sou · GXB351 · 2009-06-09 00:00:00 — Det krävs därför en grundligare analys av vad avgiften måste uppgå till för att motsvara kostnaderna för åldersklassificeringen. Med hänsyn härtill samt till att det är lämpligt att avgiftsbeloppet övervägs i nära tid till det att en eventuell lag träder i kraft är det inte meningsfullt att nu föreslå ett bestämt minutpris. Bestämmelsen i andra stycket motsvarar 9 § tredje stycket i filmgranskningslagen. Den ändring som gjorts är föranledd av att filmer avsedda att visas för den som fyllt inte längre omfattas 1 Förslag enligt prop. 2008/09:150. Det kan anmärkas att kortfilmer i denna kategori vars speltid understiger är undantagna från skyldigheten att åldersklassificera enligt 4 § punkt 5. I bestämmelsen föreskrivs straffansvar för överträdelser av lagens bestämmelser. För straffansvar krävs uppsåt eller oaktsamhet och straffet är liksom enligt filmgranskningslagen böter eller fängelse . I första punkten föreskrivs straffansvar för den som vid en allmän sammankomst eller offentlig tillställning för ett barn som inte fyllt visar en framställning i en film som inte har åldersklassificerats enligt lagen. Liksom enligt 19 § punkt 3 filmgranskningslagen gäller enligt andra punkten att den som bryter mot 6 § om åldersgränser för tillträde till visning kan straffas enligt denna bestämmelse. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 8.3.7. Där har påpekats att det krävs en ändring i 3 kap. 12 § andra stycket yttrandefrihetsgrundlagen för att bestämmelsen ska kunna omfatta viss digital bio. Frågan har anmälts till . Den kommittén kommer dock inte att lämna något ytterligare betänkande i sådan tid att ett förslag till grundlagsändring kan föreläggas i anslutning till riksdagsval. Om lagen om åldersklassificering av film m.m. som ska visas offentligt ska kunna träda 2011 krävs alltså att grundlagsändringen bereds i annan ordning. Bestämmelsen överensstämmer med 21 § filmgranskningslagen. Den har behandlats i avsnitt 8.3.7. Bestämmelserna motsvarar regleringen i 22 § filmgranskningslagen. Bestämmelsen motsvarar 23 § filmgranskningslagen. Lagen ska tillämpas vid beslut efter lagens ikraftträdande även om ärendet har lämnats in till före ikraftträdandet. Sannolikt kommer de ärenden som inte är avgjorda vid ikraftträdandet att avse filmer som ska visas vid en allmän sammankomst eller offentlig tillställning som äger rum efter ikraftträdandet. Om fråga är om filmer som sökanden begärt godkända för barn ska den nya lagen tillämpas även om ansökan kommit in före lagens ikraftträdande. För ärenden som kommit in till före ikraftträdandet och som avser en film som ska visas offentligt först efter lagens ikraftträdande och där sökanden har begärt en 15-årsgräns är granskning och åldersklassificering inte längre nödvändig. Det innebär att frågan om granskning förfaller. Eftersom frågan förfallit ska myndigheten skriva av ärendet, vilket innebär att sökanden inte kommer att belastas med avgift för en granskning som är nödvändig. Det följer av 5 § lagen (1964:163) om införande av att överträdelser enligt 19 § filmgranskningslagen som har begåtts före den lagens upphävande men som ska prövas först därefter ska prövas enligt den nya lagen, om den leder till en mildare bedömning. Det innebär att sådana överträdelser av filmgranskningslagen som efter den nya lagens ikraftträdande är straffbara inte ska föranleda straffansvar. Någon särskild övergångsbestämmelse om detta är därför inte nödvändig. 16.2Förslaget till lag om ändring i 16 kap. 10 b § Paragrafens tredje och fjärde stycken har upphävts eftersom kravet på förhandsgranskning och godkännande av film som ska visas för personer har upphört. Ändringen har berörts i avsnitt 12.6.2. 16 kap. 10 c § Ändringen i första stycket är endast av redaktionell karaktär. Ett videogram är en teknisk upptagning och borttagandet av ordet videogram innebär därmed inte någon ändring i sak. De ändringar som har gjorts i andra och tredje styckena är föranledda av att filmgranskningslagen har ersatts av en ny lag om åldersklassificering av film m.m. som ska visas offentligt. Ändringarna har berörts i avsnitt 12.6.2. Ändringarna i andra stycket har gjorts för att anpassa terminologin till den som används i den nya lagen om åldersklassificering av film m.m. Lagtexten har också utformats för att stämma överens med den nya lagens tillämpningsområde. Införandet av begreppet framställning är föranlett av att med film enligt den nya lagen om åldersklassificering av film m.m. som ska visas offentligt avses inte enbart film på fysiska lagringsmedier utan även rörliga bilder i en uppspelning ur en databas (digital bio). Liksom tidigare gäller att spridning av tekniska upptagningar med rörliga bilder som sker genom visning för personer inte ska föranleda straffansvar enligt denna bestämmelse. I stället tillämpas ansvarsbestämmelserna i den nya lagen om åldersklassificering av film m.m. som ska visas offentligt. Det följer av 5 § lagen (1964:163) om införande av att gärningar som har begåtts före ikraftträdandet av ny lagstiftning ska bedömas enligt äldre bestämmelser. Endast om de nya bestämmelserna skulle leda till en mildare bedömning gäller dessa för tidigare förövade brott. Det kommer även efter lagens ikraftträdande att finnas många filmer och videogram i omlopp som har granskats och godkänts för offentlig visning av före lagens ikraftträdande. I punkt 2 av övergångsbestämmelserna anges att äldre bestämmelser gäller för sådana upptagningar. Om en film eller ett videogram har godkänts av före lagens ikraftträdande kan den som sprider upptagningen inte straffas enligt 10 b § även om spridningen sker efter det att de nya bestämmelserna har trätt i kraft. För filmer och videogram som Biografbyrån före ikraftträdandet har godkänt för visning för någon åldersgrupp under ska enligt punkt 3 i övergångsbestämmelserna gälla detsamma som i fråga om filmer eller andra tekniska upptagningar med rörliga bilder med samma innehåll som en framställning som godkänts för visning för åldersgrupper under av den nya . Detsamma gäller för tekniska upptagningar med rörliga bilder med samma innehåll som en film eller ett videogram som har godkänts av Biografbyrån. 16.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar Ändringen i första stycket är endast av språklig karaktär. Ändringen i andra stycket är föranledd av att filmgranskningslagen upphör och en ny lag om åldersklassificering av film m.m. som ska visas offentligt införs. I andra stycket har endast gjorts en språklig ändring. Ändringen i tredje stycket är föranledd av att filmgranskningslagen upphör och en ny lag om åldersklassificering av film m.m. som ska visas offentligt införs. 16.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:1392) om pliktexemplar av dokument I första och andra styckena har endast språkliga ändringar gjorts. Tredje stycket har upphävts eftersom det enligt den nya regle- ringen inte blir aktuellt att vägra godkännande. Första stycket innehåller en språklig ändring. Bestämmelsen i andra stycket har upphävts eftersom den blir överflödig sedan filmcensuren avskaffats. I första stycket har endast en språklig ändring införts. Bestämmelsen i andra stycket har upphävts eftersom den blir överflödig sedan filmcensuren avskaffats. Sista meningen i första stycket har upphävts. Ändringen är föranledd av att kommer att upphöra. Det saknas anledning att låta den nya få terminalåtkomst till registret eftersom den inte kommer att ha några tillsynsuppgifter. 16.5Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:000)2 30 kap. 19 § Ändringarna är endast av redaktionell karaktär. 16.6Förslaget till förordning med instruktion för Förslaget har behandlats i avsnitt 12.2 – 12.3. 2 Enligt prop. 2008/09:150. Översyn av granskningslagen och skyddet av barn och unga mot skadligt medieinnehåll och En särskild utredare ges i uppdrag att se över skyddet av barn och unga mot skadligt medieinnehåll och skadlig mediepåverkan. Utgångspunkten är att nuvarande lagstiftning och insatser ska anpassas till utvecklingen av nya medier och nya medievanor. -identifiera behovet av skydd för barn och unga mot skadligt medieinnehåll och skadlig mediepåverkan, -överväga ett ändamålsenligt system för granskning och godkännande av film för offentlig visning, -analysera Justitiekanslerns begäran om en översyn av lagstiftningen rörande våldsskildringar som visas offentligt eller annars sprids till allmänheten och överväga om det finns behov av ändringar i granskningslagen, -se över digitaliseringens konsekvenser för filmgranskningens avgifter och finansiering, -analysera nuvarande tillsynsorganisation, -bedöma utformningen av en ändamålsenlig myndighetsstruktur. Utredaren ska lämna de förslag som föranleds av analyserna och bedömningarna. Uppdraget ska redovisas . Den senaste större översynen av området skydd av barn och unga mot skadligt medieinnehåll gjordes , den s.k. (SOU 1988:28, 1989:22). Bakgrunden var videovåldsdebatten . En analys gjordes utifrån det dåvarande utbudet av rörliga bilder och medievanor och omfattade de medier, förutom televisionen, som då var tillgängliga för barn och unga, dvs. film och videogram. Utredningen ledde bl.a. fram till att nuvarande regelverk om filmgranskning infördes, lagen (1990:886) om granskning och kontroll av filmer och videogram (granskningslagen), att straffet för olaga våldsskildring höjdes och att en tillsynsorganisation inrättades (prop. 1989/90:70, bet. 1989/90:KrU30, rskr. 1989/90:309). Ett särskilt råd inrättades också med syfte att bl.a. initiera projekt inom forskning, utbildningsväsende och föreningsliv samt stödja frivilliga krafter i kampen mot skadliga våldsskildringar, Rådet mot skadliga våldsskildringar, eller (U1990:3). huvuduppdrag var att i nära samarbete med folkrörelser och skilda lokala grupper påverka och förändra utbudet av videogram. Genom tilläggsdirektiv och 2003 kom uppdrag att förändras. I tilläggsdirektiven (dir. 1998:110) fick rådet ansvar för att informera, följa och stödja mediebranschernas självreglerande arbete i enlighet med EU:s rekommendation om skydd av minderåriga och den mänskliga värdigheten (98/560/EG). I tilläggsdirektiven (dir. 2003:75) breddades uppdraget till att omfatta alla medier för rörliga bilder, dvs. även TV, Internet samt dator- och TV-spel. Uppdraget gjordes även mer utåtriktat och förtydligades på vissa punkter, bl.a. skulle rådet ägna våldsskildringar och pornografi särskild uppmärksamhet, ha ett tydligt genusperspektiv på sitt arbete samt avse barn och unga upp till . antog rådet namnet . Rådets verksamhet bedrivs sedan starten i kommittéform. Yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) bygger på en princip om förbud mot censur och hindrande åtgärder. I 1 kap. 3 § andra stycket YGL görs emellertid ett undantag från denna princip genom att det anges att det i lag får meddelas föreskrifter om granskning och godkännande av rörliga bilder i filmer, videogram och andra tekniska upptagningar som ska visas offentligt. I granskningslagen finns föreskrifter för sådan förhandsgranskning. Grundlagsbestämmelsen medger däremot inte censur av t.ex. filmer och videogram som sprids till allmänheten på annat sätt. Yttrandefrihetsgrundlagen utgör inte heller hinder mot att i lag begränsa möjligheterna att i förvärvssyfte till personer sprida filmer, videogram eller andra tekniska upptagningar med rörliga bilder med ingående skildringar av våld eller hot om våld mot människor eller djur (3 kap. 11 § YGL). Det finns en straffbestämmelse i med ett sådant förbud. I lag får vidare föreskrifter meddelas om särskild tillsyn i fråga om olaga våldsskildring i filmer, videogram och andra tekniska upptagningar med rörliga bilder (7 kap. 5 § YGL). Närmare bestämmelser om detta finns i granskningslagen. Enligt granskningslagen får inte en framställning i en film eller ett videogram, eller en del av framställningen, godkännas för offentlig visning om händelserna skildras på ett sådant sätt eller i ett sådant sammanhang att framställningen kan verka förråande. Granskningen utförs vid av censorer som anställs på maximalt genom beslut av regeringen. Vid bedömningen tas hänsyn till om framställningen innehåller närgångna eller utdragna skildringar av grovt våld mot människor eller djur, skildrar sexuellt våld eller tvång eller skildrar barn i pornografiska sammanhang. Lagen gör det därmed möjligt att förbjuda filmer för offentlig visning. I praktiken har inte möjligheten att klippa i eller förbjuda film för offentlig visning använts sedan en misshandelsscen i filmen klipptes bort 1995. Biografbyråns filmcensorer sätter även åldersgränser (barntillåten samt tillåten från sju, elva eller ) utifrån en bedömning om framställningen kan vålla barn i den aktuella åldersgruppen psykisk skada. Ett videogram som hyrs eller köps i butik och inte ska visas offentligt omfattas inte av kravet på förhandsgranskning. En fråga som aktualiserats är om det bör finnas ett undantag från kravet på förhandsgranskning när det gäller kortfilmer som är gjorda av barn och unga i syfte att visas på lokala filmfestivaler. En annan fråga som lyfts fram är att det inte finns något undantag i granskningslagen som gör det möjligt att ta med spädbarn på biograf, s.k. barnvagnsbio. Bestämmelser om olaga våldsskildring m.m. I 16 kap. finns straffbestämmelser om olaga våldsskildring och otillåten utlämning av teknisk upptagning som gör det möjligt att i efterhand ingripa rättsligt mot innehållet i rörliga bilder. Undantagna är filmer och videogram som Biografbyrån godkänt för visning. Den som i bild skildrar sexuellt våld eller tvång med uppsåt att bilderna sprids eller som sprider en sådan skildring, döms för olaga våldsskildring till böter eller fängelse i högst . Detsamma gäller den som i rörliga bilder närgånget eller utdraget skildrar grovt våld mot människor eller djur med uppsåt att bilderna sprids eller som sprider en sådan skildring (16 kap. 10 b § ). våldsskildring är också ett yttrandefrihetsbrott när det begås i sådana medier som omfattas av yttrandefrihetsgrundlagen (5 kap. 1 § YGL jämfört med 7 kap. 4 § 13 tryckfrihetsförordningen). Vidare är det förbjudet att uppsåtligen eller av oaktsamhet i yrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte till den som är lämna ut en film, ett videogram eller annan upptagning med rörliga bilder som innefattar ingående skildringar av verklighetstrogen karaktär som återger våld eller hot om våld mot människor eller djur. Brottet, otillåten utlämning av teknisk upptagning, kan leda till böter eller fängelse (16 kap. 10 c § ). utövar tillsyn enligt 10 § granskningslagen. I 16 kap. 19 § regleras hur åtal får väckas. begärde Justitiekanslern () att regeringen skulle genomföra en översyn av straffstadgandet när det gäller olaga våldsskildring i 16 kap. 10 b § , särskilt med hänsyn till hur detta förhåller sig till 4 § granskningslagen (Ju2007/2772/L5). JK hävdar i sin begäran att nuvarande regelverk inte går ihop och att den kriminalisering som avses i straffstadgandet i 16 kap. 10 b § brottsbal- ken och 5 kap. 1 § YGL kan upprätthållas vid sidan av granskningslagens regler. Enligt 6 kap. 2 § radio- och TV-lagen (1996:844) får inte TV-pro- gram som innehåller verklighetstroget våld eller pornografiska bilder sändas och på sådant sätt att det finns en betydande risk för att barn kan se dem. TV-reklam riktad till barn är förbjuden (7 kap. 4 § radio- och TV-lagen). och TV har i uppdrag att i efterhand granska programinslag utifrån både lagstiftningen och sändningstillståndens bestämmelser om bl.a. mediets genomslagskraft. fälldes ett program för brott mot bestämmelser om mediets särskilda genomslagskraft. Nya medier och medievanor När granskningslagen tillkom var rörliga bilder av verklighetstrogen karaktär endast tillgängliga i ett begränsat antal TV-kanaler, vid biografföreställningar och i form av videogram som kunde hyras eller köpas. Den tekniska utvecklingen av nya medier har medfört att rörliga bilder numera är tillgängliga och sprids i en rad olika visningsformer. Även gränserna mellan olika medier blir alltmer flytande. Förändringar inom medieområdet har i hög grad påverkat konsumtionen av rörliga bilder, inte minst barns och ungas medievanor och vardag. som nya möjligheter till kommunikation, kreativitet och eget skapande öppnas ökar också risken för att barn och unga hamnar i situationer som kan vara olämpliga, skadliga eller olagliga. För olika medier gäller olika regelverk och system för skydd av barn och unga. Olikheterna gör det svårt för bl.a. föräldrar, barn och unga att få klarhet i vilka system och regler som gäller. När utbudet ökar i omfattning och blir tillgängligt i olika visningsformer försvåras möjligheterna till övervakning av innehållet, inte minst avseende s.k. användargenererat material. De nationella regelverkens effektivitet begränsas i den allt mer internationella och gränsöverskridande mediemiljön. Åldersmärkning och klassificering av dator- och TV-spel Dator- och TV-spel slog igenom och bilderna i spelen fick alltmer verklighetstrogen karaktär. fördes begreppet "tekniska upptagningar" in i svensk lagstiftning. Begreppet innefattar bl.a. dator- och TV-spel. Spelen fick därmed skydd av yttrandefrihetsgrundlagen. Innehållet kan prövas rättsligt i efterhand genom att distributören av ett spel åtalas för spridning av olaga våldsskildring och för otillåten utlämning av teknisk upptagning. Brister i möjligheten att upprätthålla den kriminalisering som avses i straffstadgandet i 16 kap. 10 b § och 5 kap. 1 § YGL vid sidan av granskningslagens regler har dock gjorts gällande av JK. Inom EU finns ett gemensamt åldersmärkningssystem PEGI (Pan- European Game Information). PEGI lanserades av ISFE () som är en europeisk branschorganisation för interaktiva spel. Ålderskategorierna är 3+, 7+, 12+, 16+ och 18+. Åldersmärkningen kompletteras med så kallade piktogram vilka anger vilken typ av innehåll konsumenten kan mötas av när produkten används, exempelvis skildring av våld, diskriminering, droger eller nakenhet och sexuellt beteende. En PEGI- märkning för on-linespel kom 2007. Bedömningen görs av producenter och distributörer och fastställs av branschorganisationen . Organisationen har en rådgivande kommitté till sitt förfogande där samtliga deltagande länder, däribland , är representerade med experter. m. m. I och med mediernas internationalisering har behovet av dialog och erfarenhetsutbyte över nationsgränserna ökat. Inom EU har olika initiativ tagits för att gemensamt hantera frågor som rör barns och ungas medievanor. EU antog 1998 en rekommendation (98/560/EG) som vände sig till både medlemsländerna och mediebranscherna och omfattade alla audiovisuella tjänster oavsett spridningssätt. Medlemsländerna rekommenderades att främja och följa branschernas självreglerande arbete och samarbeta med andra medlemsländer inom området. antog EU en resolution (2002/C65/02) som uppmuntrade åldersklassificering i medlemsländerna och lyfte fram självreglering som en god väg. Kommissionen presenterade en uppföljning av PEGI- systemet och föreslog olika initiativ för att stärka självregleringen. bedriver EU även handlingsplanen Safer Internet programme som syftar till en säkrare användning av Internet bland barn och unga. är s.k. Awareness Node och ingår i det europeiska som är knutet till handlingsplanen. Tryck- och yttrandefrihetsberedningen (Ju 2003:04) Enligt Tryck- och yttrandefrihetsberedningens delbetänkande Ett nytt grundlagsskydd för tryck- och yttrandefriheten? (SOU 2006:96) omfattas digital bio inte av yttrandefrihetsgrundlagen och därmed inte heller av censurförbudet. Med digital bio menas att den film som ska visas distribueras till biografen via bredband, satellit eller på en minihårddisk som laddas ned på biografens server. Biografvisningen sker sedan genom en uppspelning ur servern. Enligt beredningens bedömning är inte heller granskningslagen tillämplig på digital bio. Utvecklingen av digital bio innebär alltså att filmcensuren i motsvarande mån förlorar sitt lagstöd. Genom tilläggsdirektiv beslutade regeringen att ge beredningen i uppdrag att bl.a. lämna förslag till de ändringar i yttrandefrihetsgrundlagen som behövs för att digital bio ska omfattas av grundlagsskydd och för att offentlig visning av digital bio ska omfattas av undantaget från förbudet av censur (dir. 2008:42). I samband härmed uttalade regeringen att även filmvisning som sker med digital teknik bör kunna förhandsgranskas på samma sätt som annan film som visas offentligt. Beredningen ska redovisa sitt uppdrag vad avser bl.a. digital bio . I tilläggsdirektiven lyfts även fram att regeringen anser att det i och för sig kan finnas anledning att se över bestämmelserna om s.k. vuxencensur men att det bör göras i samband med en allmän översyn av granskningslagen. Skyddet av barn och unga mot skadligt medieinnehåll och skadlig mediepåverkan behöver ses över med hänsyn till att nya medier utvecklats och medfört förändrade medievanor. Det finns inget som talar för att förändringstakten kommer att avstanna. punkten är att nuvarande lagstiftning och förebyggande insatser behöver anpassas till den nya mediesituationen. En ytterligare utgångspunkt är FN:s konvention om barnets rättigheter som föreskriver att barn ska ha en generell rätt till yttrande- och informationsfrihet, men att de ska skyddas mot framställningar som kan vara skadliga. Respekten för barns självständighet, rätt till kreativitet och förmåga till kritiskt tänkande är grundläggande. En viktig fråga är hur balansgången mellan barns och ungas rättigheter och behov av skydd tillgodoses på bästa sätt. Med barn och unga avses här personer , vilka enligt definieras som barn. Studier visar att flickor och pojkar, unga kvinnor och unga män använder och upplever medier olika. Ett genusperspektiv ska därför genomsyra uppdraget. och yttrandefrihetsgrundlagens bestämmelser som gör det möjligt att i efterhand ingripa rättsligt mot innehållet i rörliga bilder ska kvarstå. En eventuell förändring i granskningslagen kan dock leda till behov av ändringar i både yttrandefrihetsgrundlagen och . Förslag till lagändringar som rör radio- och TV-lagen ska inte lämnas. Utredaren ska utifrån en analys av det nuvarande skyddet av barn och unga mot skadligt medieinnehåll och skadlig mediepåverkan ta fram underlag till hur skyddet av barn och unga upp till kan förbättras och moderniseras och ges bästa möjliga förutsättningar . Utredaren ska lämna de förslag till insatser och författningsändringar som föranleds av analysen. Utredaren ska beräkna de ekonomiska konsekvenserna av de förslag som läggs fram samt sträva efter ett förenklat regelverk. Om förslagen förväntas leda till en kostnadsökning ska utredaren lämna förslag till finansiering. Erfarenheter från andra länder ska belysas i den utsträckning som det är motiverat. Frågor som anges i det följande ska särskilt övervägas. Behovet av skydd för barn och unga mot skadligt medieinnehåll och skadlig mediepåverkan Utredaren ska identifiera behovet av att skydda barn och unga mot skadligt medieinnehåll och skadlig mediepåverkan, kartlägga de insatser som finns för att minska riskerna för skadlig mediepåverkan på barn och unga samt analysera om det behövs ytterligare insatser. Utredaren ska i denna del utgå från befintligt material, studier och erfarenheter inom området från bl.a. och Nordicom. Utredaren ska även kartlägga och beskriva den nuvarande arbets- och ansvarsstrukturen för skydd av barn och unga mot skadligt medieinnehåll och skadlig mediepåverkan mellan olika statliga aktörer, mediebranscherna och intresseorganisationer. Utredaren ska göra en internationell jämförelse och beakta aktuell europeisk utveckling inom området som kan vara av intresse för svenska förhållanden. Ett ändamålsenligt system för granskning och godkännande av film för offentlig visning Den tekniska utvecklingen av olika visningsformer har medfört att endast en begränsad del av all film ses på biograf.