sou · GXB362 · 2009-06-26 00:00:00 — ny eller förbättrad teknik som t.ex. kan leda till att mindre mängd fluorerade gaser behövs för samma ändamål alternativ teknik utan fluorerade gaser byte till fluorerade gaser med lägre GWP-värde (Global ) bättre teknik, hanteringsrutiner eller läckagekontroll som leder till minskat behov av reparation, service och ersättning av emitterade gaser i produkter/utrustning Fluorerade gaser och GWP De fluorerade gaser som förekommer i redovisas i tabell 1 tillsammans med de omräkningsfaktorer (Global , GWP) som anges i EG 842/2006. En beräknad kostnad per kg kemikalie redovisas också, där beräkningen baseras på skattesatsen /kg CO2-ekvivalent. Global (GWP100) för fluorerade gaser samt beräknad kostnad per kg kemikalie enligt EG 842/2006 Kostnad vid skatt per kg CO2 EG nr 842/2006 ekvivalent, kr/kg kemikalie * HFC = fluorkolväten, består av fluor, kol och väte. PFC = perfluorkarboner, består endast av fluor och kol. SF6 = svavelhexafluorid. Inom Klimatkonventionen, United Nations Framework Convention on Climate Change (UNFCCC), och därmed i den nationella emissionsinventering som rapporteras dit, används omräkningsfaktorerna GWP från IPCC, 1997 (tabell 2). Det är därför uteslutande GWP100 från IPCC 1997 som används i beräkningarna i denna rapport. I tabell 2 redovisas också uppdaterade GWP100-värden från IPCC:s fjärde utvärderingsrapport (IPCC, 2007). Dessa kommer sannolikt att användas i framtida rapporteringar under Klimatkonventionen, från och med . SOU 2009:62 Bilaga 2 Alternativa värden på Global från IPCC:s andra (1997) och fjärde (2007) utvärderingsrapporter Genomförande, underlagsdata och beräkningsmodell För beräkningar av framtida emissioner 2020 används samma beräkningsmodell som vid den årliga emissionsinventeringen och rapporteringen av utsläpp av växthusgaser till Klimatkonventionen (, 2009). I modellen finns uppgifter om tillskott, emissioner och ackumulerade mängder i samhället av fluorerade gaser . Den historiska ackumulationen i produkter i samhället är viktigt eftersom emissionerna från flertalet användningsområden sker via läckage under produkternas hela livstid. Modellen har också använts vid de prognosberäkningar som genomförts 2006 (Kindbom och ) och 2008 (opubl. Uppdateringen gjordes av IVL på uppdrag av som underlag för rapportering av prognoser till EU. I dessa prognoser har hänsyn tagits till de EU-regleringar som införts för fluorerade gaser. Underlagsdata i form av förväntade åtgärder och andra förändringar till följd av en skatt har inhämtats från litteraturen samt via kontakter med en rad bransch- och industriföreträdare (se referenser). Baserat på dessa uppgifter har bedömningar gjorts av framtida möjligheter till och omfattning av alternativa tekniker utan fluorerade växthusgaser eller med fluorerade gaser med mindre klimatpåverkan, samt av andra möjliga eller troliga åtgärder för att minska förbrukning och/eller läckage av fluorerade växthusgaser. Bedömningarna har omsatts i antaganden om införandegrad av dessa förändringar om en skatt införs. Utsläpp av fluorerade växthusgaser har sedan beräknats utifrån dessa antaganden. Som jämförelsenivå på förväntade utsläpp utan en skatt används de prognoser för utsläpp av fluorerade växthusgaser som togs fram . Samtliga användningsområden som täcks in i prognoserna omfattas av arbetet. Utsläpp beräknas med ovanstående antaganden för . Skillnaden i utsläpp mellan nuvarande prognoser, inklusive EU:s regleringar, och de utsläpp som beräknas bli resultatet om en skatt införs redovisas. Ett av de verktyg som var tänkt att användas var GAINS- modellen (Greenhouse Gas – Air pollution Interactions and Synergies), vilken är utvecklad och underhållen av det () baserat i Laxenburg, . Modellen har databaser över utsläpp och åtgärdskostnader för fluorerade växthusgaser, men dessa visade sig vara svåra att harmonisera och anpassa till övrig information som hämtats in i föreliggande arbete. Historiska och prognostiserade emissioner av fluorerade gaser i I den årliga rapporteringen till Klimatkonventionen redovisas beräknade emissioner . De data på emissioner av fluorerade växthusgaser som redovisades i rapportering , för åren 1990–2007 (, 2009), presenteras i figur 1 och tabell 3. De totala emissionerna av fluorerade gaser har ökat från ca 1990 till CO2- ekvivalenter 2007. Emissionerna av HFC har ökat kraftigt , särskilt HFC-134a, och bidrog 2007 till av de totala emissionerna av fluorerade gaser i . Emissionerna av PFC har minskat , medan emissionerna av SF6 har ökat något. I figur 2 och tabell 4 presenteras utvecklingen av emissionerna av fluorerade gaser från olika användningsområden. Av de källor som bidrar mest till de totala emissionerna har de från aluminiumtillverkning (PFC) och elektrisk isolering (SF6) minskat, medan emissionerna från användningen av HFC i stationära kyl-, frys- och luftkonditioneringsanläggningar samt för luftkonditionering i fordon har ökat kraftigt. Emissioner från SF6 i magnesiumgjuterier har också ökat. Emissioner av HFC från tillverkning och användning av XPS (extruderad polystyren) har efter att ha legat på en nivå av ca 100 kton CO2-ekv/år minskat . De prognoser för som presenteras i figurer och tabeller nedan togs fram som underlagsmaterial på uppdrag av (opubl.). Dessa baserades på den senaste framtagna nationella inventeringen som sträcker sig till och med , samt de prognoser över framtida utsläpp av fluorerade gaser som togs fram (Kindbom och , 2006). De antaganden som gjordes om framtida utveckling i studien har i allt väsentligt använts i uppdateringen . De scenarier som beräknades 2006 tog hänsyn till framtida effekter av de regleringar inom EU som trätt i kraft: -OCH RÅDETS DIREKTIV 2006/40/EG av om utsläpp från luftkonditioneringssystem i motorfordon och om ändring av rådets direktiv /156/ EEG. -OCH RÅDETS FÖRORD- NING (EG) nr 842/2006 av om vissa fluorerade växthusgaser. I huvudsak har det s.k. huvudscenariot från Kindbom och (2006) använts. Vissa uppdateringar gjordes i prognoserna utifrån resultat av den senaste nationella inventeringen. Eftersom användningen av fluorerade gaser i flera applikationer innebär att kemikalien såväl emitteras som ackumuleras under en produkts livstid, påverkas framtida årliga emissioner av användningen under en längre eller innan varan eller produkten skrotas. Enligt prognoserna beräknas emissionerna av fluorerade gaser minska kraftigt och vara på en nivå av ca CO2- ekvivalenter . I de följande kapitlen som behandlar enskilda användningsområden redovisas kort de antaganden som ligger till grund för prognoserna. Figur 1 Historiska emissioner 1990–2007 samt prognoser , 2015 och 2020 av enskilda fluorerade gaser (kton CO2- ekvivalenter) Tabell 3 Historiska emissioner 1990–2007 samt prognoser , 2015 och 2020 av enskilda fluorerade gaser (kton CO2- ekvivalenter). Figur 2 Historiska emissioner 1990–2007 samt prognoser , 2015 och 2020 för olika användningsområden av fluorerade gaser (kton CO2-ekvivalenter) Kyl-, frysluftkond. Historiska emissioner 1990–2007 samt prognoser , 2015 och 2020 för olika användningsområden* av fluorerade gaser (kton CO2-ekvivalenter). *Kyl-, frys- och luftkonditioneringsanläggningar inklusive värmepumpar. Tillskott av fluorerade gaser i Det beräknade tillskottet av fluorerade gaser i presenteras i tabell 5. Den dominerande andelen av substanserna monteras i utrustning av olika slag och kan emitteras vid tillverkning av produkter, som läckage under produktens livstid eller vid framtida skrotning av utrusning. De data som presenteras i tabellen är de mängder som beräknas vara tillskottet i , dvs. exporterade mängder i produkter eller utrustning är borträknade. Den oavsiktliga bildningen av fluorerade gaser vid primär aluminiumtillverkning ingår inte heller. Beräknat tillskott av fluorerade kemikalier i . Ton/substans respektive omräknat till kton CO2- Beräknat tillskott av kemikalier i , ton/substans Beräknat tillskott av kemikalier i , kiloton (Gg) CO2 ekvivalenter/substans Erfarenheter av skatt på fluorerade gaser från och I både och beskattas fluorerade gaser. I beslutades skatten 2001. Enligt (2007) är skattesatsen 0,10 Dkr/kg CO2, men med ett tak på 0,40 Dkr/kg CO2-ekvivalent, vilket betyder att alla fluorerade gaser med ett GWP-värde över 4000 beläggs med maximalt denna skattesats. Detta blir fallet för t.ex. SF6 och PFC-föreningar. Vissa användningsområden är undantagna från beskattning. Detta gäller t.ex. de områden där det är svårt att kontrollera om HFC använts vid framställning, i mobila kylsystem (kylcontainers, fartyg där service etc. istället skulle kunna flyttas utomlands) och värmepumpar om läckaget är /år (p.g.a. effektiv lobbyverksamhet enligt ). Fluorerade gaser i luftkonditioneringsanläggningar som redan är installerade i importerade fordon är inte avgiftsbelagda, med däremot är det avgift vid påfyllnad och service. Enligt (2007) skedde en minskning av importen av fluorerade gaser med –2003, den tidsperiod då skatten infördes. I rapporten anses att särskilt avseende HFC:er och användning som köldmedier så har skatten varit en bidragande orsak till minskningen, tillsammans med ökat miljömedvetande och en returordning för återtagande av använt köldmedium. I infördes skatten på fluorerade gaser 2003. HFC:er och PFC:er beskattas men inte SF6. Avgiften återbetalas för kemikalier som sänds till destruktion. I är grundskattesatsen högre än i , 0,19 Nkr/kg CO2–ekvivalent, och det finns heller inget tak på avgiften. Aluminiumindustrin är undantagen från beskattning. bedömer att avgiften har medfört att mängden HFC som köldmedier i kommersiella anläggningar har minskat som CO2-ekvivalenter, bland annat beroende på att nya installerade kommersiella anläggningar i högre grad är indirekta system, där mindre mängd köldmedium krävs än vid direkta system, eller att anläggningar med naturliga köldmedier valts istället. Det har också skett en förändring mot att använda köldmediablandningar med lägre GWP-värden, samt en liten förbättring avseende läckage. I både och återbetalas avgiften vid export. Sammanfattningsvis skriver att det tycks som minsk- ningen av köldmediaförbrukningen (mätt som CO2-ekvivalenter) tycks ha varit större i än i och han anger den högre avgiften i som en trolig orsak. anger följande områden som de mest sannolika för att en skatt i skulle ha signifikant inverkan på en framtida förbrukning av fluorerade gaser och därmed ge minskade emissioner: Stationära kyl- och frysanläggningar samt värmepumpar. Luftkonditionering i bilar och lastbilar SOU 2009:62 Bilaga 2 De användningsområden för fluorerade gaser som omfattas av analysen innefattar: Stationära kyl-, frys och värmepumpsanläggningar Tillverkning av XPS, extruderad polystyren Tekniska och medicinska aerosoler Användningsområden för fluorerade gaser som inte omfattas av analysen är de där användningen har, eller snart kommer att upphöra till följd av att förbud mot användning av fluorerade gaser i nya produkter införts enligt EU:s förordning nr 842/2006 : Som stötdämpare i skor Som ljuddämpande medium i isolerfönster Drivgas i s.k. nya aerosoler (t.ex. skämtartiklar) Både för skor och särskilt för fönster är det på grund av produkternas livslängd en tidsperiod kvar även efter att förbudet inträdde där äldre produkter fortfarande finns kvar på marknaden och kan fortsätta att bidra till de årliga emissionerna via läckage och utsläpp i skrotningsstadiet. För redan monterade fönster finns det sannolikt inga rimliga åtgärder för att minska framtida läckage (TemaNord 2007:556). När det gäller engångsbehållare och de s.k. nya aerosolerna beräknas emissionerna endast vara aktuella efter tillverkningen, d.v.s. det blir ingen långvarig ackumulering i samhället och därmed inte heller några fördröjda emissioner från dessa produkter. Förutom de användningsområden där användningen av fluorerade gaser förbjudits i EU:s förordning så omfattar föreliggande utredning inte heller den kommersiella tillverkningen av halvledare då denna upphörde i . De fluorerade gaser som berörs är CF4 (PFC-14) och C2F6 (PFC- 116). Dessa bildas oavsiktligt i produktionsprocessen, och det är alltså inte fråga om inköpta kemikalier. Ingen ackumulering sker utan emissionerna sker direkt vid produktionen. Åtgärder får omedelbar effekt. Det finns endast en anläggning (Kubal) för aluminiumproduktion i . Beräkningarna baseras på en förväntad övergång från Söderberg-teknik (VSS, vertical stud ) till Prebakedteknik (PFPB, centre-worked pre-bake point feed production) i den äldre delen av anläggningen –2009. Prebakedtekniken ger betydligt lägre utsläpp av fluorerade gaser än Söderberg-tekniken. Teknikspecifika emissionsfaktorer från IPCC Good Practice Guidance (2000) har använts, tillsammans med ett medelvärde av anodeffektminuter från företagets rapportering (0,15 AE min/pot day). I de tidigare beräkningarna 2006 användes en mer konservativ beräkning. Framtida produktion antas, liksom i de tidigare beräkningarna, bli på nivån aluminium/år . I och med moderniseringen av produktionsprocessen till Prebakedteknik har emissionerna minskats kraftigt jämfört med tidigare. Enda möjligheten att ytterligare minska utsläppen är om det är tekniskt möjligt att ytterligare reducera antalet och tiden av de sk. anodeffekterna då fluorerade gaser bildas. Från Kubal (Nolin, 2009, pers. anges att det pågår ett ständigt arbete att minska anodeffektminuterna, och har de i medeltal legat kring 0,10–0,14 AE min/pot day, dvs. något lägre än i prognosberäkningarna . Enligt uppgifter från Nolin (2009) bildas PFC i elektrolysprocessen då halten aluminiumoxid i badsmältan är för låg. Istället för att reagera med oxidens syre reagerar anodkolet med fluorider i Ämnena som då bildas ger en isolerande gaskudde under anoden som kraftigt höjer det elektriska motståndet och en s.k. anodeffekt inträffar. PFC-gaserna bildas endast anodeffekten varar. Med VSS-teknik tillfördes oxiden manuellt med tre-fyra timmars intervall och anodeffekten togs ner manuellt. Under vissa omständigheter kunde även en anodeffekt vara positiv för en VSS- ugn i avsikt att se om anoden och själva ugnsdriften fungerade enligt avsikt. Med PFPB sker oxidmatning automatiskt varje minut vilket förhindrar oxidbrist, eventuella anodeffekter tas ner automatiskt och det finns inga positiva effekter med anodeffekt för en prebaked-ugn. Vid en anodeffekt ökar energi- och fluoridförbrukningen som aluminiumproduktionen är noll. Varje anodeffekt innebär alltså förluster, dels i kostnader för råvaror dels i minskad produktion. En anodeffekt är således ingenting önskvärt vid användning av PFPB-teknik. används enligt Nolin BAT () gällande effektiviteten och för att minska utsläppen av PFC, och några ytterligare åtgärder finns inte tillgängliga. Bedömning av genomförande av åtgärder till följd av en skatt Enligt Nolin (2009) skulle en eventuell skattenivå på /kg CO2-ekv. motsvara ca , /kg CO2-ekv. motsvarar och /kg CO2 ekv. motsvarar , detta då produktionen är i full drift. Kubal har redan investerat stora summor för att reducera PFC-utsläppen genom att satsa på BAT. Kostnaden för Kubals senaste projekt, att konvertera processtekniken från till prebaked, hamnade på ca . Effekten av ombyggnaden är kraftigt reducerade PFC-utsläpp. En jämförelse av PFC-utsläppen innan och efter ombyggnaden ger att emissionerna som CO2-ekv. för var /ton Al och /ton Al, medan planerad produktion efter ombyggnaden ger ca 0,13–0,/ton Al. Detta innebär alltså en minskning av PFC-utsläppen med 93–. Ett införande av föreslagen skatt, oberoende av skattesats, skulle inte, och kan inte, ge någon skillnad på sättet att arbeta. arbetar man aktivt med att sänka anodeffekten eftersom detta innebär stora utgifter. Däremot innebär en skatt väldigt stora kostnader på en teknik som klassas som BAT. blir föreslagen skatt verkningslös då den inte skulle leda till ett annorlunda arbetssätt (Nolin, 2009). En eventuell skatt leder enligt Nolin även till diskussionen kring carbon leakage, att de totala utsläppen ökar efter det att ett land eller region infört hög beskattning på utsläpp. Anläggningar/företag får svårt att konkurrensmässigt överleva i regioner med den högre beskattningen och stänger således ner alternativt flyttar verksamheten till regioner som inte har samma (miljö)krav eller beskattning. Den föreslagna skatten riskerar i förlängningen en sådan utveckling (Nolin, 2009). Effekter på emissioner 2020 De prognoser som beräknades 2008, baserade på den teknikförändring som håller på att genomföras, gav förväntade emissioner på 23 kton CO2-ekvivalenter jämfört med 246 kton CO2-ekvivalenter 2007, en minskning med . En ytterligare reduktion av anodeffektminuterna till i medeltal 0,10–0,14 (vilket anges av Nolin som möjligt enligt ovan) istället för de 0,15 som användes i prognosberäkningarna skulle om 0,10 används i beräkningarna ge emissioner på ca 16 kton CO2- ekvivalenter . Några direkta effekter av införande av en skatt på fluorerade gaser förväntas inte. SF6 används som skyddsgas vid pressgjutning av magnesium för att förhindra oxidation av smältan. –2007 användes mellan 3–SF6 för detta ändamål. Den gas som används emitteras och ingen ackumulering sker. EU:s förordning (EG 842/2006) innebär att det är förbjudet att använda SF6 vid pressgjutning av magnesium, utom om den använda mängden understiger och anläggning. Det finns även andra metoder för detta ändamål som används . har enligt Nayström (2009, pers. mängden SF6 reducerats dramatiskt (figur 3). Förbudet har inneburit att betydande insatser gjorts för att minska mängden, och förbrukningen i hela branschen i var De investeringar och åtgärder för att minska användningen som gjordes kommer enligt Nayström att slå igenom fullt ut där prognosen är en användning kring totalt. I branschen är man även övertygade om att den tillåtna nivån inom EU på /år (och anläggning) kommer att successivt sänkas. Detta är enligt Nayström ett tillräckligt starkt incitament för att man skall arbeta aktivt för att den nedåtgående förbrukningstrenden skall fortsätta även utan en skatt. Utsläpp av SF6 vid gjutning av magnesium, enligt Nayström, 2009 Ton/år 3 Framtida prognoser av utsläpp av SF6 och HFC-134a (som kan vara en alternativ skyddsgas) från magnesiumgjuterier beräknades enligt huvudscenariet (alternativ 1) i Kindbom och , 2006. Detta innebär att de två större användarna av SF6 antas gå över till att använda HFC-134a som skyddsgas. Övriga två mindre användare antas fortsätta använda SF6. En årlig ökning av produktionen, och därmed den sammanlagda mängden skyddsgas (dvs. mängden SF6 plus HFC-134a), på antogs. I både (förbud 2002) och har användningen av SF6 vid magnesiumgjutning upphört och i pågår en utveckling av alternativ till SF6 som skyddsgas, t.ex. blandningar av SO2 (svaveldioxid) och torr luft (TemaNord 2007:556). Enligt Nayström (2009) har vissa tester gjorts med HFC-134a, men den allmänna inställningen i är att detta är ett dåligt alternativ. Detta beror delvis på risken för bildning av vätefluorid, som ger korrosion, men framför allt för att man inte vill investera sig fast i en lösning som klimatmässigt är tveksam och kortsiktig. är det enligt Nayström SO2 som, trots de problem som finns med gasen, är huvudspåret för att ersätta SF6. Som visats i bilden ovan har det skett en kraftfull minskning av mängden SF6 , vilket skett genom övergång till SO2. Den tekniska utvecklingen kommer att driva på minskningen ytterligare, vilket med eller utan skatt medför att den totala användningen av SF6 kommer att stanna på en blygsam nivå (Nayström, 2009). Bedömning av genomförande av åtgärder till följd av en skatt (2007) bedömer att alternativ finns tillgängliga och att användningen av SF6 som skyddsgas kommer att upphöra om en skatt införs på fluorerade gaser. Emissioner sker vid användningen av gasen och ingen ackumulering sker, varför åtgärder får omedelbar effekt på emissionerna. En skatt på ca /kg SF6 (/kg CO2-ekvivalent) innebär för branschen, enligt Nayström (2009), en kostnadsökning på /kg gjutgods (baserat siffror). Med tanke på att metallpriset för magnesium ligger mellan 30–/kg kommer redan den lägsta skattenivån att ge upphov till dramatiska förändringar. Eftersom det är en svensk skatt och gjuterierna verkar på en global marknad kan man inte ta ut kostnadsökningen från kunderna. Även s.k. interngjuterier är konkurrensutsatta från övriga och lågkostnadsländer. En skatt även på den lägsta nivån kommer naturligtvis att verka för en övergång till alternativa lösningar, men risken är överhängande att den istället blir kontraproduktiv genom ett kraftigt ökat läckage p.g.a. att gods lämnar landet (Nayström, 2009). Baserat på utvecklingen i branschen , och diskussionen kring alternativa lösningar, är det Nayströms uppfattning att i perspektiv till 2020 kommer användningen av SF6 i gjuteribranschen att ha upphört även utan skatten. Med en skatt riskerar man att gods flyttas ur landet. Emissionen av SF6 kan härigenom öka. Nayström anger också att det även bör nämnas att den internationella organisationen för magnesium (, ) har gjort en frivillig överenskommelse med US EPA om att fasa ut SF6 från gjutning av magnesium. Detta betyder att det sker globala utvecklingsinsatser i frågan i en omfattning som vida överstiger vad de svenska gjuterierna kan genomföra. Information från dessa utvecklingsarbeten erhåller de svenska gjuterierna via direktkontakter med . Att då införa en skatt som enbart drabbar den svenska produktionen anser Nayström inte vara verkningsfullt. Effekter på emissioner 2020 Om ett införande av en skatt skulle leda till att all användning av SF6 vid magnesiumgjutning upphör, och att HFC-134a inte verkar vara ett troligt alternativ i , medför detta en total reduktion av emissionerna från de prognostiserade 7 kton CO2-ekvivalenter i beräkningarna till 0 2020. Stationära kyl-, frys och värmepumpsanläggningar Nuläge och framtida alternativ Det årliga tillskottet av köldmedier i stationära kyl-, frys- och AC- anläggningar i var ca HFC (motsvarande drygt 500 kton CO2-ekvivalenter), och i värmepumpar, enligt uppdaterade uppgifter drygt HFC (ca 190 kton CO2-ekvivalenter) och närmre HFC i värmepumpar (ca 260 kton CO2-ekvivalenter). Till kyltransport beräknas det årliga tillskottet 2007 ha varit ca HFC (motsvarande ca 17 kton CO2 ekvivalenter). Vid kontakt med (2009) har uppdaterad information erhållits om branschens utveckling , samt även övergripande prognoser . 70 000–75 000 luft-luft värmepumpar med ca köldmedium vardera, uteslutande R410A, vilket även i fortsättningen kommer vara det dominerande köldmediet. 25 000 vätska-vatten värmepumpar med köldmedium vardera, uteslutande R407C och ingen trend att överge R407C 16 000 frånluftsvärmepumpar, där ca 5 000–8 000 vardera innehöll R-134a och resten propan. kan det bli en större andel som innehåller propan. 17 000 luft-vatten värmepumpar med ca köldmedium, vardera vanligast är R-404A men även R-407C och R410A förekommer. Utan skatt anger som en prognos för framtiden för luft- luft-värmepumpar en försäljning på ca 40 000–50 000/år, och med ett fortsatt innehåll av R410A. Luft-luft-värmepumpar importeras i stora mängder från . För övriga tekniker bedömer framtida försäljning till sammanlagt ca 40 000 nya värmepumpar/år. Av dessa kommer antagligen antalet frånluftspumpar att minska till under 10 000/år, medan antalet vätska-vatten-pumpar kommer att öka. Man kan tänka sig en bättre läckagekontroll av system till följd av EU-förordningen (EG 842/2006). En reducering av läckaget till hälften av nuvarande kan vara rimligt. I övrigt anser att det finns liten möjlighet att påverka då marknaden är global. Den tillverkning som sker i är beroende av t.ex. inköpta kompressorer från annat håll. På lång sikt kan alternativa köldmedier, t.ex. HFC-blandningar med lägre GWP komma fram, men sannolikt inte i någon större omfattning enligt . En möjlig förändring skulle kunna vara när nya krav på bättre värmeekonomi i byggnader kommer att införas.