sou · GXB385 · 2009-11-05 00:00:00 — I vårt land har hantverksmästare funnits ! är i reglerat genom en förordning och en lag . De generella kraven för att kunna ansöka om mästarbrev är: Gesällbrev och/eller Mästarbrev Ha yrkeserfarenhet i yrket kunnig i småföretagsekonomi/småföretagarkunskaper (bl.a. kalkylering, skatter, budget, lagar & regler för småföretagande, marknadsföring, företagsformer, revisionsförfarande) samt vara en god representant för yrkeskåren Det finns däremot inget krav på att man ska vara egen företagare, men det ska vara mellan utfärdande av Gesällbrev och Mästarbrev. Försöksverksamheten med gymnasial lärlingsutbildning inleddes på landets gymnasieskolor och på lärlingsplatser ute i arbetslivet. I de flesta fall har eleven en (längre eller kortare) period på skolan innan de går ut på sin arbetsplats. Vi har alltså endast erfarenheter från första försöksåret att utgå från. De erfarenheter vi kan redovisa baserar sig därför ännu i mycket liten utsträckning från direkta erfarenheter från den pågående försöksverksamheten! I stället bygger de i flertalet fall på erfarenheter från andra lärlingsliknande försök eller på tidigare gjorda uttalanden baserade på institutionella förhållanden i olika branscher. /2010 beräknar Kommittén ha fått tillgång till mycket fler erfarenheter av lärlingsförsöket. Detta råder inget tvivel om att det är komplicerat att utvärdera en verksamhet som så satt i gång och dessutom i huvudsak är ny för svenska förhållanden. Denna problematik har även varit tydlig under de branschvisa hearingar som anordnat. 7.2Beslut om fortsatt lärlingsförsök /2010 I åtminstone ett avseende har försöksverksamheten varit mer framgångsrik än förväntat. Skolhuvudmännen visade initialt ett mycket stort intresse för försöksverksamheten med gymnasial lärlingsutbildning. Ansökningarna översteg vida de tilldelade platserna och Regeringen meddelade den ansvariga myndigheten, då MSU, att platserna skulle utökas så att huvudmän som planerade för ett deltagande också kunde få delta i lärlingsförsöket. var stort, inte minst hos de fristående skolhuvudmän som ansökt om att få delta. Försöksverksanmheten med gymnasial lärlingutbildning beslutades och inleddes under en kraftig högkonjunktur. När det var dags för utbildningen att sätta igång svängde konjunkturen och försämrades kraftigt. har behandlat ansökningar och beslutat om deltagande och antalet platser i lärlingsförsöket 2009/2010. Glädjande nog kunde konstatera att intresset för utbildningen var oförändrat stort och till och med växande hos huvudmännen trots delvis ändrade förutsättningar i arbetslivet. Vi har dock ännu inte hunnit få statistik som belyser hur många av dessa platser som utnyttjas. Så frågan om huvudmännens intresse att anordna utbildning matchar avnämarnas behov kvarstår. I den andra ansökningsomgången hade 188 skolhuvudmän, varav 30 fristående huvudmän, ansökt om hela 8 963 elevplatser på 335 skolor. har i uppdrag att fördela 6 000 platser. Samtliga skolhuvudmän, som inkom till myndigheten med giltiga ansökningshandlingar för årets omgång, har beviljats deltagande i försöksverksamheten med gymnasial lärlingsutbildning med start . För huvudmän som sökt om fler än 20 platser beslöt bevilja färre antal platser än vad huvudmannen ansökt om. Antalet platser har reduceras , men huvudmannen har i dessa fall alltid beviljas minst 20 platser. Enligt försöksförordningen ska det ju för varje program där försöksverksamhet med gymnasial lärlingsutbildning erbjuds finnas ett lärlingsråd för samråd mellan skolan och arbetsmarknadens organisationer. Beslutet om rätt att delta i försöksverksamheten gäller därför endast under förutsättning att huvudmannen inrättar lärlingsråd vid varje skola och som omfattar den eller de utbildningar som ansökan avser. Skolhuvudmän, som i sin ansökan inte kunnat visa att lärlingsråd fanns, beviljades därför sina elevplatser under förutsättning att skolhuvudmannen hade inkommit med ett konstituerande protokoll eller motsvarande, till . 7.3Stöd till företag och huvudmän Genom vår hemsida som togs i bruk har vi etablerat en kanal för att successivt utveckla stödmaterial till lärlingsförsöket. Här kommer vi att utveckla stödmaterial för lärlingsråd, avtal, utbildningskontrakt och handledarutbildning. Den sistnämnda kommer att utvecklas tillsammans med ett antal branschorganisationer. Kommittén planerar också konferenser för erfarenhetsutbyte och fokus på stödmaterial. Vi för även samtal med om överföring av våra stödmaterial till deras hemsida när Kommittén upphör . 7.4Vilka företag medverkar i lärlingsutbildning och vilka gör det inte? Kommittén har enligt sina direktiv särskilt följa utvecklingen ur näringslivets synvinkel och se hur försöksverksamheten lever upp till arbetsmarknadens behov. Därför kommer kommittén att göra en riktad uppföljning mot de deltagande företagen. vill följa upp de arbetsplatser som deltar i försöksverksamheten. Uppföljning syftar till att beskriva vilka verksamheter, näringsidkare, som deltar och hur representativa de är. Frågor som ska belysas är näringsgrenstillhörighet och storleksklass efter antal anställda samt de anställdas köns- och åldersstruktur. Eftersom såväl deltagande skolor i lärlingsförsöket som branschstruktur varierar över landet ska vi också göra jämförelser på länsnivå. Vi kommer att använda oss av inrapporterade uppgifter till samt matcha dem mot företagsregistret på SCB. Vi behöver också korrekta (aktuella) kontaktuppgifter. Uppgifternas omfattar cirka 4 000 företagsnamn med gatuadress och orter av ibland skiftande kvalitet. Vi är redan i kontakt med SCB i denna fråga. En tendens tycks vara att stora företag med många anställda är mer avvaktande medan småföretag ser mer positivt på att ta emot lärlingar. I ett andra steg avser att tillfråga medverkande företag om hur försöket har avlöpt ur företagens synvinkel. Frågorna kommer i huvudsak att vara bedömningar om hur olika verksamheter fungerar samt om motiven för att delta i lärlingsförsöket. Inför det andra steget vill vi göra tvillingstudier, dvs. se på motsvarande företag som inte tar emot lärlingar, och utröna eventuella skillnader. Av intresse är också huruvida lärlingsplatserna är ett tillskott av arbetsplatsförlagd utbildning eller om de tillkommit på bekostnad av en reduktion av . En fortsatt studie av lärlingsråden och hur utbildningens kvalitetssäkringsystem utformas ingår också i Kommitténs planering. En gängse uppfattning är att de mindre studiemotiverade eleverna skulle vara huvudmålgrupp för lärlingsspåret. Studerar vi vår omvärld är förhållandena ibland helt motsatta. I många länder går de mest studiemotiverade yrkeseleverna på lärlingsspåret medan den skolförlagda utbildningen får de svagare. En anledning är att lärlingsspåret lättare leder till fortsatt anställning. Det är dock svårt att generalisera då lärlingsutbildningen i många länder förutsätter att man först fått en anställning och olika länder drabbats av lågkonjunktur och strukturomvandlig i olika tidsskeden och omfattning. För att kunna dra slutsatser av lärlingsförsöket jämfört med den vanliga skolförlagda utbildningen avser göra vidare studier för att belysa lärlingselevernas bakgrund. Kommittén håller på att genomföra en studie i samarbete med SCB och CSN för att belysa vilka elevgrupper som söker sig till lärlingsutbildning, deras meritvärde, antal år i utbildning etc. Tyvärr hinner vi inte under vår utredningstid med att få svar på den viktigaste och kanske mest intressanta uppföljningsfråganhur lärlingseleverna går vidare till anställningar och jämföra detta med eleverna på den mer skolförlagda utbildningen, där får andra ta vid. 7.6Frågor om anställning och tillämpning av anslutande lagstiftning En särskild utredare, , ska utreda förutsättningarna för att inom gymnasial lärlingsutbildning kombinera anställning och studier. Utredaren ska även lämna de förslag som krävs för att göra kombinationen möjlig och ska särskilt beakta de rättsliga förutsättningarna och föreslå nödvändiga författningsändringar, t.ex. när det gäller anställningsform. Utredaren ska även klargöra rättsläget för gymnasiala lärlingar som inte är anställda samt elever som deltar i arbetsplatsförlagt lärande och lämna förslag till de författningsändringar som kan behövas. Uppdraget ska redovisas . En särskild fråga i detta sammanhang som vår Kommitté uppmärksammats på utgör företeelsen att elever i slutet av utbildningstiden övergår till anställning. Detta får väl ur normal synvinkel ses som ett positivt studieavbrott då anställning för de flesta elever är syftet med studierna. Problemet är att eleverna då ofta inte avslutar sina studier och uppnår sin behörighet. I det korta perspektivet kanske det inte upplevs som ett problem, men på kan det för individen få negativa konsekvenser. Hantverkarnas lyfter i sitt remissvar fram att gymnasiala lärlingar även bör kunna vara anställda så att elever kan fullfölja utbildningen då de är attraktiva på arbetsmarknaden långt innan de slutfört utbildningen. Möjligheten till anställning i slutet av utbildningen skulle enligt organisationen öka chansen att lärlingar fullföljer sin utbildning fram till yrkesexamen. Sådana erfarenheter har visserligen endast marginellt aktualiserats i försöksverksamheten men erfarenheter från tidigare lärlingsförsök visar att frågan är mycket relevant. Möjlighet till anställning finns redan i ett antal kollektivavtal men utnyttjas sällan då företagen inte efterfrågar den. Arbetet i Wennemos utredning, , pågår parallellt med arbete i vår Kommitté fram till och delvis i samråd med oss. Även om utredarens förslag kommer att avse tiden kommer de troligen att påverka försöksverksamheten och få betydelse för vårt arbete allt eftersom olika frågor aktualiseras. 8.1Möjligheter med gymnasial lärlingsutbildning – en alternativ väg in i arbetslivet I diskussionerna med arbetsmarknadens parter och de olika branscherna har det varit tydligt att de från nästan alla håll vill slå vakt om den skolförlagda modellen som huvudmodell för svensk yrkesutbildning. I likhet med gymnasiekommittén menar lärlingskommittén att huvudinriktningen när det gäller grundläggande yrkesutbildning framöver kommer att vara en huvudsakligen skolbaserad gymnasial yrkesutbildning med inslag av arbetsplatsförlagt lärande. Därmed inte sagt att gymnasial lärlingsutbildning inte kan få en större omfattning än den har . De volymer på gymnasial lärlingsutbildning som uppnåtts före försöksverksamheten, allt ifrån åttiotalet och framåt, med som mest ett par tusen elever, har varit mycket marginella. Ungdomar lär på olika sätt och för många ungdomar fungerar en skolförlagd yrkesutbildning alldeles utmärkt. För andra utgör ett lärande huvudsakligen förlagt till arbetslivet ett bättre alternativ. En sådan uppläggning kan fungera bättre ur det sociala sammanhang en arbetsplats utgör och underlätta den kunskapsprocess som utvecklas mellan lärling och handledare genom ett praktiskt deltagande i en realistisk produktionsprocess. För dessa ungdomar erbjuder en gymnasial lärlingsutbildning ett bra alternativ. Den gymnasiala lärlingsutbildningen medger också en större flexibilitet att organisera yrkesutbildning som annars troligen inte kunde komma till stånd. Det kan t.ex. gälla en viss inriktning på ett nationellt yrkesprogram som inte finns på en ort då elevunderlaget eller antalet apu-platser är för litet. Det kan också vara ett alternativ när det gäller udda yrken där lärlingsutbildningens möjlighet till uppläggning är mer tillfyllest. Det finns naturligtvis många andra motiv för att skolhuvudmannen och det lokala/regionala näringslivet bedömer att gymnasial lärlingsutbildning är ett bra sätt att organisera yrkesutbildning och därför inrättar en sådan. Enligt kommitténs uppfattning kan, under rätt förutsättningar, ett mer omfattande lärande på arbetsplats kombinerat med viss skolförlagd utbildning utgöra ett alternativ till skolförlagd yrkesutbildning. Det är angeläget att lärlingsutbildning kan utvecklas också inom branscher och yrkesområden där en svag eller obefintlig lärlingstradition finns och där företagen efterfrågar den. Det kan gälla yrkesområden som t.ex. barnomsorg, vård och omsorg samt handel och administration. Den starkt växande tjänste- och servicesektorn lämpar sig också väl för lärlingsutbildning inom många områden, det gäller t.ex. inom städ och servicebranschen. Inte minst ur jämställdhetssynpunkt är det viktigt att öppna upp och utveckla möjligheterna till lärlingsutbildning också inom traditionellt kvinnodominerade områden. Det är angeläget att etableringen av lärlingsutbildning får ta tid. De stora lärlingsländernas system vilar på lång tradition. Det är rimligt att anta att det även efter försöksverksamheten slut kommer ett skede med en fortsatt, långsiktig uppbyggnad av gymnasial lärlingsutbildning. Utgångspunkten för gymnasiereformen 2011 är att alla nationella yrkesprogram ska erbjuda en lärlingsutbildning som alternativ till den skolförlagda utbildningen. förutsätter att alla branscher är intresserade av att utnyttja försöksverksamheten till att förbereda ett lärlingsspår. Sedan är det väl troligt att detta alternativ inom vissa områden åtminstone till en början blir mindre frekvent. Avgörande blir företagens intresse att tillsammans med skolan utveckla lärlingsutbildning där behov finns. Genom att etablera två parallella alternativ för yrkesutbildning som leder till samma kvalitativa mål borde stå bättre rustat än de traditionella lärlingsländerna som har betydande problem med tillgång på lärlingsplatser. 8.2Statsbidragets användning och ersättningsfrågan Statsbidrag utgår med per ianspråktagen lärlingsplats samt läsår till skolhuvudman som deltar inom försöksverksamheten. Dessutom finns ett särskilt statsbidrag för handledarutbildning om . Skolhuvudmannen beslutar hur statsbidraget ska användas och fördelas på bl.a. handledarutbildning, förvaltningskostnader och ersättning till företag mm. Frågan om ersättningens storlek till de arbetsplatser som tar emot elever i lärlingsutbildningen har som tidigare framhållits uppmärksammats från många håll under arbete. Frågan är komplex och synen på ersättning och dess storlek skiljer sig åt både mellan olika branscher och mellan stora och små företag. Ersättningen från skolhuvudmannen till arbetsplatsen varierar från ingen ersättning alls till, mera sällsynt, en nivå som nästan motsvarar full kompensation för de kostnader företaget anser sig ha. Det senare gäller i första hand vissa traditionella hantverksutbildningar. menar att det finns en ganska enhetlig syn från avnämarna sida om att ersättning ska utgå men att dess storlek ska förhandlas fram lokalt mellan skolhuvudman och företag beroende på omfattning och om flera företag deltar i lärlingens utbildning. uppföljning visar emellertid att endast en mycket liten del, av bidraget, vid de offentliga skolorna har använts till att ersätta företagen och till att ersätta handledare för förlorad arbetsinkomst. Det är nästan ingen av de fristående huvudmännen som har använt bidraget till att ersätta företag. När det gäller att ersätta handledare för de fristående huvudmännen är det är som har använts till det. I Budgetpropositionen framhålls För varje lärling utbetalas ett statsbidrag på , som främst avser att täcka företagens kostnader för utbildningen. Regeringen bör enligt Kommitténs uppfattning överväga att förtydliga denna ståndpunkt, men hålla dörren öppen för en flexibel hantering då alla företag inte har samma syn på behovet av ersättning. Att erbjuda en kvalificerad handledarutbildning är också en viktig uppgift (och kostnad) för huvudmännen. 8.3Lärlingsrådet – en svag länk Som vi tidigare visat utgör de lokala lärlingsråden en viktig kontaktyta mellan huvudmän och företag i. Rådet har en diger agenda och ska bl.a. föreslå lämpliga arbetsplatser, medverka till att utveckla samarbetet mellan skola och arbetsliv samt se till att det arbetsplatsförlagda lärandet håller hög kvalité. Rådet ska även hjälpa till med att ordna lärlingsplatser, utforma förslag till avtal, säkerställa att arbetsplatserna har kompetenta handledare som tar emot eleverna och vara med och bedöma om den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen motsvarar kraven i läroplan och kursplaner. Organisationen av lärlingsråden varierar som framgått starkt; från separata råd för varje lärlingsutbildning till råd som är gemensamma med programrådet för hela programmet. Hur man ska organisera råden måste bestämmas lokalt utifrån de lokala förutsättningar som råder. Skäl som talar för en gemensam organisation är enligt mening att de två uppläggen av utbildningen siktar mot samma kunskapsmål och mot en gemensam arbetsmarknad. Kvalitetssäkringen av utbildningen och balansen mellan utbildningen i skolan och på arbetsplatsen kan då utvecklas mer. Ett annat skäl är också att utnyttja mötestiden mer rationellt både för arbetslivets och skolans representanter. De olika erfarenheter som fångats upp i studien som primärt avser lärlingsråden kan även ses som ett uttryck för den vidd och bredd som finns inom försöksverksamheten. Även om lärlingsrådet kan ha svårt att nå upp till den centrala samordnande roll som förordningen ålägger det så är det viktigt att det finns en organiserad form för samverkan. Skolorna redovisar stora insatser för att bygga upp sina nätverk för att få till stånd möjliga lärlingsplatser. Kommitténs studie visar att nyckeln till framgång i många fall ligger i hur skolornas utnyttjar dessa kanaler och etablerar kontakter i anslutning till utbildningen. Fungerar dessa kontakter kommer sannolikt lärlingsrådet också att fungera bra! Då kan rådet utgöra grunden för ett fortsatt utveckling av lärlingsutbildningen. 8.4Ett nationellt system för kvalitetssäkring av lärlingsutbildning Flera länder har utvecklade system för kvalitetssäkring av yrkesutbildning, bl.a. för att garantera nationell likvärdighet och anställningsbarhet inom aktuellt branschområde. Bland annat har Kommittén vid sitt studiebesök i fått ta del av ett utvecklat sådant system. Ett sådant system bör naturligtvis omfatta all yrkesutbildning, men med tanke på att lärlingsutbildningen inrymmer stor flexibilitet och betydande lokalt friutrymme kan man tänka sig att den går före. De nationella råd som regeringen föreslagit i propositionen om den nya gymnasieskolan och som fått i uppdrag att börja arbetet med bör enligt uppfattning utgöra lämpliga fora för ett sådant arbete. Rådens arbete ska bl.a. syfta till att förbättra överensstämmelsen mellan yrkesutbildningens innehåll och efterfrågan på arbetsmarknaden och att ge råd för att anpassa, utveckla och förnya utbildningsutbudet och innehållet i yrkesutbildningen så att den motsvarar den kompetens som arbetsmarknaden efterfrågar. I samband med att inrättar dessa nationella programråd för yrkesprogrammen förefaller det naturligt att ta upp en systematisk diskussion med branscherna om att: utveckla ett system för godkännande/certifiering av arbetsplatser som tar emot lärlingar. utveckla ett system för handledarutbildning med uppföljning utveckla system för uppföljning och utvärdering av lärlingsutbildningen där parterna ges ett betydande inflytande Utifrån ett sådant underlag skulle bl.a. lärlingsråden ha bättre förutsättningar för sitt uppdrag och kan därmed få större betydelse för utbildningens utveckling. Samarbete fordras även för översyn av yrkesspecifika kursplaner samt för utbildning av personal som handhar introduktion, uppföljning och bedömning på arbetsplatser med lärlingar. 8.5Fortsatt lärlingsutbildning inom det individuella programmet I den historiska redovisningen av lärlingsliknande utbildningar i gymnasieskolan redovisas lärlingsutbildning inom det individuella programmet som ett alternativ. Enligt 5 kap. 4 b § skollagen får lärlingsutbildning fortfarande förekomma på det individuella programmet. Denna klassiska lärlingsutbildning kännetecknas av att det föreligger ett anställningsförhållande och att lärlingen uppbär lärlingslön i enlighet med avtal mellan arbetsmarknadens parter. har antalet lärlingar på individuellt program varit mycket litet. Det kan ifrågasättas huruvida det finns behov av denna äldre form av lärlingsutbildning när en mer flexibel och modern lärlingsverksamhet införs permanent i skollagen. Det pekar mot att lärlingsutbildning inom det individuella programmet bör avskaffas. Ett möjligt skäl att behålla detta alternativ kan vara att det trots allt har visat sig vara en utbildningsväg för ungdomar för vilka andra utbildningsmöjligheter inte framstått som alternativ, även om lärlingsförsöket bör inrymma också dessa. vill därför inte nu ta slutgiltig ställning i denna fråga. Frågan bör uppmärksammas i Kommitténs slutrapport i samband med att försöksverksamheten utvärderas. Redovisning av uppdraget att redovisa omfattningen av försöksverksamheten med gymnasial lärlingsutbildning och hur statsbidraget har använts Dnr 2008:2454, . Samverkan Skola – Arbetsliv, rapport 153 (1998). Samverkan mellan skola och arbetsliv, Ds 2000:62. En treårig yrkesutbildning, betänkande från arbetsgruppen för översyn av den gymnasiala yrkesutbildningen(ÖGY), SOU 1986:2 och 1986:3. Växa med kunskaper, prop. 1990/91:85. – en reformerad gymnasieskola, slutbetänkande från , SOU 2008:27. Högre krav och kvalitet i den nya yrkesskolan, prop. 2008/09:199. Bjerlöv (1999) Om lärande i verksamhetsanknutna samtal. En studie om prat och lärande i möten på en arbetsplats. (Avhandling). (1996) Livslångt lärande. (2004) Lärande och förändring i organisationer. Om pedagogik i arbetslivet. (2008) En försöksverksamhet med gymnasial lärlingsutbildning (Examensarbete) . (red.) (2000): Mästarlära. Lärande som social praxis. (2007): Learning for jobs – the policy review of vocational education and training in . , (red. )(2007): – vart leder den? (2006) Lärlingsutbildning – ett återkommande bekymmer eller en oprövad möjlighet, ESS Rapport 2006:4. Scherp, (2008): Att leda lärprocesser, . (2006): Vygotskij i praktiken. TemaNord (2008): Ungdomars väg från skola till arbetsliv (2008:584). En kommitté med representanter för arbetsmarknadens organisationer inom branscher som tar emot lärlingar ska ge råd och stöd till huvudmän, lärlingsråd och företag i anslutning till den utbildning som bedrivs med stöd av förordningen (2007:1349) om försöksverksamhet med gymnasial lärlingsutbildning. Kommittén ska främja den arbetsplatsförlagda utbildningen inom försöksverksamheten och därmed bidra till att höja kvaliteten i den yrkesinriktade utbildningen genom att -ge stöd till lärlingsråd och huvudmän bland annat när det gäller att organisera utbildning på arbetsplatser, genomföra handledarutbildning, utforma avtal och utbildningskontrakt mellan skola och företag respektive med elever samt kvalitetssäkra lärlingsverksamheten, -stimulera huvudmän och företag eller branscher till regional samverkan mellan skola och arbetsliv, -följa upp lärlingsförsökets resultat, måluppfyllelse och funktion utifrån näringslivets behov som ett komplement till den uppföljning som är skyldig att göra, samt -uppmärksamma utvecklingsbehov inom lärlingsutbildningarna. Uppdraget ska redovisas . Sedan programgymnasiet infördes har utvecklingen i samhälls- och arbetslivet varit snabb. Arbetslivet ställer krav på både bredd och djup i medarbetarnas kompetenser, som rörligheten på arbetsmarknaden ökar. Representanter för arbetslivet och olika branscher har gett tydliga signaler om att utbildningarna behöver förändras. Det råder brist på utbildad arbetskraft inom vissa yrkesområden där de anställda normalt får sin grundläggande yrkesutbildning i gymnasieskolan. anordnas utbildningar som inte motsvarar arbetsmarknadens behov. Den snabba teknik- och metodutvecklingen ställer krav på utbildningarnas innehåll och aktualitet. För att säkerställa hög kvalitet i utbildningarna och ett starkt engagemang från näringsliv och offentlig verksamhet behöver samverkan mellan skola och arbetsliv intensifieras.