sou · GWB325 · 2009-01-01 00:00:00 — I grönboken konstateras också att energipriserna stigit kraftigt och att klimatet förändras på grund av utsläpp av växthusgaser. Mot denna bakgrund slår kommissionen fast att den europeiska energipolitiken bör omfatta tre huvudmål: hållbarhet, konkurrenskraft och försörjningstrygghet. Hållbarhet innebär att förnybara energikällor ska utvecklas och användas, att efterfrågan på energi ska minska samt att bör ta en ledande roll i de globala ansträngningarna för att stoppa klimatförändringarna. Detta ska ses som ett gemensamt miljö- och energipolitiskt mål. Målet med konkurrenskraft innebär garantier för att öppnandet av energimarknaderna ger fördelar för konsumenterna och för ekonomin i stort. ska öppna energimarknader stimulera investeringar i produktionsresurser för ren energi och investeringar i energieffektivitet. Effekterna av höga energipriser ska lindras och ska behålla sin ledande roll när det gäller energiteknisk utveckling. I detta ligger att de europeiska företagens konkurrens- kraft ska stärkas. Målet med försörjningstrygghet ska nås genom att minska import- beroendet. Detta ska möjliggöras bl.a. genom en minskad efter- frågan på energi och en ökad diversifiering, där förnybar, inhemsk energi används i högre grad samt genom att lämpliga investeringar, som kan möta efterfrågan på energi, ska underlättas. En effektivare energianvändning utgör ett prioriterat medel när det gäller att minska energiberoendet i länder. I kommis- sionens handlingsplan för en effektivare energianvändning identifieras en mängd åtgärder, som på olika sätt kan bidra till att energianvändningen kan effektiviseras.TPF2FPT En övergripande mål- sättning i kommissionens handlingsplan är att den samlade använd- ningen av primär energi i EU ska minska under de 15 åren , jämfört med den samlade primära energianvändning som annars kan beräknas för år 2020.TPF3FPT Målet 2TP PT Kommissionens handlingsplan för en effektiv energianvändning av KOM (2006) 545 slutlig. 3TP PT Med primär energianvändning avses den samlade energianvändningen, dvs. summan av den slutanvända energin och de förluster som uppstår vid utvinning, förädling, transport, om- Uppdraget och dess bakgrund avser således en primär energibesparing på EU-nivå och har inte bördefördelats mellan medlemsstaterna. enades EU:s stats- och regeringschefer om att betona behovet av att öka energi- effektiviteten i för att uppnå besparingsmålet om 20 pro- cent av EU:s beräknade primära energianvändning . Sam- tidigt underströks betydelsen av att medlemsstaterna använder sina nationella handlingsplaner för energieffektivitet i just detta syfte.TPF4FPT Överenskommelsen i rådet ska ses som ett principuttalande om en gemensam färdriktning och målsättning när det gäller energieffek- tivisering.TPF5FPT Målet primär energibesparing är där- emot, i vart fall än så länge, inte rättsligt bindande för medlems- staterna. Bland de olika åtgärder som pekas ut i kommissionens hand- lingsplan finns exempelvis skärpta normer för energieffektivitet, främjande av energitjänster, att den offentliga sektorn ska vara ett föredöme, olika sätt att finansiera stöd till utveckling av energi- effektivare produkter samt implementering av EG-direktivet (2006/32/EG) om effektiv slutanvändning av energi och om energitjänster. 1.2.3Direktivet i ett energi- och klimatpolitiskt perspektiv Som berörts i det föregående vilar den europeiska energipolitiken inte uteslutande på behovet av att minska energiberoendet. Klimat- problematiken har också en central betydelse. I viken utsträckning de klimatpolitiska målen kan nås hänger nära samman med hur energianvändningen utvecklas. klimatarbete påverkas i hög grad av medlemskapet i EU. I det här sammanhanget finns det skäl att redovisa följande klimatpolitiska målsättningar: EU-länderna ska ha minskat sina utsläpp av koldioxid till en nivå som ligger års nivå. EU är dock berett att minska sina utsläpp med 30 pro- vandling och distribution av energi. Den samlade energianvändningen är alltså större än den nyttiggjorda energin. Se även not 9. 4TP PT Ordförandeskapets slutsatser vid rådets möte (7224/1/07 REV 1). 5TP PT är namnet på de toppmöten som EU:s stats- och regeringschefer samt kommissionens ordförande håller, i regel . Det fastställer riktlinjer för det framtida samarbetet inom enskilda politikområden samt utfärdar deklarationer i utrikes- politiska frågor. deltar inte i den löpande beslutsprocessen, men har ett avgörande inflytande på utvecklingen av EU genom sina rekommendationer som uttrycks i ordförandeskapets slutsatser. Uppdraget och dess bakgrund cent om andra länder gör jämförbara åtaganden. ställde sig bakom dessa mål vid sitt möte . Stats- och regeringscheferna enades om ytterligare två bindande mål. Ett bindande mål om att andelen förnybar energi ska utgöra av all energikonsumtion i EU . Ett bindande mål om att andelen biodrivmedel ska uppgå till av all konsumtion av bensin och diesel för transporter i EU . Målet ska uppnås av alla med- lemsstater och införas på ett kostnadseffektivt sätt. Detta måls bindande karaktär gäller förutsatt att produktionen är hållbar, att andra generationens drivmedel blir kommersiellt tillgänglig och att direktivet om bränslekvalitet ändras i överensstämmelse med detta så att det går att åstadkomma lämpliga blandnings- nivåer. Flera av de energipolitiska styrmedlen är komponenter i klimatpolitiken. En viktig slutsats är att dessa, t.ex. energieffek- tiviseringsdirektivet, har en dubbel funktion och verkar i riktning mot de båda energipolitiska målen och i riktning mot en reduktion av utsläppen av koldioxid. presenterades ett samlat Klimat- och energipaket, även kallat 20-20-20-paketet, i . Paketet består av flera olika lagförslag, som ska leda till att utsläppen av växthusgaser minskar till 2020 och till att av energin då ska vara förnybar. Vidare ska den primära energianvändningen effektiviseras . 1.2.4Förhållandet mellan de två energieffektiviseringsmålen Målet för energibesparing enligt direktivet (att minska mängden slutanvänd energi i de enskilda medlemsstaterna med minst 9 pro- cent ), beräknas på ett annat sätt än det mål som föreslagits i kommissionens handlingsplan (att minska mängden primär energi på EU-nivå ). Direktivets mål avser inte alla samhällssektorer. Företag som omfattas av syste- met för handel med utsläppsrätter är undantagna.TPF6FPT Målet utgår från den årliga, genomsnittliga energianvändningen för åren 2001–2005 6TP PT Undantaget för sådana företag och hur det ska tolkas beskrivs närmare i kapitel 2. Uppdraget och dess bakgrund och ska nås med nationella åtgärder, varav några har sitt ursprung i EU-gemensam lagstiftning. Kommissionens förslag till målsättning om en tjugoprocentig besparing av primär energi ska å sin sida nås med hjälp av de åtgärder som aviseras i handlingsplan för energieffektivitet [KOM (2006) 545 slutlig]. Detta mål utgår från en beräkning av unionens primära energianvändning och omfattar, till skillnad från direktivets mål, alla samhällssektorer. Vissa beräkningar visar att EU-länderna kan klara ungefär en tredjedel av målet med en 20 procentig primär energibesparing genom att tillämpa direktivet.TPF7FPT Orsaken till att tillämpning av direktivet inte får större effekt är, för det första, att det i ett europaperspektiv inte omfattar all den slutanvända energin genom att de företag som omfattas av kvotplikt i EU:s system för handel med utsläppsrätter faller utanför direktivets tillämpningsområde. För det andra är basen för energibesparingen mindre i direktivet än vad som gäller för tjugoprocentsmålet, genom att slutanvändningen av energi endast utgör en delmängd av den totalt tillförda energi- mängden. Slutligen ska noteras att direktivet omfattar än vad som gäller för tjugoprocentsmålet, nämligen perioden 2016. Relationen mellan de två energieffektivi- seringsmålen visas i figur 1.1. 7TP of the (ECN), se ECN:s rapport (ECN-E-06-016) EC Energy saving target – Analysis of cost-effective energy savings in the on Energy Efficiency, . Uppdraget och dess bakgrund Figur 1.1 Förhållandet mellan direktivets vägledande mål om effektivare slutlig energianvändning och föreslaget mål om 20 procents effektivare primär energianvändning Tidiga åtgärder & redan beslutade styrmedel, effektivisering i slutlig energianvändning energieffektivisering i slutlig energianvändning energieffektivisering primär energi med utredningens viktningsfaktorer Av Figur 1.1 framgår att tillämpning av direktivet endast bidrar med en mindre andel av det besparingsbeting om av den primära energin, som kommissionen föreslagit , förutsatt att detta mål tillämpas för även på nationell nivå.TPF8FPT Den streckade linjen visar det besparingsbeting som avser primär energi som återstår för perioden 2020 om målet i energi- effektiviseringsdirektivet uppfylls, men inte överträffas, och för- utsatt att inga effektiviseringsåtgärder härutöver vidtas. Sådana åtgärder kan, förutom i slutanvändarledet, vidtas också när det gäller produktion och tillförsel av energi. 8TP PT Målet är, som framgått i det föregående, inte bördefördelat och det är således oklart vilken omfattningen ett eventuellt kommande besparingsbeting avseende primär energi kommer att få för del. Uppdraget och dess bakgrund Den svenska energipolitikens mål är att trygga tillgången på el och annan energi på konkurrenskraftiga villkor i ett internationellt perspektiv. Energipolitiken ska skapa förutsätt- ningar för en effektiv och hållbar energianvändning och en kost- nadseffektiv svensk energiförsörjning med låg negativ inverkan på hälsa, miljö och klimat. Häri ligger att energi ska användas så samhällsekonomiskt effektivt som möjligt. Målet för de långsiktiga energipolitiska insatserna är att bygga upp vetenskaplig och teknisk kunskap och kompetens inom uni- versitet, högskolor, myndigheter och näringsliv, som behövs för att genom tillämpning av ny teknik och nya tjänster möjliggöra en omställning till ett långsiktigt hållbart energisystem. Målet för förnybar el inom ramen för systemet med elcertifikat innebär att ytterligare förnybar el ska produceras jämfört med nivå. Ett vägledande mål för användningen av biodrivmedel innebär att sådana drivmedel, , ska svara för av den totala användningen av bensin och diesel för transport- ändamål. ska andelen biodrivmedel och andra förnybara drivmedel i transportsektorn utgöra . Ett system för energideklaration av byggnader införs stegvis fr.o.m. . Genom energideklarationerna ges infor- mation om den enskilda byggnadens energiprestanda och förslag till kostnadseffektiva energieffektiviseringsåtgärder lämnas. Som ett led i att stärka incitamenten för effektivare energi- användning har fått i uppdrag att, efter samråd med , se över de krav som ställs på energi- effektivisering i lagen (2004:1096) om program för energieffektivi- sering i energiintensiv industri respektive i . Syftet med uppdraget är bl.a. att säkerställa att de styrmedel för energieffekti- visering som påverkar företag är konsekventa. Mot bakgrund av energieffektiviseringsdirektivet uppställs ett vägledande nationellt mål, som innebär att ska uppnå en energibesparing om i förhållande till den genomsnittliga årliga energianvändningen 2001 2005.TPF9FPT 9TP PT Prop. 2007/08:01, utgiftsområde 21, s. 43 f. Uppdraget och dess bakgrund Nytt perspektiv på energieffektivisering I budgetpropositionen för anger regeringen att incita- menten för energieffektivisering inom både hushåll och industri bör ses över. Regeringens målsättning är att bryta det samband som funnits mellan ekonomisk tillväxt och ökad användning av energi och råvaror. Energieffektivisering och hushållning med begränsade resurser ska syfta till att minska belastningen på klimat och miljö. Olika energikällor och olika energibärare har i det sam- manhanget olika betydelse. Besparing av en kWh el från kol- kondenskraft måste enligt regeringen därmed värderas högre än besparing av en kWh fjärrvärme från industriell spillvärme eller från en solfångare.TPF10FPT Åtgärderna energipolitiska program omfattade bl.a. ett ökat fokus på förnybara energikällor, bl.a. vindkraft och bio- bränslebaserad kraftvärme och på energieffektivisering. Program- met omfattade åtgärder i ett flertal sektorer, såsom industri, bebyggelse, transporter samt elproduktion och kraftöverföring. Det senaste energipolitiska programmet, , löper 2007. satsas på energieffektiviserande åtgärder. Energimyn- digheten är ansvarig myndighet. Åtgärderna syftar till att främja en effektivare användning av energi genom att stimulera tillämpning av befintlig energieffektiv teknik och främja introduktion av ny energieffektiv teknik. Åtgärderna omfattar bl.a. bidrag till kom- munal energirådgivning och stöd till regionala energikontor, utbild- ning och information, provning, märkning och certifiering av energikrävande utrustning samt stöd till teknikupphandling och marknadsintroduktion av energieffektiv teknik. För att öka kunskapen om, och intresset för, miljömässigt motiverade energieffektiviseringar genomförs informations- och utbildningsinsatser. Riktade insatser har gjorts till kommunala energirådgivare och regionala energikontor, hushåll, näringslivet m.fl. har , , Kon- sumentverket och tillsammans med kommunala 10TP PT Prop. 2007/08:01, utgiftsområde 21, s. 65. Uppdraget och dess bakgrund energirådgivare deltagit i mässor och evenemang i energismart för att informera konsumenterna om åtgärder som minskar energianvändningen. Exempel på genomförda åtgärder är samarbete med regionala energikontor för att öka intresset och kunskapen om energi- effektivisering i företag och EnergiFokus, som är en satsning riktad till industriföretag i . har färdigställt och distribuerat fyra så kallade . Dessa skrifter innehåller råd om hur industrin kan hantera upp- handling och drift av pumpar, fläktar, kylaggregat och trycklufts- system på ett energieffektivt sätt. genomfördes också ett flertal utbildningar som alla syftade till att öka de kom- munala energirådgivarnas kompetens inom energiområdet och stärka dem i deras roll som kommunikatörer. har beviljat bidrag till totalt 23 projekt för särskilda informations- och utbildningsinsatser. Ett statligt ekonomiskt stöd ges till ägare av fastigheter som värms med olja eller direktverkande el för konvertering av fastig- heten till fjärrvärme, biobränsleeldade uppvärmningssystem, berg-, sjö-, eller jordvärmepump eller till solvärme. Ett mål för stödet är att minska användningen av fossila bränslen och öka andelen förnybar energi som används för uppvärmningsändamål. infördes ett statligt engångsbidrag för installa- tion av solvärmeanläggningar i småhus, flerbostadshus och i bostadsanknutna lokaler, som inte används för kommersiella eller industriella ändamål. I och med beslut om budgetpropositionen för förlängdes solvärmebidraget . infördes ett stöd för installation av solvärme även i kommersiella lokaler. Stödet syftar till att påskynda marknadsintroduktionen av solvärme i fler tillämpningar och ska komplettera de övriga stödformerna. Stöd ges för installation av solvärme både vid nybyggnad och i befintliga lokaler av de stödberättigande kostnaderna. Stödet gäller för installationer som påbörjas och slutförs till och med . antog lagen (2003:1204) om skatte- reduktion för vissa miljöförbättrande installationer i småhus. Lagen omfattar installation av energieffektiva fönster i befintliga småhus och installation av biobränsleeldat uppvärmningssystem i nyprodu- cerade småhus. Uppdraget och dess bakgrund 1.3Huvuddragen i EG-direktivet om effektiv slutanvändning av energi m.m. Syftet med direktivet är att på ett kostnadseffektivt sätt främja en effektivare slutanvändning av energi i medlemsstaterna. Marknads- imperfektioner som hindrar en effektivare slutanvändning av energi ska undanröjas. Marknaden för energitjänster ska främjas. Aktörer- na inom energisektorn åläggs nya skyldigheter när det gäller rapportering av data till myndigheterna och ifråga om information till kunderna. Den offentliga sektorn ska vara ett föredöme för övriga aktörer när det gäller att effektivisera sin energianvändning. Medlemsstaterna ska se till att det finns effektiva energibesikt- ningssystem, varigenom lönsamma energieffektiviseringsåtgärder hos stora och små energikunder, även i enskilda hushåll, kan identifieras. En central regel i direktivet är att ett gemensamt besparingsmål om fastställs. Målet ska uppfyllas av medlemsstaterna . Medlemsstaterna ska till kommissionen inge nationella energieffektiviseringsplaner där de redovisar hur be- sparingsmålet ska nås på nationell nivå. 1.3.1Styrande förutsättningar för genomförande av direktivet Medlemsstaterna ska, enligt artikel 14.2, inge handlingsplaner för energieffektivisering, s.k. National Energy Efficiency Action Plans (NEEAP), till kommissionen , 2011 och 2014.TPF11FPT I den första handlingsplanen ska, enligt samma artikel, de åtgärder beskrivas som medlemsstaten planerar för att målen i artikel 4.1 och 4.2 ska kunna uppnås, samt för att uppfylla kraven om den offentliga sektorns roll som vägledande exempel. Av planen ska också framgå hur kravet på information om den offent- liga sektorns roll som föregångare inom området energieffektivi- sering enligt artikel 5.1 ska uppfyllas. Detsamma gäller kravet på information till marknadsaktörer om finansiella och rättsliga ramar för hur effektiviseringsmålet ska uppnås enligt artikel 7.2. 11TP PT Medlemsstaternas handlingsplaner läggs ut på kommissionens hemsida, se /energy/demand/legislation/end_use_en.htm under fliken National Energy Efficiency Action Plans. Uppdraget och dess bakgrund I följande nationella handlingsplaner, som ska lämnas till kom- missionen , ställs även krav på bl.a. resultat- redovisning, utvärdering och analys av tidigare ingivna planer. Den nationella handlingsplanen för energieffektivisering ska avse läget vid utgången av . Sparmålet om ska avse en absolut mängd energi och ska uttryckas i TWh eller annan lämplig enhet. Basen för beräkningarna är den genomsnittliga energi- användningen inom de sektorer som direktivet omfattar som föregår direktivets ikraftträdande. Sparmålet är endast vägledande. Det innebär att det i och för sig inte är rättsligt bindande för medlemsstaterna. Däremot är medlemsstaterna skyldiga att planera och genomföra de kostnads- effektiva, genomförbara och skäliga åtgärder som de bedömer nödvändiga för att målet ska kunna nås eller överträffas. Det vägledande målet ska uppnås genom energitjänster och andra åtgärder, som leder till förbättrad energieffektivitet. Befint- liga, redan beslutade eller helt nya styrmedel får användas för att stimulera energieffektiviserande åtgärder. Effekten av styrmedel som verkat får tillgodoräknas om effekterna varar fram till och med . Om omständigheterna motiverar det får även effekter av styrmedel som verkat 1994 tillgodoräknas. Ett delmål för energibesparingen ska formuleras för . Med energi avses i direktivet alla energislag och energibärare såsom el, fjärrvärme, fjärrkyla, kol, eldningsolja, bensin, biobränslen och energitorv, dock med undantag för bunkerbränsle för flyg och sjöfart.TPF12FPT För att en rättvisande beräkning av såväl basen för energi- besparingen, som av besparingen i sig, ska bli möjlig, finns i bilaga 2 till direktivet en tabell för omvandling av de olika bränslenas energiinnehåll till en och samma enhet, t.ex. för omvandling från viktenhet av bensin, naturgas eller torv till kWh. 12TP PT Flera olika definitioner av begreppet bunkerbränsle förekommer. och () definition, innebärande att bunkerbränsle omfattar energianvändning för utrikes sjöfart, används här. Uppdraget och dess bakgrund Direktivet gäller energieffektivisering i slutanvändarledet. Den slutanvända energin är, förenklat uttryckt, den energimängd som uppmäts i mätpunkterna, t.ex. i en elmätare hos en slutanvändare. Det är denna energimängd, dvs. den av slutanvändaren köpta mängden energi, som ska minskas genom olika effektiviserings- åtgärder på slutanvändarens sida. Det kan exempelvis ske genom att verkningsgraden i en panna höjs, genom tilläggsisolering eller genom byte till lågenergilampor. I industrin är byte till energi- effektivare elmotorer och ökat utnyttjande av spillvärme exempel på åtgärder som ger en energieffektivisering. När det gäller besparing av el får medlemsstaterna, om de så önskar, använda en viktningsfaktor (i direktivet benämnd standard- koefficient) om 2,5. Det innebär att andelen sparad el får multi- pliceras med 2,5. Även andra viktningsfaktorer för el än 2,5 får användas, om den enskilda medlemsstaten kan motivera det utifrån de nationella förhållandena.TPF13FPT Aktörer som omfattas av direktivet Direktivet gäller energiföretag, såsom distributörer, system- ansvariga företag och detaljister, men också producenter av energi- effektiviserande produkter och tjänster (energitjänstföretag) samt slutanvändare av alla slag. Dock ska företag som ingår i systemet med utsläppsrätter, den s.k. handlande sektorn, vara undantagna från direktivets tillämpningsområde. Det gäller bl.a. delar av basindustrierna, t.ex. stålindustrin.TPF14FPT Militär verksamhet omfattas endast i den utsträckning som direktivets tillämpning inte mot- verkar huvudsyftet med den militära verksamheten. Vissa aktörer har enligt direktivet ett särskilt ansvar och särskilda skyldigheter. Det gäller t.ex. energiföretagen och aktörer i den offentliga sektorn. 13TP PT Se direktivets bilaga 2, not 3. 14TP PT Avgränsningen mellan den handlande sektorn och övrig industri analyseras närmare i kapitel 2, avsnitt 2.4. Uppdraget och dess bakgrund Energieffektivisering är ett centralt begrepp i direktivet och i hela den europeiska energipolitiken. Besparing av energi, dvs. en minskad användning av energi, kan i princip uppnås på tre olika sätt: genom minskad prestation, effektiviserad tillförsel eller effektiviserad energianvändning. En minskad prestation, t.ex. en sänkning av inomhustempe- raturen eller en neddragning i produktionen av varor i en fabrik, leder till energibesparing. Som en bieffekt till energibesparingen kan en välfärdsförlust uppstå för den enskilde, respektive en minskad produktionsvolym i fabriken. Den senare kan också leda till att de producerade varorna blir dyrare, genom att de fasta kostnaderna per producerad enhet stiger. Det ligger inte i linje med målet om en stärkt konkurrenskraft för de europeiska företagen. Dessutom leder standardsänkningar, som blir en följd av t.ex. väsentligt sänkt inomhustemperatur, i många fall till att åtgärden förr eller senare upphör. Energianvändarna tröttnar helt enkelt på att ha ett svalare inomhusklimat än önskat och höjer , av bekvämlighetsskäl, temperaturen till den tidigare nivån. Energispar- åtgärder genom minskad prestation är därför, i många fall, inte långsiktigt hållbara. Med begreppet energieffektivitet avses, enligt artikel 3.b i direktivet förhållandet mellan en viss prestanda, prestation eller nytta, t.ex. en viss inomhustemperatur eller en viss produktions- volym av varor, och den energiinsats som krävs för att uppnå detta. Med begreppet energibesparing menas, enligt punkt d i samma artikel, differensen mellan de uppmätta använda energimängderna före, respektive efter, det att åtgärder för en ökad energieffektivitet har vidtagits. Mot bakgrund av den samlade europeiska energipolitiken är en effektivare energianvändning, dvs. minskad energianvändning vid bibehållen prestanda alternativt ökad prestanda eller nytta vid bibehållen energianvändning, ett bättre och mer hållbart sätt att spara energi än den typ av sparåtgärder som leder till en minskad prestation eller nytta. Det beror bl.a. på att besparingar genom minskade prestationer kräver fortlöpande, aktiva åtgärder, som ten- derar att upphöra . Dessutom orsakar sådana åtgärder ofta förluster i standard, komfort, produktion, internationell kon- kurrenskraft och välfärd. Det ligger inte i linje med de europeiska energipolitiska målen. Uppdraget och dess bakgrund