sou · GXB377 · 2009-09-24 00:00:00 — Dessa ändamål är prövning av viseringsansökningar, sam- råd och framställningar om handlingar mellan centrala viserings- myndigheter, rapportering och statistik samt kontroll av viseringar, viseringsinnehavarens identitet och om villkoren för inresa till, vistelse eller bosättning på medlemsstaternas territorium är upp- fyllda. Till dessa ändamål hör också prövning av asylansökningar och fastställande av vem som ansvarar för att pröva en sådan ansökan. Uppgifterna ska dock vara nödvändiga för utförandet av uppgifterna i enlighet med ändamålen och stå i proportion med de åsyftade målen. Varje medlemsstat ska utse de behöriga myndigheter vilkas per- sonal ska ha befogenhet att föra in, ändra, radera eller inhämta uppgifter i VIS och översända en förteckning till kommissionen över dessa myndigheter och i vilket syfte varje myndighet får be- handla uppgifterna. I artikel 7 anges två allmänna principer för myndigheter som använder VIS; en proportionalitetsprincip och ett förbud mot diskriminering. Användningen av VIS ska nämligen vara nödvändig, lämplig och stå i proportion till utförandet av arbetsuppgifterna. Vidare ska sök- ande och viseringsinnehavare inte diskrimineras på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, Informationssystemet för viseringar (VIS) ålder eller sexuell läggning. Deras mänskliga värdighet och integritet ska också respekteras fullt ut. 4.2.2Viseringsmyndigheternas registrering och användning av uppgifterna i VIS Artiklarna 8–14 innehåller föreskrifter om viseringsmyndigheternas registrering av uppgifter. Artikel 8 anger vilka procedurer som ska följas vid registrering av uppgifter i samband med en ansökan. Artikel 9 innehåller grundläggande föreskrifter om vilka uppgifter som ska registreras när ansökan lämnas. Artiklarna 10–14 behandlar vilka kompletterande uppgifter som ska lämnas i olika situationer. Det rör sig om kompletterande uppgifter för utfärdade viseringar (artikel 10), när prövningen av ansökan avbryts (artikel 11), vid avslag på ansökan (artikel 12), vid ogiltigförklaring eller återkallelse av visering eller förkortning av dess giltighetstid (artikel 13) och vid förlängning av visering (artikel 14). Artiklarna 15–17 innehåller bestämmelser om hur viseringsmyn- digheterna ska använda uppgifterna i VIS. Enligt artikel 15 ska viseringsmyndigheterna använda uppgifterna i VIS för att pröva viseringsansökningar och fatta beslut med anledning av sådana ansökningar. Uppgifterna i VIS ska vidare enligt artikel 16 användas för samråd och framställningar om handlingar mellan centrala viseringsmyndigheter. Denna samrådsmekanism ska enligt artikel 46 ersätta Schengens rådfrågningssystem. Viseringsmyndigheterna ska också enligt artikel 17 ha åtkomst till vissa uppgifter för rappor- terings- och statistikändamål. 4.2.3Andra myndigheters åtkomst till uppgifterna i VIS Artiklarna 18–22 innehåller bestämmelser om hur vissa andra myn- digheter än viseringsmyndigheterna får använda uppgifter i VIS. De myndigheter som ansvarar för kontrollen vid de yttre gränserna och för kontrollen inom medlemsstaternas territorium om vill- koren för inresa till, vistelse eller bosättning på medlemsstaternas territorium är uppfyllda, ska enligt artiklarna 18–20 kunna göra sökningar för att kunna kontrollera en persons identitet, om viser- ingen är äkta och om villkoren för inresa till, vistelse eller bosätt- ning inom medlemsstaternas territorium är uppfyllda. Informationssystemet för viseringar (VIS) I artikel 21 behandlas vidare asylmyndigheters användning av uppgifter i VIS för att fastställa vilken medlemsstat som ansvarar för prövningen av en asylansökan. Dessa myndigheter ska dess- utom enligt artikel 22 ha rätt att använda uppgifter i VIS för att pröva en asylansökan. I bestämmelserna preciseras under vilka förutsättningar olika slags uppgifter får användas. 4.2.4Lagring och ändring av uppgifter I artiklarna 23–25 behandlas lagring respektive ändring av uppgifter. Varje ansökningsakt ska enligt artikel 23 som huvudregel lagras i Lagringsperioden börjar löpa beroende på om visering har utfärdats, förlängts, dragits tillbaka, lagts ner, avbrutits, avslagits, ogiltigförklarats, förkortats eller åter- kallats. När visering har utfärdats börjar lagringsperioden löpa som viseringen upphör att gälla. Efter utgången av lagrings- perioden ska VIS automatiskt radera ansökningsakten och länkarna till denna. I artikel 24 behandlas ändring av uppgifter. Endast den ansvariga medlemsstaten ska ha rätt att ändra uppgifter som den har översänt till VIS genom att rätta eller radera uppgifterna. Om en medlems- stat anser sig ha stöd för att uppgifter som behandlas i VIS är oriktiga eller att uppgifter har behandlats i VIS i strid med VIS- förordningen, ska den meddela den ansvariga medlems- staten. Den ansvariga medlemsstaten ska sedan kontrollera de berörda uppgifterna och – om nödvändigt – rätta eller radera dem. Om en sökande har blivit medborgare i en av medlemsstaterna före utgången av lagringsperioden, ska enligt artikel 25 den med- lemsstat som upprättade ansökningsakten och de länkade uppgifterna radera dessa akter och länkar ur VIS. Den medlemsstat i vilken en sökande har erhållit medborgarskap ska utan dröjsmål informera den eller de ansvariga medlemsstaterna. Om avslag på en viseringsansökan har upphävts av en domstol eller överklagande- instans3 ska den medlemsstat som avslog ansökan – så snart beslutet att upphäva avslaget har vunnit laga kraft – radera de uppgifter som lagts in i VIS med anledning av avslaget. 3 Angående möjligheten att överklaga beslut i viseringsärenden, se kapitel 9, avsnitt 4. Informationssystemet för viseringar (VIS) Artiklarna 26–36 behandlar olika frågor som är kopplade till driften och ansvaret för VIS. Det finns bestämmelser om den operativa förvaltningen (artikel 26), var det centrala VIS och dess reserv- system ska vara placerat (artikel 27) samt förhållandet mellan det centrala och de nationella systemen (artikel 28). Det finns också bestämmelser om ansvaret för användningen av uppgifter från VIS (artikel 29), lagring av sådana uppgifter i nationella informations- system (artikel 30), överföring av uppgifter till tredjeländer och internationella organisationer (artikel 31), datasäkerhet (artikel 32), skyldighet att föra vissa slags register (artikel 34) och om egen- kontroll (artikel 35). Det finns även föreskrifter om skadestånd (artikel 33) och sanktioner (artikel 36). Bestämmelser om operativ förvaltning finns i artikel 26. En för- valtningsmyndighet ska efter en övergångsperiod ha ansvar för den operativa förvaltningen av det centrala VIS och de nationella gräns- snitten. ska i samarbete med medlems- staterna se till att bästa tillgängliga teknik alltid används för det centrala VIS och de nationella gränssnitten. I detta sammanhang görs dock ett förbehåll för en kostnadsnyttoanalys. I samband med kommunikationsinfrastrukturen mellan det centrala VIS och de natio- nella gränssnitten ska förvaltningsmyndigheten också ha ansvar för övervakning, säkerhet och samordningen av förbindelserna mellan medlemsstaterna och leverantören. Kommissionen ska ha ansvar för alla andra uppgifter i samband med kommunikationsinfrastrukturen mellan det centrala VIS och de nationella gränssnitten, bl.a. uppgifter som gäller genomför- andet av budgeten. innan förvaltnings- myndigheten får ansvaret, ska kommissionen dessutom ha ansvaret för den operativa förvaltningen. Denna uppgift och uppgifter som gäller genomförande av budgeten får kommissionen dock delegera till offentligrättsliga organ på nationell nivå, i två olika medlems- stater. Den operativa förvaltningen av VIS ska bestå av alla de uppgifter som krävs för att VIS ska kunna fungera dygnet runt i enlighet med VIS-förordningen. Informationssystemet för viseringar (VIS) ska tillämpa lämpliga regler avseende tystnadsplikt eller motsvarande sekretesskrav som omfattar all per- sonal som arbetar med VIS-uppgifter. Denna skyldighet ska gälla även efter det att personerna lämnar sin tjänst eller anställning eller efter det att deras verksamhet har upphört. Plats för det centrala VIS Den ordinarie centrala delen av VIS står för teknisk tillsyn och administration. Denna del ska enligt artikel 27 ligga i i . En reserv för det centrala VIS ska ligga i im Pongau i . Reservsystemet ska garantera att alla funk- tioner i den ordinarie delen av det centrala VIS kan upprätthållas om det ordinarie systemet skulle sluta fungera. Förhållandet till de nationella systemen VIS ska enligt artikel 28 vara anslutet till de nationella systemen i varje medlemsstat via de nationella gränssnitten. Varje medlemsstat ska utse en nationell myndighet som ger de behöriga myndigheterna åtkomst till VIS och ansluta denna myn- dighet till det nationella gränssnittet. Varje medlemsstat ska följa automatiserade förfaranden för be- handlingen av uppgifter och ansvara för utvecklingen av det nationella systemet och dess anpassning till VIS, organisation, förvaltning, drift och underhåll av sitt nationella system, hantering av och föreskrifter för hur personal vid nationella myndigheter ska ges åtkomst till VIS, upprättande och regelbunden uppdatering av en förteckning över personalen och dess uppgifter samt kostnaderna för de nationella systemen och för att ansluta dessa system till det nationella gränssnittet, inklusive investeringar och driftkostnader för kommunikationsstrukturen mellan det natio- nella gränssnittet och det nationella systemet. Informationssystemet för viseringar (VIS) Personal vid myndigheter som har rätt till åtkomst till VIS ska innan de tillåts behandla uppgifter som lagras i VIS ges lämplig utbildning om regler för datasäkerhet och uppgiftsskydd och ska informeras om alla tillämpliga straffbara gärningar och påföljder. Ansvaret för användningen av uppgifter Artikel 29 innehåller föreskrifter om ansvaret för användningen av VIS-uppgifter. Varje medlemsstat ska se till att uppgifterna behandlas på ett lagligt sätt och särskilt att endast bemyndigad personal har tillgång till uppgifter som behandlats i VIS för utförande av arbetsuppgifter i enlighet med VIS-förordningen. De ska särskilt se till att upp- gifterna samlas in på ett lagligt sätt, överförs på lagligt sätt till VIS samt är korrekta och uppdaterade när de överförs till VIS. ska se till att VIS drivs i enlighet med VIS-förordningen och dess tillämpningsföreskrifter. Lagring av uppgifter från VIS i nationella informationssystem Artikel 30 innehåller bestämmelser om lagring av uppgifter från VIS i nationella informationssystem. Sådan lagring får som huvud- regel endast ske om det är nödvändigt i ett enskilt fall i enlighet med ändamålet med VIS och i enlighet med tillämpliga rättsliga bestämmelser. Uppgifterna får inte lagras än vad som är nödvändigt för det enskilda fallet. Vad som föreskrivits som huvudregel påverkar emellertid inte medlemsstaternas rätt att lagra uppgifter som de har fört in i VIS i sina nationella informations- system. All användning som inte är förenlig med dessa bestäm- melser ska betraktas som missbruk enligt varje medlemsstats natio- nella lagstiftning. Överföring av uppgifter till tredjeländer eller internationella organisationer Uppgifter som har behandlats i VIS i enlighet med VIS-förord- ningen får enligt artikel 31 inte överföras eller göras tillgängliga för ett tredjeland eller för en internationell organisation. Vissa upp- gifter får dock under vissa förutsättningar överföras eller göras Informationssystemet för viseringar (VIS) tillgängliga om det i enskilda fall är nödvändigt för att bevisa tredje- landsmedborgares identitet. Sådan överföring av personuppgifter till tredjeländer eller internationella organisationer får emellertid inte påverka rättigheterna för flyktingar och personer som ansöker om internationellt skydd, särskilt när det gäller principen om non- refoulement4. Artikel 32 innehåller föreskrifter om datasäkerhet. Den ansvariga medlemsstaten ska garantera datasäkerheten före och under överföringen till det nationella gränssnittet. Varje med- lemsstat ska garantera datasäkerheten för de uppgifter som den mottar från VIS och vidta nödvändiga åtgärder för att uppnå detta. Det rör sig om att anta en dataskyddsplan, fysiskt skydda upp- gifter, kontroller vid ingången till anläggningar och av datamedier, lagrade personuppgifter, uppgiftsinmatning, åtkomst, kommunikation, registrering och transport samt att se till att alla myndigheter med rätt till åtkomst till VIS skapar personalprofiler och vidtar egen- revision. ska vidta de åtgärder som är nödvän- diga för att uppnå samma mål, inbegripet anta en dataskyddsplan. Artikel 33 reglerar skadeståndsskyldighet. Varje person eller medlemsstat som har lidit skada till följd av en otillåten behandling eller av något annat handlande som är oför- enligt med bestämmelserna i har rätt till ersätt- ning av den medlemsstat som är ansvarig för skadan. Denna stat ska dock helt eller delvis befrias från detta ansvar i den utsträckning som den bevisar att den inte är ansvarig för den händelse som orsakade skadan. Om en medlemsstats underlåtenhet att uppfylla sina skyldig- heter enligt VIS-förordningen orsakar skada på VIS, ska den med- lemsstaten anses ansvarig för skadan, om inte och i den mån som förvaltningsmyndigheten eller en annan medlemsstat har underlåtit 4 Principen om non-refoulement innebär att ingen får återsändas till ett område där hon eller han har välgrundad fruktan för att råka ut för förföljelse, eller hotas av dödsstraff, tortyr eller någon annan omänsklig behandling eller bestraffning. Informationssystemet för viseringar (VIS) att vidta rimliga åtgärder för att förhindra skadan eller för att be- gränsa dess verkningar. Skadeståndsanspråk mot en medlemsstat för skador som beskrivits ovan ska regleras av den svarande medlemsstatens nationella bestäm- melser. Register över uppgiftsbehandling i VIS m.m. Varje medlemsstat och förvaltningsmyndigheten ska enligt artikel 34 föra register över all uppgiftsbehandling i VIS och de personer som ansvarar för införandet eller användandet av uppgifterna. Registret får uteslutande användas för att övervaka uppgiftsskyddet med avseende på om behandlingen är tillåten och för att säkerställa uppgifternas säkerhet. Registret ska på lämpligt sätt skyddas mot obehörig tillgång och ska raderas från det att lagrings- perioden har löpt ut om registret inte behövs för ett övervaknings- förfarande som redan pågår. Medlemsstaterna ska enligt artikel 35 se till att varje myndighet som har tillgång till VIS-uppgifter vidtar de åtgärder som är nöd- vändiga för att följa VIS-förordningen och vid behov samarbetar med den nationella tillsynsmyndigheten. Artikel 36 reglerar sanktioner vid överträdelse av VIS-förordningens bestämmelser. Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner, däribland administrativa och/eller straffrättsliga sanktioner enligt nationell lagstiftning, utdöms om uppgifter som har lagts in i VIS används på ett otillbörligt sätt. Informationssystemet för viseringar (VIS) 4.2.6Rättigheter och övervakning med avseende på uppgiftsskydd Artiklarna 37–44 reglerar rättigheter och övervakning med avseende på uppgiftsskydd. Det finns bestämmelser om sökandens och garanters rätt till information (artikel 37), var och ens rätt till åtkomst, korrigering och radering (artikel 38) samt om rättsmedel (artikel 40). Medlemsstaternas samarbete för att säkerställa rätten till uppgiftsskydd regleras också (artikel 39). Detsamma gäller den nationella tillsynsmyndighetens och Europeiska datatillsynsmannens övervakning (artiklarna 41 respektive 42) och samarbetet dem emellan (artikel 43) samt uppgiftsskyddet (artikel 44). Sökande och garanter har enligt artikel 37 rätt att få viss information av den ansvariga medlemsstaten. Det rör sig om information om identiteten på den registeransvarige, ändamålen med uppgiftsbehandlingen i VIS, kategorier av uppgiftsmottagare, lagringstiden för uppgifterna, den omständigheten att insamling av uppgifterna är en förut- sättning för prövning av ansökan samt den omständigheten att berörda personer har rätt att få åtkomst till uppgifter som rör dem och att begära att oriktiga uppgifter om dem korrigeras eller att olagligen behandlade uppgifter om dem raderas, inklusive rätt att få information om förfarandena för utövande av dessa rättigheter och kontaktuppgifter till de nationella tillsynsmyndigheter som ska vara behörig att pröva frågor om skydd av personuppgifter. Rätt till åtkomst, korrigering och radering Var och en ska enligt artikel 38 ha rätt att få del av uppgifter om honom eller henne i VIS och om vilken medlemsstat som överförde uppgifterna till VIS. Var och en får vidare begära att oriktiga uppgifter om honom eller henne korrigeras och att uppgifter som har registrerats på Informationssystemet för viseringar (VIS) otillåtet sätt raderas. Korrigering och radering ska utföras utan dröjsmål av den ansvariga medlemsstaten, i enlighet med dess lagar och andra författningar. Samarbete för att säkerställa rätt till uppgiftsskydd De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna ska enligt artikel 39 samarbeta aktivt för att garantera rätten till uppgiftsskydd. I var och en av medlemsstaterna ska den nationella tillsynsmyndigheten på begäran bistå och råda berörda personer om hur de kan utöva sin rätt att korrigera eller radera uppgifter som rör dem. Den nationella tillsynsmyndigheten i den ansvariga medlemsstat som överförde uppgifterna och de nationella tillsynsmyndigheterna i den medlems- stat som har tagit emot begäran ska samarbeta för detta ändamål. Enligt artikel 40 ska var och en ha rätt att väcka talan vid eller inge klagomål till de behöriga myndigheterna eller domstolarna i den medlemsstat som har vägrat den aktuella personen rätt enligt VIS- förordningen till åtkomst, korrigering eller radering av uppgifter. Övervakning från tillsynsmyndigheter m.m. Enligt artikel 41 ska den eller de myndigheter som utses i varje medlemsstat och har de befogenheter som nationella tillsynsmyn- digheter ska ha, på ett oberoende sätt övervaka lagligheten i med- lemsstatens behandling av personuppgifter. Varje medlemsstat ska vidare utse den myndighet som ska fungera som registeransvarig för behandlingen av personuppgifter i VIS och som ska ha centralt ansvar för medlemsstatens behandling av uppgifter. Varje medlems- stat ska underrätta kommissionen om namnet på denna myndighet. Europeiska datatillsynsmannen ska enligt artikel 42 kontrollera att förvaltningsmyndighetens behandling av personuppgifter utförs enligt VIS-förordningen. De nationella tillsynsmyndigheterna och Europeiska datatillsynsmannen ska vidare enligt artikel 43 aktivt samarbeta inom sina ansvarsområden och säkerställa en samordnad tillsyn av VIS och de nationella systemen. Informationssystemet för viseringar (VIS) Slutligen finns föreskrifter om uppgiftsskydd om kommissionen skulle delegera sitt ansvar till ett annat eller andra organ . Kommissionen ska enligt artikel 44 i ett sådant fall se till att Europeiska datatillsynsmannen har rätt och möjlighet att fullt ut utföra sina uppgifter. Det centrala VIS, det nationella gränssnittet i varje medlemsstat och kommunikationsinfrastrukturen mellan det centrala VIS och de nationella gränssnitten ska enligt artikel 45.1 genomföras av kommissionen efter ikraftträdandet av VIS- förordningen. Medlemsstaterna ska i enlighet med artikel 47 meddela kom- missionen när de har vidtagit nödvändiga tekniska och rättsliga åtgärder för att överföra uppgifter till det centrala VIS via det nationella gränssnittet. Kommissionen ska enligt artikel 48.1 fastställa den tidpunkt då VIS ska tas i drift när åtgärder som är nödvändiga för det tekniska genomförandet av det centrala VIS, de nationella gränssnitten och kommunikations- infrastrukturen mellan det centrala systemet och de nationella gränssnitten har antagits, kommissionen har förklarat att ett övergripande test av VIS har slutförts på ett tillfredsställande sätt samt att medlemsstaterna – efter validering av de tekniska åtgärderna – har meddelat kommissionen att de har vidtagit nödvändiga tek- niska och rättsliga åtgärder för att samla in och överföra de upp- gifter som ska registreras i VIS till VIS för alla ansökningar i den första region där VIS ska börja tillämpas. VIS beräknas vara klart för driftsättning 2010. Tidigast den dagen VIS tas i drift kan medlemsstaterna börja tillämpa förordningen. Informationssystemet för viseringar (VIS) 4.3Svenska författningsändringar med anledning av VIS-förordningen Departementspromemorian Författningsändringar med anledning av VIS-förordningen (Ds 2009:5) innehåller förslag till de svenska författningsändringar som behöver göras med anledning av VIS- förordningen. Nedan redogörs i korthet för förslagen. När det gäller den s.k. broklausulen i artikel 3 som tillåter att brottsbekämpande myndigheter och Europol använder uppgifter från VIS för att förhindra, upptäcka eller utredda terroristbrott och andra grova brott hänvisar denna artikel till det tidigare nämnda rådsbeslutet (2008/633/RIF). Detta rådsbeslut bereds i särskild ord- ning inom . I propositionen (2007/08:132) God- kännande av rådets beslut om åtkomst till informationssystemet för viseringar (VIS) i syfte att förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott och andra grova brott föreslogs att skulle godkänna utkastet till rådsbeslut, vilket också gjorde (bet. 2007/08:JuU27, rskr. 2007/08:250). Propositionen innehöll inga lagförslag utan regeringen avser att återkomma till i den delen, förmodligen . 4.3.1Nationell lagring av uppgifter från VIS VIS-förordningen innehåller bestämmelser om lagring av uppgifter från VIS i nationella informationssystem. Detta får endast göras om det är nödvändigt i ett enskilt fall i enlighet med ändamålet med VIS och i enlighet med tillämpliga rättsliga bestämmelser, inbe- gripet de som gäller uppgiftsskydd. Uppgifterna får dessutom inte lagras än vad som är nödvändigt i det enskilda fallet. Detta ska dock inte påverka medlemsstaternas rätt att lagra uppgifter som de har fört in i VIS i sina nationella informations- system. I promemorian framhålls att förutsättningarna för behandlingen i ett enskilt fall av uppgifter som en annan medlemsstat har regi- strerat i VIS, uttömmande regleras i VIS-förordningen. Någon an- ledning eller ens EG-rättslig möjlighet att meddela kompletterande nationella bestämmelser i detta avseende anses därför inte finnas. Informationssystemet för viseringar (VIS) Med undantag för biometriska uppgifter i form av fingeravtryck och fotografier, finns i utlänningsdataförordningen5 bestämmelser om behandling av den typ av personuppgifter som det här är frågan om. I promemorian anförs att det saknas anledning att reglera behandlingen av de aktuella personuppgifterna på annat sätt än vad som i övrigt gäller för sådana uppgifter. När det gäller fingeravtryck och fotografier föreslås att dessa uppgifter – med hänsyn till deras integritetskänsliga karaktär – sär- regleras i utlänningsdataförordningen. Vidare föreslås att uppgifterna får föras in i ett register, det , samt att de uppgifter som – utöver fingeravtryck och fotografier – får ingå i registret avser uppgifter om den registrerades namn, kön, födelse- tid, medborgarskap och annan identifieringsuppgift. Användningen av registret anses behöva begränsas till att i tillämpliga delar mot- svara de ändamål för vilka myndigheterna kan använda uppgifterna i . I övrigt föreslås att i huvudsak samma regler ska gälla för detta register som för det s.k. fingeravtrycksregistret, som regleras i 9–11 §§ utlänningsdataförordningen. VIS-förordningen innehåller bestämmelser om skadestånd.