sou · GXB393 · 2009-12-03 00:00:00 — Åldersgränsen är väl vald (Regeringen 2007; s. 183). I propositionen kommenteras inte varför ska anses som en väl vald åldersgräns. Det finns en klar tendens till en höjning av åldern för avgångsskyldighet. Några länder som och har helt förbjudit avtal om ett en viss ålder innebär avgångsplikt. Andra länder som , och har höjt den till . Utvecklingen av näringsliv, arbetsliv och arbetsplatser och den äldre arbetskraften En fråga som ofta dyker upp i debatten är om de äldre kan klara av de arbeten som finns på arbetsmarknaden. Det är klart att äldre är sämre på vissa fysiskt krävande arbeten; extrema exempel på denna typ av arbeten finns inom professionell idrott. Den stora merparten av arbeten är inte av denna typ. Det är andra typer av kapacitet som krävs. De bästa undersökningarna på området pekar på att produktiviteten stiger med åldern för att nå en topp och sedan långsamt minska. Självklart finns det stora individuella variationer men många har hög produktivitet länge3. De allra flesta lämnar arbetskraften före eller . Dock stannar en del kvar och arbetar. deltog av männen och av kvinnorna i arbetskraften. Relativt många män jämfört med dem under 65 3 Se Göbel och Zwick (2009) och van Ours (2009) för två nya undersökningar med referenser till andra undersökningar på området. För vissa udda områden av arbetslivet ligger produktivitetstoppen . Se Castellucci m.fl. (2009) för en undersökning av sambandet mellan produktivitet och ålder för F1-förare. Den typen av yrken utgör dock en liten del av arbetsmarknaden. Ett längre arbetsliv – arbetsliv och arbetsmarknad för äldre arbetar med utbildning och forskning, medan relativt många kvinnor jämfört med dem under 65 arbetar inom handel och kommunikation. Majoriteten av förvärvsarbetande män över 65 och drygt en tredjedel av kvinnor i samma åldersgrupp är egna företagare. Äldre arbetar deltid i större utsträckning än vad yngre gör. För dem som är är den genomsnittliga överenskomna veckoarbetstiden för män och för kvinnor. Finns det då möjligheter att påverka efterfrågan på äldre arbetskraft? Vi vill här peka på tre möjligheter. Mer än hälften av männen och en tredjedel av kvinnorna som var kvar i arbetskraften efter var egenföretagare. Ett sätt att öka arbetskraftsdeltagandet i äldre åldrar är att underlätta för äldre att starta eller fortsätta att driva företag. I den nya diskrimineringslagen finns ett förbud mot diskriminering vid start eller bedrivande av näringsverksamhet samt yrkesbehörighet (2008). Det är dock tillåtet att särbehandla på grund av ålder om den har ett berättigat syfte när ekonomiskt stöd, tillstånd, registrering eller liknande behövs eller kan ha betydelse för att någon ska kunna starta eller bedriva näringsverksamhet (2 kap. 10 §). I förarbetena diskuteras enbart behovet att ha fortsatta nedre åldersgränser som t.ex. att unga inte ska kunna starta verksamheter med alkoholförsäljning. Det står ingenting i förarbetena eller själva lagen om att man inte får diskriminera äldre. Många äldre arbetar deltid. Ett sätt att få fler att stanna kvar i arbetskraften är att erbjuda olika deltidslösningar. Ett alternativ är att erbjuda äldre arbetskraft delpension. Delpension kan leda till att de som annars skulle lämna arbetskraften orkar stanna kvar när de får kortare arbetstid. I offentlig sektor finns avtalslösningar för delpension. Inom statlig sektor kan en anställd dock endast vara delpensionär till medan det inom sektor är möjligt fram till . kan man även ta ut sin allmänna ålderspension på deltid, en lösning som dock inte är lika förmånlig för individen som de avtalade delpensionslösningarna eller den delpension som fanns i socialförsäkringssystemet fram . av befolkningen i åldern 61–tog ut sin allmänna pension som delpension . Detta kan jämföras med att av statligt anställda i åldern 61–var delpensionärer . Den stora skillnaden förklaras av att det är mycket förmånligare med avtalad delpension än allmän ålderspension på deltid. Ett längre arbetsliv – arbetsliv och arbetsmarknad för äldre Ett sätt att få äldre att stanna kvar längre på arbetsmarknaden är ekonomiska incitament, t.ex. sänkta skatter för äldre. Det första steget i Jobbskatteavdraget infördes syftande till att göra det mer förmånligt att arbeta. har jobbskatteavdraget utvidgats i två steg och regeringen har lagt ett förslag om ytterligare ett steg. För att ge äldre arbetstagare incitament att fortsätta att arbeta efter pensionsåldern gjordes jobbskatteavdraget större för dem . En arbetsmarknad och ett arbetsliv för äldre arbetskraft Vi har behandlat olika aspekter av de äldres arbetsmarknad. I och i andra länder stiger arbetskraftsdeltagande bland äldre. Vi har diskuterat några frågor i samband med denna utveckling. En första fråga är vilka faktorer som har bidragit till utvecklingen. En andra fråga är om det finns utvecklingstendenser på arbetsmarknadens utbuds- eller efterfrågesidor som verkar för ökat deltagande i arbetslivet bland äldre under de närmast kommande decennierna. En tredje fråga är om det finns åtgärder som kan bidra till att ytterligare öka de äldres arbetskraftsdeltagande. Forskningen visar att några faktorer har stor betydelse för de äldres deltagande i arbetslivet. Hälsa, utbildning och socialförsäkringssystemets utformning är tre faktorer som ofta visar sig vara viktiga i olika undersökningar. En faktor bakom förändringar av utträdet i arbetslivet är hälsotillståndet. De äldres hälsotillstånd har i genomsnitt tenderat att förbättras och kan fortsätta att göra detta. Åtgärder som leder till en bättre arbetsmiljö kan minska antalet arbetsskador och arbetssjukdomar. Medel i en sådan politik kan vara en arbetsskadeförsäkring som ger incitament till förebyggande åtgärder och en arbetsmiljöinspektion med bättre resurser (och ). De som har längre utbildning lämnar arbetslivet . De kohorter som kommer upp i äldre aktiv ålder har gradvis längre utbildning, vilket gör att vi kan förvänta oss ett gradvis senarelagt utträde från arbetslivet. En faktor som är mycket viktig för åldern för utträde från arbetslivet är reglerna i social- och avtalsförsäkringarna, inte minst gäller det pensionssystemen. Den största förändringen i på detta område är införandet av det nya pensions- Ett längre arbetsliv – arbetsliv och arbetsmarknad för äldre systemet som fattade beslut om 1994 och 1998. Av vikt kan också vara den förbättrade om än ofullständiga information om pensionsnivåer vid olika pensionsåldrar som sprids genom de orangea kuverten. Den gör det tydligt hur mycket pensionen från det allmänna systemet påverkas av en senareläggning av tidpunkten för uttag av ålderspensionen. Höjningen av den ålder vid vilken LAS skyddar till och förbud mot avtal om obligatorisk pensionsavgång vid en ålder lägre än 67 som i praktiken blev gällande är också en faktor bakom en höjd ålder för utträde ur arbetslivet. Inom vissa sektorer och yrken har den reella pensionsåldern för många i praktiken höjts från 65 till . Åtgärder har också vidtagits vad gäller utträdet via sjukpenning och sjukersättning. Möjligheterna att förtidspensioneras av enbart arbetsmarknadsskäl och av kombinerade medicinska och arbetsmarknadsskäl avskaffades 1991 respektive 1997. Även senare har olika åtgärder vidtagits för att minska antalet långa sjukskrivningsfall och antalet sjukersättningsfall. Förändringar av näringslivsstrukturen och av de arbeten som finns i ekonomin kan verka för senareläggning av utträdet i arbetslivet. Det gäller bland annat tendenserna till ökat egenföretagande. Egenföretagare lämnar arbetslivet senare än anställda. Arbetsgivarnas efterfrågan på äldre arbetskraft kan påverkas genom olika former av subventioner, t.ex. genom lägre arbetsgivaravgifter för äldre arbetskraft. Arbetsgivarna kan också genom utformningen av arbetsorganisationen göra det lättare för äldre att stanna kvar i arbetslivet. Det är viktigt att en sådan anpassning sker eftersom en allt större andel av dem som är i aktiv ålder är i äldre aktiv ålder. Ökade möjligheter till deltidsarbete både för äldre som redan har en anställning och för äldre som söker ett arbete är en annan möjlighet. Att underlätta en gradvis övergång till deltidsarbete kan vara en väg till ökat arbetsutbud. Det finns dock ett problem förknippade med erbjudanden om delpension. Den kan både leda till det önskade resultatet att deltidspensionärer ökar arbetsinsatsen (arbetar kvar fler år) men den kan också leda till att en del trappar ner arbetsinsatsen och arbetar färre timmar än vad de annars skulle ha gjort (deltid i stället för heltid). Är en gradvis pension av andra skäl att föredra framför en pensionering direkt från heltidsarbete? En undersökning baserad på amerikanska paneldata pekar på att graden av tillfredställelse med förhållandena efter pensioneringen inte beror på om den sker gradvist eller utan om Ett längre arbetsliv – arbetsliv och arbetsmarknad för äldre formen av pensionering är självvald eller inte. Det innebär att möjligheten att välja är något positivt för dem som får möjlighet att göra så (Calvo m.fl. 2007). Institutionella förändringar ligger nära politiken. Här är några möjliga förändringar av politiken som följer av vår analys. De flesta av dessa förändringar är statliga handlingsparametrar, andra är möjliga att genomföra för arbetsmarknadens parter. Höj minimigränsen för obligatorisk pensionsavgång från den nuvarande 67-årsgränsen till t.ex. (den gräns som finns i , och ) eller avskaffa gränsen helt som i och . Gör till den normala pensionsåldern också i olika ersättningssystem och inte som . De som blir arbetslösa eller sjuka och är över 65 förväntas ålderspensionera sig och att lämna arbetskraften som ersättningssystemen är utformade . Höj den lägsta åldern för uttag av ålderspension från till (en gräns som bland annat finns i ). Undvik att vid ekonomiska kriser som den nuvarande införa speciella möjligheter till tidig pensionering. Sådana lösningar har visat sig att ofta dröja sig kvar när tiderna blivit bättre. Många undersökningar pekar på att egenföretagare fortsätter att arbeta längre än anställda. Ett allmänt stöd till egenföretagande och speciellt till egenföretagande bland dem i äldre aktiv ålder kan vara ett sätt att försöka öka arbetskraftsdeltagandet bland de äldre. Minska incitamenten att lämna arbetskraften tidigt via andra ersättningssystem. Höj taket i ålderspensionssystemet från 7,5 till 10 basbelopp. Det kommer att eliminera en del av den effekt på utträdet som den förmånsbestämda delen inom några av avtalspensionssystemen har . Ett alternativ är att avtalspensionssystemen blir helt avgiftsbestämda och övergångsperioderna mellan de tidigare förmånsbestämda och de nya avgiftsbestämda blir kortare än vad de är i det nya ITP-systemet. Ett längre arbetsliv – arbetsliv och arbetsmarknad för äldre Undvik vid omstruktureringar inom offentlig sektor att reducera personalstyrkan genom att erbjuda avgångspensioner för äldre anställda. Ta bort de regler som finns i vissa avtalspensionssystem om att det inte går att fortsätta att arbeta och få en pension . Ta bort den regel som finns i det avtalade delpensionssystemet inom statlig sektor att det inte går att få delpension mellan 65 och 67, en regel vilken i praktiken innebär att de som tagit delpension lämnar arbetskraften . Finansieringen kan till exempel ske genom att minimiåldern för delpension höjs från 61 till . Finns det då några problem förknippade med denna typ av förslag? Vi ska här peka på två frågor som båda har anknytning till skillnader i hälsa mellan olika individer och grupper. I är arbetskraftsdeltagandet redan högt bland de äldre. Det kan betyda att en större andel av dem som lämnar arbetsmarknaden tidigt gör det av hälsoskäl i än i länder där många lämnar arbetskraften tidigt med inkomstkompensation som inte är relaterad till hälsa. Vi kan här se på resultat från bearbetningar av en internationell databas benämnd SHARE-undersökningarna avseende elva europeiska länder inklusive (Börsch-Supan m.fl. 2008). I angav av män i åldern 55–som lämnat arbetskraften att de gjort det av hälsoskäl. För män i åldern 60–64 var andelen och för dem . Motsvarande tal för kvinnor var 92, . Andelen bland dem som anger hälsa som utträdesorsak är mycket högre i än i länder som och där många lämnar arbetskraften mycket . Resultaten tyder på att möjligheterna till ett ökat arbetsutbud bland äldre i är störst bland dem som är men att möjligheterna är betydligt mindre bland dem som är 55–. Hälsotillståndet skiljer sig åt mellan olika grupper. De som har lång utbildning har bättre hälsa än dem som har kortare utbildning. De med kort utbildning har färre år utan funktionsnedsättning efter en viss ålder, t.ex. efter . Förändringar av pensionssystemet som medför att det krävs fler arbetsår än tidigare för att nå en given pension kan vara mer negativa för dem som har låg utbildning än för dem som har hög utbildning. Munnell, Sanzenbacher och (2009) jämför tre grupper med olika utbild- Ett längre arbetsliv – arbetsliv och arbetsmarknad för äldre ningsnivå i (låg utbildning, mellanutbildning och hög utbildning). De finner att förväntat antal år utan funktionsnedsättning för män har ökat för alla tre utbildningsgrupperna , men mest för dem med hög utbildning. Resultaten pekar på vikten av att det finns kompletterande ersättningssystem för dem som av hälsoskäl inte klarar av att arbeta fram till samma ålder som merparten kan göra. (2009). Velfærd kræver arbejde. Brugiavini A, Peracchi F (2008). Youth Unemployment and Retirement of the Elderly: the Case of . Working paper no. 45/2008. Börsch-Supan A, Brugiavini A, Croda E (2008). of Work and Retirement. Working paper no. 44/2008. Calvo E, Haverstick K, (2007). What Makes Retirees Happier: A Gradual or Cold Retirement? CRR Working paper 2007-18. Castelluci F, Pica G, Padula M (2009). The age-productivity gradient: evidence from a sample of F1 drivers. Working paper no. 16/2009. , , Wise DA (2009). Social security program and retirement around the world: the relationship to youth employment. Working Paper 14647. Göbel C, Zwick T (2009). and productivity - Evidence from . Discussion paper no. , Zentrum für Europäische Wirtschaftsforschung (). Ett längre arbetsliv – arbetsliv och arbetsmarknad för äldre Munnell AH, Sanzenbacher G, (2009). Can the bottom third work longer? Issue in brief, January 2009, Number 9-1. Regeringen (2007). Ett starkare skydd mot diskriminering. Regeringens proposition 2007/08: 95. (2008). , Wadensjö E (2008). Dags för en ny arbetsskadeförsäkring. , Wadensjö E (2009). Arbetsmarknaden för de äldre. Studier i finanspolitik 2009/7. 40fe0498000209111/090609+Sj%C3%B6gren+Wadensj%C3% B6.pdf van Ours JC (2009). – When Im 64? Discussion paper no. Funktionshindrades rätt till arbete – ett område under snabb förändring , , forskningsgrammet (Normativ utveckling i den sociala dimensionen) Detta kapitel bygger delvis på ett kapitel med motsvarande inriktning i en publikation från för arbetsliv och socialvetenskap (Wallskär 2009). Arbete är en viktig väg till samhällelig delaktighet och därmed en demokratisk och mänsklig rättighet. Men det är svårare för vissa än för andra att ta sig in på arbetsmarknaden och hålla sig kvar där. Funktionshindrade är en sådan grupp. Lagstiftning är ett viktigt sätt att nå målet om ett inkluderande och integrerande arbetsliv. De bestämmelser som reglerar arbete och funktionshinder kan delas in i tre områden: aktiva arbetsmarknadsåtgärder, lagar som ger skydd för dem som redan har en anställning, och diskrimineringslagstiftning. Har man redan en anställning är det framförallt regler i lagen om anställningsskydd och arbetsmiljölagen som ska garantera en fortsatt plats i arbetslivet. En relativt ny typ av lagstiftning är diskrimineringsförbud. Sådan lagstiftning erbjuder möjligheter för funktionshindrade både med och utan anställning. ersatte Diskrimineringslagen sju tidigare lagar mot diskriminering. bildade man myndigheten , som ersatte bland andra den tidigare . Lagen täcker sju skilda diskrimineringsgrunder och nio olika samhällsområden. Mest heltäckande är skyddet mot diskriminering i arbetslivet. Diskrimineringsförbudet omfattar här varje beslut av arbetsgivaren som har samband med någon (eller flera!) Den som anser sig diskrimine- Funktionshindrades rätt till arbete – ett område under snabb förändring rad ska först göra sannolikt att han eller hon utsatts för negativ särbehandling på grund av funktionshindret. Sedan får arbetsgivaren försöka bevisa att missgynnandet inte har något sådant samband. Skäliga anpassningsåtgärder ingår i bedömningen. Förbudet mot indirekt diskriminering ger möjlighet att ompröva vissa diskriminerande strukturer i arbetslivet. Förbudet mot diskriminering är kopplat till arbete som en mänsklig rättighet. Men, det finns även andra motiv bakom. Fler människor måste jobba längre om inte kostnaderna för de sociala trygghetssystemen ska bli alltför höga. Ett inkluderande arbetsliv handlar också om – i det här fallet – EU:s allmänna legitimitet. Vidare, genom utformningen som individuella rättigheter kan samhället avlyfta sig en del av ansvaret. Att få rätt i en diskrimineringstvist är inte okomplicerat. Lagen har en elitistisk prägel – för att anses diskriminerad ska man vara jämförbar med den som faktiskt anställdes. Vad som är skäliga anpassningsåtgärder blir då en kärnfråga. Diskrimineringslagstiftningens utveckling är angelägen att följa – både inom EU och här hemma – men den rättsvetenskapliga forskningen kring funktionshindrade är eftersatt. to Work for the Disabled – an area in rapid change Work is important for societal integration and thus a democratic and human right. Some groups are more difficult to integrate on the labour market than others. Disabled are such a group. Legislation is one important way to reach the goal of an integrated working life. The rules on work and the disabled can be structured in three groups: labour-market measures, legal protection of actual workers and rules on non-discrimination. For those already employed, rules apply in the Employment Protection Act and the Working Environment Act, aimed at guaranteeing continued employment. Anti-discrimination legislation is a fairly new type of legislation providing protection both for disabled without an employment and for those already employed. January 1st, 2009 a new Discrimination Act replaced seven earlier acts. At the same time the Equality Ombudsman replaced among others the former Disability Ombudsman. The Act protects seven Funktionshindrades rätt till arbete – ett område under snabb förändring different groups in nine areas of society. Working life has the most extensive protection. The ban on discrimination covers any decision by the employer related to one (or more!) of the protected grounds. An alleged victim of discrimination must first make differential treatment on the grounds of disability likely. The employer then has to prove that there is no such case. Reasonable adjustment efforts are part of the decision. The ban on indirect discrimination permits discriminating structures in working life to be re-examined. The ban on discrimination is linked to work being a human right. But there are more motives. people have to work longer if social costs are to remain at a manageable level. An including working life is a matter also of the general legitimacy of European societies. Moreover, as a consequence of the design as an individual right, society may avoid part of the responsibility. To win a claim on disability discrimination is not uncomplicated. The law has an elitist character – in order to be discriminated against you must be in a situation comparable to that of the selected candidate. The requirements for reasonable adjustments are of course crucial here. The development of antidiscrimination legislation is important to follow – in the perspectives of both domestic and Community . At the same time, legal research on the situation of the disabled so far is poorly developed. Inrättandet av vilar på ambitioner att öppna upp arbetslivet för grupper som annars har svårt att ta sig in och stanna kvar i arbete, i enlighet med den övergripande idén att alla som vill och kan arbeta ska kunna få göra det. Den är förstås inte ensam om sådana ambitioner. Medvetenheten om att arbete är en viktig väg till samhällelig delaktighet och därmed en demokratisk och mänsklig rättighet – inte bara ett sätt att försörja sig – ligger bl.a. bakom arbete mot diskriminering av funktionshindrade som det reflekteras i Standardreglerna (United Nations 1996) och Konventionen om lika möjligheter för funktionshindrade (United Nations 2006). Också inom den Europeiska Unionen Funktionshindrades rätt till arbete – ett område under snabb förändring (EU), där ju är medlem, står ett integrerande arbetsliv högt på agendan, något som bl.a. kommer till uttryck i de s.k. integrerade sysselsättningsriktlinjerna för 2008-2010 (Commission of Union 2007). Arbetet främjar alltså hälsa och livskvalitet. Men det är svårare för en del än för andra att ta sig in på arbetsmarknaden och hålla sig kvar där. Ungdomar, äldre, kvinnor, lågutbildade och människor med funktionshinder är grupper som ofta nämns i sammanhanget. I detta kapitel är det funktionshindrade som kommer att stå i centrum. Funktionshinder är en faktor som kan göra att man hamnar utanför arbetslivet eller får svårare att skaffa sig det jobb man helst vill ha. är det viktigt att hålla i minnet att personer med funktionshinder verkligen inte är någon homogen grupp där alla har liknande förutsättningar och likartade problem. Funktionshindret är självklart bara en av alla de faktorer som påverkar personens möjligheter i yrkeslivet. Utbildning och tidigare arbetserfarenheter är andra viktiga sådana faktorer. Det finns också en näst intill oändlig variation när det gäller vilka funktionshinder det kan handla om och deras effekter. Och olika funktionshinder har också olika betydelse inom skilda verksamhetsområden – de kan vara mer eller mindre handikappande. När vi använder oss av statistik som omfattar alla människor som uppger att de har ett funktionshinder kan den alltså inte ge något mer än en grovt tillyxad genomsnittsbild av verkligheten. kan sådana bilder ändå ha något av intresse att säga. Funktionshindrades situation på arbetsmarknaden (2006) visar att sysselsättningsgraden bland personer med funktionshinder då var lägre än bland jämnåriga utan funktionshinder. Den visar också att utbildningsnivån är betydligt lägre bland funktionshindrade än i befolkningen som helhet. Var fjärde person med funktionshinder har enbart grundskoleutbildning. I befolkningen som helhet gäller detta var femte person. I befolkningen som helhet har eftergymnasial utbildning, bland funktionshindrade är andelen 24-procentig. Nästan en miljon människor i arbetsför ålder i (av befolkningen i åldrarna 16–) uppges i rapporten ha något funktionshinder. Av dem var det drygt en halv miljon som bedömde att funktionshindret minskar deras arbetsförmåga. var av de funktionshindrade personerna sysselsatta, jämfört av deras jämnåriga utan funktions- Funktionshindrades rätt till arbete – ett område under snabb förändring Arbetslösheten var högre bland funktionshindrade. Det är främst bland funktionshindrade som själva rapporterar nedsatt arbetsförmåga som arbetslösheten är högre än genomsnittligt. Tre fjärdedelar av de funktionshindrade med nedsatt arbetsförmåga som hade jobb rapporterade att det hade krävts anpassningar av deras arbetsförhållanden. Ett övergripande mål för den statliga handikapp- och arbetsmarknadspolitiken är alltså att utjämna de skillnader som statistiken avspeglar. Människor med funktionshinder ska bli lika delaktiga i arbetslivet som andra. De funktionshindrade och arbetsmarknaden ur ett rättsligt perspektiv Lagstiftning är ett viktigt sätt att nå olika samhällspolitiska mål. I strävandena att nå målet ett integrerande arbetsliv har mängder av olika bestämmelser kommit till.