bet · GY01MJU2 · 2010-12-07 00:00:00 — Utskottet pekade på att det är fortsatt viktigt att kontrollmyndigheterna har ett gott samarbete med livsmedelsföretagen och att det finns någon form av möjlighet till förhandsgranskning. När det gäller livsmedelskontrollen såg utskottet med oro på den kritik som framförts mot landets kontrollmyndigheter. Utskottet betonade att det är viktigt att kontrollen är likvärdig i hela landet och att varje företag bedöms utifrån sina förutsättningar. underströk utskottet att det är viktigt att livsmedelssäkerheten alltid sätts först och att inspektörernas kompetens och arbetsförutsättningar uppmärksammas i det fortsatta utvecklingsarbetet. Utskottet menade att det inte är tillfredsställande med alltför stora skillnader i kontrollavgifterna mellan landets olika kommuner och att den fortsatta utvecklingen av livsmedelskontrollens finansiering och dess konsekvenser för företagen borde följas. Utskottet framförde vidare att man såg fram emot kommande redovisningar till av resultatet av de olika satsningar på den småskaliga livsmedelsproduktionen som genomförs av regeringen. Utskottet ansåg att det fortfarande finns behov av rådgivning, utbildning och kompetensutveckling när det gäller småskalig livsmedelsproduktion och lyfte fram att det är viktigt att Eldrimners roll och uppdrag som nationellt resurscentrum tydliggörs samt att frågan om det långsiktiga stödet bör lösas. Utskottet lyfte vidare fram att samverkan och samarbete mellan myndigheter är viktigt och utgick från att behovet av ökad samverkan mellan myndigheterna är en fråga som kommer att uppmärksammas i det fortsatta utvecklingsarbetet inom livsmedelsområdet. Utskottet konstaterade att det fortfarande var svårt att utifrån befintlig statistik få en tydlig bild av läget och upprepade därför sin tidigare bedömning att det bör klarläggas vilket ansvar olika myndigheter har samt att det bör ses över vilken statistik som olika aktörer har behov av. Utskottet ansåg att den småskaliga, lokala och hantverksmässiga livsmedelsproduktionen har goda förutsättningar att utvecklas vidare, varför det är viktigt att regeringen och berörda myndigheter fortsätter sitt arbete för att underlätta förutsättningarna för de småskaliga livsmedelsföretagen. Utskottet betonade slutligen vikten av att de statliga insatsernas resultat följs upp och utvärderas och att resultatet av dessa uppföljningar och utvärderingar bedöms av regeringen och redovisas för . Utskottet konstaterade att myndigheter och regering inte har redovisat faktiska resultat av de insatser som har gjorts och att det finns en brist på statistik, vilket gör att det är svårt att följa utvecklingen. Utskottet underströk starkt vikten av att regeringen redovisar för i budgetpropositionen vad som har blivit resultatet av de beslut som har fattat när det gäller småskalig livsmedelsproduktion. Enligt utskottets bedömning vore det värdefullt om regeringen tog fram resultatindikatorer som speglar både produktionen och konsumtionen för att fortsättningsvis kunna redovisa utvecklingen inom den småskaliga livsmedelsproduktionen. Utskottet framförde att det är viktigt att fortsättningsvis uppmärksamma de olika frågor som lyftes fram i utskottets uppföljning och att resultatet av de åtgärder som vidtas med anledning av uppföljningen fortsättningsvis redovisas till i regeringens årliga resultatredovisning i budgetpropositionen. 5.3 Uppföljnings- och utvärderingsgruppens iakttagelser och bedömning Resultat av gjorda insatser Med anledning av miljö- och jordbruksutskottets uppföljning av statens insatser för småskalig livsmedelsproduktion uttalade utskottet bl.a. att man såg med oro på den kritik som i uppföljningen framfördes mot landets kontrollmyndigheter. Utskottet betonade vikten av att kontrollen är likvärdig i hela landet och att konsumenterna och handeln ska kunna känna sig trygga med samhällets kontroll. Utskottet betonade även bl.a. vikten av att inspektörernas kompetens är god och att de ges sådana arbetsförutsättningar att den offentliga livsmedelskontrollen kan utföras på ett bra sätt. Utskottet framförde dessutom att den fortsatta utvecklingen av livsmedelskontrollens finansiering och dess konsekvenser för bl.a. livsmedelsföretagen borde följas. Gruppen konstaterar att maten i bedöms som säker men trots detta finns ibland problem med olika livsmedel. kan även felaktiga kostvanor ses som en stor riskfaktor. Livsmedelskontrollen i är tillfredsställande, men det finns fortsatt brister på lokal nivå där kontrollernas utförande kan variera stort mellan kommunerna. Kontrollen utförs på olika sätt och det finns fortfarande för få livsmedelsinspektörer. Arbetet med att likrikta och ytterligare riskbasera livsmedelskontrollen bör fortsätta. Den av regeringen valda strukturen innebär att det inte görs någon särskild redovisning och bedömning av resultaten för verksamheten och anslagen inom livsmedelsområdet. Gruppen menar att det är viktigt att resultatredovisningen kan ge en bild av helheten i regeringens syn på resultaten inom livsmedelsområdet. Det har skett förändringar i vilka indikatorer som redovisas, bl.a. redovisas inte indikatorn för matvanornas utveckling. Förändringar i indikatorerna försvårar möjligheten för att följa utvecklingen av resultaten. Det är därför viktigt med stabilitet i valet av indikatorer. genomförde miljö- och jordbruksutskottet en fördjupad uppföljning av förutsättningarna för småskalig livsmedelsproduktion.18[ Rapport 2005/06:RFR3.] Uppföljningsrapporten behandlades av utskottet i ett betänkande om småskalig livsmedelsförädling , och utskottets betänkande behandlades därefter av kammaren . godkände vad utskottet kommit fram till med anledning av uppföljningen.19[ . 2005/06:MJU8.] anordnade utskottet en utfrågning i ämnet, vilken har dokumenterats i en rapport.20[ Rapport 2006/07:RFR5.] genomförde utskottet en fördjupad uppföljning av vilka åtgärder som vidtagits efter utskottets tidigare uppföljning, vilken behandlades av utskottet budgetbetänkande.21[ Rapport 2009/10:RFR1, bet. 2009/10:MJU2.] Med anledning av beslut att godkänna vad utskottet anfört om uppföljningen redovisade regeringen att skrivelse var slutbehandlad. Regeringen hänvisade till att regeringen hade utfärdat regleringsbrev och i förekommande fall hade beslutat om ytterligare riktlinjer.22[ Skr. 2009/10:75.] Av regleringsbreven för avseende Livsmedelsverket23[ Regeringsbeslut , dnr Jo2009/3094 (delvis) och Jo2009/3637 (delvis).] och Jordbruksverket24[ Regeringsbeslut , dnr Jo2008/2034, Jo2009/3094, Jo2009/3637 (delvis).] framgår inte att några uppdrag eller liknande kring småskalig livsmedelsproduktion har getts till de båda myndigheterna. Enligt uppgift från arbetar man med dessa frågor inom bl.a. det nya matlandet. Gruppen kan utifrån förra årets uppföljning konstatera att småskalig, lokal och hantverksmässig livsmedelsproduktion har goda förutsättningar att utvecklas vidare. Handelns intresse för småskaligt producerade livsmedel har ökat och kommer att fortsätta att öka i takt med det ökade konsumentintresset. Det är därför viktigt att regeringen och berörda myndigheter fortsätter sitt arbete för att underlätta förutsättningarna för de småskaliga livsmedelsföretagen. Gruppen konstaterar att regeringen i årets budgetproposition redovisar att det nationella resurscentrumet Eldrimner har fått ett projektstöd inom landsbygdsprogrammet för ett flerårigt nationellt projekt. Utskottet har tidigare lyft fram att det är viktigt att Eldrimners roll och uppdrag som nationellt resurscentrum tydliggörs samt att frågan om det långsiktiga stödet bör lösas. Detta är en fråga som är fortsatt viktig att följa. Utskottet har tidigare starkt understrukit vikten av att regeringen redovisar för i budgetpropositionen vad som har blivit resultatet av de beslut som har fattat när det gäller småskalig livsmedelsproduktion. Utskottet har konstaterat att myndigheter och regering inte har redovisat faktiska resultat av de insatser som har gjorts och att det finns en brist på statistik, vilket gör att det är svårt att följa utvecklingen. Gruppen kan konstatera att det i årets budgetproposition inte görs någon samlad resultatredovisning för resultatet av statens insatser för den småskaliga livsmedelsproduktionen. Däremot redovisar regeringen resultatet av insatserna för småskaliga slakterier, men inte för andra områden. framförde utskottet att det vore värdefullt om regeringen tog fram resultatindikatorer som speglar både produktionen och konsumtionen för att fortsättningsvis kunna redovisa utvecklingen inom den småskaliga livsmedelsproduktionen. Regeringen redovisar inte några sådana indikatorer i årets budgetproposition. Det framgår inte heller om något arbete pågår med att utveckla sådana. Utskottet framförde att det är viktigt att fortsättningsvis uppmärksamma de olika frågor som lyftes fram i utskottets uppföljning och att resultatet av de åtgärder som vidtas med anledning av uppföljningen fortsättningsvis redovisas till i regeringens årliga resultatredovisning i budgetpropositionen. Gruppen upprepar denna bedömning. Vi ska diskutera miljö- och jordbruksutskottets betänkande nr 2. Det handlar om utgiftsområde 23, det vill säga areella näringar, landsbygd och livsmedel. Kort sagt kan man säga att det är ett gigantiskt område med många olika sakpolitiska delar, och jag kommer bara att ha möjlighet att beröra några av dem nu.Vi har från de rödgröna partierna inte något formellt motförslag att redovisa när det gäller anslagsfördelningen inom utgiftsområde 23. Det är på grund av att vårt förslag helt enkelt överstiger regeringens förslag till budget, och därmed kan vi enligt de regler som finns inte rent formellt ta upp det till behandling.Till exempel hade vi förslag på ökade anslag för den ekologiska matproduktionen, ett område vi anser behöver sättas mer i fokus för den aktiva politiken. Vi tycker inte att man nog kan understryka vikten av att stimulera en lokal matproduktion som omfattar både närodlade och ekologiska varor. Just för ekoproducenterna är efterfrågan på marknaden oerhört betydelsefull, så när regeringen strök anslaget till ekoodlingens utveckling gjorde man ett ganska stort misstag.Det är ett misstag som knappast rimmar med de stora ord man svänger sig med från regeringens sida när man pratar om ett hållbart jordbruk eller storsatsningen Matlandet . För vad är egentligen Matlandet för satsning? Att läsa in sig på vad det rent konkret innebär är inte helt lätt. Det finns många luddiga beskrivningar. Till slut mynnar det ut i en stor marknadsföringskampanj för svensk mat, vilket i och för sig kan ses positivt. har man dock till och med lyckats kalla Matlandet en livsmedelsstrategi på en del ställen. Det tycker jag är intressant och i någon mån lite häpnadsväckande. som man säger detta och bedriver detta projekt åker jag nämligen runt bland både matproducenter och deras organisationer, och det jag får höra av dem när jag frågar vad de tycker att de behöver är: Vi skulle vilja ha en livsmedelsstrategi från den svenska politiken. Då kan man ju undra vad regeringen egentligen håller på med.Visionen av som ett nytt matland ställer nämligen en hel del krav på livsmedelsproduktionen. Det innebär också en del förpliktelser. Bland annat måste regeringen se till att underlätta för konsumenterna så att de kan göra kloka och välinformerade val. Ursprungsmärkning är en metod vi har drivit från oppositionen under den gångna mandatperioden men som regeringen väldigt tydligt och sagt nej till. verkar det som att EU blir överens om en ursprungsmärkning på visst kött, men det är inte riktigt bestämt hur den ska se ut. Det kan bli en ursprungsmärkning där det står "Kött från EU" på köttbiten. Det kommer inte att ge speciellt mycket mervärde för de svenska bönderna. Nej, regeringen med - märk väl - i spetsen i denna fråga vill bara ha en frivillig ursprungsmärkning. Allt ska regleras av marknaden, precis som i all annan politik. Regeringen måste också aktivt fokusera på jordbrukets inverkan på miljön. Att avskaffa skatten på handelsgödsel utan att vidta andra åtgärder är inte direkt ansvarsfullt. Jordbruket är en källa till utsläpp av kväve i haven; det vet vi. Det är ingen hemlighet. Då är min fråga vad regeringen ser för lösningar på dessa problem. Ska vi fortsätta som vi alltid gjort och gömma oss bakom argumenten att det finns andra som är värre än vi? Dessa argument funkar ju inte ens i småskolan, ni vet: Han var ju ännu taskigare än jag. Det funkar verkligen inte i klimatpolitiken heller.Vi socialdemokrater vill jobba fram en riktig livsmedelsstrategi, en som sätter fast mål för hur vi ska producera, vad vi ska producera och som fokuserar på livsmedelssäkerhet. Vad har vi egentligen för strategi med den svenska livsmedelsproduktionen? importeras varannan tugga vi äter i . Det sker som engagemanget för mat och säkra livsmedel är större . Är regeringen nöjd med denna utveckling? Är det bättre att vi importerar mat och lägger ned det svenska jordbruket, med alla konsekvenser det skulle medföra?Vi ser , inte minst i min del av landet, det vill säga den norra, hur fler och fler inom jordbruket har väldigt svårt att klara sina verksamheter. Är det så vi vill ha det? Vill vi ha svensk matproduktion, eller ska det enbart vara marknadskrafterna som styr vad vi och våra barn äter för någonting? Vi vill ha en dialog med alla berörda parter, och vi vill sätta mål för försörjningsgrad. Vi vill prata om hur och varför, och det vill vi göra vid sidan om marknadsföring. Man kan inte bara satsa på den ena delen.Det svenska jord- och skogsbruket har en viktig roll för sysselsättningen i landet. I de gröna näringarna arbetar runt 400 000 personer, vilket faktiskt är nästan var tionde av alla sysselsatta i . Jobb skapar också jobb. De gröna näringarna beräknas svara för av den totala sysselsättningen, och jordbruket utgör underlag för lokala servicenäringar som detaljhandel, vård och skola och en levande landsbygd. En så bärande sektor i vårt samhälle borde ses på och behandlas med stort allvar, och det borde verkligen finnas en politisk strategi för dess överlevnad.Vi anser att vi måste ta en aktiv del i diskussionerna om den framtida jordbrukspolitiken i EU. har vi en situation där vi, om EU skulle följa linje i förhandlingarna rakt upp och ned - vilket tack och lov, höll jag på att säga, inte kommer att hända - skulle innebära att jordbruket i stora delar av landet skulle slås ut ganska fort.Vi anser att en avreglering av jordbrukspolitiken måste ske i rimlig takt. Konsekvenserna av att avreglera för snabbt skulle bli enorma för delar av vårt land. Vi har under hela förra mandatperioden efterlyst ett brett parlamentarisk arbete där alla partier och näringen gemensamt skulle jobba fram en syn på jordbruket , på det sättet som den gamla socialdemokratiska regeringen gjorde . Det har dock inte funnits något intresse för den typen av samarbete från den borgerliga regeringen. Här har man i stället startat en "kontaktgrupp", det vill säga en grupp för information från departementet till riksdagspartierna. Jag tycker att det är lite märkligt att man inte vill ta det på allvar och gemensamt arbeta fram en strategi för hur vi vill att det svenska jordbruket ska se ut . Vi har ett gemensamt rödgrönt förslag om att inrätta en djuretisk ombudsman, och vi har avsatt ökade medel för det. Djurskyddsfrågorna har varit ämne för debatt sedan den borgerliga regeringen tog över regeringsmakten . Vi har en ganska fundamentalt olika syn på hur djurskyddet ska organiseras för att djuren ska må bäst. Vi har alla hört landsbygdsminister bedyra att det är viktigt att djuren mår bra. Som i så många andra fall med den här regeringen kan man dock ana att de säger en sak och gör en helt annan, och så tror de att svenska folket går på det.Under den förra mandatperioden omorganiserades djurskyddstillsynen i landet. Det har lett till högljudda protester, färre djurskyddsinspektörer som jobbar över större områden och därmed färre timmar för det faktiska djurskyddet. Jag har hört djurskyddsinspektörer som har ringt mig och berättat om hur de nu när tillsynen har flyttats från till länsstyrelsenivå spenderar i bilen för att nå fram till djurbesättningarna. Är det effektivt? Nej, knappast. Blir det bättre för djuren? Nej, jag skulle inte tro det heller. Men regeringen fortsätter att försvara reformen.Det gör man också när det gäller konkurrensutsättningen av distriktsveterinärerna och landets veterinära smittskyddsberedskap. tror jag regeringen är lite förblindad av marknadskrafterna. Man kunde önska att även en borgerlig regering skulle kunna se vikten av att vi gemensamt äger verksamheter som är kritiska för samhället, till exempel smittskyddsberedskapen, och inte lägger ut det på privata aktörer vars främsta mål är att tjäna pengar och inte att se till att djuren ska må bra. Men det kanske är för mycket begärt.Herr talman! Den svenska skogen har en väldigt viktig uppgift i vårt samhälle, både för vår nationalekonomi och arbetsmarknad och för vårt miljö- och klimatarbete. Regeringen säger ofta och gärna att de vill värna skogen och att aldrig förr har gjorts så mycket för miljön, som de i realiteten sänker anslagen till biologisk mångfald. Pengar som skulle ha gått till skyddsarbete, kalkning, viltförvaltning, vattenvård tas bort. Man säger att man särskilt eftersträvar ett mer kostnadseffektivt sätt att skydda naturen. Javisst, säger vi. Gör man mindre är det klart att det bli billigare. Vi socialdemokrater fokuserar politiken på den svenska skogen. Vi vill finna nya former för att bevara mångfald, skydda värdefull skog som vi vill utveckla den svenska skogsnäringen och skogsproduktionen. Här finns mycket kvar att göra. Vi tycker att regeringen borde engagera sig mer i plantering, röjning och gallring för att öka produktionen i skogen. raljerade i den förra debatten om oppositionens tjat om att det görs för lite och att det görs . Det finns en anledning till att vi säger det gång på gång i talarstolen. Det är helt enkelt en sanning. I det här betänkandet behandlas ett antal motioner som föranlett ett antal reservationer. Jag står självklart bakom samtliga socialdemokratiska reservationer, men av tidsskäl väljer jag här att yrka bifall till reservationerna 2 och 5. I miljö- och jordbruksutskottets betänkande om utgiftsområde 23 redovisas en uppföljning av ekologisk produktion och offentlig konsumtion. Uppföljningen har bland annat inriktats på kartläggning av statliga insatser dels för den ekologiska produktionen, dels för den offentliga konsumtionen av ekologiska livsmedel.Målet för den ekologiska produktionen har uppnåtts för vissa livsmedel. Och så långt är allt väl. Däremot nås inte målet om certifierad jordbruksmark, inte heller den offentliga sektorns mål om ekologisk livsmedelsproduktion.Det här tycker vi i är otillfredsställande och vill självfallet se att det utstakade målet uppnås. Jag tycker att det är bra att föreslås få fortlöpande information om utvecklingen av den ekologiska produktionen och den offentliga sektorns konsumtion av ekologiska livsmedel.Efterfrågan på ekologiska livsmedel ökar stadigt, och den ekologiska maten når många olika konsumentgrupper. Även den certifierade ekologiska svenska produktionen ökar, men är inte i takt med marknadens ökande efterfrågan. Behovet täcks till stor del av import. Enligt LRF:s beräkning 2009 går bönder i stället miste om i form av utebliven försäljning av produkter till merpris och i form av uteblivna miljöersättningar.Utvecklingen av ekologisk konsumtion och produktion drivs av en ökad efterfrågan både på lantbrukets produkter och på åtgärder i produktionen som leder till ökad hållbarhet och bra djuromsorg. Den ekologiska produktionen kan minska lantbrukets klimatpåverkan och bidra till lösningar för en hållbar utveckling av lantbruket i stort. Dessa bidrag är för konsumenten mervärden och starka argument för valet av ekologiska livsmedel. De nationella målen för ekologisk konsumtion och produktion har varit mycket värdefulla för att skapa inspiration, acceptans och för att undanröja hinder för utvecklingen.Hur går vi då vidare?Ekologiskt Forum är en mötesplats för alla som vill verka för utveckling av ekologisk produktion och har sin hemvist inom , . har redovisat en rapport där man föreslår mål för de kommande tre åren. Målet för offentlig sektor är att inriktningsmålet ska uppnås . Målet för produktionen är en fördubbling jämfört med av antalet lantbrukare som har ställt om produktionen. Det här är försiktiga mål som jag ställer mig bakom, även om jag hellre ser en snabbare utveckling av den ekologiska produktionen.En viktig orsak till att så kraftigt stöder det ekologiska lantbruket är dess stora anpassning till ekosystemets villkor. Det ger stora möjligheter att uppnå de nationella miljömålen. Låt mig bara peka på några:Begränsad klimatpåverkanGiftfri miljöIngen övergödningGrundvatten av god kvalitetBiologisk mångfaldDet är för oss viktigt att vi har ett uthålligt lantbruk med minimal miljöpåverkan. Det erbjuder inte dagens konventionella lantbruk.Vår vision är ett svenskt lantbruk som är helt omlagt till ekologiskt. Ekologiskt lantbruk visar vägen för det konventionella.Herr talman! Djurskyddet har under den borgerliga regeringen utsatts för en nedmontering av sällan skådat slag. Bland det första som hände var att lades ned och djurskyddsfrågorna flyttades till , där de återigen prioriterades ned. flyttades den lokala djurskyddstillsynen från kommunerna till länsstyrelserna, utan att tillräckliga resurser skickades med, som de föreskrivna tillsynsintervallen och avgiftsfinansieringen av tillsynen avskaffades.Vi menar att myndighetsorganisationen för djurskyddet behöver stärkas så att djurens intressen inte kommer på undantag när de kommer i konflikt med andra intressen eller prioriteras ned när resurser styrs över till annan verksamhet. Däremot tror vi inte att djurskyddet vinner på ständiga omorganisationer. Därför föreslår vi inte en ny djurskyddsmyndighet. I stället förespråkar vi en mindre förändring genom en djuretisk ombudsman. Denne ska då verka för en god etisk grund, utvärdera djurskyddskontroller, ta fram artkarakteristika, göra årliga djuretiska revisioner och ge djuretiska råd. ska då fortsatt ha ansvar för att verka för ett gott djurskydd, fungera som en central kontrollmyndighet och anslå medel till djurskyddsfrämjande forskning.Vi menar också, herr talman, att den regionala djurskyddskontrollen behöver mer resurser, såväl genom tillskott från staten som genom avgiftsfinansiering. För att inte tillskotten ska hamna på andra verksamheter inom länsstyrelserna behöver också reglerna för minimiintervall återinföras så att länsstyrelserna får tydliga djurskyddsmål att leva upp till.En annan fråga som jag vill ta upp är åkermarken och arealen som minskar, och det ser vi som mycket oroande. Respekt för tidigare generationers slit och respekt för kommande generationers möjlighet att föda sig gör att ingen , annat än i undantagsfall, ska kunna tas ur produktion. Det borde åtminstone vara utgångspunkten vid samhällets behov av mark för expansion.En komplicerande faktor kring nyttjandet av är att det inte finns något enskilt intresse som bevakar åkermarkens bevarande. Det långsiktiga livsviktiga värdet av åkermarken väger mycket lätt när det i det kortsiktiga perspektivet finns stora ekonomiska vinster att hämta i exploateringen av åkermarken. Här behövs en möjlighet att ge exempelvis och länsstyrelserna ett sådant ansvar.Vi anser att behöver ses över så att skyddet för stärks. Jag noterade med tillfredsställelse att inledde ett tidigare anförande med att han ser åkermarken som ett riksintresse.Samtidigt som behovet ökar av som naturresurs ökar dess värre också exploateringen av den.