sou · GXB310 · 2009-02-03 00:00:00 — Delvis är också en produktkontrollag utan anknytning till markanvändningen. Vidare finns i lagen regler om sanitära förhållanden. Sambandet mellan och lagstiftningen i grupperna 2–4 kommer främst till uttryck genom regler om vilka hänsyn som vid markanvändningen ska tas till de genom reglerade miljöintressena. Med undantag för ersättningsmål, där förlik- ningsmöjligheterna rättsligt sett är obegränsade, gäller för prövningen i mål enligt att myndigheterna och domstolarna har utredningsplikt. Målen handläggs i miljödom- stolarna. I bilaga 11 finns en redogörelse för fastighetsmålen. En för fastighetsdomstolarna betydelsefull lagändring trädde i kraft . De mål angående hyra och bostadsrätt som enligt tidigare gällande ordning handlades av fastighetsdomstolarna i första instans prövas efter nyssnämnda datum av samtliga tings- rätter i den sammansättning som gäller för tvistemål i allmänhet. Lagändringen föregicks av två utredningar som bl.a. behandlade fastighetsdomstolarna. Det genomförda lagförslaget presenterades i departementspromemorian Fastighetsdomstolarna – överprövningen av arrendenämndernas verksamhet (Ds 1989:40). hade i delbetänkandet Expertmedverkan och specialisering (SOU 1987:13) föreslagit bl.a. att såväl hyresmål som arrendemål skulle flyttas till allmänt fastighetsforum. Enligt betänkande (s. 115) utgjorde antalet till fastighetsdomstolarna inkomna mål 8 271. Mer än hälften av dessa togs upp av fastighetsdomstolarna i , och . Av det totala antalet mål avsåg 329 mål handräckning som återupptagits efter återvinning, 658 mål talan mot beslut av fastighetsbildningsmyndighet, 154 mål och ärenden angående expropriation, inlösen eller ersättning enligt byggnadslagen eller tomträtt, 5 256 hyrestvist, 137 arrendetvist, 22 mål och ärenden enligt miljöskyddslagen och 1 715 annat fastighetsmål. av miljödomstolarna och fastighetsdomstolarna sistnämnda målgruppen ingick å ena sidan måltyper som torde förekomma relativt ofta vid fastighetsdomstolarna, exempelvis mål enligt bostadsrättslagen (1971:479), och å andra sidan måltyper som torde förekomma mera sällan, t.ex. mål enligt lagen (1902:71, s. 1) innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar, lagen (1933:269) om ägofred, lagen (1945:119) om stängsel- skyldighet för järnväg m.m. samt rennäringslagen (1971:437). kom det in 1 126 mål till fastighetsdomstolarna. Därav inkom 486 mål till de tre storstadsdomstolarna. Åren 2004–2006 kom det in i genomsnitt 1 168 mål till fastighetsdomstolarna. Av dessa kom 449 mål in till storstadsdomstolarna. Av inkomna fastighetsmål var 564 fastighetsbildningsmål, 322 mål om tomträtt och arrende samt 168 övriga fastighetsmål, varav 87 mål gällde klandertalan enligt samfällighetslagen. Till hovrätterna inkom –2006 i genomsnitt 176 fastighetsmål. Därav kom det in 56 mål till . Till kom det , extraordinära rättsmedel inräknade, in i genomsnitt 73 fastighetsmål . –2006 beviljade prövnings- tillstånd i respektive två, två och fyra mål. Som jämförelse kan nämnas att i miljömål beviljades prövningstillstånd i två mål , i fyra mål och i fem mål . fick i regleringsbrevet för i uppdrag att göra en översyn av fastighetsdomstolarnas verksamhet. Verket föreslog i rapporten av fastighetsdomstolarnas verksamhet (2006:2) att antalet fastighetsdomstolar skulle minskas från 25 till 7 enligt förslag alternativ 2 och att dessa huvudsakligen skulle lokaliseras till de tingsrätter som är miljödomstolar. En majoritet av de remissinstanser som Domstols- verket hade remitterat rapporten till var positiva till en förändrad organisation. Flera domstolar pekade dock på att denna fråga borde samordnas med förändringar i organisationen för miljödom- stolarna. Även i flera av remissvaren till slut- betänkande framfördes att fastighetsdomstolarna borde införlivas i den nya organisationen vid miljödomstolarna. Enligt Domstols- verkets bedömning finns ett behov av att förändra fastighetsdom- stolsorganisationen. anser att en långsiktigt hållbar av miljödomstolarna och fastighetsdomstolarna organisation för dömandet i fastighetsmål bör ha fastighets- domstolar som i större utsträckning än gör det möjligt -bygga upp och bibehålla en mycket hög kompetens hos de lagfarna ledamöterna -permanent knyta minst ett fastighetsråd till varje fastighets- domstol -ha ett beredningsstöd som är specialiserat på fastighetsmål -ha ett utbyte mellan domare i fastighetsdomstol och miljö- domstol. remitterade ett utkast till sin slutliga rapport. Bara en av remissinstanserna hade en annan uppfattning än Domstols- verket i fråga om behovet av en förändring av fastighetsdom- stolsorganisationen för att uppnå ett bättre utnyttjande av dom- stolarnas personal och för att öka kompetensen bland de lagfarna domarna inom området. Endast ett fåtal remissinstanser ifrågasatte allmänna utgångspunkter för en reform. Syftet med uppdraget till var att utreda och erhålla klarhet i om den yttre organisationen för fastighetsdom- stolarna är lämplig samt att ta ställning till om en annan organisa- tionslösning skulle kunna innebära att resurserna utnyttjas på ett bättre sätt. Några andra utgångspunkter för organisationsöver- synen hade inte givits. gjorde, med beaktande av statistik om måltillströmning och synpunkter som inkommit från remissinstanserna, bedömningen att de totala resurserna i fastighetsdomstolarna borde kunna utnyttjas mer rationellt. Rapporten innehöll bl.a. följande. De domare som handlägger fastighetsmål måste inte bara ha kännedom om ett tämligen komplext regelverk. De måste också, enligt , ha en förmåga att sätta sig in i invecklade tekniska och ekonomiska spörsmål samt kunna se de aktuella problemen i ett större fastighetsrättsligt sammanhang. Antalet mål vid fastighetsdomstolarna var högst varierande i antal. Till vissa domstolar inkom färre än tio mål medan det till dåvarande inkom omkring 250 mål . Endast vid arbetade lagfarna domare på heltid med fastighetsmål. Vid lottades fastighetsmålen till en tvistemålsavdelning. Målen lottades inom avdelningen på tre rotlar, vilket innebar att rotelinnehavarna till knappt hälften ägnade av miljödomstolarna och fastighetsdomstolarna sig åt fastighetsmål. Vid var arbetet organiserat på liknande sätt. Målen lottades där emellertid på samtliga rotlar på avdelningen. Det innebar att domarna arbetade med fastighetsmål till ungefär en femtedel av heltid. Vid , som också är miljödomstol, lottades målen till den avdelning som handlade miljömålen. Målen lottades på fyra av sex rotlar. Det torde innebära att varje rotelinnehavare arbetade med fastighetsmål till av heltid. Även vid , som likt är miljödomstol, lottades fastighetsmålen till den avdelning som handlägger miljömål. Båda rotlarna vid den avdelningen hade fastighetsmål. Rådmannen och chefsrådmannen arbetade till vardera med fastighetsmål. Övriga dom- stolar hade ingen särskild organisation för fastighetsmålen. Vid vissa domstolar lottades målen till samtliga rotlar medan de vid andra domstolar lottades endast till en viss rotel. I något fall, när målen lottades till endast en rotel, tilldelades den roteln i övrigt tvistemål upp till full lottning. Det vanligaste var enligt uppfattning att fastighetsmålen lottades in på helt blandade rotlar. Trots att fastighetsmålen kräver specialistkun- skaper var således många juristdomare som arbetade med fastighetsmål inte i särskilt hög grad specialiserade på fastighetsmål. ansåg att specialiseringen i fastighetsdomstolarna, med några få undantag, framförallt handlade om att fastighetsråden är knutna till dessa domstolar. I detta avseende skiljer sig enligt fastighetsdomstolarna från miljödomstolarna, i vilka de lagfarna ledamöterna i väsentligt större utsträckning är specialiserade. Enligt bör det inte bli en ändrad fördelning av arbetsuppgifterna mellan fastighetsrådet och juristdomarna. Så många fastighetsdomstolar som 12 hade 24 eller färre fastighetsmål . Det kan enligt antas att handläggningen av två eller färre fastighetsmål kan fungera bra för den som har erfarenhet av fastighetsmål. Annars kan dömandet enligt antagande bli mindre effektivt. Enligt uppfattning måste det finnas en organisation som möjliggör en viss personalomsättning utan att kvaliteten i dömandet blir starkt beroende därav. Detta är ett mycket viktigt skäl till en koncentration av handläggningen rent generellt sett. Vidare anser att fastighetsmålen liksom miljömålen är så särpräglade att det finns mycket starka skäl för en specialisering. Det handlar inte om att de lagfarna domarna i av miljödomstolarna och fastighetsdomstolarna fastighetsdomstolarna ska bli experter på samma sätt som fastig- hetsråden är. Syftet är endast att ge de lagfarna ledamöterna den rutin som behövs för att omloppstiden för målen ska bli kortare och handläggningen och dömandet mer effektivt. För att kunna bygga upp en mycket hög kompetens i fastighetsdomstolarna anser att man bör rikta in sig på att skapa en organisa- tion som ger juristdomarna förutsättningar att i större utsträckning specialisera sig på fastighetsmål. För att kunna bibehålla en mycket hög kompetens inom en fastighetsdomstol och för att minska sårbarheten bör man ha ett tillräckligt antal juristdomare som är specialiserade på fastighetsmål. I detta sammanhang finns det enligt även skäl att lyfta fram fördelarna med att ha flera kollegor på nära håll. Man bör därför sträva efter en organisation för fastighetsdomstolarna som innebär att varje fastighetsdomstol får ett tämligen stort målunderlag. framhåller att det i fastighetsdomstolarna är fastighetsråden som har den tekniska sakkunskapen. Deras uppgift är att svara för sammanvägningen av de ofta komplicerade tekniska och ekonomiska frågor som förekommer i målen och förklara denna sammanvägning för juristdomarna. Fastighetsråden tjänstgör i regel vid flera fastighetsdomstolar vilket innebär att fastighetsdomstolarna inte alltid har ett fastighetsråd till hands på plats. I de allra flesta fall deltar fastighetsråden redan på ett mycket tidigt stadium i handläggningen av målen. Detta sker, i de fastig- hetsdomstolar som inte har något eget fastighetsråd, genom att kopior av handlingar skickas till fastighetsrådet samt genom att kontakter tas via e-post och telefon. Det förefaller visserligen som om dagens system med fastighetsråd som tjänstgör vid en rad olika domstolar i regel fungerar bra. måste enligt Domstols- verket beaktas att fastighetsråden är mycket involverade i beredningen av målen. Det är därför en fördel om fastighetsråden är på plats i den dagliga verksamheten vid en fastighetsdomstol. Den tekniska sakkunskapen kan under sådana förhållanden utnyttjas mer effektivt. Enligt uppfattning bör därför en av utgångspunkterna för en ändrad organisation vara att varje fastighetsdomstol har minst ett fastighetsråd fast knutet till sig. Dessutom har fastighetsråden framhållit värdet av kollegial samverkan mellan fastighetsråden. Det handlar exempelvis om att diskutera gällande lagstiftning och praxis. Enligt fastighetsråden finns det klara fördelar med att ha mer än ett fastighetsråd vid varje fastighetsdomstol. Fastighetsråden har enligt anställningsfull- av miljödomstolarna och fastighetsdomstolarna makten tjänstgöringsskyldighet i hela landet. åsyftar inte någon förändring av tjänstgöringsskyldigheten. Enligt rapporten finns det svårigheter med domstolssekreterar- nas befattning med fastighetsmålen. Notarierna tjänstgör vid fastighetsdomstolarna huvudsakligen som protokollförare. Vid vissa av domstolarna får notarierna också hjälpa till med tryck till huvudförhandlingar, rättsutredningar och förslag till avgöranden. Notarier arbetar i mindre utsträckning med fastighetsmål än med andra mål. Detta beror bland annat på att notariernas tjänstgörings- tid vid domstolarna är kort samt att det tar att lära sig den juridik som tillämpas i fastighetsmålen. Inte heller är det särskilt vanligt med beredningsjurister i fastighetsdomstolarna eftersom domarna i fastighetsdomstolarna själva vill och behöver delta mycket aktivt i beredningen av målen. kompetens behövs redan på ett mycket tidigt stadium av handläggningen. Det är ur effektivitetssynpunkt också viktigt att referenten aktivt följer handläggningen från början till slut eftersom ett avgörande i ett fastighetsmål i många fall grundas på vad handlingarna i akten innehåller, oberoende av om huvudförhandling äger rum eller inte. Behovet av att anlita andra jurister än domare som beredare av fastighetsmålen är enligt företrädare för fastighetsdomstolarna således inte så stort i fastighetsmålen. Enligt bör dock en inriktning vara att framöver förstärka beredningsstödet med beredningsjurister. Detta är framförallt viktigt ur ett utbildnings- och rekryteringsperspektiv. För en breddad rekryte- ringsbas för anställning som domare är det enligt av vikt att finna former för kunskapsuppbyggnad inom den egna organisationen. Frågan om att förstärka beredningsstödet med beredningsjurister har inte haft någon avgörande betydelse vid bedömning att det finns ett behov av att reformera fastighetsdomstolarnas organisation. Däremot anser verket att det bör finnas förutsättningar i en organisation där antalet fastighetsdomstolar är färre att pröva ett arbetssätt där beredningsjurister ingår. Avgörande för verket har dock varit att en koncentration av målen, oberoende av domstolens upplägg av beredningsorganisationen, kommer att leda till en effektivare beredning. vidhåller således uppfattningen att en utgångspunkt för en ändrad prövningsorganisation bör vara att skapa så stora fastighetsdomstolar att det är möjligt att ha ett specialiserat beredningsstöd. av miljödomstolarna och fastighetsdomstolarna Det finns enligt rapporten ett flertal domare i fastighets- domstolarna som anser att dömandet i fastighets- och miljömål borde samordnas. Många målgrupper har beröringspunkter med varandra. Ett utbyte mellan domare i dessa domstolar kan leda till en breddning och fördjupning av kunnandet på båda håll. Specialistkunskaper som vissa domare redan har skulle bättre kunna tillvaratas. I fastighetsmålen behövs ibland den kompetens som ett miljöråd besitter på samma sätt som fastighetsrådens kunskaper ibland kan tillvaratas i miljömålen. Enligt tingsrätts- instruktionen får tingsrätten utse ett fastighetsråd att tjänstgöra som domare i ett miljömål och ett miljöråd att tjänstgöra som domare i ett fastighetsmål. Fem tingsrätter är såväl fastighets- som miljödomstolar. Fyra av dessa tingsrätter har fastighetsdomstolen knuten till miljödomstolen. Förutom det som tidigare nämnts om möjligheterna att tillvarata specialistkunskaper och möjligheterna för juristdomarna att fördjupa sina kunskaper skapar en blandning av miljö- och fastighetsmål bättre förutsättningar för arbetsro eftersom miljömålen inte tränger ut fastighetsmålen på samma sätt som exempelvis brottmål eller familjemål kan göra på grund av de olika tidsfrister som ska iakttas i dessa mål. Det är inte lämpligt att förena tunga fastighetsmål med en ordinär blandning av brottmål som innefattar brottmål med häktade. Många typer av fastighets- mål kräver att det sätts av för inläsning. Vid en blandad lottning av fastighetsmål och brottmål är det svårt att få . Fastighets- och miljömålen har gemensamma beröringspunkter. Det gäller t.ex. målens karaktär som ofta domineras av olika tekniska inslag, behov av syn och myndighetsyttranden som bevismedel, förekomsten av tekniska partsutredningar, inslag av officialprövning samt behov av teknisk ledamot i rätten. Frågorna som uppkommer i målen har i regel anknytning till användning av eller verksamhet på fastighet, där olika fastighetsrättsliga förhållanden är avgörande för talerätt, tillståndsprövning m.m. i ett ofta komplext sammanhang. Vid den aktuella prövningen ställs vidare markanvändningsfrågor, fysisk planering och olika ekono- miska frågor ofta på sin spets enligt en i huvudsak samordnad lagstiftning. Frågan om fastighetsdomstolarnas organisation kommer, som nämns i rapporten, att påverkas av de reformarbeten som pågår och berör miljödomstolarnas organisation. Den av föreslagna utvidgade plan- och miljödomstolen föreslås att tillföras mål där beröringspunkterna är än mer framträdande än beträffande miljömålen. T.ex. kan i detaljplan med av miljödomstolarna och fastighetsdomstolarna bindande verkan fastläggas den blivande fastighetsindelningen samt nödvändiga rättighetsupplåtelser och gemensamhetsanläggningar. I allt väsentligt ska de materiella regler som gäller enligt fastighets- bildningslagstiftningen tillämpas. Den samlade bilden är, enligt uppfattning, att det finns stora synergieffekter att uppnå med en samordning, dels för att kunna utbyta erfarenheter mellan olika specialister vars områden berörs, dels för att juristdomarna som arbetar med båda måltyperna får en fördjupad förståelse för de bakomliggande frågeställningarna och de speciella arbetssätt som krävs för handläggning av måltyperna. anser i rapporten att starka sakliga skäl talar för en organisationslösning för fastighetsdomstolarna som skulle ge ökade möjligheter till ett samarbete mellan fastighets- och miljödomstolarna. En sådan lösning skulle ge möjlighet till ett mer rationellt utnyttjande av de båda domstolarnas samlade resurser på området. En allmän utgångspunkt för en framtida organisation för dömandet i fastighetsmål bör därför vara att i större utsträckning än ha samlokaliserade fastighets- och miljödomstolar. pekar på att ett förslag att omfördela fastighets- målen knappast innebär någon särskilt påtaglig förändring varken för de domstolar som inte längre ska handlägga sådana mål eller för dem som ska handlägga fler sådana mål. Det rör sig om så få mål att det endast i några enstaka fall på någon tingsrätt kan bli tal om en utökning av antalet anställda. anser att fastighetsdomstolarnas närmande till miljödomstolarna inledningsvis bör ske genom att fastighets- domstolarna i viss utsträckning lokaliseras till de tingsrätter som också är miljödomstolar. En sådan lösning är enligt rapporten flexibel och förutsätts kunna innebära stora fördelar såväl inom ramen för miljödomstolarnas nuvarande organisation som inom ramen för en framtida prövningsorganisation för miljödomstolarna. Eftersom antalet fastighetsmål är få är det enligt Domstols- verkets uppfattning inte någon mening med att på lång sikt reducera antalet fastighetsdomstolar med några stycken eller ens med hälften. Den absoluta merparten av de kvarvarande domstolarna skulle ändå få handlägga ett mycket begränsat antal fastighetsmål och skulle därför inte vinna särskilt mycket mer erfarenhet på området. I presenterades tre alternativ till ny lokalisering av fastighetsdomstolarna. av miljödomstolarna och fastighetsdomstolarna Fastighetsdomstolarna samlokaliseras med miljödomstolarna. Till fastighetsdomstolen i , överförs fastighets- domstolen i . Till fastighetsdomstolen i överförs fastig- hetsdomstolarna i , och . Till fastighetsdomstolen i överförs fastighets- domstolarna i , , , , och . Till fastighetsdomstolen i överförs fastighetsdomstolarna i , , och . Till fastighetsdomstolen i överförs fastighets- domstolarna i tingrätt, , , , och . Om man använder sig av siffrorna avseende måltillströmningen till fastighetsdomstolarna –2004 skulle -fastighetsdomstolen i få 71–102 mål och ett fastighetsråd, -fastighetsdomstolen i få 80–97 mål och ett fastighetsråd, -fastighetsdomstolen i få 229–298 mål och två fastighetsråd, -fastighetsdomstolen i få 228–507 mål och två fastighetsråd och -fastighetsdomstolen i få 355–407 mål och tre fastighetsråd. Fastighetsdomstolarna lokaliseras till de tingsrätter som också är miljödomstolar med undantag för att fastighetsdomstolarna i och finns kvar. Detta förslag skulle överensstämma med det ovan redovisade för- slaget i fråga om lokalisering till tingsrätterna i , och . I övrigt skulle detta förslag medföra följande indelning. av miljödomstolarna och fastighetsdomstolarna Till fastighetsdomstolen i överförs fastig- hetsdomstolarna i , och . Till fastighetsdomstolen i överförs, fastighets- domstolarna i tingrätt, , och . Till fastighetsdomstolen i överförs fastighets- domstolen i . Fastighetsdomstolen i kvarstår. Om man använder sig av måltillströmningen som grund skulle -få 113–131 mål och ett fastighetsråd, -få 124–397 mål och ett fastighetsråd, -få 104–114 mål och ett fastighetsråd och -få 116–184 mål och ett fastighetsråd. Fastighetsdomstolarna lokaliseras till de tingsrätter som också är miljödomstolar med undantag för fastighetsdomstolarna i , och som får kvarstå. Detta förslag skulle överensstämma med alternativ 1 och 2 såvitt gäller tingsrätterna i och samt med alternativ 2 när det gäller tingsrätterna i , , och . Till fastighetsdomstolen i överförs fastighetsdom- stolarna i , , och . Till fastighetsdomstolen i överförs fastighets- domstolen i . Med angiven beräkningsgrund skulle -få 247–288 mål och två fastighetsråd, och -få 108–122 mål och ett fastighetsråd. förslag bygger i huvudsak på att fastighets- domstolarna ska lokaliseras till de tingsrätter som också är miljödomstolar. Med detta följer dock inte vilka av de nuvarande fastighetsdomstolarna som ska föras till vilken miljödomstol. Det skulle enligt vara en stor fördel om dom- kretsarna för fastighetsdomstolarna respektive plan- och miljö- domstolarna är desamma. Verket har föreslagit att domstolarna ska av miljödomstolarna och fastighetsdomstolarna läggas samman utifrån utgångspunkterna närhet och de nuvarande kopplingar som finns mellan de olika fastighetsdomstolarna. En annan aspekt är att hitta en fördelning av mål mellan de nya domstolarna så att de i så hög grad som möjligt får en jämn fördelning av arbetsbördan utifrån en möjlig bemanning. I alternativ 1 skulle det i och för sig fungera att följa plan- och miljödomstolarnas indelning. När det gäller de övriga alternativen blir det däremot svårare att låta målen från höra till . För läns del står då valet mellan och . Om skulle föras till skulle ofrånkomligt krävas ytterligare en fastighetsrådstjänst i som måltillströmningen till både och blir för liten. Det blir då således en lämpligare avvägning om län förs till och förs till . Motsvarande resonemang gäller för alternativ 3. Den nuvarande indelningen bygger på länsindelningen enligt vilken det ska finnas en fastighetsdomstol i varje län. Principen att länet skulle utgöra huvudregel för indelningen innebar inte att det skapades likformiga enheter eftersom länens storlek kraftigt varierar såväl i geografisk utbredning som befolkningsmässigt. Ett undantag från länet som utgångspunkt för domkretsindel- ningen är miljödomstolarna. De har i stället en indelning som bygger på olika vattendrags avrinningsområden. I stor utsträckning följer även de indelningarna länsgränserna. En fråga som kan ha betydelse för den framtida organisationen av fastighetsdomstolarna är arbete med landets regionala indelning. Arbetet med regionindelningen är enligt på inget sätt färdigbearbetad. Vid över- synen av fastighetsdomstolarnas jurisdiktionsområde kan således inte hänsyn tas till annan länsindelning än den nu rådande. Dock får vid den samlade bedömningen hänsyn tas till att frågan om den regionala indelningen inom ett längre perspektiv är oklar. En sammanslagning av fastighetsdomstolar kommer att innebära att det geografiska avståndet mellan fastighetsdomstolarna och enskilda rättssökande ökar, vilket enligt kan framstå som olyckligt ur ett medborgarperspektiv. I detta sammanhang beaktas dock att de sammanträden och besiktningar som sker i fastighetsmålen regelmässigt sker på de orter där de berörda fastigheterna är belägna, dvs. på de rättssökandes hemorter. Man bör också beakta dagens möjligheter för parter och andra att närvara vid sammanträden genom videokonferens. av miljödomstolarna och fastighetsdomstolarna Under utredning underströks behovet av att en fastighet besöks av rätten. Det sägs att ett besök på platsen har en mycket stor psykologisk betydelse för parterna.