sou · GXB327 · 2009-03-16 00:00:00 — När antalet platser på den sökta utbildningen är färre än antalet sökande ska urval göras med betygen som grund. För utbildning inom det estetiska området som kräver att den sökande har speciella färdigheter kan, som framgått av kapitel 2.2, vid urvalet tas hänsyn till ett färdighetsprov eller intyg om färdigheterna. Vad detta egentligen innebär har varit föremål för diskussion och har föranlett att göra påpekanden. Enligt ska bestämmelserna tolkas så att färdighetsprov endast får utgöra ett komplement till betygsurvalet. Det ges i författningarna ingen möjlighet att låta bli att anta en sökande till yrkesdansarutbildningen enbart på grundval av att t.ex. uppdansningen visat otillräckliga färdigheter. Elever som bedöms sakna förutsättningar för att bli yrkesdansare kan inte nekas utbildningsplats om de i övrigt är behöriga och plats finns. Det leder till att elever kan söka och tas emot till en utbildning som syftar till dansaryrket utan att de egentligen har en rimlig möjlighet att nå målet att vara anställningsbar som dansare. Detta är en unik ordning som särskiljer den svenska utbildningen helt från alla andra utländska balettskolornas yrkesutbildning. Bedömningen av elevens fysiska konstitution och hälsa För yrkesdansarutbildningen gäller i detta avseende samma förhållanden som för , se ovan. Inte heller inom yrkesdansarutbildningen finns det några möjligheter att låta uppdansning vid olika tillfällen avgöra om elever ska få fortsätta sin dansutbildning eller ej. De synpunkter som lämnats i denna fråga har redogjorts för tidigare. Skillnaden är att antagningssystemet på den gymnasiala nivån i sig bidrar till problematiken, eftersom de sökandes förutsättningar för att utvecklas inom dansen inte får vara avgörande för beslut om antagning på det sätt som gäller i . Stöd för att fullfölja utbildningen Inom gymnasieskolan är regelverket något annorlunda utformat än inom när det gäller fullföljandet av utbildningen. Enligt skollagen har den som påbörjat utbildning på ett specialutformat program rätt att fullfölja det enligt den plan som fanns när den inleddes. Enligt gymnasieförordningen ska en elev också ges stödundervisning om det kan befaras att eleven inte kommer att nå de kunskapsmål som anges i kursplanerna. För dem som har behov av särskilt stöd, får specialundervisning anordnas inom klassen. Om en elev har uppenbara svårigheter att följa undervisningen på sitt studieprogram ska rektorn vidta de åtgärder som behövs för att eleven skall kunna fortsätta studierna i gymnasieskolan. Det skall då övervägas om eleven skall gå om en eller flera kurser eller övergå till ett reducerat program eller annat program. Om en elev inte har fått minst betyget Godkänt på en kurs har eleven rätt att gå om kursen. Det finns inga möjligheter i författningarna att ställa krav på en godkänd uppdansning för att flyttas till nästa årskurs i dansutbildningen. Kritikernas uppfattning är att konsekvenserna för undervisningen inom yrkesdansarutbildningen blir likartade de som gäller . Eftersom alla elever ska kunna nå målen, även de som inte har förutsättningar att göra det, blir följden att utbildningen inte kan fokusera på dem som kan nå den nivå som krävs. Av gymnasieförordningen framgår att läsåret ska ha minst och minst . Det ska omfatta , vara uppdelat på höst- och vårtermin och börja och sluta senast , om inte regeringen föreskriver annat. Elevernas skolarbete ska förläggas måndag–fredag och vara så jämnt fördelat över som möjligt. Dessa regler innebär att samma kritik som riktats mot den förberedande dansutbildningens förutsättningar om träning och under sommarledighet träffar yrkesdansarutbildningen. En skillnad är dock att när skolarbetet är förlagt till en arbetsplats utanför skolan ska den arbetstid som gäller där till- lämpas, om inte rektor bestämmer annat. I den mån en yrkesdansarelev har arbetsplatsförlagd utbildning på ett balett- eller danskompani eller på en institution kan alltså dess tränings- och arbetsschema följas. Vad som sagts ovan under avsnittet om vad gäller avgifter för undervisning och om elevernas boende gäller även yrkesdansarutbildningen. Frågor om utrustning och lokaler för utbildningar inom gymnasieskolan är inte behandlade i skolförfattningarna. Dansens konstnärliga och metodiska utveckling ställer krav på lärarnas nära förankring i danskonstens utveckling och förändring. I och med att den förberedande dansutbildningen är en del av det offentliga skolsystemet anställs danslärarna enligt samma anställningsavtal som gäller för andra lärare inom skolans område. Detta har kritiserats eftersom det gör det svårt att engagera danslärare på kontrakt enligt modeller som är vedertagna inom danskonsten i kultursektorn. I skollagen finns bestämmelser om vilka som är behöriga att anställas som lärare, men vilket avtalsområde som ska tillämpas för danslärarna regleras inte i skolförfattningarna. Det har kritiserats att förutsättningarna för dansutbildningen är eller kan vara mycket olika mellan kommunerna, trots att den borde vara likvärdig, och att dansutbildningens existens inte avgörs på nationell nivå. Detta är en följd av att grundskoleutbildningen och gymnasieutbildningen är ett kommunalt ansvar. Dansutbildningen inom och gymnasieskolan finansieras och bedrivs på samma villkor som annan undervisning med huvudman. De kommuner som regeringen beslutat får bedriva riksrekryterande dansutbildning får ett visst bidrag från staten, men respektive kommun avgör om man vill bedriva den och beslutar om resurserna. I regelverken finns inga särskilda krav på t.ex. nationell samordning av utbildningarna. 3Yrkesdansarutbildning i andra länder – några iakttagelser För att kunna göra en närmare och jämförande bedömning av vad det är för utbildningar den svenska balettutbildningen har att mäta sig med i omvärlden har utredningen med hjälp av dansprofessionen i samlat information om ett antal utländska balettskolor. Flera är skolor med ett mycket gott renommé inom dansvärlden, med delvis olika profil men – som det har visat sig – också med en hel del gemensamma drag i flera avseenden. En mer ingående redogörelse för de olika utländska skolorna finns i bilaga 4. I detta kapitel sammanfattas några av de iakttagelser som haft stor betydelse för utredningens arbete och de förslag som lämnas. De skolor som studerats, och som närmare beskrivs i bilaga 4, är: Ecole-Atelier Rudra Béjart, LEcole de de lOpéra de Yrkesdansarutbildningar i andra länder – några iakttagelser Sammanfattningsvis kan urskiljas ett antal tydliga kännetecken i de utländska utbildningarna. De är huvudsakligen följande: 1.Utbildningen och träningen påbörjas företrädesvis tidigt, men inte nödvändigtvis redan i förskole- eller lågstadieåldern. 2.Utbildningen bedrivs som balettskola med eleverna i renodlade dansklasser men kombineras med teoretiska studier som ger vad som i motsvarar grundskola eller gymnasieskola. 3.Förutsättningarna för att kombinera dans och skolstudier skiljer sig mellan länderna och skolorna. 4.Utbildningen bedrivs oftast i anknytning till eller i nära samarbete med ett balettkompani på en institution. 5.Antagning till och fortsatt skolgång i balettklass avgörs som regel efter termins- och/eller läsårsvis uppdansning inför jury. 6.Målen för utbildningen är mycket högt ställda med siktet inställt på att eleverna ska hålla elitnivå när de lämnar utbildningen. 7.Undervisningen är rakt igenom fokuserad på dem som bedöms ha förutsättningar för yrket och bedöms klara den träning och disciplin som är nödvändig för studierna. 8.Dansundervisningen är enhetligt uppbyggd för att vara sammanhängande från början till slut. 9.Många men inte alla skolor har ett ordnat boende för sina elever. 10.Det finns ingen garanti för anställning efter färdig utbildning. 3.2Rekrytering, outreach, auditions, m.m. I några länder bedriver skolorna omfattande nationella rekryteringskampanjer, särskilt skolorna i , och . Andra har mindre program för att nå ut till skolpublik och t.ex. barn som redan går i förberedande, privata dansskolor. Yrkesdansarutbildningar i andra länder – några iakttagelser organiserar en som vänder sig till elever som gått en balettutbildning ute i landet och som vill gå vidare till . ger sig inför skolstart ut på rekryteringsresor för att söka efter begåvningar. Även i bedriver olika uppsökande verksamheter där begåvade barn uppmuntras att söka till skolans sommarkurser och auditions till skolan. Många skolor anordnar sommarkurser, bland andra , och . Syftet med programmen vid är dels att rekrytera dansare som vill påbörja en professionell karriär, dels att ge allmän danserfarenhet och öka danslusten. På ett liknande sätt använder rekryteringsverksamheten som en delprocess vid antagningen till utbildningen, genom att anordna kurser som förbereder för auditions. har ett utbildnings- och demonstrationsprogram som når tusentals barn i området. Publiken får en introduktion till dans som eleverna vid på mellan och avancerad nivå får scenerfarenhet. driver också olika utbildningsevenemang i syfte att introducera dans i skolor runt om i landet. Till alla skolor sker antagningen genom uppdansning. Ofta får termins- eller årsvisa uppdansningar avgöra om eleven får fortsätta. Antagningsprocessen till exempelvis Det Balletskole inleds med en bedömning av barnens kropp, den rytmiska förmågan och utstrålning. Därefter inbjuds vissa att delta i en kurs och slutligen väljs de mest talangfulla barnen ut att påbörja utbildningen. Under utbildningens gång görs fortsatt ett kontinuerligt urval av elever. Varje vårtermin hålls balettexamen där eleverna gör en uppdansning inför jury. Till Parisoperans skola sker antagningen först efter en provtid om ett halvt eller beroende på elevens ålder. Därefter görs ett kontinuerligt urval. Av 300 sökande , kommer ca 30 in och en handfull elever tar slutligen examen. Skolorna använder auditionstillfällen och antagningsprocesserna även som en viktig kanal för information. Det framhålls att för att kunna skola framgångsrika dansare krävs att barn och föräldrar är införstådda med Yrkesdansarutbildningar i andra länder – några iakttagelser de extraordinära krav som ställs på danselever och i förlängningen på yrkesdansare. 3.4En sammanhållen intensiv utbildning Flertalet av de skolor som utredningen gått igenom har en sammanhållen dansutbildning så till vida att skolan ansvarar för elevens utbildning från unga år till examination, både vad gäller dans och teori. Utbildning ges oftast till 17–. Flera balettskolor, t.ex. i och i , ger även förberedande klasser från sex–ålder. Dansen är i centrum på de utländska skolorna, vilket innebär att teoriundervisningen anpassas efter dansundervisningens schema. Det görs antingen i nära samarbete med lokala skolor, eller som på , i samarbete med skolor särskilt inriktade mot barn i krävande konstnärliga utbildningar. Några skolor, exempelvis , anordnar både dans- och teoriundervisningen. De flesta balettskolor, bland andra och Nasjonalbalettens skola i , framhåller att klasserna är små och lärartätheten hög för att ge talangerna bästa möjliga förutsättningar. Gemensamt för många skolor, exempelvis Parisoperans balettskola och , är att dansutbildningen ökar i intensitet under hela skolgången och omfattar lördagsträning från senast , oftast tidigare. är i flera skolor fullständigt inriktade på dansen som yrke. Vid Ballettschule betecknas av utbildningen, dvs. åldersgruppen , som en heltids yrkesutbildning och fokuserar helt på dansen. delar upp yrkesdansarutbildningen på motsvarande gymnasienivå i två steg. Steg två ges endast för ett begränsat antal elever och fokuseras på inledningen av ett yrkesliv som dansare. Vid görs inför det tredje året en audition för skolans turnerande ungdomskompani, Ballet Central. På samma sätt får vid de bästa dansarna en möjlighet Yrkesdansarutbildningar i andra länder – några iakttagelser att ingå i skolans egna kompani, . Parisoperans skola, , , Ballettskole och några fler, är nära knutna till ett särskilt kompani. Till exempel har eleverna vid Parisoperans skola företräde för anställning vid operans Corps de ballet1. har som en av sina uppgifter att främst försörja och med dansare. Vid Det Kongelige Ballet erbjuds efter en helt renodlad yrkesutbildning, i form av två s.k. aspirantår, utan anknytning till gymnasieskolan. Många andra skolor är dock fristående men samarbetar med ett eller flera kompanier. och New Ballet har ett speciellt samarbete. Vägen in i kompaniet utgörs av en modell där eleverna söker till ett lärlingsprogram och ett mindre antal elever blir antagna. De övar med kompaniet och uppträder i olika uppsättningar. är lärlingarna knutna till skolan, dess internat och stödverksamhet. De flesta skolor leder till en examen eller särskilda diplom. ger diplom för dans såväl efter avslutad motsvarande högstadieutbildning som gymnasieutbildning. På gymnasienivå kan dels en examen uppnås som ger behörighet till högskolestudier, dels en självständig yrkesexamen. Studier vid Central Ballet kan ge en BA-examen i dans som är ackrediterad genom i . Även dansutbildningens uppläggning vid Palucca Schule möjliggör för en BA-examen i dans. De flesta skolor engagerar lärare utifrån deras danskunnande och pedagogiska förmåga, vanligt är att lärarna kommer ifrån kompanier som skolan samarbetar med. De flesta skolor använder regelbundet gästlärare som är aktiva dansare, koreografer och repetitörer, såväl från nationella eller lokala scener och kompanier som 1 Corps de ballet – ungefär balettkår, betecknar de dansare vid ett balettsällskap som inte är solodansare. De utgör ofta en bakgrund till de olika balettuppsättningarna. Yrkesdansarutbildningar i andra länder – några iakttagelser internationellt namnkunniga artister. har en speciell lösning med en särskild certifiering av lärare, vilken säkrar att läraren använder sig av de rätta metoderna och har kunskap om American Ballet Theatres nationella syllabus. driver ett eget utbildningsprogram för dansare som vill bli lärare. Sökande ska bland annat ha erfarenhet från ansedda kompanier. 3.8Omhändertagandet av elever – internat Omhändertagandet av eleverna ges hög prioritet av dansskolorna. Det avser olika omsorger som har direkt med dansen och träningen att göra, men även andra sociala och praktiska förhållanden som boendet. Vissa skolor är knutna till ett internat, andra skolor hjälper till med att ordna boendet. Ambitionerna är något olika men gemensamt är att det finns tillgång till läkare, fysioterapeuter och kurativt stöd, anställda på eller kontrakterade av skolan. , Ballettschule , Ballettschule och Balletskole, för att nämna några, har ett internat för sina elever, med tillgång till personal och ordnade måltider. Flera skolor har internatet i samma byggnad som skolan eller inom campus. Den svenska yrkesdansarutbildningen ska i första hand utbilda yrkesdansare men i utformningen av den nya ordningen är det viktigt att ha i åtanke att skolan även bör bilda bas för hela det svenska danslivet. Många av framtidens koreografer, dansskribenter och pedagoger kommer sannolikt att först utbildas till dansare på skolan. Det är dock centralt att förslagen om en ny dansarutbildning utgår från yrkesdansarens förutsättningar på arbetsmarknaden. Den nya utbildningen bör syfta till att tillgodose arbetsmarknadens behov, både i kvantitativt och kvalitativt hänseende. Inom kulturområdet såväl som inom andra områden kan definitionen av arbetsmarknadens behov vara vidare än den traditionella, som ofta förutsätter anställning. Ett sätt att kvantitativt försöka definiera arbetsmarknadens behov av exempelvis dansare är att räkna de som har möjlighet att, åtminstone delvis försörja sig inom dansen. Relationen mellan utbud och efterfrågan är ofta dynamisk. Det gäller även förhållandet mellan utbildning och arbetsmarknad. Till exempel visar viss forskning att utbildning i sig skapar efterfrågan och ger högre kvalifikationskrav på arbetsmarknaden.1 Därför kan inte ställningstaganden om dimensionering och utformning av utbildning grundas enbart på statistisk historik och arbetsmarknadsprognoser. 1 Le Grand, , , och , (2001), Har jobben blivit bättre? En analys av arbetsinnehållet , i , , m.fl. (red), Välfärd och arbete i arbetslöshetens årtionde, SOU 2001:53. Den offentliga statistiken på dansområdet ger inte ett tillfredsställande underlag. I regi pågår ett projekt i syfte att samla in och sammanställa statistik på dansområdet. I väntan på att detta projekt avslutas och en mer enhetlig och fullständig statistik blir tillgänglig får här olika källor komplettera varandra. Det bör dock framhållas att denna metod av läggspelskaraktär är problematiskt. När utbildningen framöver kontinuerligt ska dimensioneras bör utgångspunkten vara ett mer enhetligt statistiskt underlag. I det följande beskrivs framför allt den offentligt sanktionerade arbetsmarknaden. Det finns även arbetstillfällen vid privatteatrarna inom t.ex. musikal och show. Men eftersom yrkesdansarutbildningen främst syftar till en karriär inom klassisk balett eller modern dans är det denna arbetsmarknad som står i fokus. Enligt () är Arbetsmarknaden för dansare liten, konkurrensen om jobben är hård och arbetslösheten hög.2 I finns det ett fåtal fasta anställningar för dansare och då främst vid de stora institutionerna. De flesta dansare försörjer sig på frilansbasis. Tillvaron som frilansdansare är ofta otrygg. Inte ens bland de mest etablerade fria grupperna ges möjlighet till engagemang annat än . Flertalet dansare är därför deltidsarbetslösa. AF:s prognos är pessimistisk. Obalansen mellan antalet jobb och antalet arbetssökande dansare är påtaglig. Höga pensionskostnader för dansarna vid institutionerna medför försiktighet med rekrytering. Dansarnas arbetsmarknad är i stor utsträckning internationell. Det är den bästa dansaren som anställs oavsett nationalitet. Svenska kompanier anställer således även dansare som utbildats i övriga världen och vissa svenskar får i sin tur arbete utomlands. Enligt AF finns indikationer på att den internationella arbetsmarknaden har allt större betydelse för svenska dansare.3 Det är dock inte möjligt att inom den här angivna ramen få ett grepp om världens alla arbetstillfällen. 3Arbetsförmedlingen, Prognos för kulturarbetsmarknaden –2009. var sammanlagt 284 dansare inskrivna som arbetssökande på Arbetsförmedlingen Kultur. Av dessa betraktades 45 som helt arbetslösa. Övriga var sysselsatta i program, i arbete med särskilt stöd eller deltidsarbetande.4 Bilden av antalet arbetslösa kommer troligtvis att förändras i och med ändringen av reglerna för arbetslöshetsförsäkringen. Eftersom en stor andel av de arbetssökande dansarna är deltidsarbetslösa bör regeln som infördes om ett tak på för deltidsanställda att påverka dansarna. Så sent som kunde AF dock inte se några större förändringar.5 Enligt Arbetsförmedlingens statistik har antalet arbetslösa dansare minskat , se diagram 2 nedan. Det kan till del bero på att sysselsättningen på hela arbetsmarknaden generellt sett har varit hög fram . För dansare innebär en högkonjunktur exempelvis att det är lättare att hitta extrajobb att komplettera inkomsterna från dansen med. Därutöver har de striktare reglerna för arbetslöshetsförsäkring sannolikt en inverkan på antalet arbetslösa dansare. Reglerna innebär bland annat att den arbetssökande i större utsträckning än tidigare måste söka jobb utanför sitt specifika arbetsområde. Diagram 2 visar också att antalet timanställda ökade kraftigt för att sedan minska . Denna förändring i antalet timanställda sker som antalet heltidsarbetslösa minskar, ett förhållande som indikerar att arbetsmarknaden förvisso blivit bättre men att osäkerheten är förhållandevis stor. Diagrammet visar också tydligt att lediga jobb inte anmäls till AF i någon större utsträckning, vilket bekräftar uppfattningen om att det på den utominstitutionella arbetsmarknaden är ytterst viktigt med kontakter. 4Konstnärsnämnden, Konstnärerna och kulturpolitiken 2008. 5Muntlig uppgift från statistikansvarig på AF-kultur. Diagram 2 Arbetsförmedlingens statistik över antalet inskrivna Lediga jobb vid Af När det gäller sysselsättningsstatistiken finns inte heller några entydiga uppgifter. () siffror visar att det fanns cirka 220 yrkesverksamma dansare och koreografer.6 SCB delar inte upp statistiken i koreografer och dansare men man kan anta att merparten utgörs av dansare. SCB:s siffra är ändock något missvisande vad gäller antalet yrkesverksamma eftersom många av egenföretagarna inte räknas med (p.g.a. för låg taxerad inkomst). Antalet yrkesverksamma sammanräknat med antalet inskrivna på arbetsförmedlingen uppgår till cirka 500 personer. har cirka 600 medlemmar inom yrkesavdelningen för dans. Dessa siffror tyder på att cirka 500–600 personer i har en yrkesidentitet som dansare. Ungefär en tredjedel av dessa kan betecknas som yrkesverksamma i SCBs mening. En större andel har dock jobb i någon större utsträkning. Personer som haft en sammanlagd lön eller företagarinkomst om minst ett prisbasbelopp (ca ) SCB 2006. En stor del av den svenska dansproduktionen är koncentrerad till storstadsregionerna. De två största arbetsgivarna (Kungl. baletten) och () finns i . I övriga regioner finns , balett, Norrdans i och Regionteater Väst (där f.d. Älvsborgsteaterns dansensemble ingår) i Borås.7 Antalet anställda dansare inom de ovan uppräknade dansinstitutionerna är cirka 150 och antalet nyanställningar uppskattas vara cirka 9–12 personer per år.8 Tabell 1 Antalet tillsvidareanställda vid institution och antalet anställda på korttidskontrakt (kk) år 20089 64 (3kk) 33 (7kk) 11 (7 kk) 10 (4kk) 2 (3 kk) 128 (24) Det kan vara av betydelse att i sammanhanget påpeka att möjligheterna till anställning vid de olika institutionerna kan bero på dansarens utbildningsinriktning. För att få anställning som dansare vid Kungliga baletten i krävs generellt sett en utpräglad skolning i klassisk balett. Vid övriga institutioner är dansarnas utbildningsbakgrund ofta mer mångskiftande, såväl klassiskt som modernt utbildade dansare efterfrågas. 7Sedan år 2007 finns en möjlighet för andra scenkonstinstitutioner att söka bidrag hos för dansverksamhet vilket innebär att det kan tillkomma några arbetstillfällen för dansare utöver denna redovisning. 8Enligt utredningens intervjuer med ansvariga vid berörda institutioner. 9Enligt uppgift från respektive institution. 10Uppgift från Svensk Scenkonst. Fria grupper är ofta tillfälliga grupperingar kring en koreograf och en specifik produktion och/eller projekt. uppskattar att det finns ett hundratal verksamma fria dansgrupper/koreografer. Beräkningen grundar sig på antalet ansökningar om verksamhetsbidrag till . har ca 35 grupper/koreografer bidrag från Kulturrådet.11 redovisar antalet årsverken inom de fria dansgrupperna (där timanställda har omräknats till årsverken), se tabell nedan. Ett årsverke motsvarar ungefär en heltidsanställning. redovisar antalet anställda inom olika grupper såsom teknisk, administrativ och konstnärlig personal. Även om vissa kategorier av anställda kan vara överlappande får det antas att dansarna återfinns i huvudsak inom gruppen Konstnärlig personal, dvs. cirka 80 årsverken . Drygt 400 personer engagerades dock för dessa cirka 80 årsverken. I genomsnitt jobbade således varje anlitad person av en årsarbetstid.12 De fria dansgrupperna varierar kraftigt i omfattning, redovisade varje grupp allt mellan 0,2 och 20 årsverken. redovisade kategorin Fria dansgrupper att cirka en femtedel av personalen hade F-skattsedel. inkluderades antal årsverken för personal med F-skattsedel i den övriga redovisningen av personal och kan därför inte särskiljas. Tabell 2 Uppgifter från Kulturen i Siffror (siffror gäller ) 11Konstnärsnämnden, Konstnärerna och kulturpolitiken, 2008. 12Kulturrådet, Kulturen i siffror, 2006. Dansalliansen ger frilansande dansare, verksamma inom den offentligt stödda dansen, en social och ekonomisk trygghet genom anställning vid alliansen.