sou · GWB39d2 · 2009-01-01 00:00:00 — Sektionen Miljö ansvarar för uppgifter inom fordonsområdet i de delar som avser miljöfrågor, framförallt i stadierna före tillämp- ning. Detta sker i nära samarbete med sektion Fordon (jämför ovan). I uppgifterna ingår att ta fram underlag för svensk position för arbetet i EU och ECE och att företräda i detta arbete. Vidare bistår sektionen vid genomförande av di- rektiv och förordningar på området samt vid lagstiftningsarbete som utgår enbart från nationella förutsättningar, t.ex. förordning om miljöbilspremie. Visst arbete med föreskrifter på området samt stöd till sektion Fordon vid viss tillämpning förekommer. Sektio- nen finns i . Arbetet med ovanstående frågor är integrerat med övriga arbete på området, dvs. personal som ansvarar för utveckling och uppföljning av regelverket arbetar också med sektors- och väg- hållningsrelaterade frågor kopplade till fordon och bränslen. samlade kompetensen på sektionen som används för dessa uppgif- ter är fördelad på sju personer (i olika grad). Vägtrafikens miljöpåverkan är ett viktigt område inom miljö- och transportpolitiken som kräver insatser av olika slag. Förutom regelutveckling, som främst sker genom medverkan i internatio- nella organ, kan insatserna bestå i information och konsument- upplysning och att lämna underlag för utformning av ekonomiska och andra styrmedel. Verksamheten kräver också en fortlöpande kunskapsförsörjning i form av forskning och utveckling, demon- strationsprojekt m.m. Detta gäller förvisso inom vägområdet i stort men förhållandet är kanske särskilt uttalat inom detta område med hänsyn till behovet av omställningar när det gäller vägtrafikens miljöpåverkan. Det är mot ovan angivna bakgrund inte enkelt att finna den mest effektiva gränsdragning mellan regelutvecklingen, som enligt tidigare redovisade principer bör föras till Transportinspektionen, och de övriga insatser av olika slag som behövs på området. Utgångspunkten måste som tidigare framhållits vara att finna en lösning som ger den totalt sett effektivaste resursanvändningen. Vår bedömning är att uppgifterna att lämna stöd till regerings- kansliet vid utformningen av propositioner och förordningar i for- donsfrågor bör ligga på Transportinspektionen, liksom ansvaret för föreskrifter och för att tillämpa lagstiftningen. När det gäller förhandlingar inom ECU/EU om regelverken för fordon är det däremot enligt vår mening mindre entydigt var upp- gifterna bör läggas. Ansvaret i detta skede ligger ju primärt på regeringen och vi anser därför att det i första hand är regeringens sak att avgöra vilken kompetens och myndighetsmedverkan som krävs i olika skeden av förhandlingsprocessen. Rent principiellt bör Transportinspektionens uppgift i sammanhanget främst vara att bistå i de förhandlingsskeden som rör den närmare utformningen av regelverket, medan bistånd i mer strategiska överväganden om regelverkets omfattning och övergripande inriktning bör ligga på en myndighet som har ansvar för eller överblick över hela arsenalen av transportpolitiska medel. Det kan inte heller uteslutas att det i vissa skeden av förhandlingsarbetet kan behövas bistånd både från Transportinspektionen och från myndigheter som har mera över- gripande uppgifter. Sektionen Bro- och tunnelteknik förvaltar före- skrifter avseende tekniska egenskapskrav för byggnadsverk på vägar och gator. Denna uppgift, som dock är en liten del av sektio- nens verksamhet (den beräknas motsvara 0,75 årsarbetskrafter av totalt 25), föreslås bli överförd till Transportinspektionen. Verksamheten Vägdata finns på samtliga regionala enheter och centralt på enheten Samhälle och trafik. Den största delen av vägdataverksamheten är kopplad till den nationella vägda- tabasen, . Utöver NVDB finns en del ytterligare data om det statliga vägnätet som har behov av. NVDB är en vägdatabas med hela vägnät, dvs. statligt, kommunalt och enskilt vägnät. NVDB har sitt ursprung i ett regeringsuppdrag där fick uppdraget att etablera en vägdatabas i samverkan med Lantmäteriet, kommunerna och skogsindustrin. Utöver väg- nätet innehåller NVDB även ett större antal företeelser som beskriver vägnätet, t.ex. väghållare, vägbredd och hastighets- begränsning. är huvudman för NVDB och driver verk- samheten i samråd med ett NVDB-råd, där samtliga samverkans- aktörer ingår. I behandlas frågor som förslag till för- ändringar av kvalitetskrav eller införande av nya företeelser, avgifter för användare av NVDB samt uppföljning av NVDB:s kvalitet och antal användare. NVDB dataförsörjer såväl egna verksamheter och tjänster som externa tjänster, t.ex. system för hastighetsanpassning och kommersiella navigeringssystem. Data används externt för t.ex. transportplanering inom skogsindustrin och samhällsbetalda trans- porter (t.ex. busstrafikplanering, färdtjänst och räddnings- transporter). RDT (Rikstäckande Databas för ) och olycks- databasen (jämför ovan) är exempel på av för- valtade system som dataförsörjs av NVDB och vice versa. Såväl RDT som STRADA får anses ha stark koppling till myndighets- uppgifterna på transportområdet och förvaltningen av dessa båda system föreslås därför bli överförda till Transportinspektionen. NVDB innehåller däremot data kopplat till såväl myndighets- som väghållningsverksamheten. Dataflödet från myndighets- verksamheten ska säkras med tekniska och organisatoriska kopplingar till RDT-verksamheten. Däremot kvarstår mycket för att säkra dataflödet från väghållningsverksamhet och externa väghållares verksamhet. Ansvaret för dessa delar av NVDB (framför allt vägnätet som referenssystem) och övriga vägdata, som är en väsentlig del av den mjuka infrastrukturen (informationen om vägtransportsystemet), bör följa ansvaret för den fysiska infra- strukturen. Sett mot ovanstående föreslås att NVDB tills vidare bör kvarstå under ansvar och som en del i verksamhet. Frågan om hur NVDB kan tillgodose behoven av sådana upp- gifter om väginfrastrukturen som är nödvändiga för myndighets- utövningen på området, bland annat den tekniska och organisato- riska kopplingen till och STRADA, måste dock utredas ytterligare. Bland annat bör det undersökas hur Trans- portinspektionen ska kunna säkerställa att NVDB innehåller de uppgifter och funktioner som behövs i dessa avseende. Det kan också vara naturligt att Transportinspektionen medverkar i det samarbete som sker inom ramen för . Inom enheten Support förekommer både verksamheter som utgör stöd för myndighetsutövning och verksamheter som mera är kopplade till infrastrukturförvaltningen och sektorsuppgifter. Verksamheter som är aktuella att överföra från till Transportinspektionen återfinns bland annat inom sektionen Förvaltningsrätt inom avdelningen juridik och upphand- ling och inom avdelningen Informationsteknik. Vidare berörs inom Support verksgemensamma funktioner för redovisning, systemförvaltning, ekonomiadministration, personaladministration, etc. Verksamheten inom Support är fördelad på många lokaliseringsorter i landet. I sysselsättningstermer dominerar dock och . Sektionen Förvaltningsrätt har som en deluppgift att bereda beslut om fastställelse av arbetsplan, bereda ansökan till regeringen om tillåtlighet enligt för vissa större väg- projekt samt att bereda beslut syftande till ändring av väghållar- ansvar mellan stat/enskilda och kommuner. En andra deluppgift är att ge förvaltningsjuridiskt expertstöd till Samhälle och trafik (främst myndighetsavdelningen), , Huvudkontoret, Regionerna samt Förarenheten. Sektionen är lokaliserad till . Fyra jurister har annan stationeringsort, därav tre perso- ner som i huvudsak ger stöd till med placering i , , och . Därutöver finns en person i men där stationeringen inte har någon verksamhets- mässig koppling. I bilaga 13 redovisas bedömningen att den nuvarande ordningen för fastställelse av arbets- och järnvägsplaner bör kvarstå i avvaktan på en fortsatt översyn av transportsektorns organisationsstruktur och en eventuell översyn av planerings- och fastställelseprocessen som helhet. Detsamma gäller prövningar och beslut i övrigt som ansluter till fastställelsen. Däremot föreslås att och nuvarande bemyndigande att meddela föreskrifter med anknytning till fastställelseprocessen överförs till Transport- inspektionen. Även frågor om förändrings-/indragningsärenden föreslås ligga kvar på eftersom dessa frågor bedöms höra nära samman med våghållaruppgiften. Ställningstagandena i denna del innebär att sektionens del- uppgift att bereda beslut om fastställelse av arbetsplan, bereda Väg- verkets ansökan till regeringen om tillåtlighet enligt för vissa större vägprojekt samt att bereda beslut syftande till änd- ring av väghållaransvar mellan stat/enskilda och kommuner tillsvi- dare inte föranleder någon överföring av resurser till Transport- inspektionen. Förvaltningsjuristernas huvudarbetsuppgifter är rådgivning till hela inom alla rättsliga områden, dock med tonvikt på den offentliga rätten inklusive EG-rätten, bland annat vad gäller allmänna handlingar, sekretesslagen, förvaltningslagen, person- uppgiftslagen samt lagstiftning som särskilt berör med avseende på sektorsansvaret och de områden som verket enligt instruktionen i övrigt ansvarar för. Vidare ingår att hjälpa till med principiella ställningstaganden inom de olika sakområdena vid andra enheter, medverka i departementsutredningar, interna utred- ningar samt internationella projekt och arbetsgrupper, arbeta med författningsarbete på lag- och förordningsnivå samt vid införli- vande av EG-förordningar i svensk lagstiftning, bereda remissvar och föredra dessa för GD eller styrelsen, granska verkets före- skrifter, handlägga skadeståndsärenden, förbereda och genomföra utbildningar för olika delar av , bland annat inom det offentligrättsliga området samt företräda verket i domstol i vissa typer av mål. Visst administrativt stöd avseende före- skrifter finns inom denna del liksom administrativt stöd i person- uppgiftsfrågor. Av beskrivningen ovan framgår att en stor del av förvaltnings- juristernas uppgifter är direkt hänförlig till den nya Transport- inspektionens verksamhet. Dessa uppgifter har bedömts motsvara tio av totalt tolv årsarbetskrafter inom den förvaltningsrättsligt inriktade verksamheten inom sektionen, vilka alltså föreslås bli överförda till Transportinspektionen. Dessa årsarbetskrafter för- delar sig på lokaliseringsorter enligt följande; sex i , en i , en i , en i samt en i . Verksamheten vid avdelningen Informationsteknik bör enligt ses som en helhet som är uppbyggd för att kunna leve- rera informationstekniktjänster med minimal bemanning till lägsta möjliga kostnad. En uppdelning av verksamheten mellan och en transportinspektion medför enligt att stor- driftsfördelar försvinner, vilket innebär en löpande årsvis fördyring av IT-driften. uppskattar att verksamheten blir dyrare vardera för såväl som de utbrutna delarna Trafik- registret, Fordonsenheten och myndighetsfunktionerna inom Samhälle och trafik. Dessutom tillkommer investeringskostnader för att genomföra delningen av verksamheterna. bedö- mer att en uppdelning av IT-verksamheten kräver att genomföra. Hur IT-verksamheten inom den nya Transportinspektionen ska ordnas är en komplex fråga som behandlas i en särskild arbets- grupp. Till de frågor som måste beaktas specifikt i överföringen av uppgifter från till Transportinspektionen hör såväl före- komsten av stordriftsfördelar i den nuvarande verksamheten som behovet av säkerställa kontinuitet i driften av IT-system som är samhällsviktiga och i stor utsträckning ger service till allmänheten. Till detta kommer också att regeringen som tidigare nämnts har uppdragit åt och att förbereda en samman- slagning av verkens administrativa enheter och IT-enheter. Av den uppdelning av övrig verksamhet mellan och en ny Transportinspektion som föreslagits ovan, följer att IT-funktionerna inom Support delas upp mellan sak- områden som tillförs Transportinspektionen respektive kvarstår vid . har beräknat att 52 av totalt 210 års- arbetskrafter respektive 95 av i omsättning kan hänföras direkt till de myndighetsuppgifter m.m. som överförs till Trans- portinspektionen. Vår bedömning är att en logisk och fysisk upp- delning av IT-funktionerna mellan Transportinspektionen och kräver en omfattande ytterligare utredning. ningen ovan måste därför betraktas som mycket preliminär. Vi avser att återkomma till denna fråga i huvudbetänkandet. Vi ute- sluter emellertid inte att det kan krävas ytterligare tid därefter innan ett slutligt ställningstagande kan göras om vilka resurser som bör hänföras till respektive myndighet. Inriktningen måste här vara att bibehålla funktionalitet och utvecklingskraft genom att åtminstone inledningsvis hålla samman systemen i ett nära samarbete mellan de båda myndigheterna. En naturlig lösning förefaller vara att de IT-funktioner som lig- ger närmast Transportinspektionen förs över från men att myndigheterna träffar avtal om hur systemet som helhet ska drivas samt att myndigheterna inom ramen för en sådan överenskommelse köper tjänster från varandra under en över- gångsperiod. Hur uppdelningen av ansvar och uppgifter bör se ut och samarbetet utformas återstår dock att utreda. De resurser för redovisning, systemförvaltning, ekonomi- administration, personaladministration m.m., som är gemen- samma funktioner inom , bör följa med övriga verksam- heter som överförs till Transportinspektionen i den utsträckning som dessa verksamheter utnyttjar de gemensamma funktionerna. har uppskattat att dessa verksgemensamma funktioner motsvarar cirka sex årsarbetskrafter. har vidare med hjälp av olika nyckeltal beräknat Transportinspektionens andel av de verksgemensamma kostnaderna (inklusive IT och datahanter- ing) till . Vi lägger dessa skattningar till grund för de beräkningar av Transportinspektionens och resurs- behov som redovisas i detta delbetänkande men bedömer att för- delningen i denna del kan behöva ses över ytterligare. Som framgått ovan förekommer omfattande myndighetsuppgifter inriktade på tillsyn och tillståndsgivning inom regionala organisation. Regionerna är organisatoriskt och funktionellt en del av med uppträder också i en mer fristående roll som väghållningsmyndigheter. Det senare följer i första hand av vad som sägs i väglagen men också i andra författningar där uppgifter kopplas till väghållningsmyndigheten. Vissa uppgifter som utförs inom regionerna har redan behandlats ovan. Regionernas myndighetsutövning som väghållningsmyndigheter omfattar därutöver följande verksamheter: Handläggning av vägarbetsutmärkning, bland annat granskning och godkännande av trafikanordningsplaner samt beslut om tillfälliga föreskrifter. Handläggning av vägvisningsärenden i form av prövning av ansökningar av lokaliseringsmärken, servicemärken och var- ningsmärken mm. Verksamheten avser bl. a upprättande av vägvisningsplaner, funktionellt ansvar, samverka med andra aktörer polis, länsstyrelse, kommun m.m. Handläggning av tillståndsärenden, d.v.s. prövning av ansök- ningar från enskilda m.m. om att få vidta åtgärder. Tillstånd krävs för att få ansluta enskild väg till allmän väg, anordning inom vägområdet, informationsaktivitet inom vägområdet, tillfälliga arrangemang inom vägområdet, tillfällig försäljning inom vägområdet, upplag av timmer och virke inom väg- området, ledningsärenden inom vägområdet. Yttrande till beslutande myndighet av anordningar intill vägområdet, fast- ställa turlista för färjetrafik för färja som är allmän väg inom regionen, föreskriva om öppettider för rörliga broar som är allmän väg inom regionen. Handläggning av förändringsärenden; bereder ärenden om nytt eller förändrat väghållningsansvar. Handläggning av transportdispenser; utreder och beslutar om vägtransportdispens till tunga, långa och breda transporter samt fordon med farligt gods samt att ge råd och information till kunder, poliser och övriga myndigheter om laglig last, dispens- vilkor, lagar och förordningar. Vidare utför regionerna, som en integrerad del av , föl- jande myndighetsuppgifter: Bidragsgivning till enskilda vägar (även tillsyn och rådgivning) Verksamheten avser planering, uppföljning, beslut och tillsyn av beviljat bidrag till enskild väghållare, utredning av bidrag till enskild väghållare, utbetalning av bidrag till enskild väghållare, stödja enskild väghållare om metoder för att sköta enskild väg. Vidare ingår inspektion inklusive åtgärdsplanering, bärighets- klassning, registrering av grunduppgifter samt kontroll av kon- struktionsritningar för broar på enskilda vägar. Bidrag till trafikhuvudmän (avseende investeringar i kollektiv- trafikanläggningar) och kommuner (avseende miljö- och trafik- säkerhetsförbättrande åtgärder). Verksamheten avser planering, uppföljning, beslut och avsyning av bidrag till trafikhuvudmän (avseende investeringar i kollektivtrafikanläggningar) och kommuner (avseende miljö- och trafiksäkerhetsförbättrande åtgärder). Flyttning av fordon, som innebär att regionen har möjlighet att för allmän väg, eller inom vägområde, flytta fordon som står olagligt uppställt och försvårar väghållningsarbetet eller annars utgör en fara eller är fordonsvrak. Regionerna svarar också för olika slags trafikärenden, t.ex. yttran- den till beslutande myndighet över ansökningar om lokala trafik- föreskrifter, tävling på väg, transportvägar för farligt gods mm samt att bereda underlag i olika ärendetyper som beslutas centralt i före- skriftsform. Att regionerna i vissa fall är en integrerad del av och i andra fall har en mer fristående roll som väghållningsmyndighet är i vart fall för en utomstående svårt att uppfatta och förstå. Inte hel- ler inom är det alla gånger självklart i vilken funktion som regionerna agerar. Problemet är kanske av mer formell än praktisk betydelse, men komplicerar ändå beskrivningen av Väg- verkets myndighetsuppgifter. Generellt kan konstateras att handläggningen av de ärendetyper som berörts – både Vägverks- och väghållningsärenden – kräver god lokalkännedom och geografisk närhet i flertalet fall. I de flesta fall bygger beslutsmotiveringen på en redovisning av förhållandena på en viss plats eller område och bör vara av god kvalitet för att ge rättssäkra beslut med hög trovärdighet. De flesta av de ovan angivna uppgifterna får också anses vara nära förbundna med väg- hållaruppgiften. Uppgifterna bör därför enligt vår uppfattning inte överföras till Transportinspektionen. Det bör dock uppmärksam- mas att flera av uppgifterna innebär att utöva tillsyn, ge råd och information och ansvara för lokal verkställighet i frågor som Transportinspektionen föreslås svara för i övrigt. Detta förutsätter en nära samverkan mellan inspektionen och regionala organisation. När myndighetsuppgifter och myndighetsutövning förs över från till Transportinspektionen kommer också vägsektorn att få en från såväl infrastrukturförvaltare som trafikintressenter fristå- ende myndighetsfunktion inom normerings- och tillsynsområdet. Mandaten kommer också att likna de som råder för de övriga inspektionsmyndigheterna. Vägtrafikinspektionen nuvarande verksamhet passar inte helt in i detta mönster. Den nuvarande verksamheten har således en karaktär som närmast kan förknippas med uppgifterna i en plane- ringsmyndighet eller i opinionsbildande organ. Vår uppfattning är dock att den typ av analyser som görs av Vägtrafikinspektionen fordras även i en mer traditionell inspektionsmyndighet som ett inslag i att utvärdera effekterna av normer och tillsyn. Initiering och bevakning av forskning och utveckling är en del av den omvärldsanalyserande stödverksamhet som vi i avsnitt 5.10 ansett nödvändig för ett inspektionsorgan. Transportinspektionen bör också ha till uppgift att förse reger- ingen och med resultat av effektivitetsuppföljningar. Ini- tiativ till ändrad reglering och tillsyn eller andra – och av andra omhändertagna – åtgärder bör också föregås av uppföljningar och samhällsekonomiska bedömningar. Dialogen med regeringen är i dessa stycken ett självklart inslag i Transportinspektionens upp- följning och rapportering. Denna dialog bör också kunna ut- sträckas till dem som berörs av regleringen för att öka förståelsen för den eller för de förändringar som Transportinspektionen fått regeringens uppdrag att genomföra. Vår slutsats är således att den kompetens som finns inom Väg- trafikinspektionen bör tillföras en ny Transportinspektion även om verksamheten kan komma att ändra inriktning i vissa avseenden. I ansvar ingår att finansiera samhällsmotiverad forsk- ning och utveckling inom vägtransportområdet. Uppgiften innebär att ta ansvar för hela samhällets kunskapsförsörjning och innefattar således även forsknings- och utvecklingsverksamhet inriktad på de frågor som kommer att höra till Transportinspektionens verksam- Frågor om forskning kommer att behandlas närmare i vårt huvudbetänkande. Enligt vår uppfattning bör inte den samhällsmotiverade forsk- nings- och utvecklingsverksamheten inom vägområdet splittras upp på olika huvudmän, eftersom det skulle försvåra avvägningar mellan olika angelägna forskningsinsatser. Det skulle också minska möj- ligheterna att planera och finansiera forskningen utifrån ett samlat transportpolitiskt perspektiv. Det övergripande ansvaret för forsk- nings- och utvecklingsfrågorna inom vägområdet i stort bör därför tills vidare ligga kvar på . Hur ett sammanhållet ansvar för den transportpolitiskt motiverade forskningen ska organiseras på bör lämpligen prövas mot bakgrund av hur myndig- hetsuppgifterna och ansvaret inom transportområdet i övrigt kommer att organiseras. Organisationen av forskningsfinansie- ringen behandlas också inom ramen för den utvärdering av myn- dighetsorganisationen för forskningsfinansiering som kommer att avrapporteras i enlighet med regeringens kom- mittédirektiv 2007:102. Transportinspektionen bör dock förfoga över de medel som behövs för mer verksamhetsnära utveckling. En betydande del av nuvarande resursanvändning för forskning och utveck- ling har en sådan inriktning mot verksamhetsnära utveckling. Väg- verket har med utgångspunkt i pågående projekt beräknat att avsatts för verksamhetsnära forskning och utveckling som är direkt hänförlig till Transportinspektionens tilltänkta verksamhet. Vårt förslag är mot den bakgrunden att dessa medel överförs från forsknings- och utvecklingsmedel till Transport- inspektionen. Andra stabs- och verkställighetsuppgifter Vi har dragit slutsatsen att en ny transportinspektion inte ska utföra alla det slags uppgifter som ingår i trafikverkens nuvarande sektorsansvar. Framför allt gäller detta de opinionsbildande och pådrivande uppgifter som ingår i dagens sektorsansvar och som bland annat innebär samordning av olika aktörer och parter inom sektorn och i dess omvärld. Utöver verksamheten inom områdena statistik, trafiksäkerhetsanalys samt forskning och utveckling, har vi ännu inte närmare tagit ställning till vilka delar av SOU 2008:9 Bilaga 5 sektorsarbete som primärt hör samman med Transport- inspektionens verksamhet. Vi har dock identifierat några verksamheter som är av myndig- hetskaraktär och ingår i det som hänför till sektors- arbete, som vi inte anser bör överföras till Transportinspektionen. Det gäller dels det stöd till projekt inom trafiksäkerhetsområdet som lämnas genom Skyltfonden, dels de bidrag till Nationalf- () som betalas ut av i form av organisationsstöd/verksamhetsbidrag och projektstöd, dels de övriga bidrag som delar ut till ideella organisationer som verkar för trafiksäkerhet, miljö, tillgänglighet och jämställdhet. Förvaltningen av skyltfonden kommer dock att kräva en admi- nistrativ medverkan från Transportinspektionens sida, eftersom fonden finansieras genom försäljning av personliga registrerings- skyltar för fordon. Skyltfonden stöder alltså projekt inom trafik- säkerhetsområdet. Syftet är dels att stimulera trafiksäkerhets- medvetandet hos allmänhet, företag, institutioner och organisatio- ner, dels att ge möjligheter att pröva nya innovativa och ibland okonventionella lösningar inom trafiksäkerhetsområdet.