sou · GXB371 · 2009-09-03 00:00:00 — Vid bedömningen ska, om inte annat är föreskrivet, hänsyn tas till varornas egenskaper och risker med varorna, rapporterade skador, effekter av tidigare marknadskontroll, förekomst på marknaden och det förväntade användningsområdet. Vidare ska hänsyn tas till kontroll- insatser av andra myndigheter inom Europeiska ekonomiska samarbets- området. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 9.3.9 i detta betänkande, avser endast det icke-harmoniserade området. Den är avsedd att ge mark- nadskontrollmyndigheterna anvisningar om hur de ska genomföra sin kontroll och säkra att tillräckliga hänsyn tas till relevanta faktorer och åtgärder som har vidtagits i andra stater inom EES. Bestämmelsen behövs inte för varor inom det område som omfattas av förordning (EG) nr 765/2008, där det finns bestäm- melser som kan sägas ha samma funktion. Inom det icke-harmo- niserade området, det vill säga det som omfattas av § 22.2 i förevarande förordning, finns det däremot behov av anvisningar av sådant slag. Paragrafen motsvaras av 2 § förordningen (2005:893) om marknadskontroll av varor. Det ska anmärkas att det finns regler för det icke-harmoniserade området även i andra författningar, framför allt i produktsäker- hetslagen och produktsäkerhetsförordningen, vilka ska tillämpas i situationer som motsvarar dem som regleras i förordning 765/2008. Det finns därför ingen anledning att i förevarande förordning införa ytterligare bestämmelser som ska gälla på det området. 30 § Marknadskontrollmyndigheter som utövar sådan marknadskontroll som avses i 22 § 2 ska samordna sina åtgärder så långt det är möjligt och ändamålsenligt. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 9.3.9 i detta betänkande, avser endast det icke-harmoniserade området och motsvaras av 3 § förordningen (2005:893) om marknadskontroll av varor. Bestäm- melserna är avsedda att garantera att samråd och samordning äger rum även inom det icke-harmoniserade området, eftersom bestämmelserna i förordning (EG) nr 765/2008 då inte är tillämp- liga. I praktiken ska dock samordningen enligt denna paragraf ske i samma ordning som den samordning som föreskrivs i artikel 24 i förordning 765/2008, dvs. inom ramen för . Detta förenklar för såväl myndigheterna, vilka ska samordna sin marknadskontroll, som för de ekonomiska operatörerna och enskilda. 31 § Inom Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC) finns . 1.fungera som nationellt samordningsorgan i frågor om marknads- kontroll, 2.stödja myndigheter som utövar marknadskontroll i syfte att främja effektivitet och balans i kontrollen på olika områden, 3.organisera kontinuerligt erfarenhetsutbyte, 4.utarbeta ett sådant allmänt program för marknadskontroll som åligger medlemsstaterna enligt artikel 18.5 i förordning (EG) nr 765/2008 och som ska följas upp och redovisas till regeringen, 5.ansvara för förteckningen över ansvariga myndigheter och deras kontaktpersoner samt lämna denna information till Europeiska gemen- skapernas kommission enligt artikel 17.1 i förordning (EG) nr 765/2008, 6.ansvara för att spridning av allmän information om marknads- kontroll fungerar väl samt 7.underlätta allmänhetens och näringslivets kontakter med berörda marknadskontrollmyndigheter. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 9.3.9 i detta betänkande, avser uppgifter. De uppgifter som omfattas avser såväl det harmoniserade som det icke-harmoniserade om- rådet, utom bestämmelserna i 33 § 4 och 5, vilka bara avser det område som regleras i förordning (EG) nr 765/2008. Bestäm- melsen motsvarar 4 § förordningen (2005:893) om marknads- kontroll av varor men har anpassats till de nya uppgifter som följer av förordning 765/2008. 32 § Generaldirektören för Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll är rådets ordförande. Paragrafen motsvarar 5 § förordningen (2005:893) om marknads- kontroll av varor. 33 § Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll ansvarar för sekretariatsfunktionen i rådet. Paragrafen fastställer att SWEDAC ska ansvara för sekretariats- funktionen i rådet. Detta skiljer sig inte från vad som är fallet enligt 6 § förordningen (2005:893) om marknadskontroll av varor. 34 § Rådet ska bestå av myndigheter som utövar marknadskontroll samt och . De myndigheter som ingår i rådet anges i bilagan till denna förordning. Rådets ordförande utser representanter för de myndigheter som ska ingå i rådet efter förslag från myndigheterna i fråga. I paragrafen anges att rådet ska bestå av myndigheter som utöver marknadskontroll samt och . Med hänsyn till den vida definition av marknadskontrollmyndigheter som finns i 23 § kommer inte alla svenska marknadskontroll- myndigheter att ingå i rådet, men däremot bör de mest centrala marknadskontrollmyndigheterna vara representerade. Genom att de myndigheter som ingår i rådet anges i en bilaga till förordningen skapas en förteckning över vilka de centrala svenska marknads- kontrollmyndigheterna är, vilket har ett informativt värde. Utred- ningen föreslår dock som framgått inte att det i likhet med nuvarande ordning bör föreskrivas att de myndigheter som anges i bilagan till förordningen utövar marknadskontroll, eftersom detta kan ge intryck av att förteckningen är uttömmande. Utredningen anser att nuvarande bilaga med tillägg av och kan användas som utgångspunkt för en uppdaterad bilaga till den föreslagna förordningen. I paragrafens andra stycke regleras hur representanterna för de myndigheter som deltar i arbete ska utses. Första stycket motsvarar med viss förändring 7 § och andra stycket 8 § förordningen (2005:893) om marknadskontroll av varor. 35 § Rådet ska samråda med representanter för andra myndigheter samt med företrädare för näringsliv, konsumenter och andra intressenter i syfte att inhämta synpunkter av betydelse för marknadskontroll. Paragrafen är avsedd att reglera möjligheterna för Marknads- kontrollrådet att samarbeta med och inhämta synpunkter från andra än de marknadskontrollmyndigheter som avses i 23 §. Denna möjlighet är viktig för att ska kunna få största möjliga bredd och kvalitet på sin verksamhet. Bestämmelsen motsvarar 9 § förordningen(2005:893) om marknadskontroll av varor. 36 § Rådet ska upprätta en arbetsordning. Paragrafen innebär ett krav på att rådet ska upprätta en arbets- ordning för sitt arbete. Bestämmelsen motsvarar 10 § förordningen (2005:893) om marknadskontroll av varor. Åtgärder för undanröjande av faktiska hinder som påverkar handeln med varor 37 § I förordning (EG) nr 2679/98 finns bestämmelser som medlems- staterna är skyldiga att uppfylla när det uppstår faktiska hinder för den fria rörligheten för varor. I paragrafen, som behandlas under avsnitt 9.3.10 ovan, lämnas en upplysning om förordning (EG) nr 2679/98 och dess huvudsakliga innehåll. En sådan upplysning är nödvändig för att det ska vara möjligt att förstå den svenska förordningens systematik och de följande paragraferna. 38 § ska för räkning 1.fullgöra den informationsskyldighet för medlemsstaterna som anges iartiklarna 3–5 i förordning (EG) nr 2679/98 och 2.ta emot sådan information som anges i artiklarna 4.2 och 5.1 i förordning (EG) nr 2679/98. Paragrafen motsvarar 2 § förordningen (1999:762) om informa- tionsskyldighet vid hinder för den fria rörligheten för varor. 39 § , polismyndigheterna, och Kustbevak- ningen ska utan dröjsmål underrätta om 1. sådana hinder som avses i artikel 1 i rådets förordning (EG) nr 2679/98 och som de får kännedom om i sin verksamhet och 2. de åtgärder som har vidtagits eller planeras för att undanröja hindret. Paragrafen motsvarar 3 § förordningen (1999:762) om informa- tionsskyldighet vid hinder för den fria rörligheten för varor. 40 § Om finner att det kan antas att föreskrifter, beslut eller andra åtgärder kan hindra eller begränsa den fria rörligheten för varor i strid med förpliktelser till följd av medlemskapet i EU, ska kollegiet anmäla förhållandet det till regeringen. ska även underrätta regeringen om kollegiet finner att föreskrifter avviker från en europeisk standard. Genom paragrafen, som behandlas under avsnitt 9.3.11 ovan, åläggs att anmäla till regeringen när föreskrifter, beslut eller andra åtgärder kan hindra eller begränsa den fria rörlig- heten för varor i strid med förpliktelser till följd av medlemskapet i EU. Det som krävs är att skyndsamt till regeringen anmäler sakförhållandet, dvs. före- komsten av föreskrifter, beslut eller andra åtgärder som kan vara oförenliga med förpliktelser till följd av medlemskapet i EU. Det föreslås inte att i detta sammanhang åläggs att analysera om det förhåller sig så eller visa att det föreligger en överträdelse av EG-rätten. En motsvarande underrättelseskyldighet bör gälla när Kom- merskollegium får kännedom om att föreskrifter avviker från en europeisk standard, t.ex. i samband med att samråd äger rum en föreskrivande myndighet. Syftet med underrättelseskyldigheten är att göra regeringen uppmärksam på fall som leder till begränsningar av den fria rörligheten för varor och tjänster på den inre mark- naden. Om avvikelse från en internationell standard får denna innebörd bör sålunda kollegiet underrätta regeringen även i detta fall. 41 § Statliga och kommunala myndigheter får samråda med Kommers- kollegium angående frågor som regleras i denna förordning, utom i 22– 36 §§ samt i förordningarna (EG) nr 2679/98 och (EG) nr 764/2008. Myndigheterna får samråda med Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll i frågor som regleras i 22–36 §§ i denna förordning samt i för- ordning (EG) nr 765/2008. Genom paragrafen, som behandlas under avsnitt 9.3.12 ovan, införs en allmän samrådsmöjlighet som kan utnyttjas av berörda myn- digheter. svarar för samråd när det gäller merparten av förordningen, liksom i fråga om EG-förordningarna (EG) nr 2679/98 (EG) och 764/2008. SWEDAC svarar dock för samråd avseende marknadskontroll och frågor som rör dessa delar i förordning (EG) nr 765/2008. 42 § får meddela de föreskrifter som behövs för verkställighet av denna förordning med undantag av 22–36 §§. Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll får meddela de föreskrifter som behövs för verkställighet av 22–36 §§ i denna förordning. Enligt paragrafen, som behandlas under avsnitt 9.3.12 ovan, ges såväl som SWEDAC behörighet att vid behov utfärda egna föreskrifter inom de respektive ansvarsområden som förordningen tilldelar dem. 11.2Förslag till lag om ackreditering och teknisk kontroll Ändring av lagens namn Lagen (1992:1119) om teknisk kontroll med tillhörande förordning (2005:894) innehåller övergripande bestämmelser om det svenska systemet för provning och teknisk kontroll. Lagstiftningen kom- pletteras av särskilda regelverk inom olika sektorer. Till följd av införandet av förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med salu- föring av produkter förändras funktionen hos denna lag. Dess huvudsakliga innehåll kommer att bestå av bestämmelser som kompletterar nämnda EG-förordning såvitt avser ackredi- tering och bedömning av överensstämmelse. EG-förordningens definitioner blir därmed gällande inom ramen för lagens tillämp- ningsområde. Utredningen anser att det mot denna bakgrund är lämpligt att ändra lagens rubrik för att denna bättre ska överensstämma med författningens nya funktion och syfte. Utredningen har stannat för att föreslå Lag om ackreditering och teknisk kontroll. (Frågan behandlas ovan i avsnitt 9.4.1.) 1 § Denna lag kompletterar och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och mark- nadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93, såvitt avser ackreditering och CE-märkning. Denna lag tillämpas också i fråga om 1.organ som anmäls till Europeiska gemenskapernas kommission och de andra medlemsstaterna för uppgifter i samband med bedömning av överensstämmelse enligt harmoniserad gemenskapslagstiftning, 2.organ som anmäls till Europeiska gemenskapernas kommission för uppgifter i samband med bedömning av överensstämmelse enligt avtal om ömsesidigt erkännande i samband med bedömning av överensstämmelse som Europeiska gemenskapen träffat med tredje land, och 3.riksmätplatser m.m. för mätning. Av 1 § framgår att lagen kompletterar och rådets förordning (EG) nr 765/2008 såvitt avser ackreditering och CE-märkning. Härutöver fyller emellertid lagen vissa andra med detta sammanhängande funktioner som också följer av 1 §. Lagen tillämpas också i fråga om organ som anmäls till Europeiska kom- missionen och de andra medlemsstaterna för uppgifter i samband med bedömning av överensstämmelse enligt harmoniserad gemen- skapslagstiftning på skilda områden (s.k. anmälda organ) samt enligt avtal om ömsesidigt erkännande i samband med bedömning av överensstämmelse som Europeiska gemenskapen träffat med tredje land (s.k. utsedda organ), och slutligen i fråga om riks- mätplatser m.m. för mätning. (Paragrafen behandlas ovan i av- snitt 9.4.1.) 2 § För denna lag gäller de definitioner som finns i förordning (EG) nr 765/2008. I 2 § preciseras att för lagen gäller de definitioner som finns i för- ordning (EG) nr 765/2008. Detta är en viktig precisering eftersom ett av syftena med förordning (EG) nr 765/2008 är att införa enhetliga begrepp och definitioner när det gäller bl.a. ackreditering, bedömning av överensstämmelse och CE-märkning i alla medlems- stater. (Paragrafen behandlas ovan i avsnitt 9.4.1.) 3 § Bedömning av överensstämmelse och annan teknisk kontroll utförs enligt denna lag av eller under medverkan av organ som avses i 1 § 1 eller ackrediterade organ om kontrollen är 1.föreskriven i lag eller annan författning, 2.har ålagts någon genom beslut av en myndighet, eller 3.annars har särskilda rättsverkningar enligt föreskrift i lag eller annan författning. Paragrafen motsvaras av 2 § i lagen (1992:1119) om teknisk kontroll. Ackreditering genom Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll 4 § Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll är nationellt ackrediteringsorgan och handhar ackreditering enligt förordning (EG) nr 765/2008. Enligt förordning (EG) nr 765/2008 ska varje medlemsstat utse ett nationellt ackrediteringsorgan (artikel 4.1). Ett nationellt ackre- diteringsorgan är enligt samma förordning (artikel 2.11) det enda organet i en medlemsstat som har statligt bemyndigande att genomföra ackrediteringar. Mot denna bakgrund preciseras i 4 § att SWEDAC är nationellt ackrediteringsorgan i . (Para- grafen behandlas ovan i avsnitt 9.4.1.) 5 § Beslut om ackreditering meddelas av Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll. Beslut varigenom ackreditering beviljas meddelas genom utfärdande av ackrediteringsintyg. Sådant intyg gäller eller tills vidare. Ackrediteringsintyget ska ange de villkor som gäller för den ackre- diterade verksamheten och som det ackrediterade organet är skyldigt att uppfylla. Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll ska i enlighet med artikel 5.4 i förordning (EG) nr 765/2008 begränsa eller, tillfälligt eller slutgiltigt, återkalla ett ackrediteringsintyg om de förutsättningar som anges i den nämnda artikeln föreligger. Av 5 § framgår att beslut om ackreditering meddelas av SWEDAC och att detta sker genom beviljande av ackrediteringsintyg som gäller eller tills vidare. Det framgår också att SWEDAC i enlighet med artikel 5.4 i förordning (EG) nr 765/2008 ska begränsa eller, tillfälligt eller slutgiltigt, återkalla ett ackrediteringsintyg om de förutsättningar som anges i den nämnda artikeln föreligger. I den svenska språkversionen av förordning 765/2008 står helt i stället för slutgiltigt, men slutgiltigt har valts för den svenska lagen. I artikel 5.4 i förordning (EG) nr 765/2008 anges att om ett nationellt ackrediteringsorgan bedömer att ett organ för bedömning av överensstämmelse som erhållit ett ackrediteringsintyg inte längre har nödvändig kompetens för att bedriva specifik verksamhet inom bedömning av överensstämmelse, eller allvarligt underlåtit att uppfylla sina skyldigheter, ska ackrediteringsorganet inom rimligt tid vidta alla lämpliga åtgärder för att begränsa, eller tillfälligt helt återkalla ackrediteringsintyget. Det är viktigt att det erinras om denna skyldighet i lagen. (Paragrafen behandlas ovan i avsnitt 9.4.1–2.) 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela de föreskrifter som behövs för utförandet av ackreditering enligt förordning (EG) nr 765/2008. Genom § 6 bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela de föreskrifter som behövs för utförandet av ackreditering enligt förordning (EG) nr 765/2008. SWEDAC bemyndigas att meddela föreskrifter i förordningen om ackreditering och teknisk kontroll. (Paragrafen behandlas ovan i avsnitt 9.4.1.) Organ som ska anmälas till Europeiska gemenskapernas kommission 7 § Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll fattar beslut om att utse de organ som ska anmälas till Europeiska gemenskapernas kom- mission och de andra medlemsstaterna för uppgifter i samband med bedömning av överensstämmelse enligt harmoniserad gemenskapslagstift- ning. Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll anmäler de organ som har utsetts samt underrättar Europeiska gemenskapernas kommission och de andra medlemsstaterna om alla relevanta ändringar av anmälan. Paragrafen motsvarar gällande 3 § lagen om teknisk kontroll, men SWEDAC:s roll har även förtydligats i förhållande till denna. Istället för Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer anges klart och tydligt att det är SWEDAC som fattar beslut om att utse anmälda organ samt utför själva anmälan till Europeiska kommissionen. Det görs också skillnad på uppgiften att utse och anmäla sådana organ, eftersom man skiljer på dessa båda uppgifter i det EG-rättsliga regelverket. (Paragrafen behandlas ovan i avsnitt 9.4.1–2.) 8 § De organ ska anmälas som begär det och som uppfyller de krav som ställs på de organ som ska utföra den uppgift anmälan avser. Innan organet anmäls ska Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll i samråd med berörda myndigheter ha gjort en bedömning om organet uppfyller dessa krav. De organ som ska anmälas enligt 7 § ska vara ackrediterade enligt denna lag. Organen ska anses uppfylla kraven i motsvarande utsträckning för den uppgift anmälan avser. Tredje stycket ska inte tillämpas i den mån annat är föreskrivet i detta avseende i någon annan författning. Paragrafen motsvarar i huvudsak 4 § lagen (1992:1119) om teknisk kontroll. Ett nytt tredje stycke tillförs dock som anger att de organ som ska anmälas enligt 4 § ska vara ackrediterade enligt lagen, såvida inte annat föreskrivas annan författning. Att kräva ackre- ditering som grund för bedömningen av anmälda organ har tidigare föreslagits inom ramen för SOGS (on Standards and Conformity Assessment Policy) och EA (co-operation for Accreditation). Syftet med detta är att uppnå en mer enhetlig bedömning av anmälda organ med hänsyn till att bedömningen av kompetensen hos anmälda organ har varierat mycket mellan medlemsstaterna. Även SWEDAC har före- språkat ett sådant system. Möjligheten för medlemsstaterna att ställa krav på ackreditering för anmälda organ följer av artikel R14.2 i beslutet 768/2008/EG om en gemensam ram för saluföring av produkter, vari anges att medlemsstaterna får bestämma att den bedömning och kontroll som ska göras av organ som ska anmälas ska utföras av ett nationellt ackrediteringsorgan i den betydelse som anges i och i enlighet med förordning (EG) nr 765/2008. Av artikel 5.2 i förordningen 765/2008 framgår vidare att ackreditering är det huvudsakliga sättet att säkerställa kompetensen hos anmälda organ, även om medlemsstaterna ges möjlighet att använda ett annat system. (Paragrafen behandlas ovan i avsnitt 9.4.2.) 9 § Ett organ som utsetts och anmälts i enlighet med 7 § får bedriva sådan verksamhet endast om Europeiska gemenskapernas kommission eller de andra medlemsstaterna inte har rest invändningar inom den tid som anges i författning som är tillämplig på det område anmälan avser. Endast ett sådant organ ska anses vara ett anmält organ i enlighet med den gemenskapsrättsakt som anmälan avser. Paragrafen är ny och anger att ett organ som utsetts och anmälts i enlighet med 4 § får bedriva sådan verksamhet endast om Euro- peiska kommissionen eller de andra medlemsstaterna inte har rest invändningar inom den tid som anges i författning som är tillämplig på det område anmälan avser. Endast ett sådant organ ska anses vara ett anmält organ i enlighet med den gemenskapsrättsakt som anmälan avser. Det är viktigt att det framgår av lagen att det inte är tillräckligt att ett organ blir utsett och anmält för att det ska kunna verka som anmält organ. Det ska nämligen i framtida sektorsdirektiv finnas en s.k. stand-still period som ska löpa ut innan organet får börja verka som anmält organ. Detta följer av artikel R23.5 i beslut 768/2008/EG. I denna bestämmelse föreskrivs att det berörda organet får bedriva verksamhet som anmält organ endast om kommissionen eller de andra medlemsstaterna inte har rest invänd- ningar efter anmälan, i de fall då ett ackrediteringsintyg används, eller efter anmälan, i de fall då ackreditering inte används. Endast ett sådant organ ska anses vara ett anmält organ i enlighet med den rättsakt som är tillämplig beträffande den aktuella produktkategorin. Införandet av detta förfarande sker successivt i sektorslagstiftningen, varför det hänvisas till författning som är tillämplig på det område anmälan avser. Om det saknas föreskrifter om detta förfarande i den sektorslagstiftning som gäller på produktområdet ifråga, behöver sålunda inte hänsyn tas till denna paragraf. 10 § Om ett anmält organ inte längre uppfyller de krav som gäller för uppgiften eller underlåter att fullgöra sina skyldigheter, ska anmälan, beroende på hur allvarlig underlåtelsen att uppfylla kraven eller fullgöra skyldigheten är, begränsas eller, tillfälligt eller slutgiltigt, återkallas. Beslut om begränsning och återkallelse fattas av Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll. I paragrafen anges att om ett anmält organ inte längre uppfyller de krav som gäller för uppgiften eller underlåter att fullgöra sina skyldigheter, ska anmälan, beroende på hur allvarlig underlåtelsen att uppfylla kraven eller fullgöra skyldigheten är, begränsas eller, tillfälligt eller slutgiltigt, återkallas. Beslut om begränsning och återkallelse fattas av SWEDAC. Bestämmelsen är ny och har föreslagits av utredningen om provning och teknisk kontroll (SOU 2006:113). Som framgått ansvarar SWEDAC för att utse de organ som ska anmälas till Europeisk kommissionen för uppgifter i samband med bedömning av överensstämmelse enligt bestämmelser som gäller inom Europeiska ekonomiska samarbets- området (anmälda organ). Den föreslagna ändringen syftar till att möjliggöra att SWEDAC på motsvarande sätt även ska kunna återkalla anmälan för organ som inte längre uppfyller de krav som gäller för uppgiften. Eftersom det även föreslås (se under 33 § nedan) att beslut om anmälan respektive återkallelse ska få över- klagas till allmän förvaltningsdomstol, bör det redan av lagen framgå att beslut i sådana ärenden fattas av SWEDAC. 11 § Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll fattar beslut om att utse de organ som ska anmälas till Europeiska gemenskapernas kom- mission för uppgifter i samband med bedömning av överensstämmelse enligt avtal om ömsesidigt erkännande i samband med bedömning av överensstämmelse som Europeiska gemenskapen träffat med tredje land. Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll anmäler de organ som har utsetts till Europeiska gemenskapernas kommission samt underrättar denna om ändringar i anmälan. Organ som ska anmälas till Europeiska kommissionen för upp- gifter i samband med bedömning av överensstämmelse enligt avtal om ömsesidigt erkännande i samband med bedömning av överens- stämmelse som Europeiska gemenskapen har träffat med tredje land (s.k. utsedda organ eller Conformity Assessment Bodies, CAB) omfattas av 3–5 §§ lagen (1992:1119)om teknisk kontroll.