sou · GXB348 · 2009-05-29 00:00:00 — Transmissionsnätet är det överliggande kollektiva elnät som transporterar el från produktionsanläggningarna till distributions- nät, samt till och från utlandet. Transmissionssystemet består av an- läggningar på spänningsnivåerna och 150/. Det statsägda företaget är systemansvarig i . Energinet.dk har i uppgift att upprätthålla en säker och effektiv elförsörjning på en överordnad nivå för de två separata områdena /Fyn och , samt att säkra koordineringen och uppfylla olika offentliga åtaganden. Det överliggande överföringsnätet (), utlandsförbindelserna samt överförings- nätet för naturgas ägs av . De regionala företagen ställer näten på spänningsnivån 132/till Energinet.dks förfogande. Dessa nät ska övergå i Energinet.dks ägo när transmissionsföretagen säljs eftersom det anses vara i statens intresse att ha kontroll över det sammanhängande transmissionsnätet i . 2.3.2Myndigheter som beslutar om nätkoncession Det är Klimat- och energiministern (ministern) som beslutar om nätkoncession på elmarknaden, men ministern har delegerat beslutsrätten gällande tillstånd och godkännande av produktions- och transmissionsanläggningar m.m. till Energistyrelsen. Ministern ska även utöva tillsyn över efterlevnaden av de villkor som angivits i nätkoncessioner samt den verksamhet som utövas av den system- ansvariga, Energinet.dk, inklusive dess dotterbolag. Energitilsynet (tillsynsmyndigheten) bestämmer intäktsramarna för nätföretagen och de regionala transmissionsföretagen. Tillsyns- myndigheten godkänner nätföretagens och de regionala transmis- sionsföretagens metoder för att fastställa tarifferna, medan före- tagen själva utarbetar tarifferna i enlighet med de godkända metoderna och inom gränserna för de fastställda intäktsramarna. Tillsynsmyndighen utövar tillsyn över priser och villkor för de kollektiva transmissions- och distributionsnätsföretagen samt för leveranspliktiga företag, och hanterar även klagomål på dessa företag. Reglering i andra länder Energiklagenævnet (nämnden), dvs. en inom energiområdet, behandlar civilrättsliga klagomål mellan privata för- brukare och energiföretag. Nämnden är dessutom överklagandeinstans rörande beslut fattade av tillsynsmyndigheten och Energistyrelsen. Nätkoncession ges för ett avgränsat geografiskt område och både för transmissions- och distributionsnät. Transmissions- och distri- butionsverksamhet kan bara bedrivas med nätkoncession. Trans- missionsverksamhet som hanteras av Energinet.dk, inklusive dess dotterbolag, kan dock ske utan sådant tillstånd. Gränserna mellan nätkoncession för distributionsnät och trans- missionsnät utgår i princip från spänningsnivån i det aktuella nätet. På distributionsnivån är spänningen , medan spänningsnivåerna 50– kan gälla både transmission och distribution. Spännings- nivåerna 132–kan endast gälla transmission. Om en nät- koncessionshavare bedömer att det är fördelaktigt att öka spännings- nivån, t.ex. mot bakgrund av långa avstånd, kan det ske inom ramen för nätkoncessionen. Spänningsnivåer över fordrar dock Energistyrelsens godkännande. De regionala transmissionsföretagen äger, bygger ut och under- håller de regionala transmissionsnäten baserat på tillstånd utfärdade av ministern. Nyetablering av transmissionsnät med en spännings- nivå på över eller väsentliga ändringar i befintliga sådana nät kan bara genomföras efter att tillstånd erhållits. Detta gäller dock inte för Energinet.dk. Distributionsnäten utgör de lokala elnät, som används för att leverera el till förbrukarna. Detta nät kopplar ihop förbrukarna med transmissionsnätet. Nätföretagen äger, bygger ut och under- håller distributionsnätet baserat på tillstånd utfärdade av ministern. fanns det 110 distributionsföretag i Det finns ett särskilt regelverk avseende förbindelserna till de danska öarna. Kablarna mellan och ägs av . Förbindelserna mellan de andra danska öarna och det danska fastlandet ägs och drivs av det regionala transmissions- eller distributionsföretaget. ska de regionala transmissions- verksamheterna tas över av Energinet.dk. 1 Report from the Commission to the Council and Parliament - Progress in creating the internal gas and electricity market /COM/2008/0192 final/. Reglering i andra länder I samarbete med de regionala transmissionsförtagen tar Energinet.dk fram årliga systemplaner. Planerna visar företagens utbyggnadsplaner samt större upprustnings- arbeten. Genom systemplanerna säkras samarbetet i systemet på ett sätt som sträcker sig över olika koncessionsområden. Om en produktionsanläggning har en kapacitet som överstiger 25 MW krävs det enligt den danska regleringen tillstånd för el- produktion. 2.3.4Krav för att få nätkoncession För att få nätkoncession ska transmissions- och distributionsföretag ha nödvändig finansiell kapacitet. Där ställs bl.a. krav på en tillräcklig ekonomisk soliditet. Det ställs även krav på teknisk kapacitet. Som utgångspunkt anses alla företag ha den nödvändiga tekniska kapaciteten eftersom det generellt sett rör sig om företag som har verkat i branschen i . Om företagen har den beslutande funktionen utanför företaget kan det hända att det ställs krav på att en företagsledning ska tillsättas. Ett tillståndspliktigt företag måste ha egen teknisk och finansiell beslutskompetens. De danska bestämmelserna ställer även krav på förbrukar- inflytande. I vart fall två av styrelsemedlemmarna i ett nätföretag skall antingen direkt eller via representanter väljas av förbrukarna i nätföretagets verksamhetsområde. De danska bestämmelser gör inte någon skillnad mellan att ansöka om ny nätkoncession jämfört med att ansöka om förnyelse av en befintlig nätkoncession, men i praktiken är processen enklare vid en ansökan om förnyelse. Vid en förnyelse behöver det berörda företaget enbart bekräfta att det inte skett några ändringar i de geografiska områdena. Det anses dessutom styrkt att företaget har den nödvändiga tekniska kapaciteten eftersom det drivit verksam- heten under den tidigare koncessionsperioden. Den nödvändiga finansiella kapaciteten kan styrkas med aktuell redovisning. Reglering i andra länder I kan nätkoncession för elnät ges för en period av . I praktiken ges nätkoncessionerna för en period . Om ett företag väljer att inte att ansöka om fortsatt nätkonces- sion för ett område, så offentliggörs detta för att intresserade par- ter ska kunna ansöka om att få nätkoncession för det aktuella området. Nätkoncessionen ges till den sökande som anses kunna bedriva den aktuella verksamheten på det ekonomiskt sett mest effektiva sättet. kan ministern/Energistyrelsen med varsel fastställa nya villkor för nätkoncessionen. En nätkoncession att bedriva transmissions- och distributions- verksamhet är även förenat med vissa skyldigheter vad gäller anslutning av anläggningar och överföring av el. I ska nätkoncessionshavaren säkra en tillräcklig och effektiv transport av el med tillhörande tjänster. Detta ska bl.a. ske genom att underhåll, om- och utbyggnad av nätet sker i nödvändig utsträckning i det aktuella området. Nätkoncessionshavaren ska även ansluta elleverantörer och köpare av el till elnätet, ställa till- räcklig transportkapacitet till förfogande och ge tillgång till trans- port av el i nätet samt att mäta levererad och uttagen el i nätet. De nätföretag som driver distribution är ålagda att uppfylla vissa uppgifter tillsammans med Energinet.dk. Till dessa uppgifter hör att upprätthålla den tekniska kvaliteten i nätet och mäta den el som transporteras genom det aktuella nätet. Nätföretagen har även vissa åligganden vad gäller betalning av offentliga avgifter samt åtgärder rörande miljövänlig elproduktion. Det ingår även vissa informations- åtaganden. Ett nätföretag ska kartlägga den totala elförbrukningen i sitt område samt publicera data från kartläggningen eller på begäran ställa sådan data till förfogande. Nätföretaget ska även säkerställa att dokumenterbara energibesparingar realiseras samt, i samband med att utbyggnad av nätet planläggs, även överväga om behovet att ökad kapacitet kan ersättas med energieffektiviseringar, efter- frågeförändringar eller decentraliserad produktion. Reglering i andra länder Energistyrelsens beslut om nätkoncession kan överklagas till nämnden som hanterar klagomål för energifrågor. Nämndens beslut kan över- klagas till en domstol. Enligt danska bestämmelser hanterar nämnden överklagande av beslut fattade av ministern (delegerade till Energis- tyrelsen) eller beslut fattade av tillsynsmyndigheten. Dessa beslut kan inte överklagas hos någon annan administrativ instans än nämnden. Det finska högspänningsnätet sköts av Fingrid Oyj som även är systemansvarig för det finska elnätet. Fingrid äger det finska stam- nätet och alla mer betydelsefulla förbindelser mellan och andra länder. Det finns ca 90 distributionsnätsföretag och 13 regionala nätföretag. Flertalet av de lokala distributionsnäten ägs av kommuner eller kommunala företag, som typiskt sett utgör små självständiga företag. De minsta företagen driver enbart verksamhet i en kommun och har endast några tusen kunder. Elnäten på region- och stamnätsnivå har en spänningsnivå på 110–. Stamnätet består av ledningar med en spänningsnivå på 110, 220 och samt de finska gränsförbindelserna med , och . De ledningar på nivån som inte ingår i stamnätet utgör regionala nät eller är förbundna med distributionsnät. Generellt sett har distributionsnäten en spännings- nivå under . 2.4.2Myndigheter som beslutar om nätkoncessioner , som är en expertmyndighet under Arbets- och näringsministeriet, meddelar bl.a. koncessioner för elnät. huvuduppgift rörande el- och naturgas- marknaderna är att övervaka prissättningen för transmissions- och distributionstjänster och för andra nättjänster. Energimarknads- verket övervakar att prissättningen av nättjänster som produceras av lokala och regionala nätföretag samt i det nationella nätet är skäliga och icke-diskriminerande. Övervakningen sker från fall till Reglering i andra länder fall och i efterhand. Ärenden tas upp antingen genom klagomål eller på eget initiativ. meddelar nätkoncession till organisa- tioner och allmännyttiga företag som driver elnätverksamhet, samt nätkoncession att bygga kraftledningar för en spänning på eller högre. För att bygga en gränsöverskridande ledning med en nominell spänningsnivå på eller högre, krävs att en nät- koncession meddelas av Arbets- och näringsministeriet. ska också främja konkurrensen på el- marknaden och i handeln med naturgas genom att ingripa när priser och villkor för nättjänsterna anses begränsa konkurrensen. Energi- marknadsverket tar fram och publicerar realtidsbaserad information om prissättning av el och distributionstjänsterna. För att driva ett elnät krävs en nätkoncession från Energi- marknadsverket. En nätkoncessionshavare är skyldig att underhålla och utveckla nätet, att ansluta både produktionsanläggningar och konsumtionsanläggningar till nätet samt att transportera el. Nät- koncessionshavaren är ansvarig för nätets skick samt för kvaliteten på den el som levereras till kunderna. Därutöver har det företag som driver transmissionsnätet, Fingrid, ytterligare ansvarsområden. Fingrid ansvarar för systemets service, dvs. den tekniska funktionen hos de finska elnäten och för att elen är av tillräckligt god kvalitet samt ansvarar för balans- tjänsten. Därutöver äger och driver Fingrid de nordiska gräns- överskridande förbindelserna samt erbjuder transmissionstjänster på ledningarna till . I ett distributionsnät får inte priset på nättjänster, nättariffen, vara beroende av var i det aktuella nätet en kund befinner sig geo- grafiskt. Nättariffen får inte heller vara beroende av vilket el- handelsföretag som en kund köper sin el från. De faktorer som främst påverkar nättariffen är mängden el levererad till kunden samt på vilken spänningsnivå kunden är kopplad till nätet. I avser en nätkoncession för distributionsnät ett bestämt geografiskt område. Därmed ansvarar nätkoncessionshavaren för nätet inom det aktuella geografiska området och har en exklusiv rätt att bygga distributionsnät samt att tillhandhålla nättjänster inom detta område. Reglering i andra länder Nätkoncessionshavaren kan på frivillig basis komma överens med annan nätkoncessionshavare om att göra förändringar i det geografiska ansvarsområdet. Både Energimarknadsverket och de berörda kunderna måste meddelas om förändringen. Om det finns väsentliga skäl kan även göra förändringar av det geografiska ansvarsområdet. I de regionala näten och det nationella stamnätet ges nätkonces- sion för närmare angivna ledningar. Det finns 13 regionala nät- företag verksamma i . Dessa företag driver transmissionsnät på spänningsnivån . Därutöver äger också flera distributionsnäts- företag nät på denna spänningsnivå. Dessa ledningar omfattas av de geografiskt angivna nätkoncessionerna. Nätkoncession för linje på eller över spänningsnivån ges för en linje som ska byggas mellan specificerade punkter, dvs. en startpunkt och en slutpunkt. Själva sträckningen anges inte. Om start- och slutpunkt skulle behöva förändras efter att ett företag fått nätkoncession, ska en ny nätkoncession meddelas baserat på den nya start- eller slutpunkten. I byggnadstillståndet för att bygga en viss linje måste dock sträckningen anges, vilket torde innebära att sträckningen inte kan förändras utan tillstånd från den myndig- het som hanterar denna typ av frågor. Den finska lagstiftningen varken förhindrar eller uppmuntrar områdesöverskridande nätplanering. De lagstadgade kraven måste oberoende av varandra uppfyllas av var och en av nätkoncessions- havarna. Detta kan innebära vissa hinder för ett ökat samarbete, om samarbetet påverkar de operationella lösningarna, eftersom varje nätkoncessionshavare måste uppfylla villkoret att på egen hand kunna driva det aktuella nätet. Detta förhindrar dock inte att en nätkoncessionshavare kan lägga ut verksamheten, t.ex. underhåll och konstruktion, på andra aktörer. Tvärtom har outsourcing blivit allt vanligare i . Därutöver måste nätkoncessionshavare all- tid uppfylla kraven på objektivitet, icke-diskriminering och konfi- dentialitet. 2.4.4Krav för att få nätkoncession Vissa kriterier är uppställda för att ett företag ska få nätkoncession i . Kraven rör företagets tekniska, ekonomiska och organi- satoriska förmåga att driva ett elnät. Reglering i andra länder För att få nätkoncession måste följande förutsättningar vara uppfyllda. Det sökande företagets organisation måste motsvara omfattningen och beskaffenheten för dess nätverksamhet. Sökan- den ska ha tillräcklig personal till sitt förfogande samt ha en drifts- chef/vd anställd. Om sökanden även utför elarbeten ska en person finnas som ansvarar för dessa, och som uppfyller de behörighets- krav som är uppställda. Sökanden måste även ha de ekonomiska förutsättningarna för att kunna driva ett vinstgivande elnät, inklu- sive underhåll och utbyggnad av nätet. Därutöver måste ett nät- företag, som ska få nätansvaret ha delegerat funktionerna som rör det nationella balansansvaret till en separat driftsenhet eller till ett helägt dotterbolag. Nätkoncessionen kan omfatta villkor som är nödvändiga för att säkerställa att ovanstående krav uppfylls. Nätkoncessionen kan ändras med eller utan nätkoncessionshavarens medgivande, om ändringen är nödvändig med utgångspunkt från förändringar i driftsförhållanden. Nätkoncessionen får inte överlåtas till någon annan organisation eller företag. En nätkoncession för både område och linje gäller tills den åter- kallas. I särskilda fall kan en nätkoncession ges för en bestämd tidsperiod. I samband med en koncessionsprövning genomförs en hearingprocess där intilliggande nätkoncessionshavare kan kom- mentera ansvarsområdet. Ett giltig nätkoncession kan bara upp- hävas genom ett beslut av . Motsvarande hearingprocess används när en ledning ska byggas med en spänning på minst . Verket kan återkalla en nätkoncession om nätkoncessions- havaren avslutar sin nätverksamhet, samt om nätkoncessions- havaren inte längre uppfyller de krav som krävs för att få en nät- koncession eller om nätkoncessionshavaren upprepade gånger på ett väsentligt sätt brutit mot den finska regleringen. Reglering i andra länder Nätföretag har även vissa skyldigheter rörande anslutning av an- läggning och överföring av el. De finska nätföretagen har bl.a. följande skyldigheter. Skyldighet att utveckla elnätet. Nätföretagen måste underhålla, driva och utveckla sitt elnät och dess kopplingar till andra nät för att tillgodose sina kunders skäliga behov och för att säkerställa en tillräckligt hög leveranskvalitet till sina kunder. Skyldighet att ansluta. Nätföretaget måste på begäran och till en skälig ersättning ansluta elförbrukande anläggningar och elprodu- cerande anläggningar, som uppfyller de tekniska kraven, inom sitt verksamhetsområde. Anslutningskostnaden måste vara skälig. Skäligheten prövas av . Skyldighet att överföra. Nätföretaget måste erbjuda elöverförings- tjänster till en skälig kostnad inom ramen för sitt näts överförings- kapacitet. Skäligheten prövas av . beslut i ärenden rörande nätkoncession för område eller linje kan överklagas till en regional förvaltnings- domstol. De regionala förvaltningsdomstolarnas beslut överklagas till högsta förvaltningsdomstolen, som är den högsta instansen som kan hantera överklaganden. beslut rörande nätkoncession har endast överklagats i ett fåtal fall. Frågor om villkor för tjänsterna eller metoder för prissättning överklagas till och beslut överklagas till högsta förvaltningsdomstolen. skiljer sig från de nordiska länderna genom att det finns fyra företag som agerar som transmissionssystemsansvariga (system- ansvariga företag). Högspänningsnätet hanteras av systemansvariga, medan linjerna på mellan- och lågspänningsnivåerna drivs av Reglering i andra länder distributionsnätsansvariga (nätkoncessionshavare). fanns det 876 distributionsföretag i 2.5.2Myndigheter som beslutar om nätkoncessioner I beslutar inte myndigheterna om koncessioner på samma sätt som i , utan förhållandena regleras genom koncessions- avtal. Det finns avtalsmallar som kan användas som förlaga på hur de slutliga individuella koncessionsavtalen kan se ut. Avtalsmallarna är dock inte bindande utan de faktiska avtalen kan utformas indivi- duellt. Avtalen om nätkoncessioner kan slutas på olika nivåer. Man gör vanligen en distinktion mellan tre olika nivåer och koncessions- rättigheter utfärdas av den behöriga offentliga aktören på respek- tive nivå. Avtalen sluts alltid mellan de berörda parterna på den aktuella nivån. Högsta nivån På denna nivå sluts avtalen mellan en förbundsstat, t.ex. , och branschsammanslutningen för elföretag i samma förbundsstat, t.ex. en förening för nätföretag i . Mellannivån På denna nivå sluts avtalen mellan en administrativ region inom en förbundsstat och en mindre sammanslutning av nätoperatörer eller ett större nätföretag, som t.ex. E.ON. Lägsta nivån På denna nivå sluts avtalen mellan enskilda städer och ett nätföretag. För att skapa ett gemensamt ramverk är avtalsmallarna vanligen framtagna i samarbete mellan olika institutioner på elområdet och det offentliga. När det gäller en ansökan om ett specifikt avtal är det vanligen nätföretagen som fyller i avtalsmallen samt lägger till ytterligare bestämmelser i enlighet med deras anbud. 2 Report from the Commission to the Council and Parliament - Progress in creating the internal gas and electricity market /COM/2008/0192 final/. Reglering i andra länder I det tyska elsystemet används ledningar på spänningsnivåerna 220– i princip endast för transmission och ledningar på nivåerna 60–i huvudsak för transmission.3 Ledningar med spännings- nivån 1–används i huvudsak för distribution, medan spännings- nivåer under enbart gäller distribution. Regelverket för konces- sionsavgifter anger att dessa avgifter endast ska betalas om det gäller direkt leverans till slutkunder. Följaktligen är varken konces- sionsavgifter eller koncessionsavtal relevanta för transmissions- ledningar med en högre spänningsnivå. Det regelverk som rör koncessionsavtal och koncessionsavgift (se nedan) berör därmed bara de två lägre spänningsnivåerna som används för leveranser till slutkund. Eftersom de två högsta spänningsnivåerna främst används för transmission är inte koncessionsreglerna tillämpliga på dessa. På spänningsnivån för transmission (och ) finns det alltså inga koncessioner. Enligt tyska bestämmelser är dock nät- företag som driver transmissionsledningarna ålagda att tillhanda- hålla ett elnät som är säkert, tillförlitligt, effektivt och kraftfullt. Den tyska tillsynsmyndigheten för el, gas, telekommunikation och järnväg övervakar att dessa åligganden är uppfyllda. måste de fyra systemansvariga företagen ta fram en rapport som beskriver hur tillförlitligt deras nät är samt ange vilka planerade utbyggnader och uppgraderingar företaget ser framför sig. Under granskningsprocessen planeras nya investeringar i nätet tillsam- mans med tillsynsmyndigheten. De systemansvariga företagen ska även utveckla högspännings- nätet. Den tyska regleringen om förnybar energi anger att de systemansvariga företagen måste ansluta all förnybar energi- produktion samt bära anslutningskostnaderna. I praktiken innebär detta att de systemansvariga företagen är befriade från koncessions- avgifter, men måste stå för kostnaderna för ansluta det ökande antalet producenter av förnybar el. De systemansvariga företagen kan genom sina transmissionstariffer ta ut dessa kostnader. Transmissionsnätet byggs således ut av de systemansvariga företagen. Administrativa regioner och städer får dock ingen direkt nytta av att transmissionsledningarna dras genom deras områden eftersom sådana ledningsdragningar inte medför några koncessions- 3 I ska det enligt uppgift inte finnas ledningar på spänningsnivåer mellan och . Reglering i andra länder Detta kan leda till motsättningar rörande denna typ av projekt. De tyska nätkoncessionerna gäller bara för ett bestämt geo- grafiskt område. överlåter dock städerna en del av sina nät- koncessionsrättigheter, dvs. för en del av sitt nätområde, till det lokala elföretaget och försöker hitta ett annat nätföretag till den övriga delen. I sådana fall överlåts oftast de mer lönsamma tät- befolkade områdena till det lokala elföretaget. Ett koncessionsavtal är ett civilrättsligt avtal mellan en offentlig aktör och ett elnätsföretag. Koncessionsavtal sluts i samband med utnyttjandet av allmänna områden i syfte att leverera energi. Avtalen används för el, vatten och gas. Ett koncessionsavtal ger nätkoncessionshavaren rätt att bygga och driva elnät som inte står på nätkoncessionshavarens egen mark. I gengäld får staden en koncessionsavgift. Enskilda städer kan överlåta sin beslutanderätt vad gäller nätkoncessioner till en sammanslutning av kommuner. Detta kan dock bara göras när koncessionsavtalen avslutas sam- . Även dessa sammanslutningar kan utgöra en enhet som kan sluta ett koncessionsavtal för hela deras geografiska område. Genom att de enskilda städerna kan överlåta sina koncessions- rättigheter till en överliggande nivå är det möjligt att bygga upp ett regionalt nätkoncessionsområde och därmed uppnå en samplanering av denna region. Koncessionsavtal omfattar vanligen villkor som anger rätten till annans mark, exklusivitet, leveransplikt, samt hur mätresultat ska redovisas. kan man fortfarande se de geografiska effekterna av de koncessionsavtal som slöts innan elmarknaden omreglerades och som är giltiga. Ett exempel är de större samman- hållna områdena som förväntas att till en del förändras genom att vissa områden tas över av andra aktörer. Reglering i andra länder Nätkoncessionsavgifter kan ses som en hyra som ett nätföretag måste betala för att få rätten att transportera el till konsumenter inom ett visst område. Här hänför sig inte begreppet nätkoncession till det offentligrättsliga begreppet utan snarare till ett avtalsbaserat civilrättsligt förhållande mellan två jämbördiga parter.