bet · GY01AU2 · 2010-12-09 00:00:00 — Lönebidrag innebär ekonomiskt stöd till arbetsgivare för lönekostnaden för personer som har funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga och som anvisats anställning hos arbetsgivaren. Lönebidrag får enligt förordningen (2000:630) om särskilda insatser för personer med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga lämnas om en person med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga bedöms inte kunna få eller behålla ett arbete om inte stödet lämnas. Bidraget får lämnas: när en anställd återgår till arbetet efter att ha haft hel tidsbegränsad sjukersättning eller hel aktivitetsersättning, eller när en arbetstagare som tidigare haft en anställning med lönebidrag får sin arbetsförmåga försämrad från det att lönebidrag senast lämnades och det finns behov av att lönebidrag på nytt lämnas. Lönebidrag får även lämnas för en arbetstagare som övergår från skyddat arbete hos en offentlig arbetsgivare () till en annan anställning hos arbetsgivaren. Stöd till hjälpmedel på arbetsplatsen för någon som är anställd får enligt den ovan nämnda förordningen lämnas för behov som framkommer en person är anställd hos arbetsgivaren. För den som är anställd med lönebidrag, i OSA, i en trygghetsanställning eller i en utvecklingsanställning gäller dock att stödet kan lämnas så länge som lönebidraget lämnas eller anställningen varar. (M) anser i motion A384 att regeringen bör se över möjligheten till lönebidrag under ett pågående anställningsförhållande. Motionären anser att en person som är anställd och som på grund av funktionsnedsättning inte kan utföra sina gamla arbetsuppgifter i stället för att avsluta anställningen eller bli uppsagd bör kunna få lönebidrag. Också och (båda C) har i motion A319 den uppfattningen att reglerna om lönebidrag även ska kunna tillämpas under ett pågående anställningsförhållande. Med dagens utformning av regelverket lär vägen tillbaka till arbetslivets gemenskap och delaktighet bli onödigt lång. och (båda C) vill i motion A320 ge lönebidragsanställda möjlighet att med bibehållna bidrag arbeta fram till . Enligt motionärerna bör samhällets önskan att allt fler ska ge extra till arbetsmarknaden vara en målsättning som omfattar alla. och (båda KD) anser i motion A310 att möjligheten att höja åldersgränsen för lönebidrag och rätten till arbetstekniska hjälpmedel bör utredas. Det är enligt motionärerna viktigt att arbetslinjen även gäller personer med funktionsnedsättning. I motion A306 föreslår och (båda S) en översyn av åldersgränsen för lönebidrag och i motion A371 av och (båda S) begärs en översyn av taket för lönebidraget för en ökad följsamhet mot lönerna på arbetsmarknaden. Utskottet vill framhålla vikten av att kunna få så många personer som möjligt med funktionsnedsättning att försörja sig genom eget arbete. Som framgått av avsnittet ovan om funktionshindrades arbetsmarknad har regeringen också vidtagit flera åtgärder under den föregående valperioden för att få in fler personer med funktionsnedsättning på arbetsmarknaden. När det gäller de motioner som föreslår att reglerna om lönebidrag även ska kunna tillämpas under ett pågående anställningsförhållande kan utskottet inledningsvis konstatera att utskottet behandlat frågan tidigare. I bakgrunden finns ett tillkännagivande i frågan på förslag av arbetsmarknadsutskottet (bet. 1999/2000:AU1, rskr. 1999/2000:83). Regeringen redovisade sitt ställningstagande med anledning av tillkännagivandet i budgetpropositionen (prop. 2007/08:1 utg.omr. 13 s. 77). Regeringen hänvisade till en analys av frågan om lönebidrag är en lämplig lösning när en arbetstagare i ett befintligt anställningsförhållande drabbas av ett funktionshinder där arbetsförmågan blir så nedsatt att arbetsgivaren överväger uppsägning. Regeringen konstaterade att det enligt förarbetena till lagen (1982:80) om anställningsskydd krävs att det måste vara fråga om en stadigvarande nedsättning av arbetsförmågan som är så väsentlig att arbetstagaren kan förväntas utföra arbete av någon betydelse för att en arbetsgivare över huvud taget ska kunna överväga uppsägning av en arbetstagare på grund av sjukdom. Vidare konstaterade regeringen att Arbetsförmedlingen för att kunna bevilja ett lönebidrag i en sådan situation skulle tvingas att avgöra om arbetsgivarens tänkta skäl för uppsägning har saklig grund. En ytterligare komplikation i sammanhanget var frågan om vilken typ av arbetsuppgifter som arbetstagaren skulle kunna genomföra om lönebidrag kunde lämnas eftersom det saknas s.k. saklig grund för uppsägning om sådana arbetsuppgifter finns. Regeringens slutsats var att det inte finns situationer där det kan vara befogat att bevilja lönebidrag i en pågående anställning och föreslog därför ingen ändring i regelverket för lönebidrag. Med hänvisning till dessa uttalanden har utskottet i senare betänkanden avstyrkt motioner med förslag om lönebidrag under ett pågående anställningsförhållande (bet. 2008/09:AU2 och 2009/10:AU2). Som framgått ovan är målsättningen för regeringens viljeinriktningsdokument Arbete för alla Insatser för att underlätta inträdet på arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning att se över de åtgärder och insatser som finns för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Det gäller bl.a. att flexibiliteten i relation till individuella behov ska öka. Utskottet är inte heller nu berett att ställa sig bakom förslagen om möjligheten till lönebidrag under ett pågående anställningsförhållande. Utskottet värdesätter de ambitioner som viljeinriktningsdokumentet ger uttryck för. Motionerna A319 (C), A371 (S) och A384 (M) avstyrks. Utskottet har tidigare behandlat motioner om möjligheten till lönebidragsanställning , senast i förra årets budgetbetänkande (2009/10:AU2 s. 86). Även i denna fråga finns tillkännagivanden från till regeringen (bet. 1999/2000:AU1, rskr 1999/2000:83 och bet. 2005/06:AU1, rskr. 2005/06:109). Det första tillkännagivandet hade koppling till den ändring i LAS som innebar att rätten att stanna kvar i anställningen höjdes till . Tillkännagivandena utgick från utskottets uppfattning att en anvisning för en person som fyllt i allmänhet inte är motiverad, men att det inte skulle kunna uteslutas att bedömningen i något fall blev den motsatta. Utskottet konstaterade också att någon ändring av gällande regler inte skulle behövas för det fallet. I budgetpropositionen (prop. 2008/09:1 utg.omr. 14 s. 19) redovisade regeringen sin bedömning med anledning av det senare tillkännagivandet. Regeringen ansåg att frågan om vem som ska ha rätt till ett arbetsmarknadspolitiskt program måste bedömas utifrån det övergripande målet att bryta utanförskapet för dem som står längst från arbetsmarknaden och att de arbetsmarknadspolitiska resurserna i första hand ska riktas till dessa arbetssökande. Regeringen tillade att de personer som det nu gällde normalt inte tillhör denna grupp. När frågan behandlades instämde utskottet i regeringens uttalande. Utskottet står fortfarande fast vid detta ställningstagande. Utskottet anser inte heller att det finns skäl för att höja åldersgränsen för arbetstekniska hjälpmedel. Motionerna A306 (S), A310 (KD) och A320 (C) avstyrks. de gröna anser i motion N421 att det är viktigare än någonsin att politiken tar sig an uppdraget att underlätta för en utveckling av den sociala ekonomin då partiet ser den som en allt viktigare del av den totala samhällsekonomin. Det är alltmer uppenbart att ekonomin och verksamheterna inom den privata och den offentliga sektorn inte klarar uppdraget för det som är nödvändigt i ett solidariskt samhälle. Allt fler hamnar vid sidan om, vilket innebär att klyftorna och motsättningarna ökar. de gröna anser att stödet särskild näringshjälp bör omstruktureras (yrkande 15), att utvecklingsanställning och trygghetsanställning bör tydliggöras som huvudsakligen ett stöd till sociala företag (yrkande 16), att en modell med förhöjt anordnarbidrag till sociala företag med per dag bör utredas (yrkande 17), att stödet förberedande insatser ska tydliggöras som en lämplig åtgärd för att förbereda starten av ett socialt företag (yrkande 18), att stödet för arbetsbiträde ska tydliggöras som ett stöd till sociala företag att anställa handledare eller verksamhetsledare (yrkande 19) och att Arbetsförmedlingen i högre grad bör upphandla tjänster av den sociala ekonomins organisationer (yrkande 20). m.fl. (S) anser i motion N386 yrkande 1 att det sociala företagandet har stora möjligheter att bli ett komplement till andra arbetsmarknadspolitiska insatser. (M) vill i motion A242 få till stånd en översyn för att utveckla anställningsformer och ersättningssystem för arbetsintegrerande sociala företag. Utskottet har vid ett flertal tillfällen framhållit att sociala företag kan spela en viktig roll i arbetsmarknadspolitiken (senast i bet. 2009/10:AU2). kan vara av olika karaktär där arbetsinsatsen i hög grad anpassas till medarbetarnas förmåga och behov av stöd. Majoriteten av medarbetarna i arbetsintegrerande sociala företag är personer som t.ex. på grund av funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga, långtidssjukskrivning eller långtidsarbetslöshet inte fått möjlighet att etablera sig på eller förlorat kontakten med arbetsmarknaden. Utskottet anser att sociala företag kan underlätta inträdet i arbetslivet för de människor som bedöms ha svårast att klara konkurrensen på den reguljära arbetsmarknaden. De kan även bidra till att integrera människor i samhälle och arbetsliv. kan även göra det möjligt för dem som står längst från arbetsmarknaden att bli entreprenörer och företagare. Utskottet anser dock att verksamheten bör utformas på ett sådant sätt att andra företag inte missgynnas. , som är en myndighet för hållbar tillväxt, har i uppdrag att informera om och främja arbetsintegrerande socialt företagande. publicerades en ny handbok om samarbetet mellan myndigheter och arbetsintegrerande sociala företag. Den riktar sig i första hand till anställda på Arbetsförmedlingen och och i kommuner som i sitt arbete kan använda sig av sociala företag som blivande arbetsgivare eller utförare av arbetsträning m.m. Syftet med handboken är att underlätta arbetsintegrerande sociala företag. Regeringen antog en handlingsplan för arbetsintegrerande sociala företag (N2010/1894/ENT). Handlingsplanen består av insatser för att stärka samverkan mellan olika aktörer inom närings-, social-, socialförsäkrings-, arbetsmarknads- och finansområdet. Det handlar bl.a. om att tydliggöra möjligheterna till ekonomiskt stöd, undersöka olika finansieringsmodeller och kartlägga hinder och möjligheter för sociala företag att delta i offentlig upphandling. fick i uppdrag av regeringen att bl.a. utreda den nuvarande formen av anordnarstöd och lämna en översikt av vilka bidrag eller försörjningsformer som medarbetare i arbetsintegrerande sociala företag kan ha. I detta sammanhang kan också nämnas att den offentliga utredning som fick i uppdrag att utvärdera upphandlingsregelverket m.m. (dir. 2010:86) även ska kartlägga och analysera erfarenheterna av att använda offentliga upphandlingar som medel för att verka för samhällspolitiska mål som avser miljöhänsyn, sociala och etiska hänsyn och ökad medverkan av små och medelstora företag i offentliga upphandlingar. Utskottet välkomnar regeringens och myndigheternas omfattande arbete på detta område. Utskottet anser att beredningen av bl.a. finansieringsfrågan bör avvaktas. Motionerna N386 yrkande 1 (S), N421 yrkandena (MP) och A242 (M) avstyrks i den mån de inte kan anses tillgodosedda. Anslag 1:4 Lönebidrag och m.m. Förslag till anslag 2011 Anslaget används i huvudsak för bidrag till anställningar med lönebidrag, bidrag till skyddat arbete hos offentliga arbetsgivare (), utvecklingsanställning, trygghetsanställning och bidrag till . Ytterligare anvisas 2011 jämfört med med anledning av sjukförsäkringsreformen. Regeringen föreslår att anslaget sammantaget ökar med i förhållande till budgetpropositionen inklusive tilläggsbudgetar. Detta innebär att ett ramanslag på anvisas (prop. punkt 10 i denna del). Av dessa medel beräknas för bidrag till med syftet att sysselsätta personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. S, MP, V I flerpartimotion A367 yrkande 1 i denna del av m.fl. (S, MP, V) presenterar partierna sitt gemensamma budgetalternativ. Anslaget tillförs ytterligare . Detta görs för att erbjuda lönebidrag åt dem som utförsäkras från den tillfälliga sjuk- och aktivitetsersättningen. De tillförda medlen motsvarar 5 000 lönebidrag. Utskottet anser att regeringens förslag till medelsanvisning är väl avvägt, bl.a. mot bakgrund av det nuvarande behovet av stödinsatser, och ställer sig därför bakom förslaget (prop. punkt 10 i denna del), vilket innebär att förslaget i motion A367 yrkande 1 i denna del (S, MP, V) inte kan godtas. En sammanställning av utskottets förslag till medelsanvisning på anslag finns sist i betänkandet. Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt behandlar utskottet motioner om bl.a. arbetslivsforskningen och arbetsmiljöarbetet. Jämför reservationerna 15 (S, MP, V) och 16 (MP). Målet för arbetslivspolitiken är goda arbetsvillkor och möjlighet till utveckling i arbetet för både kvinnor och män. Arbetslivspolitiken ska bidra till att nå målen för den ekonomiska politiken och därmed även medverka till att skapa förutsättningar för en hög och uthållig tillväxt samt full sysselsättning. Enligt regeringen kan en god arbetsmiljö främja flexibilitet, produktivitet och konkurrens. Arbetslivspolitiken har tre delområden: Arbetsmiljö, Arbetsrätt och Lönebildning. Arbetsmiljön ska förebygga ohälsa och olycksfall och motverka att människor utestängs från arbetet. Den ska ta hänsyn till människors olika förutsättningar och bidra till utvecklingen av både individer och verksamhet. Arbetsrätten ska skapa förutsättningar för ett arbetsliv som tillgodoser både arbetstagarnas och arbetsgivarnas behov av flexibilitet, trygghet och inflytande. Målet för området Lönebildning är en lönebildning i samhällsekonomisk balans och arbetsfred. de gröna anser i motion A407 yrkande 2 att det ekonomiska stödet till arbetslivsforskningen bör återföras till den nivå som gällde innan avvecklades. och (båda S) vill i motion A217 öka arbetsmiljöarbetet och anser att bl.a. att forskningen måste förstärkas och kontrollerna bli fler för att arbetsplatsolyckorna ska kunna minskas. Motionärerna anser att det behövs fler utbildade skyddsombud och en forskning som är samlad på ett ställe. I motion A249 menar (S) att man bör samla de insatser som behövs på arbetsmiljöområdet i en strategi för en nollvision. I motion A278 av m.fl. (S) om behovet av en förbättrad satsning på arbetsmiljöarbetet anser motionärerna att insatser för att stärka skyddsombuden och deras roll i det förebyggande arbetet är av stor betydelse. och (båda S) pekar i motion A280 på behovet av en nationell handlingsplan för den goda och hälsosamma arbetsplatsen med fokus på arbetsplatsens organisering och ledarskap. I motion A286 understryker i (S) att det finns ett behov av en samlad inriktning för att utveckla forskningen inom arbetslivet. (S) anser i motion A300 att det är viktigt med livsvänliga och hållbara jobb. Det behövs fler skyddsombud och större tillgång till företagshälsovård på arbetsplatserna. I motion A350 av (S) om dåliga arbetsmiljöer, arbetsrelaterad ohälsa och arbetsmiljöarbete anser motionären bl.a. att man måste utveckla arbetsmiljöarbetet och mer än tidigare satsa på det förebyggande arbetet. m.fl. (S) anser i motion A369 att det är viktigt att arbetsmiljön skyddas av arbetsmiljöinspektörer och att arbetsgivarens arbetsmiljöansvar är tydligt. I motion A417 av m.fl. (S) anser motionärerna att en del i en god arbetsmiljö är att personalen ska kunna påverka sitt arbete (yrkande 1), att det måste vara en prioriterad angelägenhet att utveckla mönsterarbetsplatser (yrkande 2) och att man måste förebygga arbetsplatsolyckor (yrkande 3). Förhållandena i arbetslivet påverkar människors hela livssituation. Därför är det viktigt att främja ett långsiktigt hållbart arbetsliv så att människor som kan arbeta ska få möjlighet att göra det utifrån sina förutsättningar. Det innebär att utanförskapet för dem som står utanför arbetsmarknaden och arbetslivet måste brytas och att fler måste kunna komma in i arbete, utvecklas och stanna kvar på arbetsmarknaden. Människor ska kunna vistas i en god arbetsmiljö med arbetsvillkor som möjliggör detta. har klarat av den djupa lågkonjunkturen väl. Efterfrågan på arbetskraft bedöms nu åter öka. Många människor slogs ut permanent från arbetsmarknaden under den djupa lågkonjunkturen . Det får inte upprepas. Framöver kommer den demografiska utvecklingen med en minskande andel av befolkningen i arbetsför ålder att ställa krav på att så många som möjligt kan delta i arbetslivet. Arbetsförhållanden och arbetsvillkor har en stor betydelse för att vi ska kunna möta denna utveckling på ett bra sätt, både på kort och på lång sikt. I Arbetsförmedlingens rapport på arbetsmarknaden i riket och i ett regionalt perspektiv (Ura 2010:5) anges att det kommer att ske en extra stor pensionsavgång från arbetsmarknaden , vilket leder till att tillväxten av antalet personer i arbetskraften hämmas. I en rapport från Sociala rådet Vem arbetar efter ? En statistisk analys (SOU 2010:85) presenteras resultat från analyser av hur vanligt det är att förvärvsarbeta . Bland annat anges att en person med lång utbildning som kommer ut i förvärvslivet relativt sent har incitament att inte sluta förvärvsarbeta . Inställningen till att fortsätta arbeta blir också mer positiv ju äldre man blir. Det framkommer att en bidragande orsak till att personer med lång utbildning stannar på arbetsmarknaden relativt länge är att de i regel får arbeten som inte är fysiskt krävande. Utskottet anser att det finns ett behov framöver av att ge fler äldre möjlighet att förlänga sitt arbetsliv. En utgångspunkt måste enligt utskottets mening vara att främja ett långsiktigt och hållbart arbetsliv som gör det möjligt för så många som möjligt att träda in, utvecklas och stanna kvar på arbetsmarknaden. Utskottets mening är att även äldre ska ha möjlighet att delta i arbetslivet efter sina förmågor och förutsättningar. I sammanhanget noterar utskottet att regeringen avser att föra en dialog i Pensionsgruppen för att undersöka möjligheterna att höja åldern för rätten att stanna kvar i anställningen till . Arbetsmiljöarbetet ska förebygga ohälsa och olycksfall. En viktig del i regeringens arbetsmiljöpolitik är att arbetsmiljön ska bli bättre genom att man åstadkommer säkrare jobb med minsta möjliga risk för att människor drabbas av arbetsrelaterade olyckor och sjukdomar. Utskottet kan konstatera att det har varit en bra utveckling inom arbetsmiljöområdet. Generella förändringar som kan konstateras är att både antalet arbetsolyckor som medfört fler än tre dagars sjukfrånvaro och antalet arbetssjukdomar stadigt fortsätter att minska. Enligt statistik från är också frekvensen arbetsolyckor betydligt lägre i än inom EU15 (de 15 medlemsländer som ingick i EU när Kyotoprotokollet tecknades). Antalet dödsolyckor har fortsatt att minska till en ny lägsta nivå. har, enligt statistik från , förhållandevis få dödsolyckor i ett internationellt perspektiv. En annan tendens är att sjukfrånvaron i sin helhet fortsätter att minska. Det finns dock fortfarande stora variationer mellan yrkesgrupper, mellan kön och mellan äldre och ungdomar. I en nyligen presenterad kunskapsöversikt av , Arbetsrelaterade dödsfall i arbetsrelaterad dödlighet i cancer, hjärt-kärlsjukdomar och lungsjukdomar i (Rapport 2010:3), framkommer uppgifter som bl.a. tyder på att åtminstone 800 dödsfall i cancer, lungsjukdomar eller hjärtinfarkt i åldrarna 2574 är arbetsrelaterade. Av rapporten framgår att det högsta antalet arbetsrelaterade dödsfall inträffar inom gruppen hjärt-kärlsjukdomar. Utskottet vill därför i likhet med regeringen betona vikten av att arbetsmiljöarbetet ska förebygga ohälsa och olycksfall. Utskottet vill även peka på att i sin planering och prioritering av tillsynsverksamheten väljer ut de arbetsställen som bedöms ha de största arbetsmiljöriskerna. Vidare arbetar aktivt med att öka den del av arbetsmiljöinspektörernas tid som används till inspektion, s.k. utetid, för att därigenom öka antalet besökta arbetsställen (se även följande avsnitt om ). Det finns dock ett behov av att förnya arbetsmiljöpolitiken och ge den en mer offensiv och positiv innebörd. Det ska inte enbart handla om att förhindra en dålig arbetsmiljö, utan i högre grad än tidigare om att se arbetsmiljön som utvecklande för såväl individer som verksamhet och som en framgångsfaktor och ett konkurrensmedel. Regeringen inledde i början av den föregående mandatperioden ett arbete med syftet att förnya arbetsmiljöpolitiken, bl.a. genom att förstärka denna mer positiva inriktning. I promemorian Arbetsmiljön och utanförskapet en tankeram för den framtida arbetsmiljöpolitiken (Ds 2008:16) behandlades principiella utgångspunkter och resonemang, vilka sedan utgjorde grunden för det fortsatta arbetet inom . Utskottet instämmer med regeringen att arbetsmiljöpolitiken inte bara ska vara förebyggande utan även måste ges en mer offensiv och positiv innebörd. En viktig del som måste lyftas fram är att arbetsmiljön i högre grad än tidigare ska vara utvecklande för såväl individer som verksamhet och att en god arbetsmiljö ska ses som en framgångsfaktor och ett konkurrensmedel. Utskottet ser därför med tillförsikt på det arbete som regeringen inledde under den föregående mandatperioden med att förnya arbetsmiljöpolitiken. Skrivelsen En förnyad arbetsmiljöpolitik med en nationell handlingsplan 20102015 (skr. 2009/10:248) överlämnades till . Handlingsplanen ska genom att lyfta fram viktiga områden utgöra en grund för arbetsmiljöarbetet . De områden som ska ges särskild uppmärksamhet är risker och möjligheter i arbetsmiljön, utanförskapet, konkurrens- och lönsamhet och slutligen medvetenhet och kunskap om arbetsmiljöfrågor. Utskottet planerar att bereda skrivelsen senare . När det gäller frågan om att stärka skyddsombuden vill utskottet hänvisa till den information som lämnades i utskottets betänkande 2009/10:AU9 Arbetsmiljö. I betänkandet behandlades motionsförslag om utbildning och kompetensutveckling för de lokala och regionala skyddsombuden. Det framgick bl.a. att det utöver den traditionella fackliga skyddsombudsutbildningen har gjorts en särskild förstärkning av anslag för informations- och kunskapsspridande insatser och att tagit fram en webbaserad utbildning i systematiskt arbetsmiljöarbete. Vidare betonades att skyddsombuden har en viktig uppgift i det förebyggande arbetsmiljöarbetet. Utskottet finner inte heller nu någon anledning att föreslå ett tillkännagivande i frågan. När det gäller de regionala skyddsombuden vill utskottet peka på att 2009:27 Regionala skyddsombud förslag till nya rutiner för administration och redovisning av det statliga stödet till regional skyddsombudsverksamhet nu bereds av regeringen. Utskottet anser att beredningen bör avvaktas. Utskottet vill understryka betydelsen av arbetslivsforskningen. Arbetslivsforskningen behövs för att man ska få kunskap om hur olika grupper av människor påverkas av strukturomvandlingar som uppstår på arbetsmarknaden och hur politiska reformer som genomförs påverkar arbetsmarknadens funktionssätt. Utskottet anser att förslagen i den forskningsproposition som fattade beslut om (prop. 2008/09:50, yttr. 2008/09:AU4y, bet. 2008/09:UbU4, rskr. 2008/09:160) lägger en bra grund och ger goda förutsättningar för en fortsatt hög nivå på bl.a. den svenska arbetslivsforskningen. Utskottet vill poängtera att avvecklingen av bl.a. grundade sig på uppfattningen att forskning inom arbetslivsområdet bör bedömas av forskningsfinansiärer i konkurrens på sedvanligt sätt.