bet · GY01SfU1 · 2010-12-09 00:00:00 — Finn lyckades på ett fantastiskt sätt undvika det som är dagens frågor och dagens problem i den sjukförsäkring som vi har . Jag tror att alla dem som har reagerat på sjukförsäkringsproblemen vi har förväntar sig att representanter för ett regeringsparti också ser de problem som finns, inte bara sig i att man har lyckats genomföra en reform utan faktiskt inser att det finns fel i reformen.Antalet unga förtidspensionärer ökar. Det blir 140 fler socialbidragstagare . Det är en kraftig ökning av arbetslösheten. Vi har en ökning av sjukskrivningarna just nu.Det får inte vara så att man blir så självgod av den reform man genomfört att man inte ser vad som händer i verkligheten. Jag har stor respekt för Finn i hans profession som läkare tidigare och också här som riksdagsledamot. Ta då tillfället i akt att berätta hur du tycker att man ska hantera de problem som finns här och i försäkringen!Jag har en fråga till i det sammanhanget. En viktig del som Finn varit engagerad i, tror jag, liksom andra moderater, centerpartister och folkpartister är samordningsförbunden. Det handlar om vikten av att man mellan försäkringskassa, arbetsförmedling, kommunens socialtjänst, och sjukvård hittar gemensamma insatser för att hjälpa dem som har komplexa problem och står långt från arbetsmarknaden. Det finns goda resultat från samordningsförbunden, men resurserna har mer än halverats under , från 1,8 miljarder till ca 600 miljoner. Det är en kraftig reducering.Ser Finn något behov av att förstärka samordningsförbundens möjligheter att agera? Det borde vara en poäng att man använder de lokalt och regionalt engagerade läkare, psykoterapeuter, psykologer och andra som ser att vi för att få människor på benen behöver gemensamma insatser med flera aktörer. Varför skär ni ned på det anslaget? Det gäller här och och inte vad som hände för 10 eller . Jag tackar för frågorna. Jag börjar med den sista frågan först om ökade resurser till Finsam. Vi har ett regelverk som fungerar bra. Man får avsätta av sjukpenningsanslaget till Finsam. Dessa resurser utnyttjas verkligen.Ni konstaterar själva i er reservation att Statskontoret säger att en fungerande samordning handlar mycket om det enskilda engagemanget hos de tjänstemän som är satta att göra det. Vi har redan i lag reglerat en skyldighet för aktörer att agera. Är det så att om man lägger mer pengar på Finsamförbunden utan att titta på de faktiska strukturerna som skapar samordning så ger det en uteffekt? Det tror jag inte.Däremot tror jag att regeringens satsningar i storleksordningen 600 miljoner på förnyad företagshälsovård och satsningar i miljardklassen på rehabiliteringsgarantin är något som Finsam och samordningsförbunden bör plocka upp och utnyttja. Man har också skrivit avtal i miljardklassen med kommuner och landsting om detta . Jag förväntar mig att de aktörer som redan har det lagliga ansvaret lever upp till det.Historiebeskrivningen är viktig. Det måste vara en väldig akilleshäl för Socialdemokraterna att ett av deras tyngsta namn, som dessutom varit socialförsäkringsminister, helt och hållet slår undan fötterna på de förslag som ni lägger fram och på era reservationer som ni söker stöd för på alla möjliga håll, inom Alliansen och utanför.Även i fick det positiva skrivningar om framgångar. har konstaterat att det har gått i rätt riktning. Inspektionen för socialförsäkringar konstaterar att tidsgränserna har haft en positiv inverkan på övergången i arbete och säger så sent som att fungerar kvalitetsmässigt bra och har ökat sin effektivitet. säger samma sak. Regeringen har dessutom redan vidtagit åtgärder, och jag är säker på att den nya socialförsäkringsministern kommer att göra detsamma. Jag tror att politik ofta handlar om vilket perspektiv man har och vad man tycker sig representera. Jag vågar påstå att det finns tusentals som inte upplever att vare sig myndigheten eller dagens regelverk fungerar bra. Jag kan konstatera att effekterna av det regelverk vi har innebär en dramatisk ökning av utförsäkringar, vilket i förlängningen också innebär att människor stängs ute från arbetsmarknaden för lång till framöver. Det är ett utanförskap som ökar - för att låna Alliansens tidigare retorik.Vi har 140 000 fler socialbidragstagare , arbetslösheten ökar kraftigt, inte minst för människor som har drabbats av sjukdom, och att antalet unga förtidspensionärer ökar. De insatser ni gör är uppenbarligen inte tillräckliga.Ni väljer att inte agera i ett läge där ni skulle kunna gå in och göra korrigeringar i det som är uppenbara systemfel - vilket är professionens och många andras uppfattning att det i stor utsträckning är. När det gäller finansiell samordning minskar resurserna, och därmed basta. Det är mindre resurser till samordning . Den rehabiliteringssatsning som talar om är i huvudsak transfereringsstöd; det handlar inte om verksamhet. Pengarna går varken till psykoterapeuter, psykologer, eller till läkare, sjukgymnaster eller andra som möter och aktivt arbetar med sjukskrivna. Var finns de aktiva insatserna och den angelägna satsningen på företagshälsovården? Den utlovade , men vi har ännu inte sett någon större effekt av detta löfte. Upp till bevis! Kan ni se till att det blir en satsning på finansiell samordning? Kan ni se till att det i realiteten också blir ett ökat stöd till människor som drabbas av sjukdom och inte bara mer pengar till intern administration? När det gäller Finsam och samordningsstrukturen har jag alltid varit tveksam till att vräka pengar över en verksamhet som redan är lagstadgad men inte fyller sin funktion. Det är inte alltid en resursbrist, utan det handlar ofta om andra strukturella problem.Vi har tillsatt en särskild inspektion för att granska socialförsäkringarna. Det är en oberoende granskningsmyndighet. Jag avvaktar gärna och välkomnar deras sätt att se på hur samordningsförbunden fungerar innan man tar ett steg vidare. Skulle det visa sig att resursbristen är det stora problemet får vi angripa det. Men att börja med att lägga resurser på något som inte är strukturellt utrett är fel väg att gå.Jag och socialförsäkringsministern är också bekymrade över de höga talen på unga som övergår i förtidspension. Det är kanske ett av de största humanitära problemen som vi har att brottas med. Där förväntar jag mig att man tillsammans med oppositionen gör en grundlig analys av problemet i den parlamentariska utredningen. Det är en av de så kallade skyddsvärda situationer som vi måste värna, precis som studerande, föräldrar och dem med allvarliga handikapp.Varje år fattar över 19 miljoner beslut. 70 000 av dem överklagas och ungefär 17 000 ändras. Det är inget perfekt system, men tänk på belastningen! kan ju fundera lite på hur Socialdemokraterna tillsammans med stödpartierna tror sig kunna ändra något som man tidigare inte har tagit initiativ till att ändra och i vilken mån man i deras system inte skulle se olyckliga fall.Det viktiga är att vi har en beredskap att justera systemen. Det räknar jag med att den nya socialförsäkringsministern med den parlamentariska utredningens stöd kommer att göra. Finn som själv varit verksam inom psykiatrin talade om individuell bedömning i sitt anförande, och det är bra. Men hur rimmar det med det fall som jag beskrev? Finn uttryckte något om att det var lösryckta citat ur tidningar. I det här fallet är det en artikel i som handlar om försäkringskasseutlöst stupor vid Aspergers syndrom. Det kallar inte jag ett lösryckt citat ur någon kvällstidning. Vad ska de unga göra som drabbas av neuropsykiatriska funktionshinder och som ofta inte blir lyssnade på och sedda - eller personer med andra psykiatriska sjukdomar - när de inte har rätt till ersättning även om de inte har arbetsförmåga? Vilken läkare kan bedöma en persons arbetsförmåga för resten av dennes liv?Jag ser med oro på en utveckling där allt fler unga människor blir förtidspensionerade trots att det skulle gå att ta vara på arbetsförmågan om de fick jobba lite mindre än de som är kravet i dag.Kan inte se över systemet och införa någon form av individuell prövning i stället för att pröva mot hela arbetsmarknaden? Jag delar i allt väsentligt oro för den grupp hon just nämnde. Det blir lite besvärande när frågorna riktas till mig, för jag har inte lyckan att som sitta i den parlamentariska utredning som verkligen kan granska inte minst hur man ska hitta ett mer hållbart och rättvist system för de skyddsvärda situationerna. Utredningen jobbar aktivt . Den kommer att ge delbetänkanden på vissa viktiga punkter. Det kommer ett slutbetänkande . Det är viktigt att det får ta . Det här är ingen ny fråga. Det är en fråga som har funnits . Det var däremot lite problematiskt som parti satt i stödregeringsställning med Socialdemokraterna och visade total passivitet inför de problem som man brottades med i sjukförsäkringen då. Jag känner mig lite obekväm med att stå här som moderat icke-deltagande i den parlamentariska utredning som sitter med i och uttala mig om något som egentligen borde vara på hennes partis uppdrag att påverka inom ramen för utredningen, på de premisser som nämnde.Socialförsäkringsministern har under flera offentliga presentationer på olika arenor nämnt att han är beredd att i närtid titta på de mest besvärande situationerna. Det stora antalet unga personer som överförs i förtidspensionering är ett av de identifierade områdena.Vi ska också komma ihåg att det pågår en interdepartemental beredning just . Det är alltså en beredning i olika departement som berörs av den här frågan inom ramen för alliansregeringen. De tänker också lägga fram förslag för att stärka socialförsäkringsministerns möjligheter att agera. Nog kan det hända något för de skyddsvärda situationerna, men det är också ansvar i den parlamentariska utredningen. Det är intressant att notera att när Finn kan göra något som enskild ledamot, det vill säga yrka bifall till motioner i utskottsbetänkandet, väljer han att inte göra det. I stället hänvisar han till den parlamentariska utredning som kommer. Jag ska självklart göra allt jag kan för att driva på så att vi får en bra helhet i den försäkring som kommer. På vägen dit är jag beredd att göra förändringar. Där skiljer vi oss åt. Jag tycker att det är oacceptabelt med de konsekvenser som ändringarna medfört. På grund av att man har tagit bort den tillfälliga sjukersättningen får det sådana konsekvenser för de individer som jag berättade om. Det var inte så tidigare. Det är en konsekvens av de nya reglerna. Man har missbedömt konsekvenserna - medvetet eller omedvetet. Det innebär att unga människor inte har något alternativ. Det är ett exempel på sådant som vi från den rödgröna oppositionen menar måste förändras. Vi kan inte vänta med det till 2013. Det är väldigt för en ung människa.Apropå debatten om Finsam vill jag säga att bara 166 kommuner har Finsam . Det är visserligen drygt hälften, men aktörerna i Finsam är bundna till de som finns. Det handlar definitivt inte om att vräka ut pengar, som Finn uttryckte det. Det är viktig verksamhet som sker i samordningsförbunden, men det gäller att ha en helhetssyn med större samverkan mellan arbetsförmedling och sjukförsäkring. Det är inte svart eller vitt.Jag yrkar bifall till reservation 12. Jag glömde det i mitt anförande. Jag har redan uttryckt min åsikt om Finsam, så jag tar den andra frågan först.Det är intressant att lyssna på . Det är intressant för dem som lyssnar på debatten att förstå hur gången är för att man ska påverka. sitter med mandat i den parlamentariska utredning som alliansregeringen har tillsatt. Där kan påverka. Jag kan också påverka, men inte om jag bifaller ett motionsyrkande som jag inte är helt tillfreds med. Jag kan påverka genom den interdepartementala utredning som vi hade en träff med så sent som . Vi träffar socialförsäkringsministern . Då kan jag också påverka och ge stöd för hans förändringsbenägenhet på de punkter som har nämnts.Hur skulle det se ut om jag ställde mig bakom ett explicit krav på vad regeringen ska göra? Jag skulle rycka undan fötterna för mig själv. Jag kan då inte längre påverka. Jag har ingen trovärdighet. Det parlamentariska systemet fungerar på det sättet. Det vet mycket väl, men hon tycker ändå att vi skulle rösta för förslag som föregriper dem som kommer. Det är varslat om att det under vårvintern kommer konstruktiva förslag på väsentliga områden. Det är viktigt att vi respekterar den ordning vi har, nämligen att regeringen kommer med förslag som bearbetar i utskotten och tar ställning till. Det är så den parlamentariska ordningen ska vara enligt mitt sätt att se. Finn var upprörd över att vi tog upp enskilda fall och nämnde namn här i kammaren. Om man är läkare vet man att hålla på sin tystnadsplikt. Vi tycker naturligtvis att det är bra att alla läkare håller på den plikten.De som har talat om och de som vi andra har talat om - jag nämnde till exempel - har själva framträtt och valt att visa att det är människor av kött och blod bakom siffrorna i statistiken. Det är otroligt viktiga människor.Vi i kammaren har mycket svårt att göra det begripligt för dem som inte drabbas om det inte finns människor som är modiga och tar på sig ansvaret att tala om vilken situation de har hamnat i: Så skör och så utsatt är jag. De gör det för att alla politiker ska förstå att det inte är mänskligt. Vi kan inte ha en sådan stupstock. Det är naturligtvis den som har ställt till det största problemet när man går från den ena ersättningsnivån till den andra och är sjuk. Inte ens en läkare kan säga hur länge ett ryggskott varar. Det är olika för olika personer och tar olika . Ni säger att ni vill sätta individen i centrum. Det gör man inte här. Man buntar ihop alla som har en viss sjukdom och säger att efter si och så ska man vara ute på banan igen. Om man inte är det får man skylla sig själv. Vi är tacksamma mot dem som har framträtt. Det är ju stupstocken som är problemet. Tycker Finn att stupstocken är något positivt för de sjuka? Jag har också framträtt i medierna och blivit intervjuad i olika sammanhang. Döm om min förvåning ibland när jag läser det som skrivs. Det är inte alltid det som jag har sagt. Det är farligt att basera konkreta känsliga patientuppgifter på det man läser i medierna om man inte har haft direkt kontakt och insikt i hela processen.Wiwi-Anne är nog medveten om att inte heller hon alltid blir korrekt behandlad av medierna. Hon kanske inte skulle vilja bli recenserad av någon annan. Man ska vara försiktig med uttalanden i medierna.Wiwi-Anne säger också att de är modiga som stiger fram. Jag har ett antal patientfall - tio stycken - som har uttryckt sin förtjusning över att sjukförsäkringsreformen har sett dem och givit dem möjlighet att komma ifrån en förlamande passivitet i sjukskrivningen som inte var genomtänkt. De har fått antingen rehabilitering, arbetsträning eller till och med arbete. Är inte de också modiga som stiger fram?Det viktiga är att det finns fall som är positiva och de som är negativa och hamnar mellan stolarna. De sistnämna har vi ett ansvar att justera sjukförsäkringsreformen för. Det viktiga är att av dem som har gått till arbetslivsintroduktion är det fler som stannar kvar på arbetsmarknadens villkor än som går tillbaka till sjukförsäkringen.På vilket sätt värnar och dem? De skulle ju sitta fast i en passiv sjukskrivning som troligen skulle gå över till det som jag kallar det livsfarliga tillståndet, nämligen förtidspensionering när den är ogenomtänkt. Då har man ingen omsorg eller omtanke. Siffrorna finns trots allt och rapporteras löpande från våra myndigheter. Regeringen får beröm för att reformen har varit viktig för de humanitära och samhällsekonomiska konsekvenserna.Vi har anledning att tacka den förra socialförsäkringsministern för att de har genomförts. Jag är en del av medierna när jag inte är ledamot i kammaren.Man kan beskylla medierna för många saker. Men debattartiklar och det du säger i direktsändning finns. Det är sant. Det har du själv uttryckt.Det är ett sätt att blanda bort korten att försöka få oss andra att tro att det faktiskt inte är så. Vare sig de heter , Per eller någonting annat är det inte riktigt så. Eftersom jag med min tystnadsplikt inte kan tala om vad det är blir de misstrodda. Ni litar inte på dem. Jag kan tala om att jag var på i som tar emot dessa personer. Det är ett slags pilotverksamhet för hela . Där har man tidigare tagit hand om mycket sköra människor, och man fortsätter att göra det från lokalt i kommunen. Man har aldrig haft människor som mår så dåligt som kommer dit. Det finns människor som inte kan vara där mer än någon timme . Det kan vara bra för dessa människor att komma någonstans, men de kan inte erbjudas någon rehabilitering eller hjälp där. Det är inte där som människor rehabiliteras. Det sker på annat sätt. Låt mig säga att det inte var bättre . Det fanns anledning att göra förändringar. Men förändringar måste göras för den som är sjuk. Den som är sjuk ska ha rätt att kunna kräva rehabilitering så att man blir frisk. Det får ta den tid det tar. Jag förstår inte vad ni har emot detta. Varför ska man ha en stupstock? Varför ska det vara en drivkraft efter en viss tidpunkt? Hur kan det göra en människa frisk? Det har jag ännu inte förstått. Jag vill vara tydlig mot och säga att jag alltid litar på mina patienter. Då har jag information om vad patienterna faktiskt lider av. Jag har ofta också en förståelse för deras arbetssituation. Jag har haft konsultdiskussioner med bland annat i sådana ärenden. Där står jag som behandlande läkare på patientens sida. kan jag förstå att jag inte kan det juridiska systemet fullt ut. För detta har man experter på . Det blir ofta en avvägning. Jag tycker att jag har haft en gynnsam sådan dialog under mina som läkare och med min sjukskrivningserfarenhet. Jag blir bekymrad i en sådan här debatt som inte handlar om enstaka individer, även om man extrapolerat skulle säga att det inte är unika fall. Nej, det finns rätt många individer, men det finns betydligt fler som också har kommit ur ett passivt utanförskap med risk att faktiskt gå in i förtidspension och med risk att dö som vi måste se och ta ett ansvar för. Då tycker jag inte, , att det är ansvarsfullt att använda sig av något så indirekt som det som medierna kanaliserar för så känslig information. säger här att det som sägs i direktsändning alltid är sant. Det tror jag inte att ens själv tror på. Vi som är politiskt aktiva vet att man kan hamna i situationer där en direktsändning är utryckt ur ett sammanhang där det finns en vidare berättelse. När allt vägs samman blir det ett annat resultat. Det är farligt att då utgå från den typen av resonemang. har för femtioelfte gången talat om stupstocken. Då får jag bara konstatera att det som är ett problem för mig är att en oberoende utredare - med socialdemokratisk bakgrund och som varit socialförsäkringsminister och generaldirektör för , alltså motsvarigheten till - sagt att vi inte kan ha en icke tidsatt gräns när vi tittar på sjukfall. Det är just det som motsätter sig. Jag förstår inte hur man kan gå emot en sådan expertis. Jag har talat med en hel del människor som glömdes bort i det gamla sjukförsäkringssystemet, som fick gå passivt sjukskrivna i ett eller utan rehabilitering och som slutligen i många fall fördes över till förtidspensionering - borta från arbetslivet resten av livet med låg ersättning och med låg pension den dagen pensionsåldern infann sig.Det var då, för fyra när det var 750 000 långtidssjukskrivna eller förtidspensionerade. Många av dem skulle ha velat ha den chans med tidig rehabilitering som det nya sjukförsäkringssystemet erbjuder. Jag är övertygad om att sjukförsäkringsreformen kommer att räknas som en av de viktigaste och bästa sociala reformerna första årtionden.Hur man än ser det och vad man än tycker om olika detaljer tycker jag ändå att det viktigaste är hur människor i verkligheten har påverkats och kommer att påverkas av reformen. Hur många har blivit hjälpta? Hur många tycker att de har fått det bättre? Naturligtvis ska vi också noga lyssna på dem som tycker att det har blivit sämre.En sak är helt uppenbar, och det är att sjukskrivningstiderna nu har förkortats ordentligt. Vi talar om hälften så många som är sjukskrivna halva tiden jämfört med förut. Allt fler människor hittar en väg tillbaka till arbete, studier eller arbetsmarknadsinriktad aktivitet.Det finns som bekant tidsgränser för när en individuell prövning av arbetsförmågan ska ske. Det har alla här har talat om . Efter tre, sex och sker prövning av arbetsförmågan på olika nivåer, och avstämning görs också av gjorda rehabiliteringsinsatser.Efter två och ett halvt års sammanhängande sjukskrivning förs de allra flesta över till en individuellt anpassad arbetslivsintroduktion. Det gäller inte de människor som är allvarligt sjuka. Men på det här sättet fortsätter alltså inte sjukskrivningen som tidigare utan att myndigheter, arbetsgivare och den enskilde reflekterar över hur vägar tillbaka ser ut.Dessutom har den här sjukförsäkringsreformen kompletterats med extrapengar till rehabilitering och till att korta vårdköerna.Nu framställer alla de tre rödgröna partierna här tidsgränser som något negativt, trots att det är uppenbart att även utvärderingar av bland annat visar att just tidsgränserna har lett till en aktivare sjukskrivningsprocess. Trots allt, i den allmänna debatten 2005 som bland annat Finn nämnde, var det åtskilliga som förespråkade tidsgränser. Förutom utredaren fanns det också en som talade om att det måste finnas tydliga tidsgränser när det gäller sjukskrivningen.När allt detta är sagt, som alltså innebär att jag verkligen tror på den här reformen, ska vi naturligtvis vara både ödmjuka och ärliga och säga att när man gör en stor reform förbiser man vissa saker. Vissa problem ser man först . Då ska man inte vara rädd för att rätta till det.Folkpartiet krävde redan före valet att man måste se över en del tveksamma beslut som är omöjliga att avgöra när man läser om dem i tidningarna. De är ändå så pass uppmärksammade att det är viktigt att se på olika typbeslut om det är så att människor har blivit orättvist eller fel behandlade av . När man går igenom sådana saker är det viktigt att veta om det är bedömningar som är tveksamma eller om det är formuleringar i lag och förordning som behöver förtydligas.Från sida förde vi fram tre saker som vi tycker att man ska titta på i nästa steg när det gäller sjukförsäkringen.För det första: Är det några människor som trots att de är för sjuka har fått lämna försäkringen och nekats sjukpenning?För det andra: Hur kan vi garantera att ersättningen när man övergår till arbetslivsintroduktion inte känns som ett hot för en del människor som riskerar att få förändrad ersättning?För det tredje: Arbetet med denna översyn måste starta omedelbart.Återigen, vi kräver inte det här för att vi tror att det är massor av människor som är drabbade, men för oss räcker det med att någon eller några har fått en orättvis behandling för att vi ska behöva se över systemet.Därför är det väldigt glädjande att den nya socialförsäkringsministern har signalerat att ett sådant arbete kommer i gång inom . Socialdemokraterna och de övriga i oppositionen har uppmärksammat detta genom att ministern var i utskottet och berättade om det här arbetet. Det är ingen nyhet för er heller. Vi fick en ganska konkret beskrivning av att departementet tänker starta ett arbete. Jag och många andra ser fram emot att vi får förslag från detta redan under våren.Bilderna av olika människoöden varierar, som sagt, när vi läser om dem, när vi möter människor och när vi gör studiebesök. Vi riksdagsledamöter från gjorde ett stort antal besök över hela landet just på arbetsförmedlingar för att se hur den nya arbetslivsintroduktionen och samarbetet mellan försäkringskassor och arbetsförmedlingar fungerade. Det var mycket intressant.