sou · GWB39 · 2009-01-01 00:00:00 — Av den uppdelning av övrig verksamhet mellan och en ny Transportinspektion som vi föreslagit ovan, följer att IT-funktionerna inom Support delas upp mellan sak- områden som tillförs Transportinspektionen respektive ligger kvar vid . Inriktningen måste här vara att behålla funktionali- tet och utvecklingskraft genom att åtminstone inledningsvis hålla samman systemen i ett nära samarbete mellan de båda myndighe- terna. En naturlig lösning förefaller vara att beställaransvaret för de IT-funktioner som ligger närmast Transportinspektionen förs över till denna från . Myndigheterna bör dock träffa avtal om hur systemet som helhet ska drivas samt kunna köpa tjänster från varandra inom ramen för en sådan överenskommelse. Hur uppdelningen av ansvar och uppgifter bör se ut i detalj och samarbetet utformas återstår dock att utreda. Särskilda överväganden för vissa befintliga verksamheter Verksamheter som bör ligga kvar hos Sådana uppgifter som kan hänföras till det som betecknas som sektorsansvar bör tills vidare i huvudsak ligga kvar inom . Det gäller dock inte uppgifter av detta slag som Vägtrafikinspek- tionen nu har eller sådan omvärldsbevakning, informationsverk- samhet och verksamhetsnära forskning och utveckling som är kopplad till Transportinspektionens tänkta verksamhet. Löpande beslut om högsta tillåtna hastighet och om bärighets- klass har vi som tidigare nämnts bedömt vara frågor som hör nära samman med väghållaruppgiften. Vi anser därför att dessa uppgifter bör ligga kvar på . Var ansvaret för uppgifterna slutligen bör ligga hänger nära samman med utformningen av en ansvarslag- stiftning på vägområdet, en fråga som vi avser att återkomma till i vårt huvudbetänkande. Sektionen Förvaltningsrätt har som en deluppgift att bereda beslut om att fastställa arbetsplan, bereda ansökan till regeringen om tillåtlighet enligt för vissa större väg- projekt samt att bereda beslut om ändring av väghållaransvar mellan stat/enskilda och kommuner. Som framgår av avsnitt 4.1 bedömer vi att den nuvarande ordningen för att fastställa arbets- och järnvägsplaner bör kvarstå i avvaktan på en fortsatt översyn av transportsektorns organisationsstruktur och en eventuell översyn av processen för planering och fastställelse som helhet. Detsamma gäller prövningar och beslut i övrigt som ansluter till fastställelsen. Även frågor om indelningen av vägnätet med avseende på huvud- mannaskap bör ligga kvar på , eftersom vi bedömer att dessa frågor hör nära samman med väghållaruppgiften. förvaltar den s.k. skyltfonden som finansieras genom försäljning av särskilt utformade registreringsskyltar för fordon (personliga fordonsskyltar). Fonden används för att stödja forskning, idéutveckling m.m. inom trafiksäkerhetsområdet och har exempelvis finansierat idéutveckling om alkolås. Fonden delar ut bidrag som uppgår till sammanlagt ca . Vår upp- fattning är att skyltfonden även fortsättningsvis bör förvaltas av och att därvid även bör kunna bestämma hur registreringsskyltarna ska prissättas. Verksamheten ger dock upp- hov till vissa administrationskostnader vid som täcks genom skyltförsäljningen. Dessa kostnader kommer med våra förslag att föras över till Transportinspektionen. Vår bedömning är att administrationskostnaderna, även sedan blivit en Särskilda överväganden för vissa befintliga verksamheter del av Transportinspektionen, bör finansieras genom skyltförsälj- ningen. Vi avser att i huvudbetänkandet återkomma med närmare förslag om hur denna ersättning bör ske och hur relationerna mellan och skyltfonden i övrigt bör ordnas. Som framgått ovan förekommer omfattande myndighets- uppgifter inriktade på tillsyn och tillståndsgivning inom regionala organisation. Regionerna är organisatoriskt och funktio- nellt en del av men uppträder också i en mer fristående roll som väghållningsmyndigheter. Regionernas myndighetsutövning omfattar bland annat följande: Handlägga vägarbetsutmärkning, bland annat granska och god- känna trafikanordningsplaner samt besluta om tillfälliga före- skrifter. Handlägga vägvisningsärenden genom att pröva ansökningar av lokaliseringsmärken, servicemärken och varningsmärken m.m. Verksamheten avser bland annat att upprätta vägvisningsplaner, ha funktionellt ansvar, samverka med andra aktörer, polis, läns- styrelse, kommun m.m. Handlägga tillståndsärenden, dvs. pröva ansökningar från enskilda m.m. om att få vidta åtgärder. Tillstånd krävs för att få ansluta enskild väg till allmän väg, anordning inom vägområdet, informationsaktivitet inom vägområdet, tillfälliga arrangemang inom vägområdet, tillfällig försäljning inom vägområdet, upplag av timmer och virke inom vägområdet samt för lednings- ärenden inom vägområdet. Vidare ingår att yttra sig till myn- dighet som beslutar om anordningar intill vägområdet, att fast- ställa turlista för färjetrafik för färja som är allmän väg inom regionen och att föreskriva om öppettider för rörliga broar som är allmän väg inom regionen. Handlägga förändringsärenden; bereda ärenden om nytt eller förändrat väghållningsansvar. Handlägga transportdispenser; utreda och besluta om väg- transportdispens till tunga, långa och breda transporter samt fordon med farligt gods samt ge råd och information till kunder, och övriga myndigheter om laglig last, dispens- villkor, lagar och förordningar. Ge bidrag till enskilda vägar (även tillsyn och rådgivning). Verksamheten innebär att planera, följa upp, besluta och utöva Särskilda överväganden för vissa befintliga verksamheter tillsyn av beviljat bidrag till enskild väghållare, utreda bidrag till enskild väghållare, betala ut bidrag till enskild väghållare och stödja enskild väghållare om metoder för att sköta enskild väg. Vidare ingår att inspektera och åtgärdsplanera, bärighetsklassa, registrera grunduppgifter samt kontrollera konstruktions- ritningar för broar på enskilda vägar. Ge bidrag till trafikhuvudmän (för investeringar i kollektivtrafikanläggningar) och kommuner (för miljö- och trafiksäkerhetsförbättrande åtgärder). Verksamheten innebär att planera, följa upp, besluta och granska bidrag till trafik- huvudmän (för investeringar i kollektivtrafikanläggningar) och kommuner (för miljö- och trafiksäkerhetsförbättrande åtgär- der). Flytta fordon som står olagligt uppställt på allmän väg eller inom vägområde och som försvårar väghållningsarbetet eller annars utgör fara eller är fordonsvrak. Vidare ansvarar regionerna för olika slags trafikärenden, t.ex. ytt- randen till beslutande myndighet över ansökningar om lokala trafikföreskrifter, tävling på väg, transportvägar för farligt gods m.m. samt bereder underlag i olika ärendetyper som beslutas cent- ralt i föreskriftsform. Generellt kan konstateras att handläggningen av dessa ärende- typer ofta kräver god lokalkännedom och geografisk närhet. I de flesta fall bygger beslutsmotiveringen på en redovisning av för- hållandena på en viss plats eller område och bör vara av god kvalitet för att ge rättssäkra beslut med hög trovärdighet. De flesta av ovan angivna uppgifter får också anses vara nära förbundna med väg- hållaruppgiften. Uppgifterna bör enligt vår uppfattning därför inte överföras till Transportinspektionen. Som tidigare nämnts avser vi att i huvudbetänkandet behandla frågan om en ansvarslagstiftning på vägområdet. Detta kan påverka omfattningen och innehållet i vissa ärenden enligt ovan. Särskilda överväganden för vissa befintliga verksamheter Verksamhet som kräver fortsatta överväganden Uppgiften att driva och utveckla det rapporteringssystem för skade- och olycksdata som går under namnet STRADA (Acquisition) anser vi ligger nära Transport- inspektionens tilltänkta verksamhet. STRADA innefattar bland annat insamling, registrering och analys av skador och olyckor inom vägtrafiksystemet som inrapporteras från Polisen och sjuk- vården och rapporteringssystemet ligger till grund för statistik och utvecklingsarbete inom trafiksäkerhetsområdet. Enligt finns dock starka kopplingar mellan STRADA och de djupstudier av vägtrafikolyckor som verket genomför och har därför förordat att STRADA och djupstudierna bör hållas samman organisatoriskt. Vår principiella uppfattning är att systemet för olycksdata/olycksanalys (STRADA) har sådan karaktär att verksamheten hör naturligt hemma inom Transport- inspektionen. Fältutredningarna och djupstudierna är däremot så nära kopplade till väghållaruppgiften att ansvaret i denna del bör kvarstå hos . Det behöver därför utredas närmare hur starka kopplingarna är mellan STRADA å ena sidan och fältutred- ningarna/djupstudierna å den andra och hur de kan säkerställas. Ytterligare ett skäl att avvakta med att definitivt ta ställning till var huvudmannaskapet för STRADA bör ligga är att det pågår ett arbete med att författningsreglera verksamheten och att man i samband med det inom överväger hur verksam- heten bör organiseras och finansieras. Verksamheten Vägdata finns på samtliga regionala enheter och centralt på enheten Samhälle och trafik. Den största delen av vägdataverksamheten är kopplad till den nationella väg- databasen, . Utöver NVDB finns en del ytterligare data om det statliga vägnätet som behöver. NVDB är en vägdata- bas med hela vägnät, dvs. statligt, kommunalt och enskilt vägnät. NVDB har sitt ursprung i ett regeringsuppdrag, där fick i uppgift att etablera en vägdatabas i samverkan med Lant- mäteriet, kommunerna och skogsindustrin. Särskilda överväganden för vissa befintliga verksamheter innehåller NVDB även annan information, t.ex. om väghållare, vägbredd och hastighetsbegränsning. är huvudman för NVDB och driver verksamheten i samråd med ett NVDB-råd, där samtliga samverkansaktörer ingår. I behandlas frågor som förslag till förändringar av kvalitetskrav eller införande av nya företeelser, avgifter för användare av NVDB samt uppföljning av NVDB:s kvalitet och antal användare. NVDB dataförsörjer såväl egna verksamheter och tjänster som externa tjänster, t.ex. system för hastighetsanpassning och kommersiella navigeringssystem. Data används externt för bland annat transportplanering inom skogsindustrin och samhälls- betalda transporter (t.ex. busstrafikplanering, färdtjänst och rädd- ningstransporter). RDT (Rikstäckande Databas för ) och olycksdatabasen (se ovan) är exempel på system som förvaltas av och dataförsörjs av NVDB och vice versa. Såväl RDT som STRADA får anses ha stark koppling till myndighetsuppgifterna på transportområdet. Vi har därför föresla- git att förvaltningen av RDT överförs till Transportinspektionen, medan huvudmannaskapet för STRADA utreds ytterligare. NVDB innehåller dock data kopplade till såväl myndighets- som väghållningsverksamheten. Dataflödet från myndighetsverksam- heten ska säkras med tekniska och organisatoriska kopplingar till RDT-verksamheten. Däremot kvarstår mycket för att säkra data- flödet från väghållningsverksamhet och externa väg- hållares verksamhet. Ansvaret för dessa delar av NVDB (framför allt vägnätet som referenssystem) och övriga vägdata, som är en väsentlig del av den mjuka infrastrukturen (informationen om väg- transportsystemet), bör följa ansvaret för den fysiska infrastruktu- ren. Mot bakgrund av ovanstående föreslår vi därför att NVDB tills vidare bör kvarstå under ansvar och som en del i Väg- verkets verksamhet. Det behöver dock utredas ytterligare hur NVDB kan tillgodose behoven av sådana uppgifter om väginfrastrukturen som behövs för myndighetsutövningen på området, bland annat den tekniska och organisatoriska kopplingen till och STRADA. Det behöver exempelvis klarläggas hur Transportinspektionen ska kunna säkerställa att NVDB innehåller nödvändig information i dessa avseenden. Det är också önskvärt att Transportinspektionen kan medverka i det samarbete som sker inom ramen för NVDB- rådet. Särskilda överväganden för vissa befintliga verksamheter Förslag: All normgivning, tillsyn och prövning av tillstånd och godkännanden – inklusive provverksamheten – inom körkorts- och yrkestrafikområdet, som handhas av , Tull- verket respektive länsstyrelserna, förs över till Transport- inspektionen. Överföringen av länsstyrelsernas uppgifter till Transport- inspektionen genomförs per . Bedömning: och Försvarsmaktens uppgifter i fråga om utbildning och examination kvarstår, liksom den normgiv- ning som ankommer på och Kriminal- vården. Detsamma gäller tills vidare även . är central körkortsmyndighet och länsstyrelserna regio- nala körkortsmyndigheter. huvudsakliga uppgifter är att utfärda körkort, förrätta prov, pröva frågor med anknytning till utbildning (i första hand trafikskolor), utöva tillsyn samt meddela föreskrifter. Länsstyrelserna prövar i första hand frågor med anknytning till lämpligheten som körkortshavare (körkortstillstånd och körkortsingripanden), godkännande som handledare för övningskörning samt vissa dispenser. Inom yrkestrafikområdet är länsstyrelserna, och alla prövningsmyndigheter. Länsstyrelserna har hand om trafiktillstånd (utom länsöverskridande linjetrafik), viss inter- nationell trafik samt taxiförarlegitimation. Länsstyrelserna prövar också tillstånd till biluthyrning samt tar ut överlastavgift. Väg- verket har hand om länsöverskridande linjetrafik, viss internationell trafik och prov som rör den yrkesmässiga trafiken, utfärdar taxiförarlegitimation samt meddelar föreskrifter. har hand om internationell godstrafik utanför EES och meddelar före- skrifter inom det området. Samtliga prövningsmyndigheter utövar tillsyn inom respektive ansvarsområde. Vi behandlar frågor som rör körkorts- och yrkestrafikverksam- heten i bilaga 14. Särskilda överväganden för vissa befintliga verksamheter Utgångspunkten är att Transportinspektionens verksamhet ska omfatta all norm- och tillståndsgivning samt tillsyn av de fyra trafikslagen. Det saknas skäl att gå ifrån detta när det gäller den verksamhet som utförs av och . Den körkortsutbildning och examination som sker inom ramen för skolväsendet bör dock liksom vara knuten till verksamhet. Inte heller bör Försvarsmaktens utbildning och exa- mination ändras. Även den normgivning som ligger på Skatte- verket, och Kriminalvården bör kvarstå. provverksamhet och tillsyn inom körkortsområdet Det finns inget som talar för annat än att tillstånds- och god- kännandefrågor, som i första hand rör trafikskolorna, flyttas över till Transportinspektionen. Även ansvaret för tillsynsfrågorna flyttas naturligen över till inspektionen. Provverksamheten avser i första hand förarprov för körkort. Ett prov mynnar ut i ett beslut om godkännande eller underkännande och tillhör vad vi generellt benämnt tillstånd/godkännanden. Utgångspunkten är därmed att även denna verksamhet ska flyttas över till Transportinspektionen. Det som ytterligare talar för detta är att kompetensen att utföra prov och tillsyn är samlad hos trafikinspektörerna och att provverksamheten i sig ger viktig information i tillsynsarbetet. En sammanhållen överföring till Trafikinspektionen av de upp- gifter som ligger på , är en rimlig garant för att bibehålla en hög kvalitet i verksamheten. En ytterligare omständighet, som i vart fall bör noteras, är att den nuvarande möjligheten att betrakta en godkänd provaspirant hos som körkortshavare – med rätt att köra i direkt anslutning till det godkända provet – upphör om någon annan än körkortsmyndigheten har hand om provverksamheten. Att Transportinspektionen ska vara körkortsmyndighet följer av vårt förslag i övrigt. Särskilda överväganden för vissa befintliga verksamheter Skäl för att provverksamheten ligger kvar hos Det finns dock även skäl som talar emot att flytta provverksamhe- ten till Transportinspektionen. Förarprov ska avläggas inför den som har förordnat att förrätta förarprov och verket ska utöva tillsyn över förarpröv- ningen. Flertalet förarprov avläggs inför trafikinspektö- rer och därmed ska verket utöva tillsyn över sin egen personal. Till- synsorgan och tillsynsobjekt är alltså inte organisatoriskt fristående från varandra. Enligt nu gällande EG-direktiv (91/439/EEG), liksom det som kommer att gälla enligt det s.k. tredje körkortsdirektivet (2006/126/EG), ska förarprövarens arbete granskas och övervakas av ett organ som godkänts av medlemsstaten. sker denna granskning av en annan enhet inom än Förarenheten. I yttrande över betänkande SOU 2007:4, uttalade att granskningen är såväl välorganiserad som systematisk, som man avstyrkte förslaget om att skilja tillsynen från förarproven genom att föra över den till en inspektionsmyndighet. Tillsynen över trafikskolorna är en viktig uppgift för att säker- ställa såväl den enskildes berättigade krav på en god utbildning som det allmännas krav på att gällande bestämmelser – i trafiksäkerhe- tens intresse – följs. Det gäller även tillsyn av trafikövningsplatser och av de som är utbildare och examinatorer för moped klass I och terrängskoter eller har hand om introduktionsutbildning. Tillsyns- verksamheten tar resurser från provverksamheten och en uppdelning mellan inspektionen och skulle formellt sett frilägga detta beroende. Det kan även i övrigt vara en fördel att renodla rollerna på så sätt att man skiljer mellan föreskrivande och tillämpande myndig- het. Regeringen har beslutat om kommitté- direktiv för att utreda bland annat förarprovsverksam- het (dir. 2007:157). I direktiven konstateras att haft problem att möta efterfrågan på prov med långa väntetider som följd. För att provverksamheten ska bli mer effektiv och flexi- bel ska möjligheterna att lämna över hela eller del av verksamheten till privata aktörer utredas. Det tredje körkortsdirektivet måste beaktas, liksom rättssäkerhets- och tillgänglighetsaspekterna samt de konsekvenser som förändringarna kan få för olika grupper av Särskilda överväganden för vissa befintliga verksamheter medborgare och företag. Utredningen ska redovisas . Att skilja föreskrivande och tillämpande uppgifter åt och fördela dessa mellan flera myndigheter kan vara motiverat för att säker- ställa ett oberoende i respektive uppgift. Det är å andra sidan van- ligt att uppgifterna sammanförs, inte minst av det skälet att den svenska förvaltningsmodellen bygger på en betydande norm- givningsmakt hos de centrala myndigheterna. Frågan bör prövas med hänsyn till vilka alternativ som finns och vilka problem av annat slag som då uppstår. Det finns inga skäl för att överväga någon annan föreskrivande myndighet än Transportinspektionen. Inte heller kan vi se några skäl för att tillstånds- och tillsyns- uppgifterna ska läggas på någon annan myndighet än inspektionen. Därmed återstår frågan om var förarproven bör hanteras. Ett skäl för att förarproven ska ligga kvar hos kan vara EG-direktivets krav på granskning och kontroll av förar- prövarnas verksamhet. Det är givet att Trafikinspektionen inte ska utföra både proven och kontrollen av förarprövarna om EG-direk- tivet ställer ett oavvisligt krav på att dessa funktioner måste åtskil- jas organisatoriskt. Redan det nuvarande förhållandet talar dock för att så inte är fallet, eftersom har hand om båda uppgifterna – rimligen utifrån bedömningen att uppfyller direktivets krav. Det kan visserligen anses önskvärt att finna en lösning som skiljer dessa uppgifter åt, exempelvis genom att proven ligger kvar hos , men teoretiskt kan man tänka sig en överföring till Transportinspektionen, kompletterad med förarprövartillsyn av någon annan myndighet. Det senare framstår dock inte som realis- tiskt och, oavsett hur en delning görs, är det troligt att den resulte- rar i krav på ökade resurser för att kvalitetsmässigt bibehålla den kontroll som sker . Vår bedömning är att EG-direktivet inte kräver en uppdelning av uppgifterna mellan fristående organisatio- ner. Det finns därför inget hinder för att Trafikinspektionen även övertar provverksamheten. Däremot bör begreppet tillsyn inte användas i förhållande till den granskning och övervakning som sker av egen personal utan enbart med avseende på externa förar- prövare, dvs. inom skolan och Försvarsmakten. Särskilda överväganden för vissa befintliga verksamheter För att inte provverksamheten och tillsynsuppgifterna ska kon- kurrera om resurserna, på sätt som sker , kan en uppdelning vara motiverad. Å andra sidan finns den faktiska kompetensen hos trafikinspektörerna och proven är en viktig källa till information om trafikskolornas verksamhet. Vår bedömning är därför att en splittring av uppgifterna mellan inspektionen och riske- rar att försämra förutsättningarna för en fullgod tillsynsverksam- het. Vi vill inte spekulera i utfallet av den utredning som regeringen har beslutat ska göras om provverksamheten. Däremot vill vi fram- hålla att om provverksamheten slutligen skulle komma att delas upp mellan myndighet och privata aktörer, är Transportinspektio- nen mindre lämpad som provmyndighet. Andra resultat av utred- ningen kan å andra sidan tala mot att splittra Förarenhetens verk- samhet mellan och inspektionen. framstår det därför som lämpligast att inte låta det förhållandet att verksamhe- ten utreds – med flera tänkbara resultat som följd – påverka bedömningen. Sammantaget anser vi att förutsättningarna för hög kvalitet och effektivitet i den verksamhet som bedrivs av är bättre om den behålls samlad – med såväl tillsyn som prov – än om den delas mellan och Transportinspektionen. Visserligen innebär detta att någon tillsyn inte kommer att utövas över den egna förarprövande personalen utan den granskningen får, liksom , ske genom en välorganiserad och systematisk egen- kontroll. Lösningen är inte optimal men, med givna förutsätt- ningar, den som vi bedömer vara bäst förenlig med de syften som bär upp inrättandet av Transportinspektionen och dess verksamhet. Länsstyrelsernas körkorts- och yrkestrafikverksamhet När det gäller den verksamhet som utförs av länsstyrelserna är utgångspunkten densamma som för verksamhet, dvs. en överföring till Transportinspektionen. Frågan har dock ytter- ligare dimensioner, eftersom en överföring innebär att en central myndighet övertar ansvaret från 21 regionala myndigheter. Därmed ingår också överväganden om möjlig effektivisering och behovet av fortsatt regional verksamhet. Särskilda överväganden för vissa befintliga verksamheter , , har bedömt att körkortsverksamheten kan effektiviseras med , räknat i årsarbetskrafter – dvs. från nuvarande knappt 270 till drygt 70 årsarbetskrafter (med tillägg för arbetsledning och system- förvaltning). Länsstyrelserna har starkt ifrågasatt den bedömningen och menar att beräkningen utgår från bristande kunskap om den komplexitet och om oundvikliga materiella och processuella moment, som finns i många körkortsärenden. utredningar har dels berört effektiviseringspotentialen, dels uppehållit sig kring fördelarna med en lokal/regional kontakt- yta med andra myndigheter. Den aspekten är inte oväsentlig och har i arbetet med denna utredning framhållits i samband med körkortsmedicinska prövningar. Särskilt fördelarna med s.k. Trafikmedicinska centrum, som före- slagit i svar på regeringsuppdrag om läkares skyldighet att anmäla olämpliga förare, har påtalats. Länsstyrelserna saknar egen personal med medicinsk kompetens och engagerar därför läkare på konsult- basis som biträder med sakkunskap. Denna kunskap innefattar också kontakter med och kännedom om intygsskrivande läkare. Även kontakter med Polisen och sociala myndigheter under- lättas av den nuvarande regionala organisationen. När det gäller yrkestrafikområdet har länsstyrelserna understru- kit vikten av en regional närvaro, och samarbete med andra myn- digheter, för en effektiv tillsyn. Syftet med att koncentrera länsstyrelseverksamheten enligt försla- get i promemorian Koncentration av länsstyrelseverksamhet, Ds 2007:28, är att åstadkomma en högre effektivitet och säkerställa en väl fungerande rättssäkerhet. Länsstyrelsernas invändningar mot analys av möjligheten till högre effektivitet måste beaktas. Vår bedömning är att analysen i viss mån underskattar de processuella kraven (såsom kommunicering, beslutsmotivering, delgivning, behandling av Särskilda överväganden för vissa befintliga verksamheter