sou · GXB363 · 2009-06-24 00:00:00 — Kommittén lämnar emellertid inga förslag till vilka närmare omständigheter som måste råda för att regeringen skall kunna besluta om att aktivera värnplikt och civilplikt. Vi anser att det är naivt att tro att värnplikten efter beslut av regeringen kan knäppas på och av, likt en strömbrytare, beroende på de säkerhetspolitiska förhållandena i vår omvärld. Ett beslut att återinföra värnplikten kommer enligt vår bedömning alltid att komma för sent och infö- ras för långsamt. Det är inte heller rimligt att tro att man på ett enkelt sätt kan återinföra värnplikten i fred om det aviserade frivil- liga systemet visar sig inte hålla måttet. Det påstås ibland att dagens ordning saknar legitimitet. Vi delar inte den uppfattningen. De hörs inga protester från dem som uttas till värnplikt – tvärtom synes besvikelserna vara större bland dem som inte uttas. Motivationsfaktorn väger tungt – mycket tungt – vid mönstringen. Varför försöka lösa ett problem om det inte uppfattas som ett sådant av medborgarna; när lösningen leder till ett i helt oprövat systemskifte. Den yrkesarmé regeringen driver fram, och som denna kommittés förslag bidrar till, saknar en folklig förankring. Försvarsmakten riskerar att marginaliseras i samhället. Kommittén radar upp ett antal brister i nuvarande system. Vi är emellertid inte övertygade om att nuvarande system har så stora problem att ett rent frivilligt försvar – ett systemskifte – behövs för att lösa dessa. Argumenten och påståendena är inte tillräckligt underbyggda för att vi skall övertygas. Ett värnpliktsbaserat system är tvärtemot vad kommittén anför dessutom i många avseenden effektivt – soldaterna tjänstgör såväl i som i fredsfrämjande insatser när de behövs. Det är kost- nadseffektivt jämfört med ett yrkesbaserat system. Vi vill påpeka att värnpliktssystemet medför att det endast är frivilliga soldater som tjänstgör i fredsfrämjande operationer. De svårigheter som påstås finnas i nuvarande system torde kunna väl hanteras inom ramen för ett kontraktsförbandssystem där totalförsvarsplikten finns kvar som grund. I kommitténs utred- ning finns kapitel som är användbara i personalförsörjningssystem där totalförsvarsplikten finns kvar. Att ställa om praktiskt taget hela Försvarsmakten för att flertalet insatsförband skall kunna sättas in i högintensiva stridsinsatser globalt är både oekonomiskt, obehövligt och orealistiskt. Sådana krav behöver endast ställas på ett mycket litet antal förband som kan – liksom – bemannas med frivilligt kontrakterade personer. Vi anser att både propositionen Ett användbart försvar och denna kommittés överväganden ger intryck av att framtidens Försvarsmakt, utom Hemvärnet, i första hand utformas för inter- nationella uppdrag – en militär brandkårsstyrka. En sådan färdrikt- ning saknar ett folkligt stöd. har bidragit till internationell fred och säker- het med militära trupper, utan att basera detta på ett yrkesförsvar. Till de svenska truppernas särskilda fördel framför yrkestrupp från andra länder har framhållits att de inte varit professionella yrkes- soldater, utan att de även haft civila yrken och erfarenheter. Det är den civila professionen som skapar det svenska mervärdet och de svenska förbandens uppskattade mångsidighet. Svensk trupp har hävdat sig väl i fråga om militär kvalitet. De flesta länders erfarenhet av att byta från ett pliktbaserat system till ett värvat system är att kvaliteten sjunker och utgif- terna rusar i höjden. Huvuddelen av soldaterna kommer sannolikt att vara under . Det har framhållits, inte minst av Försvarsmaktens företrädare, att det är en styrka att svenska förband i internationell tjänst har en högre medelålder och större åldersspridning än de i yrkesarméerna. Den attraktionskraft till soldatyrket och den frivilliga grundutbildningen som utredningen anser kommer att ha på unga män och kvinnor bygger på antagan- den – inte på svenska erfarenheter. I takt med konjunktursvängningarna kommer attraktionskraf- ten till – och från – den helt frivilliga grundutbildningen och till soldatyrket att variera. Vi socialdemokrater och vänsterpartister vill ha ett folkligt förankrat försvar. Försvarsmakten ska spegla samhället när det gäller attityder och sammansättning. Försvarsmakten ska fortsätta att arbeta med den värdegrund som myndigheten antagit. Att ta bort totalförsvarsplikten i fred som regeringen aviserat i proposi- tion Ett användbart försvar, och som föreslås av kommittén, bygger på en rad osäkra antaganden och oklara förutsättningar, något som Försvarsmakten påpekat i sitt underlag. Det innebär betydande risker för konjunkturkänslighet, rusande personalkost- nader och svårigheter att nå rätt kompetenser. Det finns stor risk för att det leder till en Försvarsmakt med en alltför smal rekryte- ringsbas. Att upphäva totalförsvarsplikten i fred innebär att – i motsats till andra nordiska länder – anträder en väg utan åter- vändo. Vi är inte beredda att, på en så osäker grund med det besluts- underlag som föreligger, medverka till detta vågspel med Sveri- ges försvar. En så genomgripande omläggning av Försvarsmaktens personalförsörjning måste bygga på ett väsentligt mer genomarbe- tat underlag – inte minst vad gäller helheten i utbildningssystemet samt de ekonomiska förutsättningarna. Den syn vi lämnat på personalförsörjningssystemet med anled- ning av propositionen Ett användbart försvar, samt i den gemen- samma reservationen i försvarsutskottets betänkande Försvarets inriktning (bet. 2008/09:FöU10) står fast. Som framgår ovan har vi ingen annan uppfattning . Mot bakgrund av det ovan anförda menar vi att regeringen ensam får ta ansvar för detta oprövade systemskifte i svensk försvarspolitik och dess konsekvenser. Den politiken har enligt vår mening minsta tänkbara stöd bland svenska folkets främsta före- trädare. Vi reserverar oss sålunda mot kommitténs förslag att totalförsvarsplikten i fred skall upphöra . Vi mot- sätter oss även förslaget att lagen om frivillig grundutbildning för kvinnor skall upphöra samt de övriga förslag som hänger samman med dessa huvudförslag. En parlamentarisk kommitté ska överväga vilka författningsänd- ringar och övriga åtgärder som är nödvändiga för att möjliggöra frivillig rekrytering och utbildning av sådan personal som enligt nuvarande förhållanden tjänstgör enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt. Vidare ska kommittén överväga under vilka för- hållanden pliktsystemet ska tas i anspråk. Givet de slutsatser som dras när det gäller möjliggörande av frivillighet ska kommittén även överväga om skyldigheten att tjänstgöra inom totalförsvaret ska bli könsneutral. -föreslå vilka villkor som bör gälla för personal som tjänstgör på frivillig grund, -belysa konsekvenser av förslagen för Försvarsmaktens och det civila försvarets personalförsörjning och verksamhet i övrigt, och -föreslå nödvändiga förändringar i fråga om rekryteringsverk- samheten, bland annat i fråga om vilken myndighet som bör ansvara för verksamheten. Lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt trädde den nu gällande lagen om totalförsvarsplikt i kraft (prop. 1994/95:6 och 1994/95:87, bet.1994/95:FöU1, rskr. 1994/95:78). trädde lagen (1994:1810) om möjlighet för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundut- bildning och lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalför- svaret m.m. i kraft. Till nämnda lagar har regeringen utfärdat verk- ställighetsföreskrifter. Hur många som ska skrivas in med plikt och hur lång utbild- ningen ska vara styrs enligt lagen om totalförsvarsplikt av behovet av pliktpersonal under höjd beredskap. Behovet avgörs av den som ansvarar för verksamheten. Enligt lagen ska tjänstgöringsskyldig- heten fullgöras som värnplikt, civilplikt eller allmän tjänsteplikt. Värnplikten och civilplikten omfattar grundutbildning, repetitions- utbildning, beredskapstjänstgöring och krigstjänstgöring. Den all- männa tjänsteplikten fullgörs endast under höjd beredskap. Totalförsvarsplikten gäller för varje svensk medborgare samt för varje utländsk medborgare som är bosatt i från det år man fyller t.o.m. det år man fyller . Endast svenska män är skyldiga att mönstra och fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning än . Denna skyldighet föreligger endast från det år den totalförsvarspliktige fyller till slutet av det år han fyller . Vapenfri tjänst kan fullgöras som civilplikt med längre grundutbildning än . Svenska kvinnor kan frivilligt genomgå en antagningsprövning för inskrivning för värnplikt eller civilplikt med längre grundut- bildning än . En kvinna som skrivits in för värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning blir vid straffansvar skyldig att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning enligt samma bestämmelser som gäller för männen. Grundutbildningen syftar till att ge de totalförsvarspliktiga för- utsättningar att fullgöra de uppgifter som det förband eller den organisation de tjänstgör vid kan komma att ställas inför i krig. Nuvarande situation inom Försvarsmakten Försvarsmaktens uppgifter är att försvara mot väpnat angrepp, hävda territoriella integritet, bidra till fred och säkerhet i omvärlden samt bidra till att stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar i fred. Försvarsmakten är inne i en genomgripande omvandling till ett mer aktivt insatsförsvar. Fokus har förflyttats från utbildning och beredskap till utbildning inför och genomförande av insatser. Detta ställer nya krav inte minst på personalförsörjningen. Förändring- arna genomförs mot bakgrund bland annat av ett förändrat globalt säkerhetspolitiskt läge, en förändrad syn på regional säkerhet, framväxten av en europeisk säkerhetsgemenskap och en förändrad hotbild mot . Även den snabba teknikutvecklingen har stor påverkan. Vidare präglas omställningen av en högre ambitionsnivå i fråga om internationella insatser. Försvarsmaktens uppgifter innebär bland annat att myndigheten ska utveckla och vidmakthålla insatsförband med olika beredskap. Vissa förband är gripbara, under det att andra förband är tillgängliga för nationella insatser med beredskapstider . Därutöver ska Försvarsmakten kunna delta i internatio- nella insatser. Ett viktigt verktyg för detta är de förband som anmälts till internationella styrkeregister med beredskapstider på 10, 30 eller . Utvecklingen inom det civila försvaret Den säkerhetspolitiska utvecklingen har medfört att åtgärder för det civila försvaret har reducerats. är utgångspunkten att de åtgärder som genomförs för att stärka samhällets förmåga att hantera extraordinära händelser i fred, det vill säga samhällets beredskap, tillgodoser behovet av grund- läggande förmåga inom det civila försvaret. En konsekvens av denna utveckling är att utbildningen av total- försvarspliktiga flygplatsbrandmän upphörde och utbildning av räddningsmän, sanerare och ammunitionsröjare för kommunala behov upphörde . utbildas endast civilpliktiga kraftledningsre- paratörer, kraftverksoperatörer och ställverksreparatörer för att säkra energiförsörjningen. kommer även denna utbildning att upphöra. har antalet krigsplacerade total- försvarspliktiga minskat från cirka 400 000 till cirka 30 000. har antalet personer som fullgör värnpliktsutbildning minskat från cirka 30 000 till ett genomsnitt om cirka 8 300 . En än mer tydlig utveckling har skett i fråga om totalför- svarspliktiga som fullgör lång civilpliktsutbildning. bedömde regeringen att det fanns ett årligt behov av att låta 10 000 totalförsvarspliktiga genomgå civilpliktsutbildning. sker ingen inskrivning för civilpliktsutbildning längre än . kallas endast de män som efter en lämplig- hetsundersökning bedöms ha förutsättningar att skrivas in för tjänstgöring och som i övrigt kan antas komma i fråga för sådan inskrivning till mönstring. Reformen innebär att cirka 25 000 män , av årsklasser om 60 000 eller mer, kommer att vara aktu- ella för att genomgå mönstring. Kvinnor genomför antagnings- prövning på frivillig grund. kommer även kvin- nor ha möjlighet att delta i den lämplighetsundersökning som för männens del föregår mönstringen. genomförde cirka 1 000 kvinnor antagningsprövning. De senaste årens statistik från visar att av de inskrivna uppgett att de är positivt inställda till tjänstgöring. Den enskildes vilja till tjänstgöring är emellertid endast en av flera faktorer som ska beaktas vid inskrivningsbeslu- tet. Bilden av en hög andel motiverade vinner stöd av de undersök- ningar som genomförts av Försvarshögskolan. Enligt en undersök- ning som genomförts 2007 är av männen och 24 pro- cent av kvinnorna i den aktuella åldersgruppen villiga att göra värn- plikt. Detta motsvarar cirka 40 000 ungdomar i den aktuella års- klassen, vilket är väsentligt fler än antalet mönstrande och inskrivna. dömdes 240 personer för brott mot lagen om totalför- svarsplikt, varav 103 till fängelse. hade antalet dömda minskat till totalt 104 personer, varav 41 dömdes till fängelse. Den som uppsåtligen avviker eller uteblir från tjänstgöringen döms i normalfallet till fängelse. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet uteblir från mönstringen döms till penningböter. Behovet av en utredning Den lagstiftning som ligger till grund för det militära och det civila försvarets personalförsörjning måste vara användbar på lång sikt oavsett vilka förändringar som kan inträffa, till exempel i fråga om det säkerhetspolitiska läget. De uppgifter som tillkommer det militära och civila försvaret under höjd beredskap måste vara det som ytterst avgör hur personalförsörjningen och lagstiftningen ska vara utformad. En allmän totalförsvarsplikt – i någon form – bör därför finnas kvar för att säkerställa förmåga att i framti- den kunna möta ett väpnat angrepp och skydda civilbefolkningen i tider av ofred. Mot bakgrund av den tidigare nämnda utvecklingen inom För- svarsmakten och det civila försvaret finns ett behov av att se över hur lagstiftningen bättre kan anpassas till dagens förutsättningar. De principer som alltjämt kommer till uttryck i lagen om totalför- svarsplikt har sin grund i då totalförsvaret, och främst det militära försvaret i form av Försvarsmaktens krigsorganisation, hade ett bemanningsbehov som motsvarade samtliga män i värn- pliktsåldern som inte befriats från tjänstgöring. Sedan tillkomsten av den nu gällande lagen har dock stora förändringar skett. Utbild- ningsbehovet vid de bemanningsansvariga organisationerna har minskat väsentligt som uppgifterna har förändrats för såväl Försvarsmakten som berörda organisationer inom det civila försvaret. Detta ställer i sin tur nya krav i fråga om personalför- sörjningen. Försvarsmaktens soldatförsörjning måste på ett ändamålsenligt och kostnadseffektivt sätt kunna anpassas utifrån de uppgifter som och regeringen ger till myndigheten. Detsamma gäller de berörda organisationerna inom det civila försvaret. Detta innebär att lagstiftningen bör kunna tillämpas när det är motiverat av utbildningsbehovet. bör rekrytering och utbildning i andra former vara möjligt om detta är mer ändamålsenligt och utbildningsbehovet så medger. Denna utgångspunkt innebär emellertid inte en utveckling mot ett yrkesförsvar. Med undantag av yrkesofficerare i grundorganisa- tionen tjänstgör den militära personalen i Försvarsmakten . Gemensamt för bland annat reservofficerare, solda- ter som är krigsplacerade som totalförsvarspliktiga, hemvärnsmän eller anställda i utlandsstyrkan är att de har en annan huvudsaklig sysselsättning – till exempel arbete eller studier – vid sidan av den militära tjänstgöringen. Tjänstgöringen inom Försvarsmakten inskränks till grundutbildning och tjänstgöring på grund av till exempel beredskapskontrakt, tidsbegränsad anställning eller total- försvarsplikt. Det finns inte anledning att ändra detta grund- läggande förhållande i fråga om den militära personalen. Den enskildes vilja till tjänstgöring Lagen om totalförsvarsplikt är en lagstiftning av rättighetsinskrän- kande karaktär som ger berörda myndigheter möjlighet att genom- driva lagens bestämmelser gentemot den enskilde genom tvångsåt- gärder och ytterst fängelsestraff. Det är av stor vikt att en sådan myndighetsutövning begränsas i enlighet med de behov som före- ligger. Användningen av tvångsåtgärder i ett läge där antalet moti- verade och i övrigt lämpliga personer räcker för att fylla utbild- ningsbehovet riskerar att undergräva medborgarnas förtroende för försvarets verksamhet. Även ur ett verksamhetsperspektiv finns anledning att i största möjliga utsträckning tillmäta den enskildes vilja betydelse. Rekryte- ring och utbildning bör på ett kostnadseffektivt sätt stödja verk- samhetsintresset. Att de som genomför tjänstgöringen är motive- rade är till fördel för såväl utbildningens resultat som för vidare rekrytering till bl.a. officersutbildning och internationell tjänstgö- ring. Utgångspunkten bör vara att tjänstgöringen ska kunna genomfö- ras med frivillighet. Det finns därmed skäl att se över vilka föränd- ringar i lagstiftningen som är nödvändiga för att den enskildes vilja till tjänstgöring ska kunna vara ett avgörande skäl för vem som tas ut till tjänstgöring. En kvinna är skyldig att fullgöra värnplikt eller civilplikt med lång grundutbildning först efter att hon skrivits in efter antagnings- prövning enligt lagen om möjlighet för kvinnor att fullgöra värn- plikt eller civilplikt med längre grundutbildning. Riksdag och regering har under en lång rad av år framhållit att andelen kvinnor inom det militära försvaret bör öka. Detta gäller såväl befäl som soldater. Omställningen av Försvarsmakten har inneburit förändrade krav på grundutbildningen och ett behov av nya kompetenser. Enligt regeringens mening innebär denna utveckling ett tydligt behov av att ta tillvara såväl kvinnors som mäns kunnande och förmågor. I den urvalsprocess som sker för att finna de personer som är bäst lämpade för tjänstgöring är individens egenskaper och kom- petens avgörande. Målet är att de bäst lämpade kvinnorna och männen ska antas till tjänstgöring. Rekrytering av både kvinnor och män bidrar till möj- ligheterna att upprätthålla en hög kompetens bland de som tas ut. En vidgad rekrytering av kvinnor kan också förmodas stimulera rekryteringen av kvinnor till officersyrket, vilket har ett betydande mervärde. Frågan om vidgad totalförsvarsplikt Utgångspunkten för kommittén – att utbildningen ska kunna genomföras med den enskildes vilja till tjänstgöring som avgörande skäl för rekryteringen – gör i sig att rekryteringen blir mer könsne- utral. Givet de slutsatser som dras när det gäller möjliggörande av fri- villighet bör dock kommittén också överväga om skyldigheten att fullgöra värnplikt eller civilplikt med lång grundutbildning bör utvidgas till kvinnor och därmed bli könsneutral. Mönstringsskyldigheten omfattar män som är svenska medborgare. Ytterst har den allmänna skyldigheten att genomgå mönstring motiverats av behovet att säkerställa den framtida försvarsförmå- gan. Mönstringen har gjort att berörda myndigheter har en god kän- nedom om behovet av och tillgången till totalförsvarspliktig perso- nal och att en utbildningsreserv kunnat upprätthållas. Därutöver bidrar mönstringen till att de totalförsvarspliktiga får information om försvaret. Det kan vidare antas att mönstringen har gett myndigheterna förutsättningar att säkerställa en hög personell kvalitet samt att den personal som tagits ut till tjänstgöring kom- mit från olika delar av samhället. Mot bakgrund av de i direktiven ovan redovisade förändringsbe- hoven finns det dock anledning att överväga den lämpliga framtida utformningen av systemet för rekrytering. I detta bör ingå en beskrivning av hur rekryteringen kan ge till- fälle för försvaret att nå ut med information om försvar och säkerhetspolitik till alla unga i en årskull. Denna kommunika- tion bedöms vara av stor vikt för försvarsviljan i landet och förmå- gan att motivera unga människor oavsett kön att delta i utbild- ningen. En fråga för kommittén är om mönstringsskyldigheten helt eller delvis kan och bör tillämpas när utbildning sker på frivillig grund. Alternativ som bör övervägas är därför bl.a. -att förändringar vidtas inom ramen för dagens system så att mönstringsplikten gäller både för män och kvinnor, och -att mönstringsskyldigheten – liksom tjänstgöringsskyldigheten – enbart tillämpas när försvarsberedskapen kräver det. Utgångspunkter för en översyn bör vidare vara lika möjligheter till tjänstgöring för kvinnor och män, att den enskildes vilja att tjänst- göra ska kunna vara avgörande för vem som skrivs in till tjänstgö- ring och att de bemanningsansvariga organisationerna – bland andra Försvarsmakten – bör få ett större ansvar i fråga om rekryte- ringen av personal. Rekryteringen bör vidare genomföras på ett så kostnadseffektivt sätt som möjligt. I detta sammanhang bör även organisatoriska konsekvenser övervägas, till exempel vilken myn- dighet som lämpligast ansvarar för verksamheten. Kommittén ska överväga vilka författningsändringar och övriga åtgärder som är nödvändiga för att möjliggöra frivillig rekrytering och tjänstgöring av den personal som tjänstgör enligt lagen om totalförsvarsplikt. Kommittén ska vidare ta ställning till under vilka förhållanden frivillig rekrytering och tjänstgöring bör tillämpas respektive inte tillämpas. Kommittén ska även överväga om skyldigheten att fullgöra värn- plikt eller civilplikt med lång grundutbildning bör gälla både för män och kvinnor. Övervägandena bör ta sin utgångspunkt i försva- rets rekryteringsbehov, möjligheterna att nå målet att de bäst läm- pade kvinnorna och männen ska tjänstgöra och möjliggörandet av frivillig rekrytering. Om kommittén finner att skyldighet att full- göra värnplikt eller civilplikt med lång grundutbildning ska bli könsneutral ska den lämna förslag till nödvändiga författningsänd- ringar och övriga åtgärder. Vidare ska kommittén ta ställning till hur utbildning genom fri- villig tjänstgöring bör utformas, bland annat i fråga om ersättning och andra förmåner, disciplinansvar samt möjligheter att avbryta tjänstgöringen. En jämförelse bör göras bland annat med de villkor som gäller för officersaspiranter respektive anställda soldater. Kommittén ska redovisa förslag till lämplig ordning för beslut om att rekrytering respektive tjänstgöring ska ske på frivillig grund. Kommittén ska lämna förslag till nödvändiga förändringar i fråga om rekryteringen av personal. Alternativ som ska övervägas är bl.a. -att förändringar vidtas inom ramen för dagens system så att mönstringsplikten gäller för både män och kvinnor, och -att mönstringsskyldigheten – liksom tjänstgöringsskyldigheten – enbart tillämpas när försvarsberedskapen kräver detta. I detta sammanhang ska även rekryteringens betydelse för försva- rets kommunikation med unga människor belysas. Utgångspunk- terna ska vidare vara lika möjligheter till tjänstgöring för kvinnor och män, att den enskildes vilja att tjänstgöra ska kunna vara avgö- rande för vem som skrivs in till tjänstgöring och att de utbildnings- ansvariga organisationerna – däribland Försvarsmakten – bör få ett större ansvar i fråga om rekryteringen av personal. Kommittén ska även överväga hur rekryteringsverksamheten bör vara organiserad. I detta sammanhang ska kommittén särskilt utveckla och ta ställ- ning till vilken myndighet som bör ansvara för verksamheten och vilka åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa den enskildes rättsäkerhet. Kommittén ska belysa de konsekvenser för Försvarsmaktens och det civila försvarets personalförsörjning och verksamhet i övrigt som följer av förslagen, bland annat i fråga om -den personella kvaliteten och personalens sammansättning, -förutsättningarna att bemanna Försvarsmaktens insatsorganisa- tion, -hemvärnet och de frivilliga försvarsorganisationerna samt -förankringen hos medborgarna av försvarets verksamhet. Redovisningen ska omfatta dels det militära försvaret och dels det civila försvaret.