sou · GWB377 · 2009-01-01 00:00:00 — måluppfyllelse som möjligt. Vid denna översyn bör också förslagen om att den enskilde bör ha en namngiven samordnare behandlas. Idén är intressant, men den väcker både frågor om den enskildes integritet och om ansvaret för denna form av samordning. Förbättra den officiella statistiken när det gäller personligt stöd och individuell planering Vi föreslår att den officiella statistiken om stöd och service enligt LSS kompletteras med individuppgifter om särskilt expertstöd samt uppgifter om antalet personer som fått en individuell plan upprättad. Den officiella statistiken omfattar endast mängdstatistik när det gäller råd och stöd till skillnad från de kommunala LSS- insatserna, där statistiken är personnummerbaserad. Det försvårar möjligheterna att få en samlad bild av hur många personer som har minst en LSS-insats och förändringar när det gäller råd och stöd. Den officiella statistiken innehåller inga uppgifter om hur många som har en individuell plan. Denna del av LSS är därför svår att beskriva och analysera . Den kommer också lätt i bakgrunden för de olika insatserna vid översikter och diskussioner om LSS. Ekonomiska effekter av förslagen Frånsett den förändring av statens bidrag till landstingen för råd och stöd som föreslås ovan, bedöms förslagen i detta kapitel inte ha några ekonomiska konsekvenser. Att aktivt erbjuda individuella planer vid beslut om LSS-insatser bör ingå i den kontakt som kommuner och landsting har med den enskilde . Att kommuner och landsting även efter beslut om insats ska vara skyldiga att, på den enskildes begäran, upprätta individuella planer är i viss mån en ambitionshöjning. Med tanke på att individuella planer är relativt ovanliga är det dock inte troligt att detta leder till något omfattande merarbete. En ökning av antalet indivi- duella planer bör dessutom öka möjligheterna till samordnings- vinster. Vi bedömer att den nya lagen om stöd och service för vissa personer med funktionsnedsättning blir ett väl fungerande redskap för att de handikappolitiska målen ska kunna upp- nås. Men vi vill understryka att det behövs flera andra gene- rella och individuella insatser för att detta ska vara möjligt. LSS är inte, och får inte bli, det enda redskapet för att uppnå de handikappolitiska målen för de som har rätt till insatser enligt lagen. Den nya lagen kan tidigast träda 2010. Då bör förberedelser redan ha påbörjats inom , Länsstyrelserna, kommunerna och i viss mån landstingen. Vissa förändringar kan genomföras . Det gäller främst de ändringar vi föreslår av den schabloniserade timer- sättningen, som inte kräver lagändring. Normering som krävs för att den nya lagen ska tillämpas på rätt sätt bör i huvudsak finnas när den nya lagen träder i kraft. De myndighetsuppdrag och utvecklingsinsatser som vi föreslår kräver i flera fall mer tid, men bör kunna avslutas inom den period som skisseras ovan. Till detta kommer ytterligare utredningar som föreslås för att den nya lagen ska fungera på rätt sätt i sitt sammanhang. En viktig del vid förverkligandet av förslagen i betänkandet är att finansieringsprincipen följs. Kostnader som kan uppstå med förslagen ska analyseras särskilt i den fortsatta bered- ningen och uppföljningen. Kommunerna ska ompröva beslut om personlig assistans, ledsagarservice och boende i samband med att den nya lagen träder i kraft så att de kan förändras i enlighet med vad som gäller efter denna tidpunkt. bör få i uppdrag att undersöka möjlighe- terna att hantera rapporteringen av utförd assistanstid och medel som använts genom kostnadseffektiva tekniska lös- ningar. bör få i uppdrag att – 2013 genomföra en samlad uppföljning och utvärdering av åtgärder och effekter inom LSS-området i samband med att den nya lagen genomförs. Tidsperioden är vald under förut- sättning att den nya lagen träder 2010. 8.1.1Ett genomförande i tre led Genomförande av de förslag som vi lämnar i detta slutbetänkande kan delas upp i tre led: införandet av den nya lagen och praktiska förberedelser i sam- band med detta normering, myndighetsuppdrag och utvecklingsarbete som krävs för att den nya lagen ska tillämpas på rätt sätt ytterligare utredningar som krävs för att den nya lagen ska fun- gera i sitt sammanhang och långsiktigt ge rätt effekt. Genomförandet handlar alltså inte enbart om att en ny lag träder i kraft och att det kräver vissa förberedelser. För att den nya lagen ska fungera som det är tänkt måste genomförandet även omfatta åtgärder som nämns i de två senare punkterna. I samtliga led behöver genomförandet stämmas av med andra frågor som bereds av regeringen och med planerade förändringar inom andra områden. Det gäller särskilt de förslag som lämnats av Utredningen om tillsyn inom och det fortsatta arbe- tet med förslaget till en socialförsäkringsbalk. förslag innebär en del förändringar både när det gäller insatser och tillämpning av LSS. Det kommer att innebära förändringar för en del människor. Det är enormt betydelsefullt att förändringarna förbereds och genomförs på ett mycket noggrant sätt så att inte enskilda människor kommer i kläm. Den nya lagen kan tidigast träda 2010. Då bör förberedel- ser redan ha påbörjats inom , , Länsstyrelserna, kommunerna och i viss mån landstingen. Vissa förändringar kan genomföras . Det gäller främst de ändringar vi föreslår av den schabloniserade timersättningen. Förändringar som gäller behovsbedömningar vid personlig assistans bör kunna genomföras fullt ut med tanke på att ändå ska ompröva alla beslut om assistansersättning. Förslaget att ta bort det femte grundläggande behovet för rätten till personlig assistans kommer också att ta att genomföra. Vi räknar dock med att genomfö- randet inte påbörjas eftersom det förutsätter en reglering av eller annan lösning för skydds- och begränsningsåtgär- der i samband med stöd och service för personer med funktions- nedsättningar. Förslaget att införa rätt till daglig verksamhet för personer med psykiska funktionsnedsättningar i personkrets 3 beräknas inte ge full effekt förrän . LSS är en rättighetslag och det är viktigt att genomförandet av förändringarna görs med detta i beaktande. De förändringar av insatserna som vi föreslår innebär att enskilda som beviljats personlig assistans och ledsagarservice av kommunen kommer att ha en insats som efter lagens ikraftträdande inte längre finns. För- ändringar av insatserna som kommittén föreslår när det gäller boenden har betydelse även för bedömningen av rätten till person- lig assistans. Ändringen av insatsen rådgivning och annat personligt stöd påverkar inte insatsens innehåll. De beslut om sådan insats som meddelats enligt den gamla lagen bör därför anses avse beslut om särskilt expertstöd enligt den nya lagen. I de avsnitt där försla- gen om förändrade insatser tas upp redogör vi för de ekonomiska konsekvenserna av förslagen och gör då vissa antaganden om hur enskilda som har dessa insatser kommer att påverkas av för- slagen. Förändringar av de insatser som har beviljats innebär att kommunerna måste ges tid att planera för och skapa förutsätt- ningar för att utföra de insatser som lagen föreskriver. Enskilda som fått beslut om en insats har haft anledning att räkna med att få behålla den. Genomförandet av en förändring bör därför ske för att ge den enskilde möjlighet att i största möjliga mån anpassa sig till sådana ändrade förhållanden. Vi föreslår därför att kommunerna ska ompröva besluten om personlig assistans, ledsa- garservice och boende . De beslut som inte gäller för tid därutöver torde då inte behöva blir föremål för omprövning. Omprövningarna ska avse de omständigheter som ändras genom att insatser utgår och tillkommer i lagen. När det gäller boende för vuxna avser detta vilken typ av bostad som den enskilde beviljas, inte behovet av en boendeinsats som sådant. Normering som krävs för att den nya lagen ska tillämpas på rätt sätt bör i huvudsak finnas när den nya lagen träder i kraft. De myndighetsuppdrag och utvecklingsinsatser som vi föreslår kräver i flera fall mer tid, men bör kunna avslutas inom den period som skisseras ovan. Vissa uppdrag och insatser bör prioriteras, bl.a. det uppdrag vi föreslår till att undersöka om staten ska ta ett större ansvar när det gäller nationella kompetens- och kunskapscenter. Sammanlagt föreslår vi ett dussintal uppdrag till – i några fall i samverkan med Länsstyrelserna – och en handfull uppdrag till . De ytterligare utredningar som vi föreslår bör i ett par fall påbörjas skyndsamt och helst leda till författningsändringar . Det gäller särskilt den utredning som vi föreslår om en reglering av skydds- och begränsningsåtgärder, men också utred- ningen om hur personer med beslut om gruppbostad eller annan bostad med särskild service inte ska få merkostnader till följd av funktionsnedsättningar i samband med hyressättningen av bosta- den. En samlad statlig satsning på kompetensfrågor inom funk- tionshinderområdet bör också övervägas med förtur. Andra utred- ningar och översyner bör övervägas i samband med att den natio- nella handlingsplanen för handikappolitiken stäms av , men kan kräva ett mer långsiktigt perspektiv. Det gäller bl.a. en översyn av SoL som redskap för att uppnå de handikappolitiska målen, en översyn av den splittrade ansvarsfördelningen inom handikappoli- tiken och en översyn av möjligheterna att utveckla och effektivisera olika former för personligt stöd inom och utom LSS. De förändringar som vi föreslår måste följas upp noga, både med avseende på de konsekvenser som vi beskriver ovan och på andra effekter. Vissa uppföljningsmoment ingår i de berörda myndigheternas ordinarie uppdrag, t.ex. regelbundna uppfölj- ning av assistansersättningens omfattning och kostnader samt Länsstyrelsernas sociala verksamhetstillsyn. Vi bedömer dock att en så omfattande och sammansatt förändring som vi föreslår måste följas upp på ett samlat sätt. Regeringen bör därför ge Socialstyrel- sen i uppdrag att –2013 genomföra en samlad uppföljning och utvärdering av åtgärder och effekter inom LSS- området i samband med att den nya lagen genomförs. (Tidsperio- den är vald under förutsättning att den nya lagen träder 2010.) Centrala punkter i uppföljnings- och utvärderingsuppdrag bör vara dessa: effekter på rättssäkerhet, tillgång till stöd och service samt kvali- tet i stöd och service för den enskilde effekter på andra stödformer när det gäller behov och efterfrå- gan samt utformning och kvalitet effekter för andra berörda intressenter, särskilt anhöriga och personal i verksamheter med stöd och service enligt LSS ekonomiska effekter inom och mellan berörda huvudmän och en samlad bild av förändringarnas samhällsekonomiska effekter effekter på förhållandet mellan LSS och andra berörda lagar och samhällsområden samt på lagens förutsättningar att vara ett red- skap för att uppnå de handikappolitiska målen. För en allsidig belysning av dessa frågor bör uppföljningen och ut- värderingen genomföras i nära samverkan med brukarorganisatio- ner, berörda statliga myndigheter, Kommuner och Lands- ting, företrädare för enskilda utförare samt personal inom verk- samheter med stöd och service enligt LSS. Uppföljnings- och utvärderingsuppdraget kan med fördel utformas så att flera av de andra uppdrag som vi föreslår att Social- styrelsen gör tids- och resursmässigt kombineras med uppfölj- ningen och utvärderingen. I avsnitt 8.2 anger vi en ekonomisk ram där såväl uppföljning och utvärdering som andra uppdrag till Soci- alstyrelsen bör kunna rymmas. Uppdraget bör också omfatta en samlad bedömning av fortsatta behov av förändringar och utveckling med beaktande av kostnader och möjliga samhällsekonomiska vinster. 8.2.1 Vilka konsekvenser ska analyseras? Kommittéförordningen (1998:1474) innehåller bestämmelser om kostnadsberäkningar och andra konsekvensberäkningar. Om för- slagen i ett betänkande påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda ska en beräkning av dessa konsekvenser redovisas i betänkandet. Om för- slagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt ska även dessa redovisas. När det gäller kostnadsökningar och intäkts- minskningar för staten, kommuner eller landsting, ska kommittén föreslå en finansiering (14 § kommittéförordningen). Om förslagen i ett betänkande har betydelse för den kommunala självstyrelsen ska konsekvenserna i det avseendet anges i betänkandet. Detsamma gäller när ett förslag har betydelse för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, kon- kurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större före- tags, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjlig- heten att nå de integrationspolitiska målen (15 § kommittéförord- ningen). I direktiven finns vissa anvisningar om konsekvensanalysen i LSS- kommitténs arbete. En utgångspunkt ska vara att eventuella förslag till ändringar i regelverket för personlig assistans inte ska leda till ökade kostnader för staten respektive kommunsektorn. Särskild vikt ska läggas vid att redovisa förslag till finansiering i de delar för- slagen innebär ökade kostnader eller minskade intäkter för det all- männa. De ekonomiska konsekvenserna för staten och kommun- sektorn ska särredovisas. Kostnadsberäkningarna ska även omfatta en separat bedömning av förslagens konsekvenser för social- försäkringens och kommunernas administration. Om förslag läggs som förutsätter behandling av personuppgifter ska konsekvenserna för den som personuppgifterna gäller uppmärksammas ur integri- tetssynpunkt. Sammantaget bidrar förslagen i detta betänkande till att förverkliga de principiella ställningstaganden som vi gör i kapitel 1: rätten till stöd och service för de som har de största och mest långvariga behoven till följd av funktionsnedsättningar ska stå fast insatser enligt LSS ska vara medel för att uppnå de handi- kappolitiska målen och inte mål i sig själva verksamheter med stöd och service enligt LSS kräver en väl fungerande lagstiftning, likvärdighet och god kvalitet i alla delar av tillämpningen och en stabil kostnadsutveckling för att vara långsiktigt hållbara. Vi bedömer att den nya lagen om stöd och service för vissa perso- ner med funktionsnedsättning blir ett väl fungerande redskap för att de handikappolitiska målen ska kunna uppnås. Men vi vill understryka att det behövs flera andra generella och individuella insatser för att detta ska vara möjligt. LSS är inte, och får inte bli, det enda redskapet för att uppnå de handikappolitiska målen för de som har rätt till insatser enligt lagen. 8.2.3Konsekvenser för olika intressenter Ett antal intressenter som berörs av förslagen i detta slutbetän- kande kan urskiljas. personal i verksamheter med stöd och service enligt LSS Inte för någon av dessa intressentgrupper bedömer vi att förslagen i detta slutbetänkande generellt innebär någon genomgripande för- ändring. Den grundläggande inriktningen är att förtydliga och komplettera nuvarande lagtext samt främja likvärdighet i tillämp- ningen av LSS och god kvalitet i utförandet av stöd och service enligt denna lag. En viktig del vid förverkligandet av förslagen i betänkandet är att finansieringsprincipen följs. Kostnader som kan uppstå med förslagen i betänkandet ska analyseras särskilt i den fortsatta beredningen och uppföljningen. För enskilda personer kan effekterna dock bli eller uppfattas som större. Omkring 7 400 personer får rätt till daglig verksamhet enligt LSS, vilket bör ge många av dem en stabilare sysselsättning efter individuella behov. förlorar omkring 3 000 personer rätten till personlig assistans och kan i stället förväntas få del av den nya insatsen personlig service med boendestöd. Det senare kan dis- kuteras i förhållande till det grundläggande syftet med LSS att lång- siktigt garantera vissa angivna stödinsatser för personer med omfattande och varaktiga behov. måste lagstiftaren kunna anpassa också rättigheter av detta slag efter nya förutsätt- ningar när det finns skäl till det och den enskildes behov kan tillgo- doses på annat sätt utan att lagens målsättningar sätts ur spel. Andra förändringar som vi föreslår när det gäller personlig assistans kan av enskilda personer uppfattas som positiva för rätts- säkerheten och som negativa när det gäller tillgången till assistans- timmar. Ändrad tillgång till assistanstimmar kan även påverka utfö- randet hos kommuner, enskilda assistansanordnare och personliga assistenter. Eftersom regelverket tolkas och tillämpas olika i olika delar av landet så kommer den senare upplevelsen antagligen mer att präglas av var i landet man bor eller har sin verksamhet än av den enskildes behov av personlig assistans. Även den enskildes anhöriga kan komma att påverkas. Studier visar att det ofta är anhöriga kvinnor som ersätter den offentliga omsorgen vid åtstramningar. Det finns därför anledning att anlägga ett könsper- spektiv i kommande uppföljningar. När det gäller jämställdheten mellan kvinnor och män med LSS- insatser bedömer vi inte att förslagen har någon direkt påverkan. Det gäller varken på jämställdheten inom LSS-området eller i det samhällsliv där människor med omfattande funktionsnedsättningar kan behöva stöd och service för att delta. Det är känt att fler män än kvinnor har LSS-insatser, vilket i huvudsak kan förklaras genom att fler pojkar och män omfattas av personkrets 1, som är helt dominerande bland de insatser som kommunerna ansvarar för. Eftersom vi inte föreslår någon ändring av personkretsen så är det troligt att skillnaden mellan kvinnor och män i tillgång till LSS- insatser kommer att bestå. Förbättrade och mer enhetliga metoder att arbeta med behovsbedömningar och kvalitetsindikatorer/ bedömningskriterier bör dock vara viktiga redskap för att undan- röja andra skillnader som kan finnas. Det gäller också ökade insat- ser för att stödja personer som kan behöva särskilt stöd för att utöva inflytande och medbestämmande. För barn och ungdomar med insatser enligt LSS innebär våra förslag en ny och tydlig betoning på ett barnperspektiv på stöd och service. Vår förhoppning är att barn och unga på ett mer aktivt och självklart sätt kommer att ges möjlighet till delaktighet och infly- tande i alla de beslut om stöd och service enligt LSS som rör dem. Detta bör leda till kvalitativa förbättringar genom en ökad med- vetenhet om frågans betydelse och efter hand bättre metoder att tillämpa barnperspektivet. Här handlar det snarare om att använda dagens resurser i enlighet med vad som är bäst för barnen och ung- domarna än om att anslå mer resurser. Den kommunala självstyrelsen diskuteras ofta i samband med LSS. Vi har särskilt i uppdrag att utreda ansvaret för stöd och service enligt LSS. I kapitel 5 analyserar vi olika huvudmannaskap utifrån bl.a. frågor om lokal demokrati. Våra förslag påverkar inte i grunden dagens situation, med undantag för det ändrade huvudmannaskapet för personlig assistans. I det fallet ser vi dock flera förbättringar för det lokala självstyret. Kommunerna kommer inte längre att behöva medfinan- siera assistansersättning som de inte beslutar om eller ansvara för sjuklöneersättningar eller tillfälliga utökningar av personlig assist- ans. Kommunerna bör också få bättre täckning för sina kostnader för utförandet av personlig assistans genom att det schabloniserade timbeloppet för assistansersättning anpassas efter när den personliga assistansen utförs. Den nya insatsen personlig service med boendestöd innebär vissa nya rättigheter med domstolsprövning över kommunala beslut, men gör det också möjligt att genom lokal planering erbjuda nya möjligeter att få stödbehov tillgodosedda i ordinärt boende. De som får rätt till insatsen har troligtvis någon motsva- rande insats enligt LSS eller SoL. Vi räknar därför inte med att för- slaget har några stora ekonomiska konsekvenser. På är det möjligt att insatsen dämpar efterfrågan på bostad med särskild service men det är svårt att kalkylera med sådana effekter. Det förnyade kravet på individuella planer utökar kommunernas ansvar något, men ger också möjligheter till samordningsvinster. Modeller för behovsbedömning och kvalitetskrav kan minska utrymme för lokala variationer, men också ge de lokalt ansvariga nya redskap för att kanalisera offentliga medel till rätt insatser för rätt grupper. För landstingen är det i första hand den ekonomiska konsekven- sen av det förändrade statsbidraget för råd- och stödverksamheter som blir märkbara. Att insatsen får en ny beteckning, särskilt expertstöd, har inte någon omedelbar betydelse för dess innehåll. Våra förslag kommer att få vissa organisatoriska konsekvenser för kommuner och landsting, men dessa varierar lokalt och bör inte behöva bli särskilt omfattande. De ekonomiska konsekvenserna för kommuner och landsting behandlas nedan. Enskilda assistansanordnare kommer att behöva ansöka om till- stånd för sin verksamhet, stå under social tillsyn, bedriva systema- tiskt kvalitetsarbete samt motsvara krav på dokumentation av bl.a. när personlig assistans utförs. Jämfört med dagens situation, när praktiskt taget inga formella krav ställs på assistansanordnare, innebär detta givetvis ett visst merarbete. Kraven på tillstånd, tillsyn och systematiskt kvalitetsar- bete bidrar till att ge anordnarna enhetliga förutsätt- ningar, vilket ytterligare bidrar till att konkurrensen inom området kommer att handla om kvalitet i personlig assistans. Vi bedömer att varken samhället, de assistansberättigade eller de enskilda anord- narna har råd att avstå från regler om tillsyn, tillstånd och krav på systematiskt kvalitetsarbete. Särskilt med tanke på de många mindre enskilda assistansanord- narna är det angeläget att de nya kraven inte leder till ett alltför omfattande administrativt merarbete. Vi bedömer att risken för detta är liten. I första hand ska de arbeta på ett sådant sätt att kva- liteten i den egna verksamheten säkras och kunna visa detta. Genom att samma krav ställs på kommuner och enskilda assistans- anordnare oavsett storlek bör detta stärka de mindre anordnarnas möjligheter att hävda sin ställning i kraft av att de erbjuder god kvalitet. De förändringar vi föreslår av det schabloniserade timbeloppet bör stärka en konkurrens mellan assistansanordnare som handlar om kvalitet och inte om ekonomiska faktorer. Förslagen komplet- terar de förslag vi lämnade i vårt andra delbetänkande (SOU 2007:73) och som legat till grund för de ändringar i som trädde i kraft . Med våra förslag blir marginalerna för vinster och andra utdelningar hos enskilda assistansanordnare rim- liga Därmed går det inte länge att ifrågasätta om assistansersätt- ningen används på ett ändamålsenligt sätt. Vi vill dock understryka att förändringarna måste genomföras så att kraven på rapportering och dokumentation inte blir mer omfattande än nödvändigt. Regeringen bör ge i uppdrag att särskilt undersöka möjligheterna att hantera rapporte- ringen av utförd assistanstid och medel som använts genom kost- nadseffektiva tekniska lösningar. Det finns flera marknads- aktörer som erbjuder tekniska lösningar för IT- eller telefonbaserad tidrapportering, av vilka några särskilt har utformats med tanke på att kunna användas i verksamheter med personlig assistans. För enskilda utförare av de LSS-insatser som kommuner och landsting ansvarar för ser vi inga särskilda konsekvenser av våra förslag. Den lag om valfrihetssystem (LOV) som bereds inom bör dock öka deras möjligheter att vara verk- samma även inom LSS-området. En grupp som särskilt bör nämnas är personal som handlägger respektive utför stöd och service enligt LSS. De påverkas inte direkt av förslagen, men kan komma att möta nya krav och nya praktiska förutsättningar samt få nya redskap att arbeta med. I samtliga fall understryker det att genomförandet av våra förslag förutsätter en ständig uppmärksamhet på kompetensfrågor. Det gäller, som framgår av avsnitt 4.6, för övrigt inom alla delar av LSS- området och på alla nivåer.