sou · GXB388 · 2009-11-02 00:00:00 — Om de tekniska egenskaperna i samband med driften av en viss reaktor och driften av ledningsnätet inte är harmoniserade i nödvändig omfattning kan det innebära risker dels för skador i de olika kärnkraftanläggningarna, dels för omfattande elavbrott. En annan aspekt är som måste beaktas i sammanhanget är möjligheten att kunna fasa in förnyelsebar produktion på nätet. För att hålla dessa risker på acceptabel nivå kan det om förutsättningarna inte är optimala vara nödvändigt för , som systemansvarig myndighet, att antingen begränsa överföringarna på stamnätet eller föreslå begränsningar i produktionen i det aktuella kärnkraftblocket. Båda dessa åtgärder får konsekvenser för elförsörjningen. Det kan därför viktigt att i samband med tillståndsprövningen ges tillfälle att lämna synpunkter på huruvida den föreslagna tekniska utform- ningen för ett nytt eller ombyggt kärnkraftblock överensstämmer med de krav som måste ställas för att elsystemet ska fungera, samt om nödvändiga förstärkningar av stamnätet hinner genomföras till den tidpunkt då kärnkraftblocket är planerat att tas i drift. 17Jfr 24 § förordningen (1984:14) om kärnteknisk verksamhet. 18Jfr 20 kap 2 § . Några utgångspunkter i gällande rätt för den samhälleliga prövningen Ansökan överlämnas därefter till regeringen tillsammans med myn- dighetens yttrande över ärendet. Miljödomstolen bereder ärendet i enlighet med bestämmelserna i 22 kap. . Utgångspunkten är på samma sätt som i kärntekniklagsärendet de allmänna hänsynsreglerna enligt 2 kap. , den inlämnade miljökonsekvensbeskrivningen, rit- ningar och tekniska beskrivningar med uppgifter om förhållandena på platsen, produktionsmängd eller annan liknande uppgift samt användningen av råvaror, andra insatsvaror och ämnen liksom energianvändning. I propositionen med förslag till följdlagstiftning till m.m.19 beskrivs den tänkta ordningen med prövningen enligt miljö- balken och kärntekniklagen av kärntekniska anläggningar så att miljödomstolens handläggning enligt sker parallellt med en beredning av tillståndsärendet enligt kärntekniklagen. Till- låtlighetsprövningen enligt och tillståndsprövning bör därvid samordnas så att såväl miljödomstol som berörd kommun har tillgång till expertmyndigheternas granskningsrapporter i kärn- tekniklagsärendet vid sin behandling av tillåtlighetsprövningen enligt . Även regeringens slutliga beredning och beslut enligt de båda lagarna bör ske samordnat. Efter att tillåtlighets- prövningen enligt har slutförts hos regeringen lämnas ärendet åter till miljödomstolen om det krävs tillstånd enligt miljö- balken och då prövas alla utsläpp och störningar från anläggningen. Figuren redovisar översiktlig tillståndsprocessen för att uppföra en ny kärnteknisk anläggning. 1997/98:90 s. 271. Några utgångspunkter i gällande rätt för den samhälleliga prövningen 18Formerna för den samhälleliga prövningen enligt 17 kap. Utredningens förslag: Den tillåtlighetsprövning av nya kärn- kraftsreaktorer, som ska genomföras enligt 17 kap. 1 § miljö- balken, ger regeringen ett långtgående utrymme när det gäller att styra verksamheten i den riktning som är önskvärd från närings-, energi-, arbetsmarknads-, klimat- och regionalpolitiska utgångspunkter. Ansökningar om tillstånd till nya reaktorer kan således prövas med utgångspunkt i ett helhetsintresse avseende bland annat försörjningstryggheten på energiområdet på det sätt som anges i utredningens direktiv och som förutses i regeringens proposition 2008/09:163 En sammanhållen klimat- och energipolitik – Energi. Det finns därför, med utgångspunkt i utredningens direktiv, ingen anledning för utredningen att föreslå några ändringar av 1 §. Däremot bör 17 kap. kompletteras med en ny bestämmelse som överensstämmer med de förutsättningar för att få uppföra nya kärnkraftsreaktorer som anges i utredningens direktiv och regeringens proposition 2008/09:163 En samman- hållen klimat- och energipolitik – Energi. Utredningen föreslår därför att det i 17 kap. förs in en ny paragraf, 2 a §, som anger att en förutsättning för upp- förande av en ny kärnkraftsreaktor i ska vara att den nya reaktorn ersätter en av de befintliga el- producerande reaktorerna, att denna äldre reaktor är permanent avstängd när den nya reaktorn tas i drift, och Formerna för den samhälleliga prövningen enligt 17 kap. att den nya kärnkraftsreaktorn uppförs på en plats där någon av dagens elproducerande reaktorer i drift är lokaliserad. Uppförandet av den nya reaktorn behöver enligt utredningens förslag inte nödvändigtvis ske på samma plats där den äldre kärnkraftsreaktorn som ska ersättas är belägen. Den nya reaktorn ska kunna lokaliseras till någon av de andra platser där dagens elproducerande kärnkraftsreaktorer är lokaliserade. Med begreppet plats avses i sammanhanget det område för kärnkraftsanläggningen som enligt kommunens detaljplan enligt är avsatt för industri- eller energiändamål etc. Att permanent stänga av kärnkraftsreaktorn innebär inte att reaktorn måste rivas. Detta kräver särskilt tillstånd enligt förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd och bör ske samordnat med andra liknande projekt och med en anpassning till den slutförvarskapacitet som finns i . Utredningen föreslår vidare att en ny regel införs i förord- ningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd som innebär att den som fått tillstånd att nedmontera eller avveckla en kärnkraftsreaktor eller annan kärnreaktor inte får återuppta driften av reaktorn i syfte att utvinna kärnenergi. En reaktor som inte har varit inkopplad på elnätet ska betraktas som en permanent avstängd reaktor. Även en reaktor där tillståndshavaren på sedvanligt sätt efter beslut om nedläggning av en reaktor ansöker om och erhåller tillstånd för avveckling av densamma, dvs. elproduktionen har upphört och kommer inte att återupptas, omfattas av defini- tionen permanent avstängd reaktor. En bestämmelse om detta bör därför föras in i 2 § kärntekniklagen Utredningen föreslår vidare att 17 kap. 6 § kom- pletteras så att samma undantagsmöjlighet från det kommunala vetot som gäller för en ny anläggning för mellanlagring eller slutlig förvaring av kärnämne eller kärnavfall också ska gälla för nya kärnkraftsreaktorer under förutsättning att verksam- heten bedöms vara av synnerlig betydelse från nationella utgångspunkter. Formerna för den samhälleliga prövningen enligt 17 kap. 18.1.1Regeringens tillåtlighetsprövning enligt 17 kap. Som redan framhållits i avsnitt 5.6.4 och 17.3 ger tillåtlighets- prövning enligt 17 kap. 1 § regeringen förutsättningar för att genomföra en bred prövning av generationsskiften i det svenska kärnkraftsbeståndet. Inom ramen för tillståndsprövningen kommer regeringen exempelvis att kunna pröva olika energi- politiska konsekvenser till följd av uppförandet av en ny reaktor. Svensk kärnkraft kommer i ett klimatpolitiskt sammanhang som kan överblickas att förbli en viktig del av svensk elproduktion. För att minska sårbarheten och öka försörj- ningstryggheten bör dock ett tredje ben utvecklas för elförsörj- ningen, och därmed minska beroendet av kärnkraft och vattenkraft. För att åstadkomma detta måste kraftvärme, vindkraft och övrig förnybar kraftproduktion tillsammans svara för en betydande del av elproduktionen. En förutsättning för en ny kärnkraftsreaktor ska vara att den i ett energipolitiskt sammanhang går att förena med en fortsatt utveckling av förnybar elproduktion1. Regeringen bör således vid tillåtlighetsprövningen med stöd av lagstiftningen kunna begränsa en ny reaktors effekt med hänvis- ning till konsekvenserna för utvecklingen av förnybar elproduk- tion. Det bör också vara möjligt för regeringen att med utgångs- punkt i en övergripande nationell försörjningspolitik eller för att uppfylla förpliktelser gentemot EU när det gäller klimat- politik, förnybar energi eller energieffektiviseringar, kunna avslå en ansökan om tillstånd att få uppföra en ny kärnkraftsreaktor. Den tillåtlighetsprövning av nya kärnkraftverk, som ska genom- föras enligt 17 kap. 1 § , ger regeringen ett långtgående utrymme när det gäller att styra verksamheten i den riktning som är önskvärd från närings-, energi-, arbetsmarknads-, klimat- och regionalpolitiska utgångspunkter. Ansökningar om tillstånd till nya reaktorer kan således prövas med utgångspunkt i ett helhetsintresse avseende bland annat försörjningstryggheten på energiområdet på det sätt som anges i utredningens direktiv och som förutses i regeringens proposition 2008/09:163 En sammanhållen klimat- och energipolitik – Energi. Det finns alltså, med utgångspunkt i utred- 1 Se prop. 2008/09:163 En sammanhållen klimat- och energipolitik – Energi. Formerna för den samhälleliga prövningen enligt 17 kap. ningens direktiv, ingen anledning för utredningen att föreslå några ändringar av 1 §. Däremot bör 17 kap. kompletteras med en ny bestämmelse som överensstämmer med de förutsättningar för att få uppföra nya kärnkraftsreaktorer som anges i utredningens direktiv och som återfinns i regeringens proposition 2008/09:163 En sammanhållen klimat- och energipolitik – Energi. Enligt propo- sitionen ska en förutsättning för att få uppföra nya reaktorer i vara dels att den nya reaktorn ersätter en av de äldre reaktorerna, dels att den äldre reaktorn permanent stängs av. Att permanent stänga av en kärnkraftsreaktor innebär inte att reaktorn måste avvecklas och nedmonteras. Detta kräver särskilt tillstånd enligt förordningen (1998:899) om miljö- farlig verksamhet och hälsoskydd. På vilket sätt och avveckling och nedmontering ska genomföras fastställs i samband med den tillståndsprövning som sker enligt . De nya kärnkraftsreaktorerna får endast uppföras på någon av de platser där dagens reaktorer i drift är lokaliserade. Det behöver inte nödvändigtvis ske på samma plats där den äldre kärnkrafts- reaktorn varit belägen. Den nya reaktorn ska kunna lokaliseras till någon av de andra platser där dagens elproducerande kärnkrafts- reaktorer är belägna. Det bör således enligt utredningens uppfatt- ning vara möjligt att t.ex. ersätta en äldre kärnkraftsreaktor vid Forsmarks kärnkraftverk med en ny reaktor på kärn- kraftverk. Med begreppet plats avses i sammanhanget det område för kärnkraftsanläggningen som enligt kommunens detaljplan enligt är avsatt för industri- eller energiändamål etc. Produktionskapaciteten för en ny reaktor behöver inte begrän- sas till den reaktor som ska ersättas. En ny reaktor med en pro- duktionskapacitet på t.ex. 1 800 MW elektrisk effekt ska kunna ersätta en äldre reaktor med en betydligt lägre kapacitet. Som utredningen har redogjort för (avsnitt 5.3.7) innefattar ett tillstånd till kärnteknisk verksamhet rättigheter och skyldigheter enligt kärntekniklagen som enbart tillkommer tillståndshavaren och inte den formella ägaren till reaktorföretaget, marken eller byggnaderna där verksamheten bedrivs. Det förhållandet att den nuvarande tillståndshavaren eller annan befintlig tillståndshavare till existerande kärnkraftsreaktorer skulle välja att inte ersätta gamla reaktorer med nya behöver emellertid inte påverka möjligheten att genomföra generations- Formerna för den samhälleliga prövningen enligt 17 kap. skiften i det svenska kärnkraftbeståndet. Den föreslagna lagstift- ningen begränsar nämligen inte någon annan aktör från att för- värva, genom köp eller nyttjanderättsavtal, mark på en av de nuvarande platserna på vilken kärnteknisk verksamhet bedrivs. För att en ny tillståndshavare skulle kunna bli aktuell för att inneha och driva en ersättningsreaktor förutsätts det således att någon av de befintliga tillståndshavarna inte önskar driva ersättningsreaktorn och att någon av dessa är beredda att överlåta eller upplåta mark på en plats där kärnteknisk verksamhet bedrivs. I en sådan situation öppnas en möjlighet för övriga tillståndshavare eller någon annan aktör, som på sätt som nämnts kommit över mark på en plats som används för drift av kärnkraftsreaktorer, att ansöka om att få uppföra en ersättningsreaktor.2 Regeringen kan då i tillåtlighetsprövningen komma att få ta ställning till flera ansök- ningar om att få uppföra en ny kärnkraftsreaktor. En förutsättning för tillåtlighet att uppföra en ersättnings- reaktor är att den äldre reaktorn är permanent avstängd, senast då den nya kärnkraftsreaktorn tas i kommersiell drift. Att den äldre reaktorn är permanent avstängd kommer med utgångspunkt i tillåtlighetsregeln också att utgöra ett villkor för driften av ersättningsreaktorn. Det ska alltså inte vara möjligt för en tillståndshavare att efter det att ersättningsreaktorn tagits i drift, på nytt starta den äldre kärnkraftsreaktorn, som är permanent avstängd, och därigenom kunna tillgodogöra sig produktionen också av denna reaktor. I en sådan situation ska den nyuppförda ersättningsreaktorn stängas av i enlighet med tillståndsvillkoret för denna. En permanent avstängd reaktor ska, som tidigare nämnts, också ha tillstånd enligt förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksam- het och hälsoskydd och prövas särskilt enligt bestäm- melser. Det är alltså förbjudet att utan tillstånd permanent stänga av en reaktor. Förbudet att utan tillstånd enligt avveckla en kärnkraftsreaktor eller annan kärnreaktor motiveras av att avveckling av en kärnreaktor är en lång och komplicerad process som måste stå under myndigheternas kontroll – se vidare kapitel 23 nedan. Förbudet är straffsanktionerat3. 2Innan ett tillstånd till kärnteknisk verksamhet meddelas görs en noggrann prövning av sökandens sakkunskap och förutsättningar i övrigt att bedriva verksamheten på ett betrygg- ande sätt. Vidare prövas även sökandens möjligheter att fortlöpande upprätthålla säkerheten och strålskyddet. Slutligen beaktas sökandens förutsättningar att fullgöra de långsiktiga skyldigheter som följer av 10 § kärntekniklagen. 3Jfr 29 kap. 4 § . Formerna för den samhälleliga prövningen enligt 17 kap. gäller avveckling av kärnkraftsreaktor eller annan reaktor prövas av miljödomstolen. Dessutom ska ändringen i verksamheten anmälas till i enlighet med myndighetens före- skrifter om säkerhet i kärntekniska anläggningar (SSMFS 2008:1). En fråga som uppstår är om det är möjligt för en tillståndshavare till en äldre kärnkraftsreaktor att avstå från att utnyttja ett tillstånd att avveckla en kärnkraftsreaktor och i stället rusta upp reaktorn för att åter påbörja reaktordriften. En förutsättning är givetvis att tillsynsmyndigheten skulle finna att det från säkerhetssynpunkt skulle vara tillåtligt med utgångspunkt i de krav som och kärntekniklagen ställer. Enligt utredningens uppfattning skulle det rent teoretiskt kunna vara möjligt eftersom tillståndshavaren till den äldre reaktorn fortfarande har kvar sina drifttillstånd enligt såväl kärntekniklagen som mot bakgrund av att det är fråga om gynnande tillstånd utan begränsning i tiden. I det sammanhanget skulle ett problem kunna uppstå i en situation där det är fråga om olika tillståndshavare till dels den äldre reaktorn som permanent ska stängas av, dels ersättningsreaktorn som ska nyuppföras. Den nödvändiga samordningen mellan att permanent stänga av den äldre reaktorn och ta den nya kärnkrafts- reaktorn i kommersiell drift kan, i en situation med två olika till- ståndshavare, bli svårare att genomföra på ett sätt som den före- slagna lagändringen av förutsätter. Enligt utredningens uppfattning är det mot den bakgrunden, nödvändigt att införa en regel som skapar en, så långt möjligt, förutsägbar situation. Utredningen föreslår därför att en ny regel införs i förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd som innebär att en tillståndshavare till en kärnkraftsreaktor eller annan kärn- reaktor som fått tillstånd att nedmontera eller avveckla reaktorn inte får återuppta driften av reaktorn i syfte att utvinna kärnenergi. Den nya regeln införs med stöd av 9 kap. 5 § som innehåller allmänna bestämmelser om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd och som reglerar regeringens möjligheter att meddela generellt verkande föreskrifter beträffande avloppsvatten och miljöfarlig verksamhet. En befintlig kärnkraftsreaktor kan komma att stängas av andra skäl än att skapa möjligheter för att uppföra en ersättningsreaktor. Det kan ske antingen därför att tillsynsmyndigheten av säkerhets- skäl anser att reaktorn inte får drivas innan vissa åtgärder vidtagits eller att tillståndshavaren själv av andra skäl finner att det inte är ekonomiskt motiverat att fortsätta att driva reaktorn. Formerna för den samhälleliga prövningen enligt 17 kap. havaren kan emellertid senare hävda att reaktorn åter ska starta efter det att nödvändiga åtgärder för säkerheten vidtagits. En reaktor kan alltså vara avstängd – – utan att tillståndshavaren för den skull förklarar att reaktorn är permanent avstängd. Det får då till följd att möjligheterna att ersätta denna reaktor med en ny ersättningsreaktor blockeras för övriga aktörer på marknaden som skulle vara intresserade av att göra en sådan investering. En sådan situation kan skapa ett läge där tillståndet i sig till den avställda reaktorn får ett högt marknads- värde på ett sätt som skulle kunna påverka elmarknaden på ett menligt sätt. En kärnkraftsreaktor, som är avställd utan att tillståndsinnehavaren förklarar att den är permanent avstängd, kan även medföra vissa bekymmer från säkerhets- och strålskyddssynpunkt. Utredningen anser mot denna bakgrund att en reaktor som inte varit inkopplad på elnätet ska betraktas som en permanent avstängd reaktor. Även en reaktor där tillståndshavaren på sedvanligt sätt efter beslut om nedläggning av en reaktor ansöker om och erhåller tillstånd för avveckling av densamma, dvs. elproduktionen har upphört och kommer inte att återupptas, om- fattas av definitionen permanent avstängd reaktor. En bestämmelse om detta bör därför föras in i kärntekniklagen, se kapitel 19 nedan. När en befintlig reaktor är permanent stängd är det inte nöd- vändigt att ha en överenskommelse med ägaren/ägarna till den reaktorn för att få tillstånd att bygga en ny reaktor. Kravet att en befintlig reaktor ska stängas är ju redan uppfyllt. Detta innebär att det kan komma in flera ansökningar om tillstånd att bygga en ny reaktor som är kopplade till samma permanenta stängning. Det blir då regeringens sak att göra en samtidig prövning av alla ansök- ningarna. Regeringen kan därvid komma att meddela tillåtlighet för den ansökan som bäst uppfyller de kriterier för tillåtlighetspröv- ningen som regeringen i det enskilda fallet anser bör uppfyllas eller välja att avslå samtliga ansökningar. En annan fråga som särskilt bör uppmärksammas i detta sam- manhang gäller det kommunala vetot. Även efter ett upphävande av förbudet att uppföra en kärnkraftsreaktor i kärntekniklagen är det kommunala vetot när det gäller nya reaktorer absolut. Formerna för den samhälleliga prövningen enligt 17 kap. möjlighet till undantag finns således inte när det gäller kärn- kraftsreaktorer. En sådan undantagsmöjlighet finns emellertid när prövningen gäller en ny anläggning för mellanlagring eller slutlig förvaring av kärnämne eller kärnavfall om det från nationell synpunkt är synnerligen angeläget att verksamheterna kommer till stånd. Enligt utredningens uppfattning är det rimligt att samma undantagsmöjlighet gäller för nya kärnkraftsreaktorer vars verk- samhet kan vara av synnerlig betydelse från nationella utgångs- punkter. Här bör dessutom beaktas att när det kommunala vetot infördes fanns redan förbudet i kärntekniklagen mot nya reaktorer. Det var således inte nödvändigt att uttryckligen ta ställning till om vetot skulle omfatta dessa. Utredningens förslag: Utredningen föreslår att tillåtlighets- prövningen enligt också bör styra tillståndspröv- ningen enligt kärntekniklagen. Det föreslås ske genom ett tillägg i 5 § kärntekniklagen där det framgår att de begränsningar som ska gälla för tillåtlighetsprövning av nya kärnkrafts- reaktorer enligt också ska gälla i samband med prövningen enligt kärntekniklagen. Som en följd av detta kan bestämmelsen enligt 5 a § första stycket kärntekniklagen om förbud att meddela tillstånd till nya kärnkraftsreaktorer slopas utan att det därigenom enligt kärn- tekniklagen öppnas för ett obegränsat antal reaktorer. Utredningen föreslår vidare att 5 § kärntekniklagen kom- pletteras så att det av lagtexten framgår att frågan om bästa möjliga teknik samt hanteringen av använt kärnbränsle och kärnavfall ska tillmätas särskilt stor betydelse i samband med tillståndsprövningen av nya kärnkraftsreaktorer. Uppförande och drifttagning av nya kärnkraftsreaktorer är en lång process. Internationella erfarenheter tyder på att det kan röra sig om från det att tillståndsprocessen inleds till dess att en ny reaktoranläggning kan tas i rutinmässig drift. Om den praxis för tillståndsprocessen som utformats inter- nationellt blir gällande även i innebär det att prövningen av en ny kärnkraftsreaktor kommer att ske stegvis där frågan om bästa möjliga teknik i olika avseenden av betydelse för säkerhet och strålskydd successivt preciseras Enligt utred- ningens uppfattning finns det dock inte någon anledning att i lagstiftningen närmare precisera hur processen för tillstånds- prövningen bör utformas. Det är en fråga som bör överlåtas åt praxis. Utredningen föreslår vidare att en reaktor som inte varit inkopplad på elnätet ska betraktas som en permanent avstängd reaktor (se vidare avsnitt 18.1.1 ovan) Tillåtlighetsprövningen enligt bör också styra tillståndsprövningen enligt kärntekniklagen Mot bakgrund av att tillåtlighetsprövningen enligt , kompletterat med de lagändringar som utredningen föreslår, ger regeringen stora möjligheter att styra utbyggnaden av ny kärnkraft med utgångspunkt i ett helhetsintresse, anser utredningen att tillåtlighetsprövningen enligt också bör styra till- ståndsprövningen enligt kärntekniklagen. Det kan ske genom ett tillägg i 5 § kärntekniklagen där det framgår att de begränsningar som ska gälla för tillåtlighetsprövning av nya kärnkraftsreaktorer enligt också ska gälla i samband med prövningen enligt kärntekniklagen. Som en följd av detta kan bestämmelsen enligt 5 a § första stycket kärntekniklagen om förbud att meddela till- stånd till nya kärnkraftsreaktorer slopas utan detta föranleder någon ytterligare komplettering av lagen. Vad gäller handläggning av nya tillståndsärenden kan det förut- sättas att miljödomstolens handläggning enligt sker parallellt med en beredning hos expertmyndigheten av tillstånds- ärendet enligt kärntekniklagen. Tillåtlighetsprövning enligt miljö- balken och tillståndsprövning bör därvid samordnas så att såväl miljödomstol som berörd kommun har tillgång till expertmyndig- heternas granskningsrapporter i kärntekniklagsärendet vid sin behandling av tillåtlighetsprövningen enligt miljöbalken.1 Utredningen ser inte något skäl till att föreslå någon ändring av det förfarande som förutsätts enligt ovan. 1997/98:90, s. 271. Frågan om bästa möjliga teknik och hur det långlivade kärnavfallet ska tas om hand bör väga särskilt tungt En ansökning enligt kärntekniklagen om att få uppföra en ny kärnkraftsreaktor ska prövas enligt lagstiftningens krav på bästa möjliga teknik varvid förutom kärnsäkerhet och strålskydd även hantering och slutförvaring av använt kärnbränsle och kärnavfall ska tillmätas stor betydelse. Detta framgår indirekt genom de grund- läggande bestämmelserna i kärntekniklagen samt genom hänvis- ningen i lagen till att de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. miljö- balken ska tillämpas vid prövningar av ärenden enligt lagen. Principen om bästa möjliga teknik återfinns i 2 kap. 3 § miljö- balken. För yrkesmässig verksamhet ska bästa möjliga teknik användas för att förebygga skador och olägenheter. Teknik om- fattar inte endast produktionsanordningar utan även metoder för produktion som utbildning och arbetsledning. Med bästa möjliga teknik avses både den använda teknologin och det sätt på vilket en anläggning utformas, uppförs, underhålls, drivs samt avvecklas och tas ur bruk.