sou · GXB351 · 2009-06-09 00:00:00 — En genomsnittlig dag går av befolkningen på bio, går på bio och gör minst ett biobesök under en genomsnittlig månad. Barn och ungdomar, studerande och yngre vuxna utan barn går på bio oftare än andra. När det gäller tittande på långfilm i befolkningen en genomsnittlig dag har televisionen och video/dvd störst betydelse. En sammanläggning av allt tittande på långfilm visar att ungefär en fjärdedel av befolkningen ser långfilm en genomsnittlig dag 2008. Antalet biobesök per helår i uppgick till 40 miljoner. räknades till totalt 15 miljoner biobesök. Det är en betydande minskning. har antalet biobesök dock legat på en förhållandevis jämn nivå med undantag för en liten uppgång –2003 då antalet besök översteg 18 miljoner . till dem som besöker biografer minst har besöken minskat mest i åldersgruppen 15–(från år ) medan det är fler personer i åldersgrupperna 50–och 65–som går på bio minst nu jämfört med år 1988.4 4 Statistikuppgifterna i detta stycke är hämtade från nr 2008:14, SOM Svenska biovanor 1988-2007 av . Om medieutbud, medieanvändning och mediepåverkan SOU 2009:51 Om man ser till hur stor andel av befolkningen som ser film i olika visningsfönster svarar att de ofta, dvs. minst en gång , ser film i allmänna TV-kanaler. Film på filmkanaler i TV är det som ofta tittar på medan motsvarande siffra för film på dvd eller video är . När det gäller bio är det som går på bio minst en gång och ser hyrfilm via Internet. Om man i stället ser till hur stor andel som ser sporadiskt på film via olika medier är det som ser film sporadiskt i allmänna TV-kanaler, i filmkanaler i TV och som ser film på dvd/video. Det är som går på bio sporadiskt medan aldrig gör det.5 7.2.2Särskilt om medieanvändningen bland barn och unga genomför enkätundersökningar om barns och ungas medievardag. Studien består av en del där 2 000 barn och unga i åldern 9–får frågor om sin medievardag och sina erfarenheter av medier och en del där föräldrar med barn i samma åldersgrupp tillfrågas om sin uppfattning om sina barns medievanor. Resultaten har redovisats i rapporterna Ungar & Medier , 2006 och 2008. Uppgifterna i detta avsnitt är hämtade från Ungar & Medier 2008, om inte annat anges. Med barn menas i det följande personer och med ungdomar personer . De vanligaste fritidsaktiviteterna för barn och unga i åldern 9–är att träffa kamrater och att göra läxor och andra skolarbeten (vardera). av samtliga håller på med någon sport. Därefter i rangordningen hamnar att hålla på med Internet, surfa och chatta () följt av att titta på TV eller video/dvd (). Det är nästan dubbelt så många av ungdomarna som barnen som håller på med Internet (jämfört av barnen). För både barn och unga tillhör att spela datorspel liksom att spela TV-spel ett par av de fem vanligaste fritidsaktiviteterna (). Det finns signifikanta skillnader mellan barns respektive ungas användning av olika medieformer. Skillnaderna har dock minskat i de flesta avseenden . Det finns också skillnader mellan pojkars och flickors medieanvändning. Pojkar spelar mer datorspel 5 Se föregående not. Om medieutbud, medieanvändning och mediepåverkan och TV-spel än flickor. I den mån flickor spelar väljer de att spela andra typer av spel än vad pojkar gör. När det gäller högkonsumenter, varmed avses personer som ägnar per dag åt en medieform, finns den högsta andelen bland Internetanvändare, . Av dem som tittar på TV är högkonsumenter. Av dem som använder datorspel eller TV-spel är högkonsumenter. Här är det signifikanta skillnader mellan pojkar och flickor. Bland flickorna som spelar datorspel är högkonsumenter mot av pojkarna. När det gäller TV-spel är det av flickorna som är högkonsumenter jämfört av pojkarna. Internet är den medieform som barn och unga i störst utsträckning använder utan att andra är närvarande. Av de unga svarar att de oftast är själva när de använder Internet. Motsvarande siffra bland barn är . Här finns också en signifikant könsskillnad. Av flickorna svarar att de oftast är ensamma och att de oftast är tillsammans med kamrater eller syskon. Motsvarande värden bland pojkarna är . TV är det medium som barn och unga i störst utsträckning ägnar sig åt tillsammans med sina föräldrar. Det är av barnen och de unga i studien som har en egen mobiltelefon. Bland unga i åldern 12–är det som har det. Telefonerna används mest för att ringa och skicka sms. Unga har en mer avancerad användning än barn och flickor en mer avancerad användning än pojkar. Det är nämligen en större andel flickor än pojkar som sms:ar, tar och skickar bilder och laddar ned musik. När det gäller TV-tittande är det endast små skillnader mellan barn och unga respektive flickor och pojkar i fråga om nedlagd tid. Det är som tittar på TV , vilket gör TV till den vanligaste medieformen. Det finns skillnader mellan grupperna beträffande vad de tittar på. Unga och pojkar tittar mer på nyheter än vad barn och flickor gör. Valet av TV-serier och TV-program skiljer sig också åt. har av barn och unga en dator med Internetuppkoppling på sitt eget rum. Om man ser till enbart de unga är det som har det och bland barnen är det som har det. Det är som har egen TV på rummet (av barnen och av de unga). Det är av de unga Om medieutbud, medieanvändning och mediepåverkan och av barnen som varken har video/dvd-spelare, dator, TV eller TV-spel på det egna rummet. har konstaterat att det har skett en förändring jämfört med de undersökningar som genomfördes och 2006 i det att andelen med TV på sitt rum har minskat kraftigt som datorinnehavet har ökat och är den mediebärare som flest har på sitt rum. Användandet av Internet skiljer sig åt mellan olika åldrar, både när det gäller hur mycket tid man ägnar åt det och vad man gör. Unga ägnar mer tid än barn åt Internet (97 jämfört bland barnen). Internetanvändningen bland barn har dock ökat och färre barn svarar numera att de aldrig använder Internet. Den utveckling med ökad Internetanvändning som uppmättes har alltså fortsatt. Vad gör då barn och unga på Internet? När det gäller Internetanvändning är skillnaderna signifikanta både mellan åldersgrupperna och mellan könen. För fler unga än barn och fler flickor än pojkar är den vanligaste Internetaktiviteten att chatta. Unga och pojkar tittar i större utsträckning på klipp på t.ex. YouTube. Det är också betydligt fler unga än barn och pojkar än flickor som spelar spel. Däremot är flickor i större utsträckning än pojkar på sajter som t.ex. Lunarstorm. Flickor använder Internet mer än pojkar för att göra skolarbeten, mejla och i högre grad för att lägga ut egna texter och bilder. Barn och unga har vanligen regler för hur de får använda olika medieformer. Generellt svarar en större andel av barn än unga att de har regler. Ju mer man använder en medieform desto vanligare är det att det finns regler kring användandet. Till exempel är det mindre vanligt att flickor spelar datorspel och TV-spel och följaktligen är det en mindre andel av flickorna som svarar att de har regler kring spel. Generellt är det vanligare att pojkarna svarar att de har regler än att flickorna gör det. När det gäller användning av Internet uppger dock flickor i högre grad än pojkar att de har regler för användningen. Om medieutbud, medieanvändning och mediepåverkan 7.3Något om barns och ungas uppfattning om och kontakter med skadligt medieinnehåll m.m. Bland de 2 000 barn som har tillfrågats i studie Ungar och medier 2008 har av de unga (12–) och av barnen (9–) råkat ut för att någon varit elak, mobbat, hotat, lagt ut bilder på vederbörande som gjort honom eller henne ledsen eller utövat utpressning via Internet, sms, mms, e-post eller chatt. Det är vanligare att flickor har blivit mobbade () än pojkar (). Högkonsumenter av Internet förefaller vara mer utsatta än genomsnittet. På frågan om vilket innehåll man mår dåligt av har barn och unga i störst utsträckning uppgett att det är chockbilder på nätet – verkliga bilder eller filmer med döda, blodiga människor och djur som de mår dåligt av att se i media. Fiktiva skildringar av våld anges endast av en liten andel. Barn anger i lägre grad att de mår dåligt av att se fattiga människor men i högre grad än unga att de mår dåligt av spelat våld i filmer eller TV-serier. I övrigt är det stora likheter mellan de svar som lämnats av barn respektive unga. Flickor ligger signifikant högre än pojkar när det gäller vissa typer av innehåll, t.ex. verkligt våld i nyheter eller dokumentärer och när människor lider eller mår dåligt. är det en signifikant högre andel flickor än pojkar som angett att det inte finns något innehåll i media som de mår dåligt av att se. har tolkat det som att det möjligen beror på att flickor i större utsträckning än pojkar medvetet undviker sådant de vet att de mår dåligt av. Av dem som deltagit i undersökning har svarat att de aldrig har råkat ut för att någon talat om sex med dem utan att de själva velat det. Detta är en ökning i förhållande till (2006 var det jämfört ). Andelen som kommit i kontakt med sex- eller porrsajter har också minskat. svarade att de aldrig hade kommit i kontakt med sajter av det slaget jämfört . Inställningen till innehållet på sådana sajter tycks enligt ha blivit mer negativ. Fler verkar ha tagit illa vid sig och färre andel uppger sig ha gillat det eller inte brytt sig om det. Det är av barnen och ungdomarna i studien som har stämt träff med någon i verkligheten som de har lärt känna på Internet och det är en ökande andel av dessa som har gått själva till mötet. Ingen har uppgett att någon har försökt göra dem illa eller att den de har träffat har visat sig vara äldre än de hade trott. Om medieutbud, medieanvändning och mediepåverkan har i sin årsrapport (s. 92 ff.) redovisat resultaten av frågor som ställts till barnen och ungdomarna i de kontaktklasser som arbetar med. En tredjedel av dessa barn och unga tyckte inte att de hade upplevt något oönskat på TV, Internet eller i datorspel. Av den dryga tredjedel som svarade att det fanns något de hade önskat slippa uppleva i TV, på Internet eller i datorspel, svarade en knapp tredjedel att de ville slippa reklam. För en knapp tredjedel av samma grupp var det oönskade sexuellt relaterat och en knapp tredjedel ville slippa att se våld. Enligt föräldrastudie i Ungar och Medier 2008 bedömer föräldrarna generellt att deras barn inte har några större problem med varken sex- och porrsajter, personer som talar om sex, hot, oönskade bilder som sprids eller utpressning. Däremot tycks mobbning vara relativt vanligt förekommande enligt föräldrar till unga (12–) och flickor. av föräldrarna anger att deras barn har varit utsatt för mobbning eller att någon har varit elak mot barnet på Internet. Unga har haft kontakt med sex och porr i något högre utsträckning än vad föräldrarna tror. Föräldrarna underskattar också andelen som har råkat ut för att någon pratat om sex med dem mot deras vilja. Av undersökning framgår vidare att föräldrar i högre grad tror att barn och unga mår dåligt av att se sex och porr än vad barn och unga uppger att de gör. Sex och porr ligger relativt långt ner på barns och ungas lista över innehåll de mår dåligt av. När det gäller medietid uppger föräldrar i avsevärt högre grad att barn och unga spenderar för mycket tid på TV, Internet, datorspel och TV-spel än vad de unga själva anser. Det framträder enligt studie också vissa skillnader när det gäller användning av Internet. Framför allt barnen (9–) uppger både en högre frekvens och större omfattning än vad föräldrarna uppger eller tror. Men bilden av vad de gör på Internet, vilka kontakter de tar etc. är samstämmig mellan barn/unga och föräldrar. 7.4Kort om forskningen om mediepåverkan Oron över hur moderna massmedier påverkar barn och unga ökar i takt med teknologiutvecklingen på medieområdet. Det är framför allt våldsskildringar i medierna och pornografiska bilder och filmer Om medieutbud, medieanvändning och mediepåverkan som varit föremål för farhågor om negativ påverkan, särskilt på barn och unga. Det har genomförts ett stort antal studier om hur våldet i medierna påverkar såväl vuxna som barn och unga. Det är främst våldsskildringar i underhållning och fiktion som har studerats. har i rapporten och pornografi i medierna sammanfattat detta på följande sätt (s. 12 f.): Forskningen har i huvudsak uppmärksammat möjlig påverkan av det synliga och fysiska våldet i rörliga bilder, dvs. mord, skjutande, slagsmål, etc. Det är främst våldsskildringar i underhållning och fiktion som har intresserat forskningen. Följande kan utläsas från denna forskning: Våldsskildringar kan leda till imitation bland yngre barn, oftast är det dock fråga om kortsiktiga impulser. Lite äldre barn och unga kan få tips om hur våld kan utföras, tips som de kan använda om de i en krissituation upplever att de har behov av den kunskapen. Däremot har medierna inte orsakat krissituationen. Vi får intryck från medierna och dessa blandas med alla andra föreställningar, känslor, normer, värderingar och erfarenheter vi har. är dessa intryck viktigare än de vi får från medierna. Det är denna smältdegel av våra samlade intryck som ökar eller minskar benägenheten att handla på ett visst sätt. På detta indirekta och förstärkande sätt bidrar medierna till ökad aggression hos vissa individer under vissa förutsättningar. En annan typ av inflytande är att både fiktivt och icke-fiktivt våld ger upphov till rädsla bland många barn och unga. Hos vissa individer är det just rädslan, föreställningarna och upplevelsen av hot i omgivningen som medievåldet bidragit till, som i krissituationer kan vändas till destruktiv aggression. Det finns också tecken på att medievåldet ger felaktiga föreställningar om våldet i verkligheten. Vissa studier tyder t.ex. på att barn i skolåldern, på grund av att de sett actionfilmer, tror att kroppar är starkare än de faktiskt är, och att barnen inte kan förutse eller förstå hur allvarliga konsekvenserna av sparkar och slag kan vara. (Feilitzen 2001) Forskning om våld i TV- och datorspel samt på Internet har av förklarliga skäl inte funnits så . Det finns därför inte tillräckligt många undersökningar för att det ska kunna dras några säkra slutsatser om vilken påverkan de har.6 Ett antal experimentella studier har gjorts i syfte att svara på frågan om våldsamma datorspel ökar 6 , Medievåldets påverkan. En kortfattad forskningsöversikt, Nordicom, 2001, s. 2. Om medieutbud, medieanvändning och mediepåverkan aggressiviteten hos spelaren. Flera av studierna har konstaterat ett samband mellan våldsamt spelinnehåll och aggressivt beteende. Men oenigheten om giltigheten i dessa resultat är stor. Många forskare hävdar att experimentella studier inte avspeglar den verklighet i vilken barn och unga faktiskt använder datorspel.7 Det finns alltså forskning som antyder ett förmodat samband mellan att spela våldsamma dator- och TV-spel och efterföljande aggression hos spelare men några säkra slutsatser kan inte dras. finns det anledning att förmoda att olika personer påverkas på olika sätt. När det gäller våldsskildringar i filmer och på TV har även andra faktorer, såsom personlighet, kön, social och etnisk tillhörighet, livssituation samt relationer till jämnåriga, skola, familj och samhälle, betydelse för hur en viss person påverkas, liksom vilken typ av våld det rör sig om. Frågan om påverkan är därför mycket komplex. En hypotes är att TV-spelsvåld kan ha dåligt inflytande på vissa barn under särskilda omständigheter. Däremot finns det ingen anledning att tro att sådant våld har skadlig inverkan på majoriteten av dem som spelar sådana spel. Huruvida våldet har en skadlig påverkan har alltså främst att göra med sådant som barnets personlighet, relation till omgivningen och föräldrarnas insikter i spelandet och hur de hanterar det. Säkert är i vart fall att våldet i dator- och TV-spel endast är en av flera samverkande faktorer för ett ökat aggressivt beteende hos en spelare.8 har publicerat en studie (Hälsoeffekter av tv- och datorspelande. En systematisk genomgång av vetenskapliga studier av och , R 2005:18) som utgör en sammanställning av vetenskapliga studier om hur barns och ungdomars TV- och datorspelande påverkar deras hälsa. Där konstateras följande. Genomgången ger starkt stöd för att datorspelande ger positiva effekter på spatiala förmågor och på reaktionstid. De spatiala förmågorna betraktas traditionellt som en av de viktigaste delarna i vår intelligens. Studierna ger begränsat stöd för att spelande leder till val av aggressiva leksaker men det är oklart hur detta bäst tolkas eftersom studierna inte ger något stöd för samband mellan spelande och aggressiva känslor, tankar eller beteenden trots att dessa utfall är väl studerade. De två longitudinella studierna av datorspelandets effekter på övervikt ger inte stöd för ett sådant samband. 7Ulla , Våld och pornografi i medierna, Clearinghouse on Children, Youth and Media, Nordicom, 2005, s. 13. 8Texten i detta stycke är fritt översatt från , Influences of Mediated Violence. A Summary, Clearinghouse on Children, Youth and Media, Nordicom, 2009. Om medieutbud, medieanvändning och mediepåverkan Det är svårt att ge ett entydigt svar på frågorna om och i så fall hur medievåldet påverkar barn och unga. Medierna kan vara en faktor i samspel med flera andra faktorer som kan bidra till att förklara visst våld i samhället. Att våldet har konsekvenser för tittarnas upplevelser, tankar, känslor, preferenser och referensramar är nog de flesta forskare överens om. Det betyder inte att det behöver yttra sig i utagerande våld men det kan ändå vara fråga om en stark och långvarig påverkan.9 Vissa forskare anser att det mot den bakgrunden är viktigt att forskningen breddas och mer inriktar sig på mediernas roll i barns socialisering och kulturella fostran än på medieeffekter. 9 , a. a., s. 13. 8Överväganden avseende ett ändamålsenligt system för filmgranskning Utredningens uppgift är att förutsättningslöst bedöma om nuvarande möjlighet att förbjuda film för offentlig visning är relevant. Utredningen ska vidare överväga ett ändamålsenligt system för förhandsgranskning och godkännande av film som ska visas offentligt samt utformningen av lämpliga åldersgränser med utgångspunkt bl.a. i statens ansvar enligt och med beaktande av barns och ungas förändrade medievanor och tillkomsten av nya visningsformer. Utredningen ska vidare ta ställning till om kravet på förhandsgranskning av kortfilmer som är gjorda av barn och unga i syfte att visas på filmfestivaler bör avskaffas. Utredningen ska även pröva möjligheten att visa film offentligt där vuxna har med sig spädbarn. 8.2Förhandsgranskning av film avsedd att visas för vuxna Förslag: Förhandsgranskningen av film avsedd att visas för vuxna avskaffas. Som har framgått av avsnitt 2 har frågan om förhandsgranskningen av film varit omdiskuterad och omdebatterad alltsedan den infördes . Även om lagstiftningen har moderniserats, särskilt i fråga om grunderna för censuringripanden, kvarstår alltjämt kravet på att filmer som ska visas offentligt Överväganden avseende ett ändamålsenligt system för filmgranskning måste ha genomgått en statlig kontroll och godkänts för visning. Sätter man in frågan i sitt principiella sammanhang är det inte förvånande att förhandsgranskningen ifrågasätts. Yttrandefriheten är en av de grundläggande fri- och rättigheterna och den tillförsäkras medborgarna genom såväl regeringsformen (RF), tryckfrihetsförordningen (TF) och yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) som . Censurförbudet är en av de grundläggande principerna i TF och YGL. Det enda undantaget från censurförbudet avser rörliga bilder i filmer, videogram eller andra tekniska upptagningar som ska visas offentligt. Undantaget har en förklaring. Rörliga bilder har alltid ansetts ha en större inverkan på sin publik än andra kulturyttringar. Syftet med införandet av regler om förhandsgranskning av film var därför att motverka förmodade skadeverkningar eller andra oönskade effekter av olika slags skildringar i rörliga bilder. När den första biografförordningen antogs var offentliga visningar på biografer det enda sättet som människor i allmänhet kunde ta del av rörliga bilder. Kravet på förhandsgranskning var således ett effektivt sätt för staten att förhindra att allmänheten fick ta del av rörliga bilder som ansågs skadliga. Förhållandena har emellertid successivt förändrats. Genom TV- mediet kom rörliga bilder att nå en större publik. I slutet av 1970- talet och utvecklades möjligheterna att hyra och köpa videogram för visning i hemmiljö. Därefter har den fortsatta tekniska utvecklingen lett till att endast en liten del av all film som finns tillgänglig ses på bio vid offentliga visningar (se avsnitt 7). Huvuddelen sprids i stället på annat sätt. Det har vidare utvecklats andra medier än film som innehåller rörliga bilder, t.ex. interaktiva spel. Den utveckling som har skett i fråga om medieutbud och medieanvändning har således inneburit att den kontroll som det allmänna kan utöva inskränker sig till en mycket liten del av det totala utbudet av filmer. Det är således endast en bråkdel av alla filmer som sprids i som omfattas av granskningsplikten. Till detta kommer att de filmer som granskas ytterst sällan blir föremål för ingripande enligt lagen (1990:886) om granskning och kontroll av filmer och videogram (filmgranskningslagen). klippte Biografbyrån i sammanlagt 26 filmer () för att de skulle få visas för den som fyllt (se avsnitt 3.5.3). Av dessa var tre pornografiska. Därefter har Biografbyrån – alltså på närmare – inte ingripit i biograffilmer. Till detta har kommit ingripanden i ett antal videogram och dvd-filmer. Dessa har dock till största delen varit pornografiska och med stor Överväganden avseende ett ändamålsenligt system för filmgranskning sannolikhet inte avsedda för traditionell biografvisning. Det har varit fråga om s.k. frivillig granskning, vilket innebär att granskningens syfte har varit att den som förmedlar filmen eller videogrammet ska vara säker på att han inte riskerar att åtalas för brottet olaga våldsskildring. Det kan nog också antas att syftet med granskningen i vissa fall varit att vid export kunna påvisa att videogrammet godkänts av ett offentligt organ, något som måste sägas ligga vid sidan av filmgranskningslagens syfte. Vad skälet till det minskade antalet ingripanden är går inte säkert att uttala sig om utan mera ingående studier. Sannolikt är det så att synen på vad som kan uppfattas som förråande ändras över tiden. Det kan också vara så att filmbranschen inte har något intresse av att visa filmer med extremvåld och att videouthyrningsmarknaden förändrats. Den som söker efter filmer med t.ex. våldspornografiska inslag eller extremvåldsskildringar av annat slag söker andra vägar att nå filmerna, t.ex. via Internet. Dessa visningsformer är i allmänhet inte åtkomliga för den nationelle lagstiftaren. Det minskade antalet ingripanden väcker dock inte bara frågan om det är dags att avskaffa förhandsgranskningen. Även frågan om censurgrunderna borde skärpas är berättigad. I kontakterna med utredningens referensgrupp har jag uppfattat att enighet råder om att den nuvarande filmcensuren inte fyller någon funktion men synpunkter har förts fram om en annan inriktning på granskningen. Jag anser dock att det finns starka principiella skäl mot en förändring i den riktningen. Inskränkningar i de grundläggande fri- och rättigheterna får göras endast om särskilt viktiga skäl föranleder det. En inskränkning måste därtill vara proportionerlig i förhållande till det mål den avser att uppnå. Med det förändrade medieutbudet är det lätt att inse att censur av filmer som ska visas offentligt har en mycket liten effekt när det gäller att tillgodose ett önskemål om att färre våldsskildringar m.m. ska vara tillgängliga. Som redan påpekats är möjligheterna för den nationelle lagstiftaren att kunna ingripa mot nya visningsformer ytterst begränsad.