt från försurningsstatus och motiv samt efter en analys av kostnad och nytta. Utifrån naturligt förekommande arter väljs vattenkemiskt mål. Biologiska mål definieras sedan med utgångspunkt i en bedömning av om kalkningen uppnått förväntad nytta. Kalkspridningsplanen upprättas med fokus på att nå de uppställda målen till minsta möjliga kostnad. I det sammanhanget är det särskilt viktigt att beakta risken för negativ påverkan. Kalkning av sjöar och vattendrag är en temporär åtgärd för att minska försurningens skadeverkningar på djur- och växtliv. De vattenkemiska målen är satta för att undvika skadliga nivåer som överkalkning minimeras. Kalkningsinsatsen minskas successivt i takt med att försurningen minskar. När försurningen minskat till en nivå där inga skador förväntas, läggs kalkningen vilande. Om inga skador därefter konstateras, avslutas kalkningen. Vattenkemiska mål för pH är riktvärden som indikerar att kalkningen nått avsedd kemisk effekt. De vattenkemiska målen innebär att pH och oorganiskt aluminium inte påverkar det naturliga djur- och växtlivet på ett negativt sätt. är det viktigt att inte i onödan kalka till onaturligt höga pH-värden. Målen för pH baseras i första hand på förekomst eller tidigare förekomst av känsliga arter med naturlig hemvist i vattenområdet. I ett allmänt perspektiv är kalkning av försurade sjöar och vattendrag en kostnadseffektiv åtgärd som skapar större samhällsekonomisk nytta än kostnaderna för verksamheten. Detta innebär inte att alla försurade vatten är lämpliga att kalka. Med utgångspunkt i förväntad eller uppnådd nytta görs en bedömning av om kalkningen är motiverad i förhållande till beräknade kostnader. 1:4 Sanering och återställning av förorenade områden Anslaget används för att inventera, undersöka och åtgärda förorenade områden som behöver saneras och efterbehandlas samt för att ta fram prioriteringsunderlag. Anslaget får användas till att åtgärda saneringsobjekt som är särskilt angelägna ur risksynpunkt och till akuta saneringsinsatser. Anslaget används vidare för att inventera om det förekommer, och i så fall genomföra, ansvarsutredningar och nödvändiga undersökningar av objekt som förorenats av en statlig organisation som inte längre finns kvar. Anslaget används även för att ta hand om historiskt radioaktivt avfall från icke kärnteknisk verksamhet. Anslagssparandet beror delvis på att och länsstyrelserna använder beställningsbemyndigandet i stället för att betala ut beloppen för sanering i förväg, vilket var en förändring som genomfördes . Därtill bidrog fjolårets saneringsproposition (prop. 2008/09:217) till att många kommuner avvaktade med att påbörja sina projekt till dess att egenfinansieringen slopades . En stor del av anslagssparandet, , drogs in vid ingången av 2010. Årets låga anslagsprognos, som baserar sig på bedömning, beror till stor del på att den ändrade redovisningsprincipen fortfarande påverkar utbetalningarna på anslaget. har också ändrat sin prognosmodell för anslaget , vilket torde ge mer träffsäkra prognoser. föreslås anslaget minska med för att finansiera behovet av miljöanpassad offentlig upphandling för att finansiera tillsynen av gränsöverskridande avfallstransporter, vilket innebär att överförs till anslaget 5:1 Länsstyrelserna m.m. under utgiftsområde 1, till anslaget 1:3 under utgiftsområde 3 och till anslaget 1:1 utgiftsområde 4 för att renodla konsultinsatser. För att stärka anslaget 1:16 Skydd av värdefull natur överförs 20122014. Beräkningar i tidigare budgetpropositioner påverkar beräknade anslagsramar för 20112014. Regeringen föreslår att anvisas under anslaget . För att avtal ska kunna tecknas för fleråriga insatser som rör inventering, undersökningar och åtgärder för att sanera och efterbehandla förorenade områden bemyndigas regeringen enligt förslaget att ingå ekonomiska åtaganden som inklusive tidigare gjorda åtaganden medför behov av framtida anslag på högst 1 . Bemyndigandet föreslås bli tioårigt och löpa . Stora projekt tar ofta sex att genomföra. Eftersom enskilda projekt kan bli försenade föreslås att ramen sätts till . föreslår en höjning av anslaget med i syfte att prioritera situationen i (mot. MJ411 delvis). Enligt motionerna MJ208 (S) och MJ370 (S) får statsbidrag lämnas för efterbehandling av förorenade områden med högst enligt förordningen (2004:100) om avhjälpande av föroreningsskador och statsbidrag för sådant avhjälpande. En förutsättning för statsbidrag är enligt motionärerna således att kommunen där området ligger går in som huvudman för saneringsarbetet och bidrar av den kostnad som finansieras med allmänna medel. Det finns därför en risk att små kommuner aldrig får möjlighet att efterbehandla allvarligt förorenade platser på grund av reglerna om medfinansiering. Utskottets kompletterande uppgifter m.m. Som framgår av propositionen togs kommunernas medfinansiering vid efterbehandlingsprojekt bort . Det var en följd av att regeringen i samband med proposition 2008/09:217 försäkringar och avhjälpande av förorenade områden m.m. (bet. 2009/10:MJU6, rskr. 2009/10:26) ansåg att den kommunala delfinansieringen i vissa fall ledde till att kommunerna tvingades avstå från saneringsprojekt. Därför bedömde regeringen att kravet på delfinansiering borde avskaffas så att beslut om statligt finansierad sanering skulle kunna baseras på behovet av avhjälpande och inte på kommunens möjlighet att delfinansiera projektet. biföll regeringens proposition . Anslaget används främst för att finansiera forskning som stöder arbete inom flera områden som berör miljökvalitetsmålen och forskning som knyter an till samt för underlag till internationella förhandlingar. Anslaget ska också finansiera statens andel av den forskning som bedrivs samfinansierat med näringslivet vid IVL . Regeringen föreslår att anvisas under anslaget . För att ska kunna teckna avtal om fleråriga miljöforskningsprojekt föreslår regeringen att den bemyndigas att ingå ekonomiska åtaganden som inklusive tidigare gjorda åtaganden medför behov av framtida anslag på högst . Anslaget används för Kemikalieinspektionens förvaltningskostnader, dvs. för verksamhet som avser tillsyn och vägledning, riskbedömning, riskbegränsning för allmänkemikalier samt riskbegränsning för bekämpningsmedel. Anslaget används även för finansiering av Internationella kemikaliesekretariatets verksamhet. Regeringen föreslår att tillförs anslaget 20112014 för att finansiera en handlingsplan för kemikalier. ska vara drivande för en mer effektiv kemikaliepolitik i EU. Den svenska handlingsplanen ska rymma förslag för att identifiera, begränsa och fasa ut farliga kemikalier. Anslaget minskas med till följd av ändrad finansiering av verksamhetsstödet för den statliga budgetprocessen. I syfte att renodla anslag och tydliggöra kostnader med valutaeffekter överförs till anslaget 1:7 Internationellt miljösamarbete. Överföringen avser medel för bidrag till internationella organisationer som WHO och . Regeringen föreslår att anvisas under anslaget . Enligt motion MJ399 (S, MP, V) yrkande 1 delvis bör anslaget förstärkas med så att Kemikalieinspektionen kan utvidga sitt tillsynsarbete över varor. I yrkande 2 delvis i samma motion anförs att arbetet mot miljögifter både inom EU och internationellt måste prioriteras i syfte att få bort de farliga gifterna i kläder, leksaker och mat. Även i motion MJ449 (MP) yrkande 11 framförs att Kemikalieinspektionens varutillsyn måste prioriteras, eftersom kunskapen om och efterlevnaden av kemikalielagstiftningen är låg. Enligt yrkande 12 i samma motion bör Kemikalieinspektionen få ett tydligare uppdrag att ta vara på den kunskap om kemiska ämnen som kan förväntas öka när de registreringskrav, som följer av EU-förordningen Reach, träder i kraft. Registreringen innebär att viss information om ämnen och deras egenskaper offentliggörs, vilket i sin tur innebär en stor ökning i tillgänglig information om kemiska ämnen. Enligt motion MJ411 (SD) delvis bör anslaget höjas så att en radikal begränsning av kemiska tillsatser kan genomföras. Utskottets kompletterande uppgifter m.m. I propositionen anförs bl.a. följande beträffande kemikaliepolitiken. Farliga kemikalier och gifter behöver avlägsnas från vår vardag och vår miljö. Regeringens kemikaliepolitik vilar på tre ben: att verka för ökad kunskap om kemikaliers hälso- och miljörisker, att verka för ökad information om förekomsten av farliga ämnen i varor samt att arbeta för att farliga ämnen successivt fasas ut och ersätts med alternativa ämnen eller metoder. Regeringen avser att förverkliga politiken genom ett stort engagemang inom EU och i det internationella kemikaliesamarbetet. När det gäller det internationella samarbetet avser regeringen att verka för ett stärkt internationellt ramverk för kemikalier, där en ramverkskonvention för reglering av ämnen av globalt intresse ska utgöra en central del. Regeringen framhåller att flera internationella överenskommelser har förhandlats fram och att arbetet framöver till stor del kommer att handla om att följa upp att parterna också lever upp till åtagandena inom konventionerna. Därför kommer regeringen enligt propositionen fortsatt att prioritera den globala kemikaliestrategin (Saicm) där är ett av de största givarländerna. kommer även inom ramen för Saicm att vara pådrivande för att öka informationen om kemikalier i varor i centrala branscher, såsom leksaker, textil och elektronik. Nationellt avser regeringen att ge Kemikalieinspektionen i uppdrag att, i dialog med andra myndigheter, näringslivet samt konsument- och miljöorganisationer, få till stånd åtaganden som minskar exponeringen för bl.a. hormonstörande ämnen i olika varor. För att förbättra informationen om kemikalier i varor avser regeringen att ge Kemikalieinspektionen i uppdrag att ta fram ett förslag till handlingsplan för att stärka kraven på information om kemikalier i varor i relevant EU-lagstiftning och internationella organ. Utskottet noterar att regeringen gav Kemikalieinspektionen i uppdrag att utarbeta en strategi för tillsynen av miljö- och hälsorisker med kemikalier i varor (regeringsbeslut M2010/2383/Kk). I strategin ska Kemikalieinspektionen ange de varugrupper och branscher som bör prioriteras i varutillsynen, utifrån vilka kriterier varugrupperna anses som prioriterade och hur myndigheten avser att samverka med kommunerna i syfte att säkerställa en varutillsyn som är effektiv för samhället och inte orsakar onödiga kostnader för företagen. Uppdraget ska slutrapporteras till . När det gäller den information som följer av registreringskraven i EU:s kemikalieförordning anges i propositionen att det har skett en snabb utveckling av den gemensamma kemikaliepolitiken i EU, främst genom EU:s nya kemikalielagstiftning, Reach. Det pågår ett kontinuerligt arbete med att utvärdera ämnen och ta fram underlag med syfte att begränsa användningen av de farligaste ämnena. Regeringen vill att detta viktiga arbete ska gå snabbare, t.ex. bör arbetet med att identifiera och föra upp ämnen på den s.k. kandidatlistan påskyndas. Regeringen avser därför att tillföra den ansvariga myndigheten för kemikaliefrågor, Kemikalieinspektionen, ökade resurser för att bedriva detta arbete. Anslaget används för medlemsavgifter och stöd till internationella organisationer samt för internationellt samarbete. Stödet avser internationella miljökonventioner och avtal om miljöfrågor i FN-systemet.