sou · GXB32 · 2009-01-15 00:00:00 — Vi anser därför att Arise förslag är mindre väl motiverat vad gäller den del av förslaget som avser avsteg från anslutningsskyldigheten för anslutningsledningar som ingår i en nätkoncession för produktionsnät. har förslagit att en nätkoncessionshavare, som innehar nätkoncession för linje för ledningar som matar in el från förnybar elproduktion, ska kunna ansöka om undantag från att lämna vissa uppgifter enligt ellagen. förslag innebär att nätmyndigheten i varje enskilt fall ska pröva vilken eller vilka regler som nätkoncessionshavaren kan beviljas undantag från av uppräknade paragrafer i ellagen. Det är således ett krav att nätkoncessionshavaren måste ansöka om undantag och att nätmyndigheten i varje enskilt fall ska pröva om undantag kan medges. Arise föreslår i stället att de av föreslagna undantagen ska tillämpas generellt för en nätkoncession för produktionsnät. har inga principiella invändningar mot förslaget från Arise i denna del, förutom att ett generellt undantag från funktionskravet i 3 kap. 9 a § ellagen inte bör införas. I sammanfattning är utredningens uppfattning, som framgår av redovisningen ovan, att det finns skäl att vidare utreda möjligheterna att införa en ny typ av nätkoncession för ett begränsat, avskilt område med elproduktionsanläggningar. Det finns goda skäl att införa särskilda bestämmelser för en samling av elproduktionsanläggningar, och en enhetlig reglering inom ett väl avgränsat område är då den bästa utgångspunkten. Förslaget från Arise om nätkoncession för produktionsnät kan vara exempel på hur ett sådant förslag kan utföras. Som redovisats anser vi dock att förslaget i vissa avseende bör ändras och genomarbetas. Utredningen anser således att reglerna för en ny nätkoncession, som införs för att underlätta etablering av förnybar elproduktion, så långt det är möjligt bör följa tillämpade regler för någon av de existerande nätkoncessionerna. Den enhetlighet beträffande regleringen inom ett område som omfattas av nätkoncessionen bör också gälla skyldigheten att ansluta kunder. Som redovisats ovan är utredningens slutsats att det saknas bärande motiv för de av Arise föreslagna avstegen från anslutningsskyldighet. Det finns dock enligt utredningens bedömning en möjlighet att i praktiken avgränsa elnätet inom ett mindre, väl avgränsat produk- tionsområde från vissa anslutningskrav. Denna möjlighet utvecklas vidare i kapitel 4 nedan. I IKN-förordningen finns som redan berörts ovan ett antal undantag från koncessionsplikten fastställda. Regeringen har fattat beslut om ett nytt undantag från koncessionsplikten genom att 22 a och 30 §§ tillkommit i IKN-förordningen.TPF2FPT Enligt 22 a § IKN- förordningen får ett internt nät som förbinder två eller flera elektriska anläggningar för produktion, vilka utgör en funktionell enhet, byggas och användas utan nätkoncession. Enligt 30 § IKN-förordningen får på ett sådant internt nät överföring av el mellan anläggningarna äga rum även om de anläggningar som ingår i den funktionella enheten har olika innehavare. Detta gäller även om nätet i sin helhet ursprungligen inte har använts för överföring av el uteslutande för egen räkning. Ändringen trädde i kraft . Bakgrunden till detta beslut är, liksom ovan beskrivits med anledning av förslaget från Arise, att det interna nät som dras mellan enskilda anläggningar i t.ex. en vindkraftspark tidigare utgjorts av en uppsättning koncessionspliktiga ledningar. Medan förslaget från Arise innebär att en enda nätkoncession ska beviljas för hela produktionsområdet innebär den nya bestämmelsen den rakt motsatta lösningen, nämligen att koncessionskravet helt tas bort. Beslutet om undantag från kravet på nätkoncession för interna nät mellan olika delar av en anläggning för elproduktion är grundat på ett förslag från . Utredningen konstaterade att IKN-förordningen uteslutande avsåg interna elnät som normalt sett används för förbrukning av el. Utredningen ansåg dock att det finns interna nät som normalt sett används vid produktionsanläggningar av el och som uppfyller förordningens tre kriterier om överföring av el för egen räkning, begränsad utbredning samt att områdets belägenhet och utbredning lätt kan fastställas. Med den generella målsättningen att åstadkomma en förenklad administration för de koncessionshavare, vars nät enbart är till för överföring av el från en särskild produktionsanläggning, föreslog en komplettering av IKN-förordningen 2TP PT Förordning (2008:897) om ändring i förordningen (2007:215) om undantag från kravet på nätkoncession enligt ellagen. med ett undantag från koncessionsplikt för interna nät mellan olika delar av en anläggning för elproduktion. Enligt nuvarande lagstiftning avseende undantag från koncessionsplikten är det enligt huvudregeln ett klart avgränsat område som kan undantas från koncessionsplikten. Det finns dock vissa avsteg från kravet på ett klart avgränsat område. Det gäller elnät som krävs för att driva tågtrafik eller andra allmännyttiga ledningar som t.ex. telekommunikations- och belysningsanläggningar, där det i princip är praktiskt omöjligt att avgränsa området. förslag, och därmed den nya förordningsbestämmelsen, innebär att det interna ledningsnätet – inte området – ska vara undantaget från koncessionsplikten. Det finns därför en risk att undantaget från koncession kan komma att beröra ett område som har en mindre, väl avgränsad geografisk utbredning. Det ska vidare framhållas att undantaget från koncessionskrav med automatik också medför befrielse från flera andra krav som enligt gällande regelverk ställs på en koncessionshavare. Exempelvis finns därför inte någon anslutnings- eller överföringsskyldighet för en innehavare av en ledning i ett icke-koncessionspliktigt nät. Det gäller även ellagens krav avseende mätning och redovisning som också är riktade mot en koncessionshavare. I sammanfattning är det utredningens uppfattning att förslag, och därmed det nu beslutade undantaget från koncessionskrav, kan leda till onödiga och komplicerade avgränsningsproblem mellan områdeskoncessionshavaren och innehavaren av de icke-koncessionspliktiga ledningarna. En anledning är att undantagsbestämmelsen avser ett elnät, inte ett avgränsat område. Oklarheter över t.ex. vilka ledningar som är koncessionspliktiga eller inte kan uppstå och kräva tidsödande prövningar. Utredningen vill vidare åter framhålla anslutningsskyldighetens betydelse för en väl fungerande elmarknad. Avsteg från denna skyldighet bör begränsas till nät som är väl avgränsade och inte har en alltför stor utbredning. Vi vill peka på risken för en suboptimering av nätutbyggnaden, med ett onödigt omfattande intrång i markanvändningen. Vi har också tidigare redovisat bedömningen att en befrielse från anslutningsskyldigheten inte skulle vara av någon större ekonomisk betydelse för elproducenterna. Utredningen anser således sammanfattningsvis att det saknas motiv för det föreslagna, och beslutade, undantaget från koncessionskrav och avsteg från anslutningsskyldighet. Slutligen är det, som tidigare berörts ovan i avsnitt 2.2, tveksamt att med beaktande av de två aktuella EG-domarna genomföra ytterligare undantag från anslutningsskyldigheten för vissa ledningar. Som vi har påpekat anger elmarknadsdirektivet ett antal undantag från rätten till tredjepartstillträde till överförings- och distributionsnät. Däribland återfinns dock inte ett undantag för inmatning från en elproduktionsanläggning. 4Nätkoncession för produktionsområde och särskilda krav vid inmatning av förnybar el Enligt bestämmelserna i 2 kap. ellagen krävs tillstånd (koncession) för att bygga och använda elektriska starkströmsledningar. Det finns två typer av koncessioner, nätkoncession för linje (linjekoncession) som avser en ledning med i huvudsak bestämd sträckning respektive nätkoncession för område (områdeskoncession). Linjekoncessionen är avsedd för de högre spänningsnivåerna på stamnätet och regionnätet. Av historiska skäl förekommer det även linjekoncessioner på lägre spänningsnivåer som 20, 10 och i vissa fall ned till . För att de skilda nätkoncessionerna inte ska inkräkta på varandra krävs dock särskilda skäl för att bevilja en linjekoncession avsedd för en spänning som inte överstiger den högsta tillåtna spänningen i området. Områdeskoncessionen meddelas för lokalnät och innebär en rätt för innehavaren att bygga och använda ett ledningsnät upp till en viss spänningsnivå inom ett geografiskt avgränsat område. I ett beslut om områdeskoncession ska en högsta tillåtna spänning för ledningsnätet anges. Enligt förarbetena till ellagen bör utgångspunkten vara den spänning som kan förutses behövas . Nätkoncession får meddelas endast om anläggningen är lämplig från allmän synpunkt. En nätkoncession för linje får inte strida mot en detaljplan eller områdesbestämmelser. Vid prövning av frågor om meddelande av nätkoncession för linje ska bestämmelserna om allmänna hänsynsregler, bestämmelser för hushållning med mark- och vattenområden samt miljökvalitetsnormer i tillämpas. En miljökonsekvensbeskrivning ska ingå i en ansökan om nätkoncession för linje. När det gäller förfarandet enligt , kraven på miljökonsekvensbeskrivningen samt planer och planeringsunderlag gäller 6 kap. . Nätkoncession får beviljas endast den som från allmän synpunkt är lämplig att utöva nätverksamhet. Nätkoncession för område får beviljas endast den som dessutom är lämplig att bedriva nätverksamhet inom det begärda området. Utredningen har i uppdrag att lämna förslag till den närmare utformningen av ett tillstånd enligt ellagen avseende nätkoncession för enskild linje. Som redovisats i avsnitt 2.3 anser utredningen att det inte finns anledning att införa den befrielse från anslutningsskyldighet, som ingår i förslag. Därmed faller också den möjlighet att meddela koncession för en anslutningsledning till ett elproduktionsföretag som ligger i förslaget. Som klargjorts i kapitel 3, ställer vi oss också till vissa delar tveksamma till förslaget om nätkoncession för produktionsnät, liksom till det i förordning genomförda förslaget om undantag från koncessionsplikt för interna nät inom anläggningar för elproduktion. Det finns dock enligt utredningens mening flera möjligheter att införa förändringar i ellagen som medför förenklingar och sänkta kostnader för producenter av förnybar el och för glesbygdskunder, utan att alltför stora förändringar därmed genomförs av reglerna för nätkoncession. I det följande lämnar utredningen ett förslag till ändrade koncessionsregler för ledningar som är avsedda för inmatning från anläggningar för förnybar elproduktion. Detta sker huvudsakligen genom att vi föreslår att nätkoncession ska kunna meddelas för ledningsnätet inom ett produktionsområde med flera anläggningar, t.ex. en vindkraftspark. I nätkoncessionen ska dessutom kunna ingå en kortare anslutning till överliggande nät. Däremot omfattas inte ledningar mellan produktionsområden. I anslutning till koncessionsförslaget behandlar vi dessutom ett antal förslag om kravlättnader och sänkta krav i övrigt att gälla vid inmatning av el från förnybar elproduktion. Sammantagna innebär dessa förslag enligt utredningens mening ett både tydligare och mindre kostnadskrävande regelverk än de övriga förslag med samma syfte som redovisats i föregående kapitel. Förslag: En ny typ av nätkoncession, nätkoncession för produktionsområde, införs att gälla ledningar inom ett produktionsområde med anläggningar för produktion av förnybar el. En sådan koncession ska avse ett begränsat område där nätet förbinder två eller flera elektriska anläggningar för elproduktion, vilka utgör en funktionell enhet. Området kan även avse en kort anslutning, på samma spänningsnivå, till överliggande nät. Ansökan om nätkoncession för produktionsområde ska ges in till nätmyndigheten. Produktionsområdet ska ha en väl avgränsad utbredning, som bestäms av nätmyndigheten i koncessionsbeslutet. Näten inom produktionsområdet ska vara öppna för de producenter som önskar ansluta sig inom området. Det ska även finnas en möjlighet, om särskilda skäl föreligger, att undantagsvis ansluta en uttagspunkt. Ledningsnätet inom produktionsområdet ska ha färdigställts inom av efter att koncessionsbeslutet har vunnit laga kraft. Färdigställandetiden ska kunna förlängas om särskilda skäl finns. Vid bedömningen av om nätkoncessionshavaren har färdigställt ledningsnätet inom angiven tid ska nätmyndigheten beakta den plan som bifogades ansökan om nätkoncession för produktionsområde. Innehavaren av nätkoncession för produktionsområde ska senast tiden för färdigställande löper ut redovisa ledningsnätets färdigställande till nätmyndigheten. En elproduktionsanläggning för förnybar elproduktion består vanligtvis av ett antal anläggningar för elproduktion som är belägna i närheten av varandra, t.ex. i en vindkraftspark. Med utvecklingen inom våg- och solkraftsteknik är det sannolikt att även sådana anläggningar upprättas i större samlingar. Med förnybar el avses i denna utredning detsamma som i lagen (2003:113) om elcertifikat. Inom en elproduktionsanläggning samlas som regel de olika anläggningarnas produktion i en enda inmatningspunkt för inmatning till elnätet, antingen direkt eller via en inmatningsledning som omfattas av nätkoncession för linje. Även de ledningar som överför elen från de enskilda anläggningarna till inmatningspunkten ska enligt gällande regler omfattas av nätkoncession för linje. anser att ledningarna inom en elproduktionsanläggning för förnybar el ska kunna omfattas av en ny typ av nätkoncession, nätkoncession för produktionsområde. En sådan koncession avser ett område med ett nät som förbinder två eller flera elektriska anläggningar för produktion, vilka tillsammans utgör en funktionell enhet. Området kan även innefatta en kort anslutning, på samma spänningsnivå, till överliggande nät. Vid bedömningen av vad som ska anses vara en kort anslutning bör nätmyndigheten ha som riktmärke avståndet mellan elproduktionsanläggningarna inom produktionsområdet. En anslutningsledning bör inte vara nämnvärt längre än dessa avstånd. ska dessutom kunna konstatera att den ifrågavarande anslutningen är lämplig från allmän synpunkt utan att miljökonsekvensbeskrivning eller utredning enligt behöver företes i ärendet. Däremot får området inte bestå av förbindelser mellan produktionsområden. Eftersom nätkoncession för område eller produktionsområde inte får meddelas för ett område som helt eller delvis sammanfaller med ett annat koncessionsområde av samma slag finns, enligt utredningens bedömning, risk att ett sådant förslag med ledningar mellan produktionsområden skulle kunna leda till att olika fristående produktionsområden blockerar varandra. Det är därför rationellt att ledningar mellan produktionsområden uppförs med stöd av en nätkoncession för linje. Nätkoncession för produktionsområde får meddelas endast om nätanläggningen är lämplig från allmän synpunkt och om nätverksamheten i området är lämplig utifrån den samlade produktion som planeras för det avgränsade området. En principöverenskommelse mellan nätföretaget och berörda elproduktionsföretag bör normalt medfölja en ansökan om nätkoncession för produktionsområde, för att underlätta nätmyndighetens lämplighetsbedömning. Produktionsanläggningarna inom området behöver inte ha samma ägare. Produktionsområdet ska ha en väl avgränsad utbredning. Området bestäms av nätmyndigheten i koncessionsbeslutet. Vid beslutet ska myndigheten också beakta andra kända utbyggnadsplaner inom områden som gränsar till det aktuella produktionsområdet. Näten i en nätkoncession för produktionsområde ska vara öppna för de producenter som önskar ansluta sig inom området. Den som har nätkoncession för produktionsområde ska vara skyldig att på skäliga villkor ansluta elektriska anläggningar för elproduktion inom området. Koncessionshavaren för ett produktionsområde ska även vara skyldig att ansluta en produktionsanläggning som är belägen utanför området och som önskar anslutning via en ledning med nätkoncession för linje. Det föreligger dock ingen skyldighet för koncessionshavaren för produktionsområdet att vara nätkoncessionshavare för denna linje. Nätkoncessionen för linjen kan innehas av en annan nätkoncessionsinnehavare, t.ex. ett nätföretag som bildats av den som önskar ansluta sin anläggning. Det ska även finnas en möjlighet att undantagsvis ansluta en uttagspunkt när det är ändamålsenligt för alla parter att kunden ansluts till nätet inom produktionsområdet i stället för till nätet som innehas med stöd av nätkoncession för område. När ett produktionsområde ligger långt från andra elektriska ledningar kan sådana särskilda skäl föreligga. Detta föreslås att regleras så att en nätkoncessionshavare för produktionsområde får ansluta en uttagspunkt efter medgivande från områdeskoncessionshavaren. Om koncessionshavarna inte är överens ska frågan hänskjutas till nätmyndigheten. Det krävs då särskilda skäl för att nätmyndigheten ska kunna besluta att anslutningen ska ske till produktionsområdet. Även den som vill bli ansluten kan begära att frågan avgörs av nätmyndigheten. Enligt förslaget minskar områdeskoncessionshavarens anslutningsskyldighet genom att denna delas med innehavaren av nätkoncession för produktionsområde vad avser inmatning från produktionsområdet. Detta gäller även i mycket begränsad utsträckning vad avser uttagskund. Denna jämförelse förutsätter dock att den ändring som trätt i kraft om möjlighet till undantag från koncessionsplikt för ett internt nät som förbinder två eller flera elektriska anläggningar för produktion vilka utgör en funktionell enhet, upphör att gälla. För sådant internt nät föreligger inte sådana skyldigheter. En ansökan om nätkoncession för produktionsområde ska vara skriftlig och ges in till nätmyndigheten. Den ska bl.a. omfatta: 1.En plan över planerade produktionsanläggningar inom produktionsområdet, 2.en karta över produktionsområdet som anger planerade produktionsanläggningar och, i förekommande fall, anslutningsledning, 3.den högsta spänning för området som sökanden vill ha fastställd, och 4.om området även omfattar en kort anslutningsledning ska sträckningen för ledningen redovisas på en karta. Utredningen har i samband med behandlingen av de frågor som kommer att tas upp i utredningens slutbetänkande funnit en brist i ellagen bestående i att lagen saknar bestämmelse om färdigställandetid. Utredningen föreslår därför i detta betänkande en sådan bestämmelse för nätkoncession för produktionsområde i form av en bestämmelse om att ledningsnätet inom en nätkoncession för produktionsområde ska vara färdigställt inom en fastställd tid. Färdigställandetiden bör vara så utsträckt att det i de allra flesta fall inte ska vara några problem för koncessionshavaren att färdigställa näten. En avvägning får göras mellan koncessionshavarens intresse av att få nödvändig tid för att färdigställa sin anläggning och t.ex. fastighetsägarens intresse av att kunna nyttja marken till annat. För nätkoncession för produktionsområde föreslås att ledningsnätet i produktionsområdet ska vara färdigställt inom av efter det att koncessionsbeslutet vunnit laga kraft. Vid bedömningen av om nätkoncessionshavaren har färdigställt ledningsnätet inom angiven tid ska nätmyndigheten beakta den plan som bifogades ansökan om nätkoncession för produktionsområde. Ett ledningsnät ska anses färdigställt om det är utbyggt till de produktionsanläggningar som omfattas av i koncessionsansökan angiven plan. Nätkoncessionshavaren för produktionsområdet ska senast tiden för färdigställande löper ut redovisa ledningsnätets färdigställande till nätmyndigheten. Om ledningsnätet inte har färdigställts kan nätmyndigheten besluta att återkalla nätkoncessionen för produktionsområdet helt eller delvis. Med delvis avses att koncessionens geografiska utbredning reduceras. Det kan finnas skäl att medge förlängning av tidsperioden, t.ex. kan det vara fråga om att uppföra en omfattande och komplicerad anläggning. Vi föreslår därför att det även ska vara möjligt att efter ansökan från koncessionshavaren förlänga tiden för att färdigställa anläggningen. Förlängningen ska beslutas med och ansökan ska ske innan femårsperioden löpt ut. Koncessionshavaren ska kunna ansöka om förlängning av tiden redan vid ansökan om att bevilja nätkoncession. Förlängning bör medges om koncessionshavaren kan visa konkreta skäl för att en förlängning ska beviljas, t.ex. ett omfattande och komplicerat uppförande eller att annat tillstånd som krävs ännu inte har beviljats. Genom införande av här redovisade förslag skulle bättre förutsättningar skapas för en tydligare reglering av anslutningsskyldighet och åtskillnad mellan nät- och produktionsföretag än enligt den reglering av undantag från kravet på nätkoncession som infördes för ett internt nät som förbinder två eller flera elektriska anläggningar för produktion, vilka utgör en funktionell enhet. Utredningens förslag säkerställer även att en fristående nätoperatör tillhandahåller erforderliga produktionsnät. Den nämnda möjligheten till undantag från koncessionskrav kan däremot leda till att andra producenter inte släpps in på ett produktionsnät. Det är också utredningens uppfattning att den nu gällande regleringen kan komma att leda till onödiga och komplicerade avgränsningsproblem mellan områdeskoncessionshavaren och innehavaren av de icke-koncessionspliktiga anläggningarna. Sådana oklarheter kan t.ex. komma att gälla vilka ledningar som är koncessionspliktiga eller inte, och kräva tidsödande prövningar. Att elnätet inom ett produktionsområde ska vara koncessionspliktigt innebär att det blir en enhetlig reglering av området och att den grundläggande principen om anslutningsskyldighet gäller för området. 4.3Undantag från krav på nätföretagens rapportering Förslag: Regeringen, eller efter regeringens bemyndigande, nätmyndigheten får föreskriva undantag från de skyldigheter som en koncessionshavare har enligt 3 kap. 2, 9 c, 9 d, 9 e 3 och 17 §§. Undantag får föreskrivas för koncessionshavare för linje eller produktionsområde vars ledningar endast eller i huvudsak matar in el från anläggningar för produktion av förnybar el. En sådan föreskrift får dock inte avse utlandsförbindelser. får i det enskilda fallet meddela ett bindande förhandsbesked om en koncessionshavare i ett eller flera fall omfattas av föreskrifter om undantag från vissa skyldigheter enligt första stycket. Om det finns särskilda skäl får nätmyndigheten, efter ansökan av en koncessionshavare för linje eller produktionsområde vars ledningar i huvudsak matar in el från anläggningar för produktion av förnybar el, meddela undantag från skyldigheten i 3 kap. 9 a § ellagen att avhjälpa avbrott i elförsörjningen . Ellagen uppställer ett antal krav som en koncessionshavare med nätkoncession för linje eller område ska uppfylla. Oavsett om det gäller krav som ska tillämpas endast på nätkoncession för linje eller endast på nätkoncession för område, eller en generell reglering som ska tillämpas på båda nätkoncessionerna, finns det få möjligheter för en koncessionshavare att ansöka om undantag eller dispens från dessa krav i ellagen. De begränsade möjligheterna för koncessionshavare att få undantag från krav som de i ringa omfattning berörs av, främst avseende rapportering, anses av många elproducenter som onödigt begränsande. lade därför fram ett förslag om en möjlighet att ansöka om undantag från vissa särskilt utpekade regler i ellagen. förslag redovisas nedan. Därefter redovisar vi våra överväganden och förslag i frågan, vilka delvis skiljer sig från . föreslog i betänkandet Bättre kontakt via nätet (SOU 2008:13) bl.a. att en koncessionshavare med en nätkoncession för linje, vars ledningar är avsedda för inmatning av el från anläggningar för produktion av förnybar el, ska kunna ansöka om undantag från vissa krav, främst rapporteringsregler, i ellagen. I utredningens förslag till ny lagparagraf, 2 kap. 12 a § ellagen, angavs att det skulle vara möjligt att få befrielse från följande krav: