sou · GXB382 · 2009-09-30 00:00:00 — har uppskattat att volymerna på den inrikes brevmarknaden till utgörs av sändningar och att utgörs av så kallad kontorspost. andel understiger därmed . Marknadssegmentet sändningar består av post i form av serier av försändelser med samma format och vikt som vanligtvis produceras industriellt och med hjälp av datorstöd. Kännetecknande är att en sändning inte överlämnas för befordran i en brevlåda. Under förut- sättning att avsändaren kommer upp i den kostnadsbesparande volym som krävs av postoperatören för att det ska klassas som sändning, kan avsändaren få avsevärda rabatter jämfört med portot för enstaka försändelser. Post- och kassaserviceutredningen (SOU 2005:5 s. 176) kom fram till att konkurrensen på marknaden för sändningar har varit sådan att priset pressats nedåt. De genomsnittliga nominella priserna för en sändning av 50 gramsbrev var åtminstone lägre än . På marknaden för sändningar är Posten och i praktiken de enda konkurrenterna. tar emot sänd- ningar från hela landet men utdelningsverksamhet är geografiskt koncentrerad till , samt västra och . har påbörjat utdelning i , och . Bolaget når därmed numera av hushåll. När det gäller övernattbefordrade sändningar är dock Posten den helt dominerande aktören. Kontorspost utgörs av adresserade försändelser inneslutna i kuvert eller annat omslag med den maximala vikten , där vykort och liknande försändelser jämställs med brev. består framför allt av enstaka försändelser som skickas från företag och andra organisationer till hushåll och företag enligt tre olika typer av betalningssätt: Frankostämplat med betalning i förskott. Frankering med frimärke och köp av förfrankerad försändelse. med betalning mot faktura (porto betalt). betalningssätt påverkar priset per försändelse men inte för- sändelsernas fysiska befordran. Frankostämplat och porto betalt har något lägre pris än det frimärkta brevet. Frimärket används framför allt av hushåll och mindre företag, medan frankostämpling och porto betalt är vanligt hos större kunder. Gemensamt för alla betalningssätt är att priserna höjs enligt en vikttrappa med tillägg för skrymmande försändelser. Avsändarens volymer uppfyller inte de kriterier som krävs av postoperatörerna för att försändelserna ska klassas som sändningar och kan därför inte åtnjuta de rabatter som erbjuds kunder med större volymer post. Priset för kontors- post har ökat väsentligt snabbare än konsument- prisindex och kontorspost är det näst största segmentet på brev- marknaden med av den betalda/fakturerade volymen. När det gäller rikstäckande kontorspost har Posten i praktiken monopol på denna typ av försändelser. förmedlar omkring tre miljoner osorterade enstaka försändelser som genererats av och på lokal nivå utgörs konkurrensen av ett trettiotal postoperatörer som delar ut knappt 9 miljoner försändelser. Brevlådepost är post som postas i brevlåda - vanligtvis frankerad med frimärken - och distribueras som enstaka försändelser. Segmentet är det minsta inom brevmarknaden med mellan av alla fakturerade/betalda brevförsändelser. Posten har i praktiken monopol på all rikstäckande brevlådepost. När det gäller lokal befordran av post möter Posten konkurrens från ett 30-tal privata postföretag. Posten höjde portot för övernattbefordrade brev under till inklusive moms. Priset har nästan för- dubblats . Portot är dock prisreglerat enligt 9 § post- förordningen. Hos de lokala postföretagen varierar portot mellan 3,50 och inklusive moms. Det genomsnittliga lokalportot för , beräknat på 19 lokala postoperatörers priser, uppgick till . Prisskillnaden mellan Postens enstaka övernattbefordrade brev och de lokala operatörernas porton har varit relativt . Paketmarknaden definieras vanligtvis utifrån försändelsernas vikt, där paket som väger upp till brukar benämnas lättgods, till skillnad från tunggods dit man räknar försändelser med vikt över som ofta lastas på pall. Marknaden för lättgods innefattar således även den samhälls- omfattande tjänsten, som omfattar brev och andra adresserade försändelser upp till . Paketmarknaden i har aldrig varit reglerad, utan det har varit en påtaglig konkurrens mellan marknadens aktörer. Posten är, genom sitt uppdrag att tillhanda- hålla den samhällsomfattande posttjänsten, den enda paketdistrib- utören i som står under Post- och tillsyn. Den traditionella logistikmarknaden har förändrats mot allt mer kundanpassade distributionslösningar beroende på ökade krav på snabbare leveranser och högre leveranssäkerhet. Paketdistributörerna samarbetar ofta och köper transportkapacitet av varandra, allt efter kundernas önskemål. Mot den här bakgrunden blir gränsdrag- ningen mellan traditionell distribution av paket respektive kurir- och expressbefordran allt mer otydlig. Varor utgör en liten del av postmarknaden och omfattar både små och stora paket samt den omfattande distributionen av postorder- produkter och paket mellan företag. Närmaste konkurrerande marknad är brevmarknaden, där lättare varor av mindre värde t.ex. böcker, skivor, fotografier och liknande produkter ofta skickas som brev tack vare det förmånligare priset. I någon mån konkurrerar även bud och kurirverksamhet med paketverksamheten, åtminstone i storstäderna. Den direkta konkurrensen till distribution av brev som innehåller varor och paket utgörs av vanliga godstransporter. På den svenska inrikesmarknaden för lättgods hade Posten en helt dominerande ställning . Sedan tilltog konkurrensen från den traditionella transportsektorn, när företag som , ASG samt ett stort antal budfirmor började köra paket från dörr till dörr mellan företag. Utvecklingen på marknaden för paket och frakttjänster kännetecknas därefter av att stora internationella aktörer med väsentligt större hemma- marknader och marknadstäckning har etablerat sig i . Schenker och DHL/Danzas är exempel på sådana företag. De flesta transportföretag har traditionellt vänt sig till företags- kunder. När det gäller företagspaket, dvs. paket som skickas av företag antingen till andra företag eller till privatpersoner, kan företagskunderna välja mellan ett antal paketdistributörer i . Förutom är de största paketdistributörerna i DHL/Danzas som ägs av tyska Posten (), Schenker Privpak, TNT samt () som ägs av och Posten . Därtill kommer ett antal mindre lokala transportföretag. Posten har länge varit den största aktören på inrikesmarknaden i för företagspaket med vikten trots konkurrens från ett antal paketdistributörer. var det endast Posten som erbjöd paketdistribution mellan konsumenter. har dock Schenker Privpak och DHL öppnat sina ombudsnät för distribution mellan konsumenter. Innan dessa förändringar skedde var Postens andel på denna marknad . 2.3Produktionsprocessen för den samhällsomfattande posttjänsten i Nedan följer en beskrivning av hur verksamheten inom Posten är organiserad för att tillhandahålla delar av den samhällsomfattande posttjänsten. Beskrivningens fokus ligger på hur organisationen är uppbyggd för att tillse att de tidsmässiga och geografiska kraven uppfylls för befordran av brev. Övernattbefordran: ett tekniskt och organisatoriskt integrerat system Postsystemet består av fyra huvudsakliga aktiviteter: insamling, sortering, transport och utdelning. Medan insamling och utdelning är nödvändig för alla typer av post varierar behovet av sortering och transport beroende på vilken typ av post det rör sig om. Post inom en region har kortare transportsträcka, oftast med bil, medan post mellan regioner kräver längre och dyrare transporter med bil, tåg eller flyg. All post uppsamlingssorteras i respektive områdes terminal och delas upp på mottagande områden, för att därefter kunna transporteras i olika riktningar eller för den lokala posten behållas i den egna terminalen. Det andra steget är så kallad sprid- ningssortering, där posten som ska delas ut i den egna regionen fördelas på delområden och i nästa steg ut på den enskilda brev- bärarrundan. Grovt sett kan man säga att uppsamlingssorteringen sker med de två första siffrorna i postnumret medan spridnings- sorteringen utnyttjar alla fem siffrorna. En del av posten är dock försorterad av avsändaren, vilket reducerar postföretagets behov av sortering. Det finmaskiga nätet: insamling och utdelning Det unika med postverksamhet är att man når ut till landets samtliga hushåll och företag. Utdelningen sköts i mer tätt- befolkade områden av de vanliga brevbärarna som överlämnar posten längs sina rundor. På landsbygden utförs tjänsten av lant- brevbärare, och där delas posten oftast ut vid lådsamlingar, vilket betyder att mottagaren får stå för den allra sista biten av trans- porten själv. Lantbrevbärarna utför dessutom en del andra tjänster än ren utdelning av brev. I än mer glest befolkade områden kan postservicen upprätthållas på andra sätt, såsom med en postväska som skickas med en befintlig transport, exempelvis en buss eller en skärgårdsbåt. Servicenivån blir därmed i viss mån en funktion av befolkningstätheten. I tättbefolkade områden sker insamling av post separerat från utdelningen. Företag och andra organisationer levererar själva posten in till Postens serviceställen eller terminaler. I glesbygd är det oftast lantbrevbäraren som tömmer brevlådan i samband med utdelningen, vilket innebär att insamlingen sker . Servicenivån för insamling blir därmed i än högre grad en funktion av befolknings- tätheten. Eftersom ett normalt hushåll tar emot upp till 15 gånger mer försändelser än man skickar är dock kvalitén i utdelningen en viktigare faktor än tidpunkten för insamlingen. På ett mindre antal platser kan man posta lokal post ända fram till . På ett fåtal platser finns också sista-minuten-lådor där brev kan postas så sent som sorteringens behov tillåter. För insamlingen och utdelningen är också kontaktpunkter i form av serviceställen och terminaler av betydelse. Där kan man lämna in och hämta paket och utföra andra postala ärenden. Efter reformen har såväl antalet sådana kontakt- punkter som deras öppettider ökat. Det grovmaskiga nätet: sortering och transport Själva grunden för postverksamhet är idén att samla ihop många små flöden till ett mindre antal stora och därmed utnyttja de stor- driftsfördelar som finns i sortering och transport. Det skiljer post- förmedling från kurirverksamhet, ungefär som taxi från kollektiv- trafik. Posten har delat upp landet i 10 områden: , , , , , , , , och . I varje område samlas posten ihop till en sorterings- terminal där all post inom området sorteras. Undantaget är där det finns två terminaler. Den största finns i där flertalet vanliga brev sorteras, och där en fjärdedel av alla brev i landet passerar. I terminalen i sorteras större försändelser. Utöver dessa terminaler finns ett större antal lokala postterminaler där viss förberedelse av sorteringen sker. Vidare sker omlastning och viss sortering av främst utrikes post på Arlanda-terminalen. Omlastning mellan flygplan samt mellan flygplan och bilar sker också i och . För att uppfylla kravet på övernattbefordran är tidsgränserna för uppsamlingssorteringen strikta. Förseningar i detta led skulle dra med sig följdförseningar i kommande aktiviteter. Det finns således ett antal deadlines, som måste hållas, och där förseningar på betraktas som kritiska. Uppsamlingssorteringen ska vara slutförd ungefär , med viss variation mellan olika terminaler. Det beror på att den sist sorterade posten då ska hinna iväg med det sist avgående postflyget. Uppsamlingssorteringen börjar under senare delen av eftermiddagen och är som mest intensiv under kvällstimmarna. Dagens brevnät med huvudsakligen maskinell sortering av brev infördes av Posten med början 1996. fanns över femtio sorteringsterminaler, vilka då reducerades väsentligt. har ett antal finslipningar av systemet gjorts: har lagts ned och verksamheten flyttats till , några serviceterminaler har lagts ner, liksom sorteringsterminalen i , vars verksamhet delats upp på , och . Med de moderna sorteringsmaskinerna klarades från början av sorteringen medan resten gjordes manuellt. sorteras av breven av maskiner. Det innefattar även en stor andel av de med handskriven adress. Sådana brev passerar maskinerna, men adressen kan videokodas, vilket innebär att en person läser av adressen när den visas på en bildskärm och skriver in den elektroniskt. Alla adresser omvandlas till en streckkod som sätts nertill på försändelsen. Det är denna streckkod som maskinerna i kommande sorteringsled läser av. De brev som sorteras manuellt är främst försändelser som på grund av sin form eller sitt innehåll inte kan passera genom maskinerna, exempelvis svarstalonger eller brev som innehåller före- mål. När uppsamlingssorteringen är gjord placeras posten ställd i lådor, vilka i sin tur placeras på vagnar som tar ca 20 lådor. Vagnarna är de lastbärare som transporteras med bil, tåg eller flyg och på en vagn placeras lådor som ska till samma destination. Till större försändelser används brevhållare på hjul (s.k. burar). Lådor, brev- hållare och vagnar vägs och märks med streckkod och destination. Det är nödvändigt dels för att lastbärarna ska skickas vidare med rätt transport, dels för att man ska beräkna vikten, vilket är nöd- vändigt inte minst vid flygtransporterna. Även transporten av last- bärarna till rätt plats i terminalen är automatiserad. Därifrån rullas de sedan på bilar för vidare transport. När posten uppsamlingssorterats vidtar transportledet. Man försöker att få iväg så stor andel av posten , med den s.k. huvudtransporten som oftast är med tåg eller bil. Men är inte all post färdigsorterad, varför den sista transporten avgår då uppsamlingssorteringen avslutats. Den sker antingen med flyg till regioner längre bort eller med bil till intilliggande regioner. Verksamheten är organiserad för flödena till torsdag. Den femte arbetsdagens post delas upp , vilket betyder att verksamheten då är på lägre nivå. sker enbart förmedling av tidningar och express- försändelser. Posten har totalt ungefär 200 billinjer. Flertalet transporterar post mellan två intilliggande regioner, men det finns också några längre linjer, exempelvis från till . billinjerna är matning av post till och från flyget. Dels går billinjer mellan terminalerna och flygplatserna i och på , dels körs posten från de näraliggande områdena såsom och direkt till och från . De interregionala trans- porterna är oftast organiserade med s.k. spetsvändningar, dvs. två bilar kör i motsatt riktning och möts halvvägs där förarna byter bil och återvänder till utgångsterminalen. Det krävs också ett nätverk av billinjer för att transportera posten in till och ut ifrån sorteringsterminalerna. Särskilt märks detta inom Umeåregionen, som ensam omfattar nära halva till ytan. Det påverkar givetvis insamlingstidpunkten långt ute i periferin i nätverket. Exempelvis går sju billinjer från inre , som samlar upp post längs vägen in till , där de samman- strålar för vidare transport till Umeåterminalen. sker motsvarande uttransport i andra riktningen. På samma sätt samlas post in längs billinjer i till och vidare till Uppsalaterminalen samt från övre till flygen i och . Det finns tre posttågslinjer: , Stockholm- och Stockholm-Nässjö-Alvesta-Malmö. På varje linje körs två tåg i vardera riktningen. I riktning mot avgår det första tåget och medför B-post och det andra tåget med A-post (från ) eller 22-tiden. Tågen från avgår mellan och 23. Posttågen består av special- byggda godsvagnar som kan köras i /h och i planeringen av spårkapacitet ges posttågen näst högsta prioritet efter X2000-tågen. För att klara övernattbefordran krävs också flygtransporter, eftersom uppsamlingssorteringen inte är färdigställd förrän vid 22- tiden och då hinner man inte distribuera post mellan avlägsnare regioner med tåg eller bil. Posten kör under måndag-torsdag 13 flyglinjer i båda riktningar. Två linjer från övre passerar Axamo utanför . En linje flygs Malmö-Axamo-Umeå och en annan Göteborg-Axamo-Umeå. Med dessa linjer trans- porteras posten mellan övre och . De övriga linjerna går mellan (3 plan), , , , , , , och . På ankommer flygen med inkommande post . Där lastas den om, antingen till utgående flyg eller till bil för posten till och omgivande regioner. Efter omlastningen går flygen tillbaka någon timme . Från fortsätter två linjer, en till och en till med posten till nordligaste . Alla plan som används för postflyg utnyttjas enbart för detta ändamål. används tre olika flygplanstyper som tar mellan 18 och 40 lastbärare, eller ungefär mellan fyra och . hade Posten ett eget dotterbolag, som flög de största sträckorna till , och . Man använde då större plan av typ . satte man säten i planen och använde dem för passagerartransporter. Posten har dock slutat med att bedriva flygverksamhet i egen regi. De samdriftsfördelar som kan förefalla existera genom att utnyttja flygplanen även är uppenbarligen små eftersom flygplanen numera endast används för det nattliga postflyget. Transporterna upphandlas av Posten. För lastbilstransporterna finns en relativt väl fungerande marknad med flera konkurrerande företag. Det är förhållandevis lätt att byta leverantör och att specificera de krav som gäller för transporten. Det som särskiljer posttransporter är de mycket starka kraven på tidsprecision samt säkerhetskrav. För järnvägstransporterna har det endast funnits en leverantör: . Därför har Posten här utvecklat ett mer långsiktigt partnerförhållande med längre kontraktstider. Trans- port med tåg kräver också mycket längre framförhållning då tåg- lägena planeras i förväg. Eftersom järnvägsvagnarna till skillnad från lastbilarna är specialkonstruerade minskar också förutsättningarna för snabba byten av leverantör, vilket förklarar den högre graden av vertikal integration för järnvägstransporter. Vid småtimmarna vidtar den slutliga spridningssorteringen. Då ska såväl den post som anländer med bil, tåg och flyg som den regionala posten som stannat kvar i terminalen sorteras upp. skedde det i princip på den femte siffran i postnumret. Då kördes posten till de olika lokala brevbärarkontoren där den först delades upp mellan de brevbärarrundor som ligger inom samma postnummer- område, därefter ställde varje brevbärare sin post i den faktiska utdelningsordningen, mottagare för mottagare. har ett tekniskt språng i maskinsorteringen emellertid utnyttjats. Genom att köra posten två eller genom maskinen och för varje körning öka finsorteringen kan nu ca hälften av posten sorteras i utdelningsordning redan av maskinen. Det innebär att ett moment som tidigare utfördes manuellt av brev- bärarna automatiserats. I sin tur innebär det att sorteringen pågår lite medan brevbärarnas arbete till större del består av själva överlämnandet. är det dock bara vanliga brev som maskinerna klarar. Brevbärarna måste själva sortera in större försändelser och den oadresserade reklamen. Det är också denna tekniska utveckling som ligger bakom att brevbärarna får längre rundor och att vissa mottagare därmed får sin post något . Den oadresserade direktreklamen hanteras av brevbäraren i separata buntar. 2.4Postoperatörernas syn på marknaden För att ge en så fullständig bild som möjligt av den svenska post- marknaden följer nedan Postens och respektive bild av den svenska postmarknaden. Marknadsbeskrivningen är den som bolagen har lämnat till utredningen. Marknaden kan inte beskrivas som en homogen och till sina förut- sättningar sammanhållen post-, paket- eller brevmarknad tvärtom är det separata marknader vars förutsättningar är olika. Marknaden bör således beskrivas som ett antal separata marknader vilka tydligt skiljer sig från varandra sett till konkurrensförhållanden, tillväxt, trender och framtida utveckling. Meddelandemarknaden har genomgått en fundamental omvandling. På en totalt sett kraftigt växande meddelandemarknad sjunker det fysiska brevets andel när kommunikationen alltmer utgörs av elektroniska meddelanden. Brevets ställning som kanal för affärs- kommunikation har kraftigt försvagats. Företag, myndigheter och organisationer använder i allt större utsträckning elektroniska alternativ exempelvis görs merparten av alla banktransaktioner över Internet. Miljö- och klimatmål används också som argument för kunderna att minska sina brevutskick. Bryter man ner meddelandemarknaden till marknaden för fysiska brev har uppnått en marknadsandel om inom sitt utdelningsområde vilket täcker av de svenska hushållen. geografiska storlek och relativt få invånare ställer också särskilda krav på den postala infrastrukturen. Postens kostnader är till stor del fasta och ska på glesbefolkade platser fördelas på förre försändelser. Om brevvolymerna faller påverkas lönsamheten mycket negativt på grund av kravet på daglig insamling och utdelning som dimensionerar postens infrastruktur. Reklammarknaden är sannolikt den mest mångfacetterade och komplexa av de marknader där Posten är aktiv och därtill den mest konjunkturkänsliga. Den totala marknaden omsätter . Den fysiska försändelsen adresserad eller oadresserad utgör en kanal bland många andra. Huvudkonkurrenter på denna marknad är TV, radio, dagspress och Internet. Direktreklam utgör ca 15 pro- cent av den totala reklammarknaden. Postens omsättning är 3 milj- arder kronor vilket ger en marknadsandel på . I logistikmarknaden ingår många produkttyper; såväl paket som pall och andra transporter. Någon entydig definition finns inte men 14 000 företag har SNI-kod i branscher som rör vägtransport av gods och transportförmedling. I detta ingår många olika slags företag, alltifrån små budföretag till globala koncerner som DHL, Schenker, UPS och TNT. Postens främsta konkurrenter när det gäller paket till konsum- enter är Schenker och DHL som öppnat vardera ca 1 500 serviceställen för paket mellan konsumenter. Därmed har det etablerats två konkurrerande aktörer på marknaden för paket från konsumenter och som till antal serviceställen är ungefär jämnstora med Posten. Före dessa förändringar var Postens marknadsandel avseende paket mellan konsumenter . Efter konkurr- enternas etablering har andelen sjunkit. När det gäller paket från företag till konsumenter hade Posten en marknadsandel om . På marknaden för paket mellan företag råder intensiv konkurrens med många stora internationella aktörer. Posten uppskattar mark- nadsstorleken till ca och den egna marknads- andelen till . hade av den totala postmarknaden . Av industriell post, som totalt omfattar ca 2,1 miljarder försändelser har en andel på . Om man skulle räkna om denna marknadsandel till den volymandel som har i sitt nuvarande utdelningsområde som täcker av samtliga adresser blir det menar att företagets volymandel av industriell post inom existerande utdelningsområde under inga omständigheter överstiger . De siffror som ibland redovisar för CityMails mark- nadsandel överstigande är irrelevant utifrån ett konkurr- ensrättsligt och lagstiftningsperspektiv. Hela är den kon- kurrensrättsligt relevanta marknaden för sändningar. Detta innebär att kan öka sin marknadsandel på två sätt - genom att utöka sitt utdelningsområde eller genom att få dela ut fler försändelser inom det existerandes utdelningsområdet. - när täcker av landets mottagare - kan alltså marknadsandelen aldrig bli och detta skulle i så fall kräva att Posten inte delade ut något brev i utdelningsområde. Posten utgår troligen ifrån en felaktig definition av potentialen och beskriver som att endast konkurrerar med Postens ekonomibrev. vänder sig till all industriell post, även A-post. kan kunder som använder A-post i hela landet acceptera tidsbe- stämda distribution för hela sin volym, ibland när kunden konstaterat att man verkligen önskar övernattbefordran så köps endast en tredjedel av distributionen från . Sänd- ningsmarknaden består av A-brev. Att därför räkna bort sändnings- markanden som består av A-brev från det totala antalet försändelser med vilka försändelser ska divideras är således fel.