sou · GXB391 · 2009-11-19 00:00:00 — Slutligen finns i 5 kap. 6 § UtlL en bestämmelse om förutsättningarna för att ge uppehållstillstånd på grund av synnerligen ömmande omständigheter. 2.3Permanent eller tidsbegränsat uppehållstillstånd Om utlänningen har för avsikt att mera varaktigt bosätta sig i och han eller hon bedöms kunna få uppehållstillstånd ska redan från början ett permanent uppehållstillstånd beviljas (prop. 1988/89:86 s. 146). I praktiken gäller det vanligtvis utlänningar som beviljas uppehållstillstånd som flyktingar eller skyddsbehövande i övrigt, utlänningar som får uppehållstillstånd på grund av familjeåterförening i samt utlänningar som får stanna i på grund av humanitära skäl (synnerligen ömmande omständigheter). Utlänningslagen innehåller även en rad bestämmelser som anger när utlänningen i stället för permanent uppehållstillstånd ska beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. I 5 kap. 7 § UtlL anges att ett uppehållstillstånd ska vara tidsbegränsat om det med hänsyn till utlänningens förväntade levnadssätt råder tveksamhet om uppehållstillstånd bör beviljas. Bestämmelsen tillkom för att tidsbegränsat uppehållstillstånd skulle kunna meddelas under en prövotid på grund av tidigare brottslighet (prop. 1994/95:179 s. 49 f.). I 5 kap. 8 § UtlL regleras s.k. uppskjuten invandringsprövning. Uppskjuten invandringsprövning innebär att en utlänning som – i andra fall än familjeåterförening – beviljas uppehållstillstånd på grund av äktenskap eller samboförhållande med en i bosatt person ska ges ett tidsbegränsat uppehållstillstånd vid det första beslutstillfället. Permanent uppehållstillstånd kan sedan enligt 5 kap. 16 § UtlL ges , om förhållandet består. Även om förhållandet upphört får uppehållstillstånd enligt sistnämnda lagrum ges i vissa fall. Ytterligare bestämmelser om när tidsbegränsade uppehållstillstånd kan meddelas finns i 5 kap. 9–15 §§ UtlL Det gäller t.ex. uppehållstillstånd för arbete, studier eller för att bedriva näringsverksamhet. I 5 kap. 17, 17 a och 17 b §§ UtlL finns bestämmelser som anger när uppehållstillstånd ska eller får vägras t.ex. på grund av brottslighet eller oriktiga uppgifter. En utlänning som vill ha uppehållstillstånd i ska enligt 5 kap. 18 § första stycket UtlL ha ansökt om och beviljats ett sådant tillstånd före inresan i landet. En ansökan om uppehållstillstånd får enligt denna huvudregel inte bifallas efter inresan. Av nämnda lagrums andra stycke och 5 kap. 19 § framgår dock att det finns en rad undantag från huvudregeln. Det gäller t.ex. utlänningar som har rätt till uppehållstillstånd som flyktingar eller skyddsbehövande i övrigt eller som har bedömts kunna få uppehållstillstånd på grund av synnerligen ömmande omständigheter. Undantag från huvudregeln kan också göras när det är fråga om ansökan om förlängning av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd och i vissa fall när utlänningen har stark anknytning till en person som är bosatt i och det inte skäligen kan krävas att han eller hon reser till ett annat land för att ge in ansökan där. Uppehållstillstånd behöver inte heller ansökas om och beviljas före inresan till om utlänningen har beviljats en visering för att besöka en arbetsgivare i eller är undantagen från kravet på visering om han eller hon ansöker om ett uppehållstillstånd för arbete inom ett slag av arbete där det råder stor efterfrågan på arbetskraft. En ytterligare förutsättning är då att arbetsgivaren skulle förorsakas olägenheter om utlänningen måste resa till ett annat land för att ge in ansökan där eller att det annars finns särskilda skäl. är den myndighet som har det huvudsakliga ansvaret för den generella utlänningskontrollen och som därför enligt 5 kap. 20 § UtlL beslutar om uppehållstillstånd. Beslut om uppehållstillstånd kan också enligt samma lagrum meddelas av Regeringskansliet.2 2 /beslutar om uppehållstillstånd för diplomater och annan ambassadpersonal. Regeringen eller efter regeringes bemyndigande får enligt 5 kap. 22 § UtlL meddela föreskrifter om att andra myndigeter har rätt att besluta om uppehållstillstånd. Med stöd av 4 kap. 25 § utlänningsförordningen (2006:97, UtlF) kan efter samråd med /låta en svensk beskickning eller ett svenskt konsulat få möjlighet att bevilja uppehållstillstånd för högst . har i samråd med /bemyndigat samtliga svenska utlandsmyndigheter att bevilja uppehållstillstånd för vissa studerande (04/2007). Om utlandsmyndigheten anser att en ansökan om uppehållstillstånd inte kan beviljas eller är osäker på hur en ansökan bör bedömas, ska den enligt 5 § MIGRFS 04/2007 överlämnas till för beslut. Be- myndigandet för utlandsmyndigheter kan också vara av tillfälligt slag för att möta ett särskilt behov av sökande. Genom föreskriften MIGRFS 05/2009 har t.ex. i samråd med /bemyndigat de svenska utlandsmyndigheterna i , och att bevilja uppehållstillstånd och arbetstillstånd för bärplockare. Även i dessa fall ska ansökan överlämnas till för beslut om ansökan inte kan bifallas eller om utlandsmyndighet är osäker på hur en ansökan bör bedömas. Regeringen och den instans som prövar överklagandet av beslut om avvisning och utvisning kan också enligt 5 kap. 21 § UtlL i vissa fall besluta om uppehållstillstånd. Regeringen kan besluta om uppehållstillstånd i samband med att regeringen enligt 8 kap. 14 § första stycket UtlL upphäver en dom eller ett beslut om utvisning på grund av brott. Regeringen har också möjlighet enligt andra stycket sistnämnda lagrum att meddela ett tidsbegränsat uppehållstillstånd utan att upphäva domen eller beslutet om utvisning.3 Beslut om uppehållstillstånd får vidare meddelas av en migrationsdomstol eller Migrationsöverdomstolen i ett överklagat ärende om avvisning eller utvisning även om frågan om uppehållstillstånd inte tagits upp av utlänningen (8 kap. 21 § första stycket UtlL). I ett säkerhetsärende har regeringen möjlighet att besluta om uppehållstillstånd enligt 12 kap. 20 § tredje stycket UtlL. 3 I prop. 2009/10:31 föreslås att även migrationsdomstol och Migrationsdomstolen ska kunna besluta om uppehållstillstånd i motsvarande fall. Regeringen får enligt 5 kap. 23 § UtlL meddela föreskrifter avseende uppehållstillstånd i särskilt angivna situationer. Med stöd av detta bemyndigande har bestämmelser om uppehållstillstånd för studier meddelats i 4 kap. 5 § UtlF. Föreskrifter om när uppehållstillstånd får ges till en tredjelandsmedborgare med ställning som varaktigt bosatt i en annan medlemsstat och till dennes anhöriga finns i 4 kap. 9–11, 16, 16 a, 17 och 18 §§ UtlF. Närmare bestämmelser om uppehållstillstånd för familjemedlemmar till en tredjelandsmedborgare som har beviljats uppehållstillstånd för arbete har meddelats i 4 kap. 4 a § UtlF. Regeringens föreskriftsrätt omfattar även föreskrifter om permanent uppehållstillstånd för vissa grupper av utlänningar som är skyddsbehövande (5 kap. 24 § UtlL), föreskrifter om att uppehållstillstånd inte får beviljas för skyddsbehövande om det behövs för att möjligheter att ta emot utlänningar har blivit begränsade (5 kap. 25 § UtlL) och föreskrifter om undantag från första asyllandsprincipen när en utlännings anknytning till är av sådan art att utlänningen inte bör nekas att få sin asylansökan prövad här i landet (5 kap. 26 § UtlL). I 4 kap. 3 § UtlF har regeringen meddelat undantag från första asyllandsprincipen för vissa anhöriga till en i landet bosatt utlänning och för personer som på grund av tidigare långvarig vistelse i med uppehållstillstånd har fått särskild anknytning hit. Som angetts ovan ska ansökan om uppehållstillstånd enligt huvudregeln i 5 kap. 18 § UtlL göras före inresan till . Bestämmelser om var ansökningar om uppehållstillstånd ska ges in finns i 4 kap. 20 § UtlF. När utlänningen vistas utomlands, som har förutsatts vanligen vara fallet när tillstånd söks första gången, ska ansökan ställas till och lämnas till svensk beskickning eller svenskt konsulat i hemlandet eller i annat land där utlänningen är stadigvarande bosatt. En ansökan om uppehållstillstånd av den som vistas i ges in till . De svenska beskickningarna eller konsulaten utreder ansökningar om uppehållstillstånd som ges in till dem, men beslut i ärendet fattas av någon av tillståndsenheter, om inte beslutanderätten överlåtits på av fallen krävs att sökanden inställer sig personligen på utlandsmyndigheten för intervju. Såväl ansökan som beslutet registreras elektroniskt i datasystem . När beslut har registrerats i kan utlandsmyndigheten kalla sökanden till konsulatet för att infoga ett tillståndsmärke, ett bevis om uppehållstillstånd, i sökandens pass. får enligt 4 kap. 26 § UtlF meddela föreskrifter om att en ansökan om uppehållstillstånd får ges in till och utredas av en annan myndighet än som sägs i 20 §. Vid behov ska enligt 4 kap. 21 § UtlF kontrollera om en utlänning som har ansökt om uppehållstillstånd har registrerats på den spärrlista som avses i 3 § lagen (2000:344) om Schengens informationssystem. Om utlänningen registrerats på spärrlistan ska , innan uppehållstillstånd beviljas, genomföra sådant samråd som avses i artikel 25 i . En migrationsdomstol och Migrationsöverdomstolen får också begära att ska genomföra samråd enligt artikel 25 . Beträffande avgift för prövning av ansökan anges i 8 kap. 4 § UtlF att förordningen (1997:691) om avgifter vid utlandsmyndigheterna ska tillämpas för de ansökningar som ska ges in till en svensk beskickning eller ett svenskt konsulat. Enligt denna förordning ska ansökningsavgiften betalas när ansökan ges in. Avgiften ska vidare i regel betalas i verksamhetslandets valuta. För ansökan om uppehållstillstånd ska utlandsmyndigheten ta ut en avgift om för personer som fyllt och för personer som inte fyllt . Gäller ansökan uppehållstillstånd för arbetskraftsinvandring eller för att bedriva näringsverksamhet är avgifterna högre, . Vid ansökan om uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning enligt 5 kap. 3 § eller 3 a § UtlL är avgiften för personer som fyllt och för personer som inte fyllt . Alla som ansöker om uppehållstillstånd behöver inte betala ansökningsavgift. Undantagna från avgiftsskyldighet är bland annat utlänningar som ansöker om uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning i vissa fall och utlänningar som beviljas uppehållstill- stånd som skyddsbehövande eller på grund av synnerligen ömmande omständigheter. För de ansökningar om uppehållstillstånd som handläggs av gäller avgiftsbestämmelserna i 8 kap. 5 § UtlF. Avgiftsnivåer och undantag från avgiftsskyldighet motsvarar i huvudsak bestämmelserna i förordningen (1997:691) om avgifter vid utlandsmyndigheterna. I 8 kap. 4 § UtlF anges att bestämmelserna i 11–14 §§ avgiftsförordningen (1992:191) i övrigt gäller för prövningen av ansökan. Detta innebär bl.a. att ansökningsavgiften ska betalas när ansökan ges in. Vid beviljande av permanent uppehållstillstånd anges ingen giltighetstid; permanent uppehållstillstånd gäller från beslutet och obegränsat i tiden. Sålunda upphör inte ett permanent uppehållstillstånd att gälla om det inte återkallas (se avsnitt 2.10 nedan angående återkallelse av uppehållstillstånd.) Av 4 kap. 23 § UtlF följer att ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som huvudregel inte får beviljas än utlänningens pass gäller. Tidsbegränsat uppehållstillstånd kan dock ges om utlänningen är medborgare i eller anhörig till en schweizisk medborgare, om utlänningen har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat eller är anhörig till en tredjelandsmedborgare med ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat, eller det annars finns särskilda skäl. I 4 kap. 22 § UtlF anges att bevis om uppehållstillstånd ska föras in i utlänningens pass eller någon annan handling. sker detta genom att ett tillståndsmärke innehållande ett bevis om uppehållstillstånd infogas i passet. För utlänningar som saknar pass utfärdar ett s.k. PUT-bevis. PUT-beviset är en särskild handling som förutom personuppgifter förses med fotografi och präglingsstämpel. Bevis om tidsbegränsat eller permanent uppehållstillstånd för barn som är inskrivet i en förälders pass, kan sättas in i förälderns pass under förutsättning att föräldern är bosatt här och själv har tidsbegränsat eller permanent uppehållstillstånd. Bestämmelser om återkallelse av uppehållstillstånd finns i 7 kap. UtlL. Uppehållstillstånd får enligt 7 kap. 1 § första stycket UtlL återkallas för en utlänning som medvetet har lämnat oriktiga uppgifter eller medvetet har förtigit omständigheter, som varit av betydelse för att få tillståndet. Om utlänningen har vistats här i landet med uppehållstillstånd när frågan om återkallelse prövas får uppehållstillståndet enligt andra stycket samma lagrum endast återkallas om det finns synnerliga skäl för det. Utöver de omständigheter som anges i 7 kap. 1 § UtlL kan ett uppehållstillstånd enligt 7 kap. 2 § UtlL också återkallas om det finns särskilda skäl för det och utlänningen ännu inte har rest in i . Särskilda skäl för återkallande av ett uppehållstillstånd kan vara att förutsättningarna för tillståndet ändrats väsentligt (prop. 1988/89:86 s. 63). 3Rådets förordning om en enhetlig utformning av uppehållstillstånd För att harmonisera utformningen av uppehållstillstånd som utfärdas till medborgare i tredjeland antog rådet förordning (EG) nr 1030/2002 om enhetlig utformning av uppehållstillstånd för medborgare i tredjeland,1 bilaga 3. Förordningen ersatte rådets gemensamma åtgärd 97/11/RIF om en enhetlig modell för uppehållstillstånd.2 Det första förslaget till ändring av förordningen lades fram av Europeiska kommissionen . I samband med behandlingen av vissa tekniska frågor uppstod emellertid en del tekniska problem. Genom rådets förordning (EG) nr 380/2008 av om ändring av förordning (EG) nr 1030/2002 om enhetlig utformning av uppehållstillstånd för medborgare i tredjeland,4 bilaga 4, fastställs de säkerhetsdetaljer och biometriska kännetecken som ska användas av medlemsstaterna i ett enhetlig utformat uppehållstillstånd för tredjelandsmedborgare. Kärnan i förordningen är införandet av biometriska kännetecken i form av en ansiktsbild och fingeravtryck i uppehållstillstånd. innebär att en visering kan ersättas av ett uppehållstillstånd tillsammans med en resehandling. En tredjelandsmedborgare som innehar giltig resehandling och uppehållstillstånd som utfärdats av en Schengenstat får enligt artikel 21 i röra sig fritt inom övriga Schengenstaternas territorium . 1EUT L 157, , s. 1. 2EUT L 7, 10.1.1997. 3KOM (2003) 0558. 4EUT L 115, 29.4.2008, s. 1. Rådets förordning om en enhetlig utformning av uppehållstillstånd EG-förordningen om en enhetlig utformning av uppehållstillstånd för medborgare i tredjeland omfattar inte medborgare i tredjeland som är familjemedlemmar till unionsmedborgare. Medlemsstaterna har dock förklarat att de kommer att använda sig av den enhetliga utformningen av uppehållstillstånd, inbegripet biometriska kännetecken, även vid utfärdande av uppehållskort för unionsmedborgares familjemedlemmar i enlighet med artikel 10 i och rådets direktiv /38/EG5 av om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier (rörlighetsdirektivet). Nedan redogörs för bestämmelserna i om enhetlig utformning av uppehållstillstånd med beaktande av de ändringar som gjorts genom förordning (EG) nr 380/2008. Vid mötet i betonade att det behövs en enhetlig strategi inom EU för biometriska kännetecken, vilket skulle resultera i enhetliga lösningar i fråga om tredjelandsmedborgares handlingar, EU-medborgares pass och informationssystem. En enhetlig utformning av uppehållstillstånd för tredjelandsmedborgare bidrar framför allt till att bekämpa olaglig invandring och vistelse. Användningen av biometriska kännetecken skyddar i sin tur uppehållstillstånden mot bedräglig användning genom att skapa en tillförlitligare koppling mellan innehavaren och tillståndet. I artikel 1.1 i förordning (EG) nr 1030/2002 anges efter ändring genom förordning (EG) nr 380/2008 att uppehållstillstånd som utformas av medlemsstaterna ska vara enhetligt utformade och ha plats för de uppgifter som anges i bilagan. Vidare föreskrivs att uppehållstillstånd till tredjelandsmedborgare ska utfärdas som en separat handling i ID 1- eller 2-format6. I den enhetligt utformade 5EUT L 158, 30.4.2004, s. 77. 6ID 1- och 2-format är standarder för format för ID-handlingar. utfärdades svenska körkort i ID 2-format men numera utfärdas svenska körkort i det mindre ID 1-formatet. Rådets förordning om en enhetlig utformning av uppehållstillstånd handlingen finns ett särskilt fält där varje medlemsstat får föra in uppgifter som är av betydelse när det gäller typen av tillstånd och den berörda personens rättsliga ställning, i synnerhet uppgifter om huruvida personen har tillstånd att arbeta eller inte. Genom artikel 1.2 definieras uppehållstillstånd och medborgare i tredjeland. Med uppehållstillstånd avses varje tillstånd som utfärdas av en medlemsstat och som ger en medborgare i tredjeland rätt att lagligen vistas på dess territorium, med undantag av tillstånd utfärdade i avvaktan på att en asylansökan, en ansökan om uppehållstillstånd eller en ansökan om förlängning av detta behandlas, tillstånd utfärdade under exceptionella omständigheter för en förlängning av den tillåtna vistelsen med högst en månad, och tillstånd utfärdade för en vistelse som inte överstiger , av medlemsstater som inte tillämpar artikel 21 i . Medborgare i tredjeland är envar som inte är unionsmedborgare enligt artikel 17.1 i Fördraget om upprättande av Europeiska unionen. Om medlemsstaterna använder den enhetliga modellen för andra ändamål än de som omfattas av förordningen ska enligt artikel 5 a lämpliga åtgärder vidtas för att se till att ingen förväxling är möjlig med det uppehållstillstånd som avses i artikel 1 och att ändamålet är tydligt angivet på kortet. 3.4Särskilt förfarande för genomförande av förordningen De åtgärder som krävs för att genomföra förordningen ska enligt artiklarna 6 och 7.2 antas i enlighet med det särskilda förfarande som anges i artiklarna 5 och 7 i rådets beslut av om de förfaranden som ska tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (1999/468/EG)7. Enligt artikel 7.1 ska kommissionen biträdas av en särskild kommitté som inrättats genom artikel 6 i rådets förordning (EG) nr 1683/95 av om en enhetlig utformning av visumhandlingar8. 7EUT L 184, , s. 23 (ändrad genom beslut /512/EGT, EUT L 200, 22.7.2006, s. 11). 8EUT L 164, , s. 1. Rådets förordning om en enhetlig utformning av uppehållstillstånd mittén benämns och i och rådets beslut /468/EG anges formerna för kommittén. 3.5Tekniska specifikationer och säkerhetsföreskrifter Kompletterande tekniska specifikationer för det enhetligt utformade uppehållstillståndet ska enligt artikel 2.1 fastställas enligt det särskilda förfarande som beskrivits under föregående avsnitt. De tekniska specifikationer det rör sig om anges i artikel 2.1 a) - f) och avser kompletterande säkerhetsdetaljer och säkerhetskrav, däribland strängare normer i syfte att förebygga risken för hel- och delförfalskning (a), tekniska förfaranden och närmare föreskrifter avseende ifyllandet av det enhetligt utformade uppehållstillståndet (b), övriga föreskrifter avseende ifyllandet av det enhetligt utformade uppehållstillståndet (c), tekniska specifikationer för lagringsmediet för de biometriska kännetecknen och deras säkerhet, inklusive förhindrande av obehörig åtkomst (d), kvalitetskrav och gemensamma standarder för ansiktsbilden och fingeravtrycksbilderna (e) samt en uttömmande förteckning över kompletterande nationella säkerhetsdetaljer som kan läggas till i medlemsstaterna i enlighet med bilagan till förordningen (f). I förordningen beskrivs den enhetliga utformningens allmänna kännetecken och i bilagan visas ett exempel på ett tillstånd. Uppehållstillstånden ska utformas som separata handlingar i enlighet med det angivna formatet. Övriga tekniska specifikationer som avses i artikel 2 har antagits av kommissionen och Artikel 6-kommittén.9 I enlighet med vad som föreskrivs i artikel 3 har beslutats att dessa tekniska specifikationer ska vara hemliga och att de inte får offentliggöras. Syftet med att övriga tekniska specifikationer hålls hemliga och inte offentliggörs är att motverka efterbildning och förfalskning. De hemliga tekniska specifikationerna ska endast vara 9 Bilaga till K (2009) 3770 slutlig, Specifikationen av de tekniska och säkerhetsmässiga kraven för den separata enhetliga modellen för uppehållstillstånd. Rådets förordning om en enhetlig utformning av uppehållstillstånd tillängliga för de organ som medlemsstaterna utsett att ansvara för tryckning och för de personer som vederbörligen bemyndigats av medlemsstat eller kommissionen. 3.6Organ som ansvarar för tryckning av uppehållstillstånd Enligt artikel 3 ska varje medlemsstat utse ett enda organ som ska ansvara för tryckningen av det enhetliga utformade uppehållstillståndet. Medlemsstaten ska underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om namnet på det utsedda organet. Två eller flera medlemsstater får utse samma organ. Medlemsstaterna har också möjlighet att ersätta det utsedda organet med ett annat organ. Även i det fallet ska kommissionen och de övriga medlemsstaterna underrättas. Förordningen ska enligt artikel 5 inte tillämpas på medborgare i tredjeland som är familjemedlemmar till unionsmedborgare som utövar sin rätt till fri rörlighet10 eller medborgare i en sådan medlemsstat i Europeiska frihandelssammanslutningen (EFTA) som är part i och deras familjemedlemmar när de utövar sin rätt till fri rörlighet i enlighet med det avtalet. Förordningen ska inte heller tillämpas på medborgare i tredjeland som är undantagna från skyldigheten att inneha visering och som har tillstånd att vistas i en medlemsstat i mindre än . 3.8Lagringsmedium för biometriska uppgifter m.m. Det enhetligt utformade uppehållstillståndet ska enligt artikel 4 a innefatta ett lagringsmedium, ett s.k. RF-chip, som innehåller en ansiktsbild och två fingeravtrycksbilder av innehavaren. Uppgifterna ska säkras och lagringsmediet ska ha tillräcklig kapacitet för att det ska vara möjligt att garantera uppgifternas integritet, autenticitet och sekretess. 10 Se dock avsnitt 3.1. Rådets förordning om en enhetlig utformning av uppehållstillstånd Uppehållstillståndet eller RF-chippet får, med vissa undantag, inte innehålla några uppgifter i maskinläsbar form såvida det inte särskilt anges i förordningen. Medlemsstaterna får lagra uppgifter för t.ex. e-tjänster eller kompletterande bestämmelser relaterade till uppehållstillståndet i RF-chippet eller i ett annat chip för nationellt bruk som ska föras in på baksidan av kortet utan att det stör RF- chippet. 3.9Insamling av biometriska uppgifter För tillämpningen av förordningen ska medlemsstaterna enligt artikel 4 b samla in biometriska kännetecken bestående av ansiktsbild och två digitalt upptagna platta fingeravtryck från tredjelandsmedborgare. Förfarandet ska fastställas i enlighet med de nationella rutinerna i den berörda medlemsstaten och med de säkerhetsföreskrifter som fastställs i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt konvention om barnets rättigheter. Fotografiet kan tillhandahållas av den sökande eller tas vid ansökningstillfället. När det gäller upptagande av fingeravtryck, anges särskilt att det ska tas på sökanden från och med ålder. Personer för vilka fingeravtryckstagning är fysiskt omöjligt ska undantas från kravet på att lämna fingeravtryck.