bet · GY01SoU1 · 2010-12-14 00:00:00 — Utskottet avstyrker motionerna So239 (KD) yrkande 1, So307 (KD), So327 (MP), So341 (M) och So581 (V) yrkande 5. Regeringens förslag till medelsanvisning under anslagen 1:1 , 1:2 , 1:3 , 1:4 Tandvårdsförmåner m.m., 1:5 Bidrag för läkemedelsförmånerna, 1:7 Sjukvård i internationella förhållanden, 1:9 Prestationsbunden vårdgaranti, 1:10 Bidrag för mänskliga vävnader och celler, 1:11 , 1:12 Myndigheten för vårdanalys samt 9:1 har inte mött några invändningar i form av motioner. Utskottet tillstyrker de föreslagna medelsanvisningarna. Övriga frågor inom hälso- och sjukvårdspolitiken Utskottets förslag i korthet avslår två motioner om PKU-biobanken. I motion So480 av i (M) begärs ett tillkännagivande om att skydda PKU-biobanken. I motion So508 av Per (M) begärs ett tillkännagivande om att materialet i PKU-biobanken enbart ska användas för medicinska ändamål. När man lämnat prover till ska man veta att detta görs för att proverna ska användas i sjukvården och för forskningen, anför motionären. I förlängningen riskerar man annars att undergräva allmänhetens förtroende för sjukvården och för forskningen. Det kan också leda till att människor avstår från att lämna prover, vilket i förlängningen gör det svårt att upprätta nya biobanker. Regeringen utsåg en särskild utredare för att genomföra en översyn av lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. (S 2008:08 ). Enligt direktivet är en av utgångspunkterna för översynen att sådan information och kunskap som går att få från humanbiologiskt material, s.k. vävnadsprover, som förvaras i biobanker ska vara tillgänglig för sjukvården vid vård och behandling av patienter. Sådana vävnadsprover ska även vara tillgängliga för forskning. Vävnadsproverna ska dock endast få användas på ett sätt som respekterar den enskildes integritet och självbestämmande och som kan ge den enskilde och dennes genetiska släktingar ett tillräckligt skydd. En annan utgångspunkt ska vara att alla som lämnar vävnadsprov ska omfattas av lagen oavsett av vilken anledning provet tas och var det tas. Således innebär detta en utvidgning av integritetsskyddet som möjligheten att bedriva forskning underlättas (dir. 2008:71). Enligt tilläggsdirektiv har utredaren getts ett förtydligat uppdrag. Utredaren ska föreslå hur en lagstiftning som säkerställer att vävnadsprover från PKU-biobanken inte ska få användas för brottsutredande ändamål kan utformas. Däremot bör sådana vävnadsprover kunna få användas för identifiering av avlidna vid svåra olyckor eller andra händelser där ett stort antal människor avlidit (dir. 2010:105). överlämnade sitt betänkande En ny biobankslag (SOU 2010:81) till regeringen . I betänkandet föreslås en ny biobankslag, en lag om samlingar av mänskligt biologiskt material (vävnadsprover). Den nya lagen utgör en omarbetning av den nu gällande biobankslagen. Lagens syfte är oförändrat. Lagen ska reglera hur vävnadsprover får samlas in, bevaras och användas för vissa ändamål med respekt för den enskilda människans integritet. Utskottet noterar att överlämnat sitt betänkande 2010:81 till regeringen. bör inte ta något initiativ med anledning av motionerna So480 (M) och So508 (M). 2:8 Insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag till medelsanvisning under anslag 2:8 Insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar. avstyrker ett motionsyrkande om annan medelsanvisning under anslaget. Regeringen föreslår att anvisas under anslag 2:8 Insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar. Anslagets ändamål är att finansiera insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar med koppling till hiv/aids, t.ex. sexuellt överförbara och blodburna sjukdomar. Anslaget är främst avsett att användas för bidrag enligt förordningen (2006:93) om statsbidrag till verksamhet inriktad mot hiv/aids och vissa andra smittsamma sjukdomar samt bidrag som fördelas enligt en årlig överenskommelse mellan staten och Kommuner och Landsting om vissa ersättningar inom folkhälsoområdet. Därutöver kan medel användas till finansiering av insatser på nationell nivå och till övergripande samordning och uppföljning m.m. avsätts medel för att bidra till kostnader för personal vid det Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll (ECDC) för rätt till primärvård inom till samma kostnad som övriga bosatta inom erbjuds. Insatser mot hiv/aids och andra sexuellt överförbara sjukdomar Målet för insatserna i fråga om hiv/aids är enligt regeringen att begränsa spridningen av denna sjukdom och av andra sexuellt överförbara och blodburna sjukdomar samt att begränsa konsekvenserna av dessa infektioner för samhället och enskilda (prop. s. 90). När det gäller insatser mot hiv/aids och andra sexuellt överförbara sjukdomar anför regeringen följande: En ombildning av har genomförts i syfte att ge myndigheten ett bredare uppdrag för kunskapsuppbyggnad och kunskapsspridning inom smittskyddsområdet. Förändringen innebär att myndigheten får till uppgift att ta fram kunskaps- och beslutsunderlag, svara för epidemiologisk övervakning och annan kunskapsuppbyggnad och ha ett nationellt laboratorieansvar för den diagnostik som behövs inom smittskyddsområdet. inordnas Nationella rådet för samordning av insatser mot hiv/aids och och minskad antibiotikaresistens i linjeorganisation. Även fortsättningsvis kommer myndigheten att ha till uppgift att bedriva forskning inom smittskyddsområdet. Forskningen bör dock begränsas till sådan som är nödvändig för myndighetens övriga uppdrag. Ett skäl till dessa förändringar är att ge förutsättningar för ett mer folkhälsoinriktat smittskyddsarbete. Det är denna utgångspunkt som ligger till grund för omvandlingen av till en myndighet med ett bredare folkhälsouppdrag. har också fördelat statsbidrag, , till ideella organisationer som utför preventivt arbete i enlighet med förordning (2006:93) om statsbidrag till verksamhet inriktad mot hiv/aids och vissa andra smittsamma sjukdomar. Ökningen av antalet inhemska fall av hivinfektion i avspeglar dels den globala hivepidemins utveckling, dels ett ökat sexuellt riskbeteende. Att förebygga sexuell ohälsa i större grupper handlar om att skapa en ökad medvetenhet om sexuella risker och om förändringar av riskbeteenden. Ett sådant arbete behöver huvudsakligen bedrivas genom bredare insatser. Det finns skäl att bibehålla den breda inriktning som finns för samhällets insatser mot hiv/aids. Det långsiktiga förebyggande arbetet bör förbli grunden i den statliga verksamheten inom området. Det förebyggande arbetet behöver fokusera på fyra områden: risktagande avseende män som har sex med män, ungdomars medvetenhet om hiv/aids, hälsounderökningar och hälsosamtal för nyanlända invandrare från högendemiska områden för hiv/aids och insatser för de tyngsta missbrukarna. Regeringen avser att även fortsättningsvis avsätta medel till insatser mot hiv/aids och andra sexuellt överförbara och blodburna sjukdomar. Inom ramen för befintlig verksamhet måste förebyggande av sexuellt överförbara sjukdomar och oönskade graviditeter bli än mer integrerat i det allmänna hälsofrämjande och förebyggande folkhälsoarbetet, särskilt i de insatser som riktas till ungdomar. Det hivförebyggande arbetet bör även fortsättningsvis införlivas i de lokala huvudmännens ordinarie arbete. Ett sätt att stimulera till intensifierat arbete mot hiv/aids på lokal nivå är de medel som regeringen avsätter för att fördela enligt en årlig överenskommelse mellan regeringen och Kommuner och Landsting. Som ett led i det förebyggande arbetet mot hiv och sexuellt överförda infektioner har regeringen inrättat ett nationellt råd för samordning av arbetet i landet, Rådet för samordning av insatser mot hiv/aids och vissa andra smittsamma sjukdomar (Nationella hivrådet). Rådet samlades första gången . Rådet ska bistå i frågor som rör hiv/aids och andra sexuellt överförbara och blodburna sjukdomar samt i arbetet med att främja ett tvärsektoriellt och lokalt förankrat arbetssätt där berörda myndigheter, landsting, kommuner och ideella organisationer ingår. I syfte att förtydliga respektive myndighets uppdrag inom smittskyddsområdet flyttades Nationella hivrådet från till . Rådet, som har en bred sammansättning med representanter för berörda myndigheter, huvudmän och ideella organisationer, ska även fortsättningsvis bidra till att de strategier som utvecklas inom området är förankrade såväl med berörda myndigheter och huvudmän som i förhållande till den ideella sektorn. I detta ligger bl.a. att vara ett stöd för i myndighetens planering och uppföljning av arbetet med att nå de hivpolitiska målen. Arbetet följer intentionerna i Nationell strategi mot hiv/aids och vissa andra smittsamma sjukdomar (prop. 2005/06:60). Dessa uppgifter är strategiska och stöder myndigheter, huvudmän och ideella organisationer som är verksamma på området. I motion So535 av och (båda SD) (delvis) yrkas att till anslag 2:8 Insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar för anvisar mer än vad regeringen föreslagit. Motionärerna anför att de vill att hälsoundersökningar ska vara obligatoriska för alla som söker uppehållstillstånd i . För att kompensera de ökade kostnaderna för att uppnå detta mål görs satsningen. Utskottet behandlade frågor om åtgärder mot spridning av hiv/aids i betänkande 2009/10:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg m.m. (rskr. 2009/10:131) som godkänts av . Utskottet avstyrkte motionerna och fann regeringens föreslagna medelsanvisning väl avvägd och tillstyrkte densamma. Utskottet behandlade regeringens proposition Myndigheterna inom smittskyddsområdet (prop. 2009/10:123) och en följdmotion i betänkande 2009/10:SoU14 med samma namn (rskr. 2009/10:259) som godkänts av . I betänkandet ställde sig utskottet bakom regeringens förslag om att ombildas i syfte att ge myndigheten ett bredare uppdrag för kunskapsuppbyggnad och kunskapsspridning inom smittskyddsområdet. Utskottet ställde sig även bakom att Nationella rådet för samordning av insatser mot hiv/aids och vissa andra smittsamma sjukdomar inordnas i linjeorganisation samt avslog följdmotionen. Regeringen bemyndigade genom ett beslut chefen för att underteckna en överenskommelse mellan regeringen och Kommuner och Landsting om vissa ersättningar inom folkhälsoområdet för , under förutsättning att beslutar i enlighet med regeringens förslag budgetproposition, utgiftsområde 9, anslag 2:8.1[ Dnr S2020/8068/FH (delvis).] Målet för insatserna i fråga om hiv/aids är att begränsa spridningen av denna sjukdom och andra sexuellt överförbara och blodburna sjukdomar samt att begränsa konsekvenserna av dessa infektioner för samhället och enskilda. I likhet med regeringen anser utskottet att det finns skäl att bibehålla den breda inriktning som finns för samhällets insatser mot hiv/aids och att det långsiktiga förebyggande arbetet bör förbli grunden i den statliga verksamheten inom området. Mot denna bakgrund anser utskottet att den föreslagna medelsanvisningen är väl avvägd. Därmed avstyrks motion So535 (SD) i denna del. Regeringens förslag till medelsanvisning under anslagen 2:1 , 2:2 , 2:3 , 2:4 för folkhälsovetenskap, 2:5 Bidrag till WHO, 2:6 Folkhälsopolitiska åtgärder, 2:7 Alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiska åtgärder och 2:9 Insatser för vaccinberedskap har inte mött några invändningar i form av motioner. Utskottet tillstyrker de föreslagna medelsanvisningarna. Regeringen anför i propositionen att terminologirådet hos har beslutat om ett antal termer på det handikappolitiska området. Termerna funktionsnedsättning och funktionshinder har där getts följande definitioner: Funktionsnedsättning beskriver nedsättning av en fysisk, psykisk eller intellektuell funktionsförmåga. Funktionshinder beskriver i sin tur den begränsning som en funktionsnedsättning innebär för en person i relation till omgivningen. Termen handikapp tas bort, och avråder från att använda den som synonym till såväl funktionsnedsättning som funktionshinder. Som en konsekvens av detta ändras politikområdet Handikappolitik till Funktionshinderspolitik och benämningen människor med funktionshinder i målen ändras till människor med funktionsnedsättning. 3:2 Bidrag till handikapporganisationer Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag till medelsanvisning under anslag 3:2 Bidrag till handikapporganisationer. avslår motioner om en översyn av statsbidragen till handikapporganisationer. Jämför reservation 11 (S, MP, V). Regeringen föreslår att ska anvisas under anslag 3:2 Bidrag till handikapporganisationer. Anslaget används för bidrag till handikapporganisationer och syftar till att stödja organisationerna i deras arbete för att personer med funktionsnedsättning ska uppnå full delaktighet och jämlikhet i samhället. ansvarar för administrationen och fördelningen av bidraget. Fördelningen av stödet regleras i förordningen (2000:7) om statsbidrag till handikapporganisationer. FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning slår fast att personer med en funktionsnedsättning och deras organisationer aktivt ska involveras i beslutsprocesser som rör statens åtgärder i syfte att genomföra de rättigheter som slås fast i konventionen. Regeringen anser att stödet till handikapporganisationerna är viktigt för att uppfylla detta åtagande. Motioner utan anslagseffekt 2011 I motion So488 av (S) begärs ett tillkännagivande om stöd till handikapporganisationer. Motionären anför att det av statsbudgeten framgår att handikapporganisationerna inte kan räkna med några höjningar av statsbidraget . Mot den bakgrunden bör regeringen, enligt motionären, klargöra hur man tänker sig att stödja handikapporganisationernas fortsatta och viktiga arbete för ett samhälle för alla. I motion So401 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om att en översyn bör göras av de förordningar och regelverk som finns för statsbidrag till organisationer som arbetar med frågor som rör personer med funktionsnedsättningar och social problematik. Motioner om bidrag till handikapporganisationer behandlades av socialutskottet under den förra valperioden senast i betänkande 2008/09:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg m.m. (prop. 2008/09:1, rskr. 2008/09:127, 128). Utskottet anförde följande (s. 64, 1 res. Utskottet vidhåller att det är angeläget att handikapporganisationerna ges goda förutsättningar att bedriva sin verksamhet och vill i detta sammanhang erinra om den kraftiga uppräkning av anslaget med som gjordes . Regeringen beslutade om ändrade regler i förordning (2000:7) om statsbidrag till handikapporganisationer. Genom ändringarna infördes bl.a. en möjlighet att i vissa fall utge reducerade bidrag till organisationer som inte uppburit bidraget året före ansökan eller som inte uppfyller kraven på att ha verkat , vara riksomfattande och ha minst 500 medlemmar. Ändringarna trädde i kraft och har effekt fr.o.m. . Utskottet anser att det nu är för tidigt att företa en uppföljning av effekterna av de ändrade statsbidragsreglerna. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att något initiativ inte bör tas med anledning av motionerna Motionerna avstyrks. I FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning slås det fast att personer med en funktionsnedsättning och deras organisationer aktivt ska involveras i beslutsprocesser som rör statens åtgärder i syfte att genomföra de rättigheter som slås fast i konventionen (art. 4). Det är enligt utskottet angeläget att handikapporganisationerna ges goda förutsättningar att bedriva sin verksamhet. Regeringens handikappdelegation är ett viktigt led i genomförandet av funktionshinderspolitiken. Utskottet noterar att regeringen har inlett ett arbete tillsammans med handikapporganisationerna som rör handikappdelegationens framtida utformning för att säkerställa en effektiv kompetensöverföring mellan organisationerna och . Vidare konstaterar utskottet att regeringen beslutade om ändrade regler i förordningen (2000:7) om statsbidrag till handikapporganisationer. Genom ändringarna infördes bl.a. en möjlighet att i vissa fall ge reducerade bidrag till organisationer som inte fått bidraget året före ansökan eller som inte uppfyller kraven på att ha verkat , vara riksomfattande och ha minst 500 medlemmar. Ändringarna trädde i kraft och hade effekt fr.o.m. . Utskottet vidhåller att det är för tidigt att göra en uppföljning av effekterna av de ändrade statsbidragsreglerna. Utskottet finner den föreslagna medelsanvisningen väl avvägd och tillstyrker densamma. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att något initiativ inte bör tas med anledning av motionerna So401 (S) och So488 (S). Regeringens förslag till medelsanvisning under anslag 3:1 Myndigheten för handikappolitisk samordning har inte mött några invändningar i form av motioner. Utskottet tillstyrker den föreslagna medelsanvisningen. Stöd till personer med funktionsnedsättning Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag till medelsanvisning under anslag 4:1 Personligt ombud. avslår vidare olika motionsyrkanden om personligt ombud. Jämför reservationerna 12 (S), 13 (MP) och 14 (V). Regeringen föreslår att anvisas under anslag 4:1 Personligt ombud. Anslaget används för bidrag till verksamhet med personligt ombud för personer med psykisk funktionsnedsättning. utökades anslaget med för att finansiera den utökning av verksamheten som ägt rum . har , utöver den ordinarie anslagsnivån, disponerat ytterligare för att tillsammans med länsstyrelserna erbjuda och stimulera kommuner att inrätta fler verksamheter med personligt ombud eller att utöka antalet ombud. Regeringen anser att verksamhet med personliga ombud bör expandera ytterligare. Regeringen föreslår därför att anslaget ska ökas med för att säkerställa stödet till kommunernas verksamhet. För att finansiera ökningen minskas det under utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg uppförda anslaget 4:2 Vissa statsbidrag inom handikappområdet med motsvarande belopp. Verksamhet med personliga ombud är ett frivilligt åtagande med kommunerna som huvudmän. utvärdering visar också att ombudens uppgifter huvudsakligen ligger inom kommunernas ansvarsområde. Regeringen anser att personliga ombud är en bra verksamhet som ökar möjligheterna för människor med omfattande psykisk funktionsnedsättning att bli delaktiga i samhället. Regeringen har tillfört ytterligare statsbidrag för att verksamheten ska kunna växa. Som en följd av detta har antalet ombud ökat. Av propositionen framgår att det 2009 fanns verksamheter med personliga ombud i totalt 250 av landets 290 kommuner (; se tabell s. 134 i prop. fick och länsstyrelserna i uppdrag att fortsatt utveckla och stödja verksamheten. I uppdraget ingår att , när myndigheten definierar ombudens arbetsuppgifter, särskilt ska framhålla att ombuden aktivt verkar för att den enskilde ska få tillgång till arbete, rehabilitering eller meningsfull sysselsättning. Motioner utan anslagseffekt 2011 I motion So255 av i (S) begärs ett tillkännagivande om statliga bidrag för personliga ombud. Motionären anför att behovet av uppräkning påtalats upprepade gånger. Trots det är beloppet per beviljat ombud fortfarande oförändrat, vilket innebär att den årliga uppräkningen av kostnaderna helt får bäras av kommuner och landsting. För att inte urholka verksamheten för personliga ombud är det därför angeläget att se över de statliga bidragen till personliga ombud. I motion So557 av m.fl. (MP) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om vikten av personligt ombud för personer med psykisk funktionsnedsättning. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om en konstruktion för full statlig finansiering av insatsen personligt ombud. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med förslag till en konstruktion för verksamheten med personliga ombud med en stärkt roll för brukarorganisationerna och koppling regionalt till länsstyrelserna. Slutligen begärs i yrkande 4 ett tillkännagivande om samverkan mellan myndigheter och intresseorganisationer. I motion So573 av m.fl. (V) yrkande 23 begärs ett tillkännagivande om att verksamheten med personligt ombud bör inrättas över hela landet. Motionärerna vill att man ser över en konstruktion för ökat oberoende genom ändrat huvudmannaskap, stärkt roll för brukarorganisationerna och koppling regionalt till länsstyrelserna. Vidare anförs att det är viktigt att alla som behöver har tillgång till ombud oavsett var man bor. behandlade motionsyrkanden om personligt ombud i betänkande 2009/10:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg m.m. (prop. 2009/10:1, rskr. 2009/10:131). Utskottet anförde följande (s. 85, 1 res. Verksamheten med personliga ombud fyller en viktig funktion för att personer med psykisk funktionsnedsättning ska bli delaktiga i samhället. Utskottet konstaterar att antalet ombud har ökat och därför utökas nu anslaget. bör inte ta något initiativ i denna fråga. Motionerna avstyrks därför. Personliga ombud är en bra verksamhet som ökar möjligheterna för människor med omfattande psykisk funktionsnedsättning att bli delaktiga i samhället. Utskottet noterar att det under den förra mandatperioden tillfördes ytterligare statsbidrag för att verksamheten skulle kunna växa. Som en följd av detta har antalet ombud ökat. ökade anslaget med . Regeringen föreslår nu att anslaget ökar med ytterligare till . Utskottet noterar vidare att och länsstyrelserna fick i uppdrag att fortsatt utveckla och stödja verksamheten. I uppdraget ingår att , när myndigheten definierar ombudens arbetsuppgifter, särskilt ska framhålla att ombuden aktivt verkar för att den enskilde ska få tillgång till arbete, rehabilitering eller meningsfull sysselsättning. Utskottet finner den föreslagna medelsanvisningen väl avvägd och tillstyrker densamma. Motionerna So255 (S), So557 (MP) yrkandena 14 och So573 (V) yrkande 23 avstyrks. 4:2 Vissa statsbidrag inom handikappområdet Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag till medelsanvisning under anslag 4:2 Vissa statsbidrag inom handikappområdet. Vidare avslår motioner om tolkverksamheten för döva. Jämför reservation 15 (S, MP). Regeringen föreslår att anvisas under anslag 4:2 Vissa statsbidrag inom handikappområdet. Anslaget används för att finansiera rådgivning och annat personligt stöd enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) försöksverksamhet med service- och signalhundar försöksverksamhet med meningsfull sysselsättning för personer med psykisk funktionsnedsättning insatser för familjer med barn med omfattande funktionsnedsättning insatser för attitydförändring på arbetsmarknaden granskning av hur lever upp till konvention om mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning vissa verksamheter av betydelse för personer med funktionsnedsättning. Statsbidrag till rådgivning och annat personligt stöd samt till tolktjänst utgår enligt finansieringsprincipen, dels för den utökade målgrupp som landstingen fick ansvar för när LSS trädde i kraft, dels för det utökade ansvar som landstingen fick för tolktjänsten. fördelar statsbidraget till landstingen. Tolktjänsten innebär en skyldighet för landstingen att organisera, finansiera och tillhandahålla tolktjänst för vardagstolkning till döva, dövblinda m.fl. Fördelningen mellan olika verksamheter inom statsbidraget till vissa verksamheter av betydelse för personer med funktionsnedsättning fastställs av regeringen. ansvarar för administration och uppföljning. har i uppföljningar konstaterat att betydligt färre personer än väntat får tillgång till insatsen råd och stöd. Detta påverkar statsbidraget till landstingen. Regeringen har i propositionen Personlig assistans och andra insatser Åtgärder för ökad kvalitet och trygghet (prop. 2009/10:176) bedömt att det ska genomföras en försöksverksamhet med meningsfull sysselsättning för personer med psykisk funktionsnedsättning. En ny fördelningsmodell för landstingens tolkverksamhet gäller fr.o.m. .