bet · GY01CU1 · 2010-12-10 00:00:00 — Det är nämligen viktigt att skilja på bostadspolitik och socialpolitik. Den enskilda människan ska hjälpas. Detta sägs i bostadsförsörjningslagen, och vi har dessutom hela sociallagstiftningen. Det innebär att vi ska hjälpa människor med problem. Att kommuner inte skött underhållet, att bostäderna är dåliga, är en helt annan sak. Det måste kommunerna själva ta ansvar för. Att staten ska gå in och subventionera detta ger helt felaktiga signaler. I så fall kan alla kommuner låta bli, eller också kan alla privata företag sitta och vänta tills kommunen kommer med sitt ymnighetshorn och stoppar det i halsen på dem. Då behöver de inte ta något ansvar. Det är fråga om ansvar här och . Jag blir fascinerad av argumentationen. Rakt ned i fickan betyder alltså att ser sin egen regering som inkompetent. Han menar att den regering vi har inte på något sätt skulle kunna se till att statliga medel, som man avser att ge i stöd för saker och ting, går till det de är avsedda för, utan de hamnar rakt i fickan på den som får pengar. Så slarvig tror jag inte att någon regering har varit tidigare. Vi förespråkar heller inte någon planhushållning eller någon ryckighet i bostadsbyggandet, absolut inte. Däremot tycker vi att man ska planera, för vi tycker att långsiktighet är viktigt. Ska vi kunna ha långsiktighet krävs det ett aktivt samhälle, för konjunktursvängningarna kommer vi inte ifrån.Sedan glömmer kanske att det också finns privata fastighetsägare - det handlar inte bara om kommuner - och de finns även i de kommuner som har en besvärlig arbetsmarknad. Även i privat regi finns det många dåliga fastigheter. Visst kan vissa åtgärder som rör dessa fastigheter bekostas av den kommunala sociala budgeten, men är det inte sådana saker vi pratar om. pratar vi faktiskt om fastighetsbeståndet, och där är det fel att säga att marknaden inte efterfrågar stöd. Tvärtom gör man det . Ni bygger på en inställning från aktörerna som fanns före valet . Men efter att ni införde denna politik har de själva sett att stödformer för att klara detta är nödvändigt. Fråga vilken fastighetsägare som helst, och du får höra: Vi klarar inte detta utan någon form av stöd från samhället! Så är det . För att hantera konjunkturcykler har regeringen infört ett antal bostadsgarantier. Det gjorde man redan under den förra nedgången, för att jämna ut skillnaderna och se till att det fanns en möjlighet att bygga även under en konjunktursvacka. När det gäller dåliga fastighetsägare vill jag fråga: Det är väl inte meningen att staten ska gå in och stötta dem? Jag tycker att ett är lite märkligt: Det finns också lagstiftning som gör att man kan gå in och ta över fastigheter som inte sköts. Jag har också varit i Herrgården och sett hur miserabelt det ser ut. Det finns många orsaker till det, och det skulle ta alltför att utveckla detta ytterligare . Men låt mig ställa en fråga till : Varför är ni så negativa till ägande av bostäder? Inser ni inte att människor vill och kan få en möjlighet att välja olika saker? kommer vi snart att få höra om hur vi ska stärka hyresrätten. Det här är väl en alldeles ypperlig möjlighet att göra det lagstiftningsvägen. Man stoppar inte in en massa pengar i systemet, utan detta ska marknaden klara själv. Först vill jag be om ursäkt för att jag kom lite sent till kammardebatten. Väderlek och kommunikationer fungerar inte alltid så bra ihop. Det är orsaken.Jag vill också tacka för den debatt som har varit. Jag tycker att det har varit många intressanta inlägg, och jag tror också att det är viktigt att vi alla kommer ihåg att bostadsfrågorna är oerhört centrala i människors liv. En grundläggande förutsättning för att man ska uppleva trygghet är ju att man har en egen bostad och kan skapa ett hem för sig själv och för sina nära och kära. har vi en debatt i om att vi har en prisbubbla på bostadsmarknaden. En del är rädda för att denna bubbla redan har kommit, andra ser den som en hotande fara. Det som är det centrala i att undvika och bemästra en sådan bubbla är faktiskt att vi bygger mer. Bostadsbristen är ju huvudskälet till att vi har stegrande priser på bostadssidan. Det enda som rår på bostadsbristen är alltså det som sker, alltså att bostadsbyggandet ökar. Trots vad den rödgröna oppositionen påstod under den förra mandatperioden ökar just bostadsbyggandet. Man har kallat alliansregeringen för passiv i bostadspolitiken. Sanningen är snarare att Alliansen har varit ytterst aktiv medan de rödgröna har sagt nej till det mesta. När finanskrisen slog till med kraft drabbades byggandet hårt, liksom andra kapitalintensiva investeringar. Men går det uppåt, och allt tyder på att uppgången håller i sig. Byggindustrier meddelade att under den senaste mätmånaden, , påbörjades nästan 3 300 nya bostäder. Jag vore överdrivet optimistisk om jag inbillade mig att det kommer att vara så , men som påpekade skulle en månadstrend av den karaktären leda oss till nästan 40 000 bostäder . 40 000 nya bostäder är också vad kommunerna var för sig tror kommer att påbörjas , enligt enkät. vet vi av erfarenhet att sådana siffror kan vara överdrivna, men de indikerar ändå att det är bra fart på bostadsbyggandet för närvarande.Som bostadsminister vill jag skapa förutsättningar för att det ska byggas bostäder. Det tycks vara så att de reformer som Alliansen genomförde förra mandatperioden har gett bättre förutsättningar för just ett ökat bostadsbyggande. Någon kanske invänder att det är mest bostadsrätter som byggs och inte hyresrätter. Ja, det kan ligga något i det, men till skillnad från många på den rödgröna sidan är jag positivt inställd till alla bostäder och alla upplåtelseformer. När någon flyttar in i en ny bostadsrätt ger det nämligen upphov till flyttkedjor, och sannolikt byter flera hyreskontrakt ägare i den efterföljande kedjan. Man brukar också säga att när en ny villa byggs sker det sju byten i en flyttkedja. För unga och hushåll med lägre inkomster är det bästa om det kan frigöras lite äldre och kanske billigare bostäder. Att producera nytt är inte alltid realistiskt för alla grupper. Däremot har de nytta av att det rör sig på bostadsmarknaden.Oppositionen hävdar nu att man ska nå 40 000 bostäder , genom byggsubventioner. Man tar god tid på sig för att uppnå detta. Det är till 2016. Men det är otur för inte minst de unga människorna. Enligt officiell statistik föddes det omkring 123 000 barn i , vilket ska jämföras med det normala, ca 100 000 barn. Det gör att det nu sammanlagt finns 100 000 fler 19-24-åringar än 2005. kommer antalet ungdomar i åldern att vara ytterligare 50 000. Men De rödgröna har som mål att få upp bostadsbyggandet till 2016. Det är inte höga ambitioner.Det är nog troligt att det tar extra med subventioner, till 2016 eller något sådant. Det beror ju på att det som De rödgröna avsätter till subventioner också är det som kommer att bli bostadsbyggandet. Ta som exempel. När man försöker göra en bedömning av De rödgrönas politik kan man se att de rödgröna subventionerna på till ca 4 000 hyresrätter, baserat på hur de tidigare stödformerna har varit utformade. Min fråga till de rödgröna är då: Vad händer med de övriga 3 500 hyresrätter som enligt ska påbörjas , eftersom få om ens någon kommer att bygga hyresrätter utan subventioner, givet att subventioner finns? Finns det inte en risk för att de rödgröna med sin subventionspolitik kommer att minska byggandet av hyresrätter på grund av otillräckliga subventioner?Det finns många problem på bostadsmarknaden och inom bostadsbyggandet, men det är inte brist på subventioner som är problemet. Laga inte det som inte behöver lagas! Det finns mycket bättre saker man kan göra med än att i värsta fall minska bostadsbyggandet. Hur mycket subventioner krävs det för att få i gång byggandet av 20 000 hyresrätter, som ju är De rödgrönas mål, om det kostar 500 miljoner att få i gång 4 000 hyresrätter? Det handlar om flera miljarder. Var finns de pengarna i ert budgetalternativ?Även om bostadsbyggandet nu ökar är jag långt ifrån nöjd. De som vi har bakom oss har fört med sig flera viktiga bostadspolitiska reformer, men vi har mycket kvar att göra, och jag ser det som mitt ansvar som bostadsminister att bidra till att den uppåtgående kurva vi nu ser förstärks och förlängs. Det kan bara ske genom en bättre fungerande bostadsmarknad, byggd på sunda och långsiktiga spelregler.Herr talman! Jag har redan hunnit besöka några miljonprogramsområden i , och , och jag kommer att besöka fler under början . Jag känner mig både ödmjuk inför de problem vi där står inför och optimistiskt med tanke på den initiativkraft som de boende och många seriösa kommunala och privata hyresvärdar visar.Vi har utlovat i budgetpropositionen att analysera statens roll när det gäller den fysiska och boendesociala miljön i utsatta områden. Det är självklart viktigt att boende, kommuner och hyresgästföreträdare ställer samma krav på standard och trivsel i dessa områden som man gör på andra ställen. Men i grunden är jag helt övertygad om att det som styr hur bra det går för dessa områden är jobb, skola och språket. Boendemiljön är viktig, men den kan inte ensam lösa bristerna när det gäller jobb och skola.Hyresrätten är en vanlig upplåtelseform i miljonprogramsområdena och faktiskt i hela . Vi har närmare två miljoner hyresrätter. Men likaväl som jag vill se fler bostadsrätter vill jag se fler hyresrätter. Bara genom ökat utbud kan vi lösa problemen. Vi har sett att hyresrätten hamnat i ett sämre konkurrensläge framför allt när det gäller nyproduktion. Det kommer vi att vidta åtgärder mot.Under 2011 kommer vi att tillsätta en utredning om hyresrättens ställning. Bostadsmarknaden parter har kommit med tre förslag, och bland annat dessa ska övervägas i utredningen. Vi vill att det ska bli mer attraktivt att investera i och förvalta hyresrätter genom långsiktigt stabila spelregler för förvaltandet av hyresrätter och inte temporära nyproduktionsstöd.Som vi också redogjort för i budgetpropositionen ska vi införa lagstiftning som underlättar till- och frånval i hyreskontrakt, som ju också är ett sätt att stärka hyresrätten. Vi kommer att införa ägarlägenheter även i befintligt bestånd för att underlätta mångfald i bostadsområdena.Ny plan- och bygglagstiftning träder i kraft . Vi kommer att noggrant följa hur den nya lagstiftningen för allmännyttan och de nya hyressättningsreglerna fungerar, särskilt på bostadsmarknader med vikande befolkningsunderlag. Vi behöver se över regler på både statlig och nivå och likaså hur vi kan förbättra konkurrensen på byggmarknaden.Herr talman! Bostadsbristen som råder är ett resultat av felaktig bostadspolitik som lett till nära två decennier av lågt bostadsbyggande. Vi har byggt ungefär hälften av vad våra nordiska grannar har gjort. Vi har bland högsta boendekostnader i förhållande till våra totala utgifter. Vi har långsiktiga problem på den svenska bostadsmarknaden som vi inte löser lättvindigt. Men har vi börjat vända skutan, vill jag påstå.Jag kan åtminstone instämma med oppositionen när man i sitt särskilda yttrande skriver att bostadsbristen riskerar att få allvarliga konsekvenser för den ekonomiska tillväxten och sysselsättningen. Jag ser fram emot att få debattera med er i denna kammare hur vi bäst förbättrar den svenska bostadsmarknaden. Den behöver fungera bättre för tillväxtens och arbetsmarknadens skull men framför allt för enskilda människors skull. Är det någonting jag har väldigt svårt för i den politiska debatten är det gafflande med statistik. Vi har en statistisk centralbyrå. Den gör statistik över påbörjade lägenheter. Jag har här statistiken för 1997-2009. Där har jag med en blå pil så att det är lätt att hitta för bostadsministern prickat för när alliansregeringen kom till makten. Det sammanfaller med störtdykningen och byggstoppet på bostadsmarknaden.Bostadsministern kommer att få det statistiska underlaget av mig så att vi vet vad vi har att prata om. Det handlar om den ekonomiska krisen men också om borttagandet av de bostadssubventioner som gjorde att det blev ett totalstopp på studentlägenheter och små hyresrätter som ungdomar främst efterfrågar. Vi lägger nu statistiken åt sidan.Bostadsministern har ägnat sitt anförande till att tala om att vi ska bygga mer. Det var tråkigt att bostadsministern inte var på plats när jag höll mitt anförande. Jag nämnde volymökningen och det massiva bostadsbyggandet som en av framtidsutmaningarna. Jag sträckte ut en hand till regeringen eftersom ni inte har egen majoritet i kammaren och vi uppenbarligen delar målsättningen att vi behöver massivt bygga mer. Jag bjöd in till att vi sätter oss ned tillsammans ser vilka gemensamma utgångspunkter vi kan ha för att bygga just mer, mer varierat och för alla, precis som bostadsministern sade. Jag tror inte på en ensidig byggnation.Slutligen läste jag att bostadsministern var ute i miljonprogrammen. Jag kan inte låta bli att undra: Vad gjorde bostadsministern mer än att bara gå runt i miljonprogrammen? Bostadsministern konstaterade att det fanns utmaningar men sade inte hur man skulle klara dem. Vi bygger mer . Vi har starka tecken att det kommer att vara en uppåtgående trend . Det ska vi främja. Det är min ambition som bostadsministern.När det gäller utsträckta hand lyssnar jag gärna på goda råd och goda synpunkter. Problemet vi har är att Socialdemokraterna, vill rösta för ett tillkännagivande om att vi ska införa den typ av subventioner och investeringsbidrag som har varit misslyckat tidigare.Jag visade också i mitt anförande att det inte kommer att fungera. Det finns till och med risk att det minskar bostadsbyggandet. får gärna utveckla hur ert system kommer att fungera och i fall det kommer att öka bostadsbyggandet. Pengarna räcker kanske till hälften av de hyresrätter som ska byggas.Det är problemet. Men kom gärna med konstruktiva förslag. Vi ska gärna lyssna på dem. Vi ska också komma tillbaka till med olika förslag. Det finns säkert anledning att diskutera i olika sammanhang exakt hur de ska utformas.När det gäller miljonprogramsområden vill jag upplysa om att vi har en utmaning som består av både ett integrationsproblem och ett stort upprustningsbehov. Det intressanta med upprustningsbehovet var att jag mötte ganska optimistiska hyresvärdar framför allt på den kommunala sidan. De talade om att de redan har kommit ganska långt i sitt arbete.Den ansvarsfulle fastighetsägaren sköter om sitt underhåll och sina fastigheter. Här fanns ganska många positiva tecken att peka på. Det fanns mycket kreativitet när det gällde dialogen med hyresgästerna men också för att försöka skapa en bättre boendesocial miljö runt bostäderna.Jag fick många goda sådana erfarenheter med mig. Vi ska jobba vidare med de sakerna och återkomma till regeringen men också om hur vi analyserar utvecklingen framöver. Ingen borgerlig bostadspolitiker har i den här kammaren lyckats förklara för mig vad skillnaden är att skattesubventionera att jag renoverar och städar köket genom att anlita tjänster mot att vi tillsammans hjälps åt för att göra klimatinvesteringar och renoveringar i slitna bostadsområden. Ingen har lyckats förklara det för mig, . Jag skulle bli jätteglad om du är den första som gör det. Vari ligger skillnaden? Det handlar om att vi alla hjälps åt eller att vi tar ett individuellt ansvar. Jag tror att det är nödvändigt att göra både och.Jag vill tala om miljonprogramsområdena. Jag kan miljonprogrammet. Jag måste citera en vän till mig som sade: Det är så himla roligt. Den borgerliga regeringen tror att vi förstod att vi är i utanförskap när de borgerliga började använda det ordet i valrörelsen. Då har de inte varit uppe i våra trappuppgångar, sett den flagnande färgen och de trasiga lekytorna. Det blir lika skrattretande när man åker dit och sedan inte har någon åtgärdsplan för det.Det finns inget integrationsproblem i miljonprogramsområdena. Integrationsproblemet finns i de mattor av villaområden som är helt etniskt segregerade. I miljonprogramsområdena florerar idéer och kunskap som kan lyfta de områdena. De människorna behöver samma rättigheter och skyldigheter som på övriga platser i samhället.Jag vill avsluta med att överlämna statistik så att vi , eftersom jag misstänker att vi kommer att debattera detta framöver framöver, använder oss av samma siffror. frågar: Vad är skillnaden mellan skattesubventioner och olika typer av lägre beskattning på saker och ting? Det är att om man har en skattesubvention av den karaktär som vi tidigare haft i form av investeringsstöd har man detaljerade regler och tidsbegränsade bidrag. Man har regler för när pengarna ska betalas ut, och man ska uppfylla vissa villkor.Det skapar en ryckighet på marknaden. Det är självklart att om man sänker en skatt generellt och långsiktigt skapar det andra spelregler och många fler möjligheter för aktörerna att anpassa sig långsiktigt till de nya spelreglerna. Det är så man måste jobba. Man måste jobba med långsiktiga spelregler som skapar förutsägbarhet för aktörerna på bostadsmarknaden. Det är den principen som präglar alliansregeringens arbete.Jag vill också säga något om miljonprogramsområdena. Jag delar i mycket den positiva beskrivning av kraften och initiativförmågan som finns i dessa områden. Jag tycker att jag möter den mycket själv när jag är ute och besöker dem och deltar i olika aktiviteter. Jag har gjort det . Jag har varit aktiv i bostadsdebatten, inte minst här i , sedan 90-talets slut.Men ansvaret för att underhålla och rusta upp bostäderna måste vara fastighetsägarnas. De ska aldrig kunna smita undan sitt ansvar. Statens roll i sammanhanget är att se om det finns någonting som vi kan göra för att underlätta förutsättningarna för deras arbete. Det analysarbetet gör vi.Vi måste också jobba med de andra omständigheter som finns kopplade till miljonprogramsområdena. Det handlar om att det finns en högre arbetslöshet och kanske inte alltid de bästa skolorna på alla ställen. Där måste vi jobba brett. Vi ska också titta på hur vi kan bidra för att skapa goda förutsättningar för de aktörer som finns i områdena att skapa en bra yttre miljö runt omkring bostäderna.Här finns en del att göra, men ansvaret ligger i grund och botten hos dem som äger fastigheterna. Om vi börjar tumma på den principen har vi skapat nya principer som jag tror kommer att få förödande effekter både för det långsiktiga underhållet och för statsfinanserna. För att travestera ministern vill jag börja med att säga: Till skillnad från regeringen är vi i oppositionen positiva till alla upplåtelseformer, även upplåtelseformer för dem med små ekonomiska omständigheter.Vi har hört här att det som regeringen har att erbjuda är att fler ska bli inneboende hos dem som hyr ut rum. Det är det som är alternativet.Vi har också hört att allting är historiens fel och att regeringen inte har något ansvar för det som hände före övertagandet . Vi har även hört mycket om de 40 000 bostäderna och att det skulle vara låga ambitionsnivåer i förhållande till byggandet . Vi vet att nu när vi har marknadsmässiga spelregler som ni påstår vara långsiktiga blir det naturligtvis stor variation i hur mycket som byggs . Den siffra som vi har uttalat är en siffra som beskriver den nivå på bostadsbyggandet som långsiktigt är nödvändig i för att vi ska klara att försörja dem som bor i det här landet med bostäder. Sedan kommer naturligtvis antalet att variera upp och ned lite grann. Vår ambition är att hålla variationerna så låga som möjligt eftersom vi anser att det är det mest effektiva sättet att hålla kostnaderna för produktion av bostäder nere. Vi menar att det därför behövs ett samhälle som är berett att justera i marknadsmekanismernas konjunkturvariationer.Jag har en kort fråga: Vad avser regeringen att göra för att ta ansvar för de miljö- och klimatutmaningar vi står inför när det gäller bostadssektorn och den byggda miljön? Problemet är att vi har byggt för lite bostäder i . Vi har byggt ungefär hälften av vad våra nordiska grannländer har gjort. Det är ett systemfel vi har haft i bostadsmarknaden . Lösningen på det har från Socialdemokraterna och de stödpartier Socialdemokraterna har haft varit att försöka införa olika typer av investeringsbidrag. Dessa har förryckt och förstört bostadsmarknaden, och ingen vill som sagt längre ha dem tillbaka utom möjligtvis de rödgröna partierna.Vårt recept är att lägga grunden till ett långsiktigt ökat bostadsbyggande genom långsiktigt goda spelregler.Vad är då alternativet från De rödgröna? Jo, det är en subvention som kanske hjälper 4 000 lägenheter i gång. Det fungerar inte. Titta på den reservation som ni själva står bakom! Vad är ert alternativ till regeringens politik? Det har inte visat sig fungera historiskt och det kommer inte att fungera med de summor och de regelverk som ni har. Ni har inte redovisat tydligt exakt vad det innebär, men man får utgå från de underlag som man kan läsa ut av era olika rapporter. Detta är problemet.När det gäller energi- och miljöeffektiviseringar ska vi självfallet framför allt jobba med generella ekonomiska styrmedel så att vi får incitament för att se till att när vi renoverar och bygger nytt gör vi det mycket mer energisnålt och miljövänligt. Vi ska också jobba med de normer som kommer från EU och som handlar om att vi ska få ned energikostnaderna och energiförbrukningen i de nya bostäderna. Här skärps regler, och här pågår ett arbete för att också skärpa dem ytterligare.Vi ska självfallet också försöka att med olika typer av tekniskt utvecklingsarbete få fram ny teknik som kan hjälpa till med detta. Det är ett arbete för att se till att varje investering och varje nyproduktion blir mer energieffektiv och miljövänlig än den som gjordes förra gången. Detta arbete pågår. Det är delvis framgångsrikt redan och kommer att bli ännu mer framgångsrikt . Det finns två fel i ministerns påståenden. För det första är det fel att jämföra den svenska byggproduktionen med de nordiska ländernas. Vi har olika historia. Ministern och regeringen glömmer historien . Olika länder har produktion av olika saker under olika tidsepoker. Man brukar jämföra medelåldern på olika investeringssaker som vägar, broar, bilar, hus och så vidare. Annars hamnar man helt fel i debatten. Jag beklagar att ni håller fast vid detta. hade faktiskt ett bättre bostadsbestånd än man hade i våra nordiska grannländer. Därifrån har vi skillnaden.För det andra är det fel att komma med någon sorts argumentation om att de former för stöd till bostadsbyggandet som vi har i vår budget skulle falla därför att man tittar på historien. Man kan utforma stödformer på olika sätt. Det är också fel att påstå att marknaden inte efterfrågar det. Ni har en gammal grund för er politik. Den bygger på vad marknaden sade innan ni tillträdde 2006. Det har hänt saker . Marknaden har sett hur det fungerar, och marknaden har därmed kommit med nya krav.Man kan gå ut och fråga och höra vad marknaden vill ha för någonting. Den vill ha långsiktiga spelregler och stödformer. Det är jätteviktigt med långsiktiga spelregler, men man behöver också stödformer för att klara att ta hand om det befintliga bostadsbeståndet och anpassa det till de miljökrav och klimatkrav som vi har. Marknaden fixar inte det annars. Men man vill ha långsiktiga spelregler, och stödformer kan vara långsiktiga. Vi kan utforma ett regelverk som gör att samhället tar ansvar. I stället hör vi, som vi också har hört här , varenda företrädare från regeringssidan tala om att detta är de enskildas ansvar och kommunernas ansvar och att regeringen inte har något ansvar.Jag tycker att det är beklagligt. När vi sitter på den här nivån i vårt samhälle måste vi ta ansvar för helheten. Det är därför vår motion heter Ansvar för hela . Jag tycker att vi har hört här nu upprepade gånger att regeringen inte är beredd att ta ansvar för . Det är intressant att är den första oppositionspolitiker som påstår att han är nöjd med det bostadsbyggande som har haft historiskt . Jag tycker att det är ett anmärkningsvärt lågt bostadsbyggande som har haft.