sou · GWB348 · 2009-01-01 00:00:00 — Det kommer därför att vara möjligt att förutse om fartygsresurserna inte är tillräckliga . Om detta är ett återkommande problem måste en lös- ning med ytterligare fartygsresurser komma till stånd. För de flesta användarna bör det inte vara något problem att anmäla sina fartygsbehov . Ett undantag utgör viss forsk- ningsverksamhet. Beslut om forskningsanslag kommer ibland sent i förhållande till fältsäsongen, vilket kan försvåra för en god fram- förhållning. De flesta forskningsprojekt är dock fleråriga, vilket ökar möjligheterna till god planering. Dessa problem bör inte före- komma när det gäller den återkommande miljöövervakningen. Trots god framförhållning kan verksamheter kollidera vilket medför att det måste ske en prioritering mellan verksamheter. Det måste finnas en bra avvägning mellan nuvarande verksamhet och forsknings- och undersökningsverk- samheten. Om förslaget ovan med anpassning av två fartyg som i övrigt redan är finansierade och nya medel till ytterligare två fartyg (i 031-serien) genomförs innebär det att får ytterligare två fartyg till sitt förfogande. erhåller därigenom de sju fartyg som de har uttryckt behov av redan för sin nuvarande verksamhet. Fartyg för forskning och miljöundersökningar Vissa akuta händelser inom ansvarsområde måste ha högsta prioritet. Det är i övrigt rimligt att den miljööver- vakning eller annan verksamhet som genomförs för att leva upp till internationella åtaganden och de nationella miljökvalitets- målen har hög prioritet. Om ett större fartyg () enbart används för forsknings- och undersökningsverksamhet kan det avlasta 031:orna om olika verksamheter krockar i tiden. permanenta beredningsgrupp för forsknings- och undersökningsfartyg (se nedan) bör bereda frågor som rör priorite- ringar inom forsknings- och undersökningsverksamheten. Ett internetbaserat system bör tas fram som visar när, av vem och i vilket syfte fartygen har bokats. Ett sådant system ökar förut- sättningarna för samverkan. 7.6.11Beredningsgruppen för forsknings- och miljöundersökningsfartyg Inom , som föreslås i kapitel 5.1, bör en permanent grupp som bereder frågor rörande forsknings- och miljöundersök- ningsfartyg bildas. Gruppen ska vara rådgivande till Kustbevak- ningen och bereda olika frågor som rör forsknings- och undersök- ningsfartygen. Frågor som kan bli aktuella är framtida fartygsbe- hov, utrustning, prioritering av verksamheter och prissättning. Representanter från , , Naturvårds- verket, , noderna i havsmiljöinstitutet, samt andra berörda myndigheter bör ingå i gruppen. Det kommer att ta innan fullt ut kan tillhandahålla fartyg till alla användare. Eftersom fartygsfrågan är akut för flera myndigheter bör redan i regleringsbrevet få i uppdrag att börja planera för sin nya myndighetsuppgift. bör ta fram en fullständig bild av fartygsbehoven. Utökad investeringsram för nya fartyg bör finnas i budgeten . Det tar 2–från ett anbudsförfarande till dess att ett nytt fartyg är levererat. Det inne- bär att fartygen bör vara levererade –2015. Eventuella anpassningar av fartyg som redan har beställt bör Fartyg för forskning och miljöundersökningar dock kunna ske snabbare. Om fartygen börjat byggas kan det vara nödvändigt att beslut om detta tas redan i budgetpropositionen . Med hänsyn till U/F Argos begränsade livslängd och Fiskeri- verkets behov att kalibrera ett ersättningsfartyg med Argos innan detta tas ur drift är det viktigt att beslut om ersättningsfartyg fattas så att planering och upphandling kan inledas. Eftersom det först är –2015 som kommer att ha samtliga fartyg tillgängliga krävs en lösning för fartygsfrågan . Hur fartygsfrågan ska lösas ska inte åligga att lösa utan det måste respektive användare göra. Det bör ske i samråd med Kustbevak- ningen så att eventuella avtal är anpassade till när nya fartyg levere- ras. Nedan beskrivs möjliga lösningar för aktörer som har stora fartygsbehov. fartyg () som forsk- ningscentrum använder kommer att ersättas med ett nytt fartyg i 031-serien. Om fartyg ur 031-serien anpassas till forsknings- och miljöundersökningar innebär det att fartygsfrågan är löst för . forskningscent- rum/har tecknat ett avtal med Sjöfartsver- ket om att nyttja Fyrbyggaren och med option . Om behov uppstår bör det undersökas om även kan nyttja fartyget . Detta förut- sätter att avtalet kan förlängas . Ett annat alter- nativ är att fartyg kan användas av fler aktörer. bör kunna nyttja F/F Skagerak till dess att ett ersättningsfartyg finns på plats. gör bedömningen att Argos kan användas under ytterligare till. Med den ovan beskrivna tidsplanen är det tveksamt om ett nytt större fartyg finns att tillgå innan Argos måste avvecklas, vilket innebär stora problem för och . Det bör därför övervägas om det går att påskynda processen med att införskaffa ett ersättningsfartyg för Argos. Detta innebär sammantaget att fartyg kan behövas hyras in från en privat aktör eller från ett grannland eller att dyrare investeringar måste göras i befintliga fartyg. Oavsett vilken lösning som väljs på kort sikt kan det medföra ökade fartygskostnader under en över- Fartyg för forskning och miljöundersökningar /forsk- ningscentrum nya avtal med och ett bemanningsfö- retag har medfört ökade kostnader på för . 7.6.14Alternativa lösningar och kostnaderna för dessa Genom att det inte gjorts större investeringar i forsknings- och undersökningsfartyg har fartygens prestanda blivit allt sämre. Beslut måste nu fattas hur fartygsfrågan ska lösas. Som framkommit är bedömning att det är mest fördelaktigt att tillhandahåller fartyg och att dessa i möjligaste mån samutnyttjas med . Nedan beskrivs några alternativ som medför olika kostnader och får olika konsekvenser för marin forskning och övervakning av miljön. 1.Befintliga fartyg repareras och underhålls i den utsträckning som det är möjligt. Med en sådan lösning skulle fartygskostnaderna öka i och med ökade reparationskostnader. Antalet far- tyg skulle dessutom successivt minska eftersom Argos är i ett sådant dåligt skick att det snart når den gräns då det inte är möj- ligt att reparera fartyget. Även universitets fartyg är gammalt. och har för avsikt att sälja de fartyg som används för forsknings- och undersök- ningsverksamhet. Att behålla dessa fartyg enbart för forsknings- och undersökningsverksamhet skulle vara en dyr lösning efter- som nyttjandegraden av fartygen skulle vara relativt låg. Anled- ning till att vill avyttra fartyget som används för forsknings- och undersökningsverksamhet är att de bedömt att reparationskostnaderna för fartyget kommer att öka. Det här är det billigaste av de tre alternativen, men det får mycket allvarliga konsekvenser för verksamheten och saknar långsiktighet. 2.Privata eller utländska fartyg hyrs in. Kostnaden skulle ligga inom intervallet 42–(utifrån anta- gandet att det rör sig om ). Det är rimligt att anta att den genomsnittliga kostnaden skulle ligga mitt i inter- vallet. Utgår man från vad betalar för ett inhyrt fartyg och antar att det sammanlagt krävs cirka motsvarar det en årlig kostnad på 66 miljoner Fartyg för forskning och miljöundersökningar Genom denna lösningen måste flera fartyg med olika ägare hyras in. I avsnittet 7.6.8 Samutnyttjande av fartyg i grannländer redogörs för ett antal problem med denna lösning. Detta alternativ skulle sannolikt innebära en situation liknande den , där varje myndighet eller universitet tvingas hitta en egen lösning. Ur verksamhetssynpunkt är detta inte en långsik- tig hållbar lösning. 3.En långsiktig investering i nya fartyg görs för att ge grundförutsätt- ningar för att ska kunna bedriva ändamålsenlig och effek- tiv marin miljöövervakning och forskning. De fartyg som används för forsknings- och undersökningsverksamhet skrotas eller säljs. Alternativet innebär en stor investering. Kostnaden fördelas dock över och det skulle ge en långsiktig lös- ning rörande tillgång till fartyg. förslag om att totalt fem fartyg anpassas eller köps in och att verksam- heten i mesta möjliga mån samordnas med verksamhet kostar (underlag från tabell 7.7 för den genomsnittliga avskrivnings- och ränte- kostnaden och från tabell 7.8 för drifts-, underhåll- och personalkostnader ). Utöver redovisade kostnader till- kommer löpande administrativa kostnader samt vissa extra kostnader vid anskaffning av fartygen. Det första alternativet, att nuvarande fartyg repareras, bedöms vara en kortsiktig lösning som inte är realistisk om fortsatt ska bedriva nationell miljöövervakning, leva upp till de internationella åtaganden som man förbundit sig till och genomföra marin forsk- ning i andra miljöer än mycket kustnära områden. Det andra alter- nativet som bygger på inhyrda fartyg innebär en stor osäkerhet på , vilket flera svenska aktörer fått erfara. För Fiskeriver- kets verksamhet är det dessutom nödvändigt att samma fartyg används för att undersökningarna ska vara jämför- bara. Det kravet går inte att säkerställas med inhyrda fartyg. Om nya fartyg införskaffas (alternativ 3) och verksamheten drivs i statlig regi stärker det förutsättningarna för att samordna olika verksamheter. Det är en långsiktig lösning och ökar förut- sättningarna att tillgodose alla användares behov. Det innebär också ett utvecklat miljöuppdrag till och att Kustbe- vakningen får tillgång till fler fartyg vilket de uttryckt behov av. Fartyg för forskning och miljöundersökningar Ett alternativ till detta är att nya fartyg införskaffas, men att dessa inte samutnyttjas med . För att kunna till- godose behovet av fartyg på flera orter måste minst tre fartyg köpas in (1 stycken 70 meters och 2 stycken 50 meters). Kostnaden för detta skulle vara . Den totala tillgäng- liga fartygstiden blir högre med tre fartyg för enbart forsknings- och miljöundersökningar, vilket dock innebär att fartygen inte kommer att nyttjas fullt ut. ökar risken för att verksam- heter kolliderar tidsmässigt när endast tre fartyg finns tillgängliga. Med enbart tre fartyg uppstår längre transporter mellan olika upp- drag vilket medför ytterligare kostnader. Det innebär att alternati- ven med tre eller fem fartyg inte skiljer sig nämnvärt ur ett ekono- miskt perspektiv. Alternativet med tre forsknings- och undersök- ningsfartyg innebär att inte får tillgång till extra fartyg. Sammantaget bedöms därför alternativet med fem fartyg och samverkan med som det bästa alternativet. Regeringen har avhållit från att investera i forsk- nings- och undersökningsfartyg. Frågan bör nu ges hög prioritet. Förutom att det ger goda förutsättningar att bedriva ändamålsenlig miljöövervakning, undersökningsverksamhet och forskning skulle det utgöra en tydlig signal att prioriterar havsmiljöfrågorna. Kostnaden för avskrivningar och ränta redovisas i tabell 7.7 Kostnaden för att anpassa fartyg är mycket låg jämfört med att bygga nya fartyg. En förutsättning för att kunna använda de fartyg som redan är under upphandling för forsknings- och undersök- ningsverksamhet är dock att ytterligare två fartyg införskaffas. Fartyg för forskning och miljöundersökningar Tabell 7.7 Kostnader för avskrivning och ränta för inköp av tre fartyg och anpassning av två fartyg. Den årliga kostnaden anger en genomsnittlig kostnad för hela avskrivningstiden (). Antagandena som använts vid beräkningar framgår i tabelltexten för tabell 7.5. Anpassning av två fartyg 50 meter (031-serien) Två nya fartyg (031- Drifts, underhålls- och personalkostnader för fartygen redovisas i tabell 7.8. För enkelhetens skull antas att forsknings- och under- sökningsverksamhen bär halva drifts, underhålls- och personal- kostnaden för de fyra 50-metersfartygen. De resterande drifts-, underhålls- och personalkostnaderna för dessa fartyg är budgeterat för i samband med den utökade låneram som beviljades 2005. I tabellen tas därför drifts-, underhålls- och perso- nalkostnaden för två 50-metersfartyg upp. Enligt förslaget ska de som använder fartygen för forsknings- och undersökningsverksamhet betala en avgift som motsvarar kostnaderna för drift, underhåll och personal. Dessa kostnader bör redan ingå i budgeten för respektive myndighet. Det innebär att kostnaderna för staten blir lägre än vad som anges i tabell 7.8. Utgår man från ett nyttjande för fyra 50-meters- fartyg motsvarar det (räknat penningvärde). För 70-metersfartyget ska, om det nyttjas fullt ut, hela drifts-, underhålls-, och personalkostnaden täckas genom avgifter från användarna. Om den sammanlagda tiden som fartygen används är kommer 70-metersfartyget enbart användas . Inkomsterna från 70-metersfartyget blir då . Om fartyget inte nyttjas fullt bör fartyget även kunna hyras ut till andra användare, t.ex. SGU eller . Fartyg för forskning och miljöundersökningar Kostnaderna som redovisas i betänkandet är preliminära. När de slutgiltiga kostnaderna tas fram är det viktigt att säkerställa att erhåller de medel som krävs genom statsanslag och från fartygsanvändarna genom avgifter. Tabell 7.8 Drifts-, underhålls- och personalkostnad för tre nyinköpta fartyg för år 1 (kostnadsläge) och den genomsnittliga kostnaden för hela avskrivningstiden (). Antagandena som använts vid beräkningar framgår i tabelltexten för tabell 7.5. Drifts,- underhålls- och Genomsnittlig drifts,- underhålls Anpassning av två fartyg Olika verksamheter ska bedrivas med fartygen och dessa berör flera politikområden, bland annat miljö, fiske, utbildning, forskning, rättväsende och krisberedskap. Frågan bör därför ha hög prioritet. Nya fartyg innebär stora investeringskostnader. Kostnaderna slås dock ut . En omfördelning av medel bör ske från myndig- heter som har fartyg till . De myndigheter som har fartyg och ingår i förslaget är och . Enligt tabell 7.6 kommer drifts-, underhålls- och perso- nalkostnaden för ett 70 meters fartyg vara . behov av ett sådant fartyg är cirka , vilket ger en hyreskostnad för på cirka 6 miljoner . totala drifts- och personalkostnad för Argos är . Mellanskillnaden, , bör föras över till för att delfinansiera den gemensamma fartygspoolen. universitets kostnader för fartyg är betydligt lägre än . De medel som fri- görs vid bör användas för att subventionera forskares fartygstid. Inkomsterna från fartygshyra i totalt samt överföringen från blir sammanlagt , dvs. i samma storleksordning som drifts-, Fartyg för forskning och miljöundersökningar underhålls- och personalkostnaderna. Kostnaderna för staten som beskrivs ovan bör alltså minskas med motsvarande belopp. Utöver det som fartygen kostar att bygga och anpassa kommer att få ökade kostnader under planerings-, upp- handlings- och byggfasen av fartygen (personal, resor till varv mm). Storleken på beloppet beror på vilken lösning som blir aktu- ell, men uppgår till av inköpskostnaderna. I det skissade förslaget innebär det en kostnad på . Kust- bevakningen bör ersättas för detta. bör utöver detta få ett ökat anslag på för att täcka ökade personalkostnader under plane- ringsfasen av det nya myndighetsuppdraget och därefter för kost- nader för löpande administration. Andra kostnader som bör ersättas för är kaj- plats och utbildning av personal, vilket framförallt gäller det större fartyget. Kostnader för förändringar i grundut- bildning bör täckas genom omprioriteringar inom utbildningen. Den generella kompetensutvecklingen som det nya myndighets- uppdraget innebär bör utgöra en del av den löpande kompetensut- vecklingen. Förslaget kommer, om det genomförs, att säkerställa tillgången på forsknings- och undersökningsfartyg . Det kom- mer att medföra en bättre samordning av fartygen och bättre förut- sättningar för samarbete mellan olika användare samt ge en lång- siktig trygghet för användarna. miljöprofil kommer att stärkas och myndig- heten kommer att utvecklas till en än mer viktig aktör inom havsmiljöarbetet. Förslaget, om det genomförs, kommer även att stärka nuvarande verksamhet genom att Kustbe- vakningen kommer att få tillgång till ett större antal fartyg av 031- modellen vilket de har uttryckt behov av redan för sin ordinarie verksamhet. Jag föreslår att regeringen tar initiativ till en bred kommunika- tionsinsats om havsmiljön. Syftet är att skapa ett brett engage- mang inom olika sektorer och hos allmänheten, vilket ska leda till konkreta förbättringar i havsmiljön. Utgångspunken ska vara dialog och samverkan mellan aktörer. Kommunika- tionsinsatserna bör ingå som en del i havsmiljöstrategi. Jag föreslår att myndigheter, kommuner, branschorganisa- tioner och intresseföreningar ges ekonomiskt stöd för dialog- och samverkansprojekt av relevans för havsmiljön. Naturvårds- verket bör fördela medlen och få en rådgivande roll. Regeringen bör ansvara för arbetet på det internationella planet. Myndigheter och andra aktörer måste bredda formerna för kommunikation om havsmiljöfrågor. Olika kommunikations- insatser måste komplettera varandra. Dagens verksamhet har alltför mycket ett sändarperspektiv där utgångspunkten är att informera eller övertyga mottagaren. För att nå miljömålen krävs delaktighet och engagemang från många aktörer. Det finns ett stort intresse för och engagemang i havsmiljö- frågor hos olika aktörer, inklusive allmänheten, som måste till- varatas. Min bedömning är att en omfattande kommunika- tionsinsats om havsmiljön genom dialog- och samverkanspro- cesser är ett konstruktivt sätt att tillvarata detta intresse och engagemang. Kommunikation ska ses som ett av flera viktiga styrmedel och är en viktig komponent i en havsmiljöstrategi. Det är viktigt att kommunikationsinsatserna är samordnande med övriga poli- tiska processer och att de tidigt kommer in en havsmiljöstrategi. Forskning till stöd för havsmiljön bör ske i ökad dialog och samarbete med de aktörer som ska använda forskningsresulta- ten. Jag anser att forskningsprogram är en bra form för att uppnå detta. Det finns ett stort intresse för och engagemang i havsmiljö- frågor hos olika aktörer samt hos allmänheten. Många havsmiljö- frågor är dock svårhanterliga på grund av dess höga komplexitet. Inblandade aktörer har ofta vitt skilda perspektiv på problemställ- ningarna, vilket bland annat beror på att värderingar och kulturer skiljer dem åt. Vad problemen i grunden handlar om är ibland oklart eller i alla fall outtalat. Man bör fråga sig vilka politiska, eko- nomiska, etiska eller ekologiska motiv som finns bakom olika argument och problembeskrivningar i debatten. För genomföran- det av åtgärder och efterlevnad av eventuella förbud eller rekom- mendationer är det viktigt att beslut är förankrade och har accep- tans hos berörda aktörer. Individens eller gruppens inställning till en fråga är av stor betydelse för att uppnå uppsatta mål. Att informera är en enkelriktad process där ambitionen ofta är att förmedla ett budskap eller att övertyga en viss målgrupp. Att kommunicera är däremot en interaktiv handling. Vid kommunika- tion sker ett utbyte av kunskap eller synpunkter och det är en meningsskapande process. Det är möjligt att informera utan att kommunicera, men det går inte kommunicera utan att informera. Eftersom begreppet kommunikation är positivt värdeladdat har det alltmer fått ersätta begreppet information i många sammanhang. 8.3Informationsarbetets möjligheter och begränsningar Det finns flera viktiga aspekter som rör informationsarbetets möj- ligheter och begränsningar. För att nå grupper med olika kunskap om och inställning till en fråga behövs olika informations- och En framgångsrik kommunikationsstra- tegi bör därför bygga på flera metoder som kompletterar varandra. Varje insats bör vara så målgruppsanpassad som möjligt. Renodlade informations- och utbildningsinsatser är bara effektiva när enklare förändringar av beteenden eftersträvas. När mer komplexa förändringar av beteenden är nödvändiga eller samverkanslösningar mellan olika aktörer bör komma till stånd krävs ofta en kombination av styrmedel. Informationsarbe- tets kanske viktigaste uppgift är då att skapa acceptans för politiska beslut vilket bidrar till att införandet av andra styrmedel får legiti- mitet (figur 8.1). Figur 8.1 Kommunikationsinsatser fyller olika funktioner i policyprocessen (fritt efter , 1992TPF1FPT). Information och utbildning.. ..skapar attityder och kunskaper som ger.. ..acceptans för... ..institutionella och beteendeförändringar politiska beslut ..införandet av nya styrmedel (tvingande eller frivilliga). 1TP PT Ny livsstil på livstid? Hinder och möjligheter för beteendeförändringar och vidmakt- hållande. (red) Livsstil och miljö – på väg mot ett miljö- vänligt beteende? Nedan beskrivs tre olika kommunikationsmodeller: sändar-, dia- log- och samverkansmodellen. De olika modellerna kompletterar varandra. Varje modell är lämplig att använda för specifika ändamål. I sändarmodellen är utgångspunkten hos sändaren och det budskap den vill förmedla. Sändarens budskap förmedlas via en kanal i syfte att nå en målgrupp. Målgruppen kan vara mer eller mindre väldefi- nierad. Vid traditionell massinformation är målgruppen ofta brett definierad. Huruvida målgruppen och målet för kommunikations- insatsen nåtts är ibland oklart, eftersom återkopplingen ofta är svag. Exempel där sändarmodellen används är artiklar, webbplatser, broschyrer och föreläsningar. I dialogmodellen är utgångspunkten mötet mellan sändare och mottagare. Rollen som sändare och mottagare växlar. Initiativtaga- ren till dialogen måste ha kunskap om var mottagaren befinner sig, vilket perspektiv och vilka behov mottagaren har. Ett exempel på när dialogmodellen används är i en rådgivningssituation. Andra exempel är diskussionsforum på Internet och studiebesök. är frågeställningarna så komplexa eller konfliktartade att de inte har ett på förhand givet svar. Det krävs då att deltagarna i kommunikationen gemensamt söker kunskap. Innovativa förslag och nya idéer uppkommer genom samtalen och interaktionen och kan inte helt förutses. I en sådan situation sker kommunikationen enligt den s.k. samverkansmodellen. Exempel på detta är samråds- processer, rundabordssamtal, öppet forum och studiecirklar. Samverkan är särskilt vikigt när aktörerna vill samla sina resurser för att skapa handlingskraft, för att vidga sina perspektiv, sprida ansvarstagande, möjliggöra ett aktivt lärande, nå beslutseffektivitet samt att öka måluppfyllelsen. 8.4.4Jämförelse mellan de tre modellerna De ovan beskrivna modellerna har sina för- och nackdelar i olika sammanhang (tabell 8.1). Det bör tilläggas att kostnaden per aktör som nås genom insatserna är låg när det gäller sändarmodellen och betydligt högre för de andra modellerna. Kostnaden måste dock sättas i relation till resultatet av insatsen. Tabell 8.1 För- och nackdelar mellan olika kommunikationsmodeller (+ mycket lämplig, 0 medel, – mindre lämplig). Förmedla specifikt anpassade budskap Underlätta lärande och beslutsfattande Stärka relationer, förtroende och Kommunikationsinsatser kan ha dubbla funktioner i en policypro- cess. Aktiviteterna i sig bidrar förhoppningsvis till konkreta för- ändringar och till måluppfyllelse genom att öka lärandet om sakfrå- gan. Detta åstadkoms genom en ökad medvetenhet om t.ex. orsakssamband, behovet av åtgärder och förändrat beteende. Dess- utom ökar det förståelsen för behovet av och syftet med andra styrmedel t.ex. nya regelverk och ekonomiska styrmedel. Hantering av sopor och latrin till havs är ett exempel på det ofta komplexa samspelet mellan olika styrmedel där kommunikation utgör ett av dessa. Enligt lag är det inte tillåtet att slänga sopor i havet eller naturen eller släppa ut orenat avloppsvatten. Genom att bygga avfallsstationer vid hamnar kan hanteringen av avfall under- lättas. Ekonomiska styrmedel används genom att t.ex. avfallshan- teringen subventioneras för hamnägare eller genom att de som bryter mot regelverket bötfälls. Vidare används informationsinsat- ser för att göra båtägare och andra berörda aktörer medvetna om konsekvenserna för miljön, vikten av egenansvar, lagar och förord- ningar samt praktisk information om t.ex. var avfallsstationer finns. Genom att skapa normer bland båtägarkollektivet skapas ett socialt