sou · GWB3106d3 · 2009-01-01 00:00:00 — Under intervjuerna kan de ändå, spontant eller efter en fråga från mig, peka ut vissa uttryckssätt som de tror att klienterna kan ha svårt att förstå eller känna sig främmande inför. Ett urval av de ord och uttryck som kommer upp under intervjuerna, t.ex. åtalet ogillas, har samlats i bilaga 1 (med de eventuella förslag på ersättningsord som advokat- erna framför under intervjuerna). En typ av formuleringar som vållar problem är de som beskriver betalningen av advokaternas kostnader. hos uttryck som kostnaden skall stanna på staten inte helt självklara. Att det uppstår missförstånd kring advokatkostnaderna tas särskilt upp av den advokat som arbetar mycket med LPT-mål. Trots att hon har förklarat för klienterna att de inte ska betala henne har det upprepade gånger hänt att de efter att ha läst domen har försökt betala advokatbyrån den summa pengar som anges i domen för advokatens kostnader. Missförstånden har göra med att det saknas en precisering av att det är staten som ska betala i meningar som Länsrätten bestämmer att ersättning enligt lagen (1996:1620) om offentligt biträde skall betalas till NN med yrkande [...]. Meningsbyggnadsfrågor berörs nästan inte alls under intervju- erna. En av advokaterna har dock noterat att vissa domstolar har börjat referera utsagor i form av staplade att-satser. Detta gör enligt advokaten domarna mer svårlästa. Följande utdrag ur ett vittnesreferat i en brottmålsdom åskådliggör detta sätt att skriva (utdraget har delvis bearbetats för att anonymiseras, bl.a. har be- rättelsen kortats och namn bytts ut): har uppgivit att hon bor på , att hon den aktuella natten hörde oväsen utanför sitt fönster, att hon då tittade ut och såg tre killar utanför som stod mycket nära varandra, att en av killarna som hon identifierat som stod med ansiktet mot hennes håll medan de övriga två stod med ryggen mot henne, att såg rädd ut, att en av killarna som stod med ryggen mot henne knuffade sin kompis och att de två sedan sprang sin väg, att tog upp sin mobiltelefon och ringde och att hon inte såg något våld utövas vid det aktuella tillfället. 5.3.2Namn och liknande sakuppgifter På ordnivå i texterna kan sakfel eller felstavningar förekomma, även om advokaterna menar att det är relativt sällsynt. Det handlar t.ex. om att klienternas namn felstavats, att deras geografiska medborgar- skap blivit felangivet eller liknande. Det finns klienter som reagerar oerhört starkt och känner sig kränkta när sådana uppgifter blivit felaktiga. I detta kapitel ges först en sammanfattning av PM:et, i synnerhet de viktigaste resultaten om förståelsen av domar och upplevelsen av förtjänster och brister i domar (6.1). Några slutsatser och några reflektioner kring vad resultaten ger anledning att överväga vid domskrivning avslutar PM:et (6.2). Sammanfattningsvis har detta PM redovisat genomförande och resultat av en undersökning baserad på semistrukturerade intervjuer med fem erfarna advokater, verksamma i , eller . Studien har genomförts på uppdrag av Förtroendeutred- ningen (Ju 2007:08) i syfte att ta till vara på advokaternas erfaren- heter av hur domar förstås av deras klienter och ur denna synvinkel belysa förtjänster och brister i domarnas språkliga utformning. Studien har behandlat förståelse och språklig utformning i vid mening, dvs. hur klienterna begriper och reagerar på texternas innehåll, struktur och språk. Inledningsvis (kapitel 2) redogjordes för undersökningens metod och material, dvs. hur intervjuerna förberetts och genomförts utifrån en intervjuguide, vilka för- och nackdelar intervjumetoden har samt hur undersökningsmaterialet ser ut i fråga om advokaternas bakgrund, måltyper och klienter. Det konstaterades bl.a. att intervjuerna framför allt behandlar uppfattningar om underinstansdomar (från tingsrätt och länsrätt), ofta brottmålsdomar men också domar från vårdnadstvister, LVU- och LPT-mål samt tvistemål. I resultatdelens första kapitel (3) behandlades klienternas läsning och förståelse av domen. Ramarna för klienternas förståelse berör- des, dvs. i vilka sammanhang advokaterna och klienterna talas vid om domen, liksom vilka klienter advokaterna främst diskuterar domarna med. Vidare presenterades vilka delar av domarna som klienterna framför allt tycks läsa (i alla fall inför samtalet med advokaterna) samt vilka grupper som av intervjuerna att döma förefaller ha relativt stora förståelseproblem. Resultaten visar att advokaterna diskuterar domarna framför allt med de klienter som är missnöjda med resultatet och funderar på att överklaga. Det förekommer dock även att klienter som förstått och/eller accepterar resultatet ändå vill höra advokatens syn på domskälen, dvs. varför resultatet blev som det blev. De klienter som hör av sig verkar framför allt ha tagit del av domslut och dom- skäl men reaktioner framkommer även på andra delar av domarna, inte minst de där hörda personers berättelser refereras. Starkt stressade klienter liksom de som ännu inte behärskar svenska på infödd nivå verkar ha relativt stora förståelseproblem och advokat- erna ägnar mera tid åt att hjälpa dem med förståelsen av domarna än andra klientgrupper. I resultatdelens andra kapitel (4) behandlades några av de faktorer som enligt advokaternas uppfattning förefaller att inverka på dom- texternas utformning. Resultaten visar bl.a. att advokaterna uppfattar den enskilda dom- skribenten som en mycket viktig faktor. Kunnighet och ambitions- nivå hos den som skriver domen har enligt dem stor betydelse för hur texterna utformas. I intervjuerna framkommer dock även andra faktorer som enligt advokaterna är av betydelse, t.ex. komplexi- teten i de frågor som behandlas i domen och hur vardagligt eller omfattande målet (och domen) är. Det finns en uppfattning om att domar från större eller medialt uppmärksammade mål förefaller vara mer välskrivna. I resultatdelens tredje kapitel (5) redovisades vad i domarnas innehåll, struktur och språk som väcker reaktioner eller leder till förståelseproblem hos advokaternas klienter. Kapitlet tog även upp eventuella förklaringar och förbättringsförslag som advokaterna ger i fråga om problemen samt vad advokaterna framför som positiva aspekter av domar med tanke på klienternas förståelse. I det följ- ande sammanfattas först vad som framkommit i fråga om hur innehåll, struktur och språk upplevs som problematiskt därefter nämns några aspekter av domarna som advokaterna framhåller som särskilt positiva. Resultaten tyder på att de innehållsdelar av domarna som fram- för allt väcker reaktioner eller vållar förståelseproblem hos klient- erna är referaten av hörda personers utsagor och dokument samt domskälen (Övriga innehållsdelar som behandlats i PM:et men som inte medtas i denna sammanfattning är domslut och beslut i övriga frågor, överensstämmelsen mellan förhandlingens och domens om- fång, utdrag ur lagar samt bilagor.) Vad gäller referaten av utsagor och dokument är det inte ovan- ligt att advokaternas klienter reagerar på att det saknas hänvisning eller referat av material eller hörda personers berättelser. De förstår inte varför inte allt som tagits upp under förhandlingen alltid finns med i domen och befarar att rätten inte har uppfattat allt material som presenterats. Det gäller inte minst mål där en del har ute- lämnats av sekretesskäl. De kan också reagera på att olika parters eller vittnens berättelser (eller dokument) givits olika mycket utrymme i domen. Klienterna tycks ofta uppleva det som positivt om referaten är utförliga och har med så mycket som möjligt av det som framkommit under förhandlingen. med mycket utför- ligt refererande delar kan dock även de leda till förståelseproblem. Klienterna kan ibland tro att allt som refererats i domen har haft betydelse för rättens bedömning. Vad gäller domskälen framkommer att de kan vara svåra för klienterna att begripa när de innehåller juridiska resonemang. Framför allt framhålls dock vikten av att rättens bedömningar är utförligt motiverade. Det är viktigt både för att övertyga advokaten och klienten om riktigheten i bedömningen och för att ge dem möjlighet att bedöma om, och i så fall, vad som kan överklagas. Saknas det tillräckligt utförliga motiveringar kan advokaterna försöka förklara hur rätten resonerat utifrån sin erfarenhet. Angående domarnas struktur pekar resultaten på att domarna inte alltid är lätta att hitta i. Advokaternas klienter kan t.ex. ha svårt att hitta domskälen och att förstå vad i domarna som är rättens bedömning och vad som är annat i dem. Problemet tycks delvis hänga samman med att en del domar inte har särskilt många eller tydliga markörer för signalera strukturen i domen. Mellanrubriker tycks t.ex. inte utnyttjas i så hög utsträckning och i vissa fall är viktiga rubriker (som Tingsrättens bedömning), typografiskt sett, inte tydligt utformade. När det gäller domarnas språk visar resultaten att advokaternas klienter sällan frågar om betydelsen av juridiska termer eller juri- diskt särpräglade ord. Det tycks delvis hänga samman med att klienterna har fått vissa av begreppen förklarade för sig i ett tidigare skede, t.ex. under advokatens och klientens förberedelser inför förhandlingen. Vid diskussioner av exempeldomar under intervju- erna framkommer dock att domarna kan innehålla en del ord och uttryck som icke juridiskt kunniga personer förmodligen har svårt att förstå eller upplever som främmande. De exempel på sådana ord och uttryck som berörs under intervjuerna sammanfattas i bilaga 1. Till dessa hör bl.a. en i brottmålsdomar återkommande standard- fras: åtalet ogillas, som för att öka klienternas förståelse t.ex. kunde ersättas med det konkretare NN frikänns. I fråga om språket framkommer också vikten av att namn och liknande sakuppgifter blir korrekta. När t.ex. namn eller medborgarskap har blivit felstavade eller felangivna upplever vissa klienter det som mycket kränkande. Under intervjuerna berörs inte bara vad klienterna reagerar negativt på eller har problem med att förstå när det gäller domarnas innehåll, struktur och språk. Advokaterna lyfter också i några fall fram vad de upplever som särskilt positivt i domar med tanke på klienternas förståelse. Till detta hör bl.a. att domar i vissa fall inne- håller pedagogiska formuleringar, exempelvis om domstolens upp- gift i det aktuella fallet, samt metatext och innehållsförteckningar som klargör strukturen i texten. I fråga om referat av utsagor fram- hålls också att utförliga referat uppskattas av klienterna som då upplever att domstolen har lyssnat på dem. 6.2Några slutsatser och reflektioner I sammanfattningen har jag bl.a. redogjort för huvuddragen i vad som framkommit genom undersökningen. I det följande vill jag dels framföra några slutsatser, dels några reflektioner kring vad resultaten ger anledning att överväga vid domskrivning. Det sist- nämnda görs med tanke på att undersökningen i förlängningen ska tjäna som ett av flera underlag för utformandet av ett s.k. Klarspråkstest för domar. Angående förståelsen av domar hos advokaternas klienter kan man för det första konstatera att den valda metoden, intervjuer med advokaterna om klienterna, innebär att resultaten framför allt speglar en viss mottagargrupps förståelse, nämligen de klienter som är missnöjda med resultatet. Det är framför allt dem som advokat- erna samtalar med efter att domen kommit. Det krävs alltså andra undersökningar för att belysa upplevelsen av domar hos andra mottagargrupper (de som är nöjda med domen, de som inte vänder sig till advokaterna med frågor, de som inte har advokater osv.). Det skulle också vara värdefullt om man vid en större under- sökning kunde tillfråga olika klientgrupper direkt om deras för- ståelse och upplevelse av domtexter. Det är t.ex. rimligt att tänka sig att juridiska termer och lagutdrag som klienterna sällan tycks fråga sina advokater om väcker större intresse och orsakar större problem för andra läsarkategorier än den här undersökta mottagar- gruppen. Att advokaternas klienter inför förhandlingen frågat om eller av advokaterna informerats om innebörden hos en del termer och lagar minskar förmodligen risken att de orsakar förståelse- problem vid läsningen av själva domen. Advokaternas klienter har rimligen generellt sett en större förförståelse vid läsningen av domen än andra mottagargrupper eftersom de så att säga har varit med under hela resans gång. En annan tänkbar förklaring till att juridiska termer inte så ofta tycks väcka frågor från klienterna kan vara att de hellre ägnar samtalet med advokaten åt att utveckla sin övergripande förståelse av texternas innehåll och konsekvenser än åt detaljer som svåra ord. Vad gäller förståelsen av domar bland advokaternas klienter pekar undersökningen också på att sättet som olika personer närmar sig domtexterna på varierar. Medan vissa tycks läsa mer eller mindre hela domen tycks andra läsa mycket lite och önska muntliga referat av domen från advokaten. Många verkar dock åtminstone läsa domslut och domskäl. Det är i varje fall framför allt de delarna som advokaterna och klienterna diskuterar. Vid domskrivning finns det därmed anledning att särskilt upp- märksamma utformningen av domslut och domskäl. Det gäller både hur de framhävs i texterna så att läsarna smidigt ska kunna hitta dem (var de placeras, utnyttjande och utformning av struktur- markörer som rubriker etc.) och hur de formuleras från begriplig- hetssynpunkt. Det senare gäller framför allt domskälen, där pre- cision och utförlighet är att föredra för att öka förståelsen. Alltför kortfattade beskrivningar av hur rätten har resonerat kring bedöm- ningar framhålls i intervjuerna som problematiska. Det tycks bl.a. leda till att advokaterna får göra bedömningar av rättens resone- mang utifrån sin erfarenhet för att kunna besvara klienternas frågor om varför rätten resonerat på det ena eller andra sättet. Man kan, lite tillspetsat, fråga sig om det är rimligt att advokaterna ska behöva spekulera i och presentera skäl som domstolen inte förmått uttrycka i domtexten. Även om resultaten alltså pekar på att domslut och domskäl särskilt intresserar klienterna handlar många av intervjuerna också om det intresse advokaternas klienterna visar för referat av utsagor (och dokument). I många delar handlar deras reaktioner om vad man kan kalla textens igenkänningsfaktor, närmare bestämt i vilken utsträckning klienterna upplever att domtexten speglar vad som tagits upp under förhandlingen i rätten. Vid domskrivning kan det därför vara bra att överväga på vilket sätt man låter det framgå av domtexten vad som försiggått i rätten. Om domskribenten inte kan eller anser det vara nödvändigt att återge allt som t.ex. hörda personer har berättat bör den dock överväga i vilken mån det exempelvis behövs förklarande partier i texten som anger vad som refererats och inte samt varför urvalet gjorts. På så sätt kan man förhoppningsvis undvika att klienter kan få uppfattningen att det saknas referat av utsagor eller dokument för att rätten inte har upp- fattat vad som framkommit eller för att den har förlagt material. Flera av resultaten pekar på att det är fördelaktigt om dom- texterna är upplagda och utformade så att det tydligt går att utläsa vad som och personligen berör advokaternas klienter och vad som är mera perifert. På samma sätt som de för klienterna mest intressanta avsnitten, domslut och domskäl, bör markeras tydligt, bör domskribenter överväga om t.ex. lagutdrag och annat som kan bedömas som mera perifert för förståelsen av domen kan utgå eller få en mindre framträdande placering i domarna. Om sådana delar trots allt tas med bör man överväga hur texten ska utformas (med formuleringar eller andra medel) för att på ett så tydligt sätt som möjligt visa att det handlar om mer perifera delar. Bilagor bör t.ex. märkas tydligt så att de inte uppfattas som en del av domen. På ord- och uttrycksnivån tyder flera av resultaten på att klient- ernas förståelse sannolikt gagnas av mer konkreta ordval, anpassade till det aktuella målet, än av abstrakta, juridiska standardfraser. Det framkommer t.ex. att det vore bättre att skriva ut i klartext vilka de berörda personerna eller parterna är, dvs. att använda fraser som NN frikänns eller ersättning skall betalas av staten till NN [advokaten], än att använda mer oprecisa fraser som åtalet ogillas eller ersättning skall betalas till NN. Vad gäller resultaten är det också intressant att notera att advokaterna har en samstämmig uppfattning om att variationen i domarnas utformning i hög grad hänger samman med den enskilda domarens ambition och förmåga och inte så mycket om t.ex. tradi- tioner inom olika rätter eller olika måltyper. Ur domskrivnings- synpunkt ger den uppfattningen anledning att reflektera över om och i vilken utsträckning variationen i domarnas utformning hänger samman med vilken enskild domare som har skrivit dem. Det krävs dock andra undersökningar för att ta reda på hur de individuella skribenterna inverkar på domarnas utformning, och huruvida skill- naderna i hur olika domare utformar domtexterna är alltför stora, som en av de intervjuade menade. Slutligen vill jag beröra ett resultat i undersökningen som inte handlar om själva utformningen av domtexterna utan om hur man på andra sätt kan öka förståelsen av domar. Under intervjuerna framkom att vissa klienter vänder sig till advokaterna med önskan om att få ta del av domens innehåll genom advokatens muntliga förmedlan. Det framkom också att vissa klienter av olika anled- ningar har särskilt svårt att läsa domarna, exempelvis p.g.a. stress eller svag behärskning av svenska. Hur tydligt man än formulerar en domtext kommer det sannolikt alltid att finnas läsare av domar som av olika skäl behöver extra mycket stöd och hjälp i förståelsen av domen. En fråga som infinner sig är vems ansvar det ska vara att ge denna hjälp. Är det önskvärt att advokaterna åtar sig hela detta ansvar eller finns det möjligen ett behov av att som alternativ erbjuda någon annan form av läshjälp, t.ex. från domstolens sida? Det är trots allt domstolen som är textens avsändare. , , 2007: Domskrivning. Förtroende- utredningen (Ju 2007:08). Dalen, , 2007: Intervju som metod. , , 1982: Lagtexters begriplighet. En språk- funktionell studie av medbestämmandelagen. , Hans, 2000: Författningssvenska. Strukturer i nutida svensk lagtext i och . (Nordistica Gotho- burgensia 22.) På väg mot ett bättre myndighetsspråk, 2001. Utgiven av Stats- kontoret. Språk och struktur i domar och beslut, 2005. , , 2005: Kvalitativa intervjuer. Ord och uttryck som kan vara svårbegripliga det får hållas för visst att NN insett att kostnaden skall stanna på staten käromålet ogillas likgiltighetsuppsåt presumtion vårdnaden skall tillkomma föräldrarna gemensamt vitsorda som i och för sig skäligt yrkanden m.m. åtalet ogillas Ev. förslag på ersättningsordTPF3FPT X-rätten är övertygad om att NN insett att vårdnaden skall vara gemensam eller föräldrarna skall ha gemensam vårdnad yrkanden och inställning NN frikänns åtalet skall inte bifallas i vidare mån 3TP PT Listan är på inget vis uttömmande utan syftar till att belysa vilka slags ord och uttryck som kan vara svårbegripliga eller kännas mycket främmande för parterna i målet och andra som inte är juridiskt kunniga. Vissa av dem kanske inte går att ersätta med andra ord eller ge utförligare förklaringar till men det kan vara bra för domskribenter att känna till att orden kan upplevas som svåra att förstå. Om förslagen på ersättningsord i högerkolumnen bör noteras att de möjligen enbart passar för vissa typer av mål. (Ju 2007:08) Ledamot i referensgruppen och språkexpert En läsbarhetsanalys av domar Vad är det som gör domar svåra att läsa? Hur avviker språket från normal sakprosa? Vad tycker juristerna själva? På uppdrag av (Ju 2007:08) har jag analy- serat 50 domar ur ett läsbarhetsperspektiv. Syftet har varit att under- söka om domarna kan anses motsvara de krav på läsbarhet som kan ställas på en brukstext. En brukstext är en text som ska användas för ett visst syfte och där läsaren har vissa läsmål i sikte. Utgångs- punkten har varit att det är allmänheten och framför allt parterna som ska kunna läsa en dom. Domarna kommer från länsrätter, kammarrätter, tingsrätter och hovrätter och omfattar olika slags mål, bl.a. socialförsäkringsmål, skattemål, brottmål och tvistemål. Samma domar har också granskats av juristerna i utredningens referens- grupp. Resultatet av deras granskning sammanfattas i denna rapport. Resultaten av läsbarhetsanalysen visar att det finns problem i domarna på flera nivåer i texten, såväl när det gäller struktur och överskådlighet som när det gäller språklig utformning. Det viktiga i texten, domslutet och domskälen, behöver för- tydligas så att det klart framgår vilket beslut domstolen fattat och varför beslutet blev just så. Domslutet bör placeras tidigt i texten. De flesta länsrätter och alla kammarrätter placerar domslutet i slutet av domen. De egentliga skälen är i många domar knapp- händigt formulerade och finns i slutet av ett skälavsnitt som rymmer så gott som allt det som framkommit under ärendets gång, t.ex. händelseförloppet och berättelser från parter, vittnen, myndigheter och experter. Även juristerna påpekar i sina kommentarer att struk- turen ibland är rörig och att domslut och domskäl behöver fram- hävas. I alla domar saknas det innehållsförteckning, sammanfattning och tabeller eller andra bilder i form av skisser över brottsplatsen, personers släktskapsförhållanden och liknande. Punktlistor som kan framhäva viktigt innehåll saknas också i de flesta domar. Rub- riker finns men kan förbättras. Styckeindelningen behöver också förbättras. Alltför långa stycken finns i hälften av de 50 domarna. Det behövs alltså mer hjälp till läsarna att orientera sig i texten och att få överblick. Juristerna har i sina kommentarer till domarna lämnat liknande synpunkter om bristen på överskådlighet. De efter- lyser fler och bättre rubriker, liksom innehållsförteckning och sammanfattning till längre domar. Språket i domarna i kan vara både enkelt och klart, men också ålderdomligt, stelt och högtravande. Där finns en blandning av vårdat, redigerat talspråk och av föråldrade ord, fackord eller fack- jargong och typiskt juristspråkliga uttryckssätt. Meningarna är ibland byggda enligt kanslispråkliga ideal med framförställda bestämningar, s.k. inskott och stel ordföljd. En hel del skrivfel och syftningsfel förekommer, vilket kan påverka förtroendet för domstolen. Även juristerna har noterat såväl krånglig svenska som klart och enkelt och gett exempel på skriv- och språkfel som de upptäckt. En ökad vilja och medvetenhet om vikten att skriva för parterna och andra läsare än den egna yrkeskåren är avgörande för läsbar- heten hos domarna. Attityder behöver förändras och klarspråks- arbete behöver ingå i domstolarnas reguljära kvalitetsarbete. I så- dant klarspråksarbete ingår inte bara valet av språk utan även valet av innehåll, struktur och läsarhjälp – med andra ord allt det som redovisas i denna rapport. Klarspråk är något som både skribenter och läsare tjänar på. Bilaga 10 SOU 2008:106 separata undersökningar av domarnaUT .............. två andra undersökningar om hur domar förståsUT....................................................... av denna rapportUT............................ kan vara svårt för läsaren att hitta det viktigaUT ............... av görandet står sist i domenUT ............................ de egentliga domskälen inte är fylliga och Och när vaga hänvisningar till vad som sagts tidigare användsUT ................................ I de allmänna målen......................................... Dispositionen naturlig för skribenten – men för läsarna?............................................... innehållet upprepas i flera delar av domen och när fakta radas ...............................på varandraUT viktig information ...................göms i bilagorUT domsluten är ........knappa och svårförståeligaUT