sou · GWB377 · 2009-01-01 00:00:00 — Genom att mer tid därmed frigörs för stöd åt den enskilde bör den nya insatsen inte heller leda till att de som får del av den beviljas mer stöd och service än . Detta bör dock följas upp noga. Möjligen kan ökad och specialiserad kompetens för boendestöd åt bl.a. personer med lindrig utvecklingsstörning och autismspektrumtillstånd leda till begränsade merkostnader. För kommunerna försvinner möjlig- heten att ta ut avgifter för de delar av den nya insatsen som mot- svarar boendestöd och hemtjänst, men särskilt när det gäller boendestöd har många kommuner redan valt att inte ta ut avgift. På är det dock möjligt att den nya insatsen dämpar efterfrågan på bl.a. bostad med särskild service, även om det är svårt att kalkylera med sådana effekter. Personlig service med boendestöd bör betraktas som en insats under utveckling. Former för att stärka valfrihet och själv- bestämmande bör utvecklas lokalt. Erfarenheterna från projekten med brukarstyrd hemtjänst pekar på att det behövs lokala insatser för att förankra arbetssättet hos personalen. Ett annat utvecklings- område gäller de arbetssätt och metoder som är effektiva för att ge personer med bl.a. lindrig utvecklingsstörning och autism- spektrumtillstånd boendestöd. Det förekommer olika lösningar för detta inom det boendestöd som ges inom , t.ex. coachning. Vi ser ingen anledning att begränsa detta utbud, men kan inte heller rekommendera vissa lösningar framför andra. Att bedöma effekterna av dessa arbetssätt och metoder bör vara en del av den löpande uppföljningen och utvärderingen av LSS. Insatser och uppgifter för kommuner och landsting Erfarenheter av personlig service med boendestöd bör också kunna tas till vara inom och används för att utveckla stöd i ordinärt boende enligt SoL. Tillgång till arbete och annan sysselsättning är en nyckelfråga för möjligheterna att uppnå det handikappolitiska målet om full delaktighet i samhällslivet. Det är av yttersta vikt att personer som kan ha rätt till daglig verksamhet inte automatiskt bedöms sakna arbetsförmåga. I första hand ska det prövas om de kan få ett vanligt arbete med stöd av Arbetsförmedlingen och dess riktade stöd till personer med funktionsnedsättning. Först när en ordentlig prövning av arbetsförmågan är gjord ska insatsen daglig verksamhet beviljas. Även inom den dagliga verksamheten finns det möjligheter att utveckla metoder för ökad del- aktighet, genom insatsen eller genom ökade förutsättningar för den enskilde att övergå till lönearbete. Rätten till daglig verksamhet för personer med psykiska funktionsnedsättningar i personkrets 3 som är beviljade aktivitets- eller sjukersättning ska ses som ett steg på vägen till rätten till daglig verksamhet för samtliga som tillhör LSS personkrets och är beviljade aktivitets- eller sjukersättning. Många av de som beviljas aktivitets- och sjukersättning på grund av psykiska funktionsnedsättningar har arbetat. Det är därför motiverat att som ett första steg ge dessa personer ett förstärkt stöd till meningsfull syssel- sättning i form av daglig verksamhet enligt LSS. Genom detta förstärkta stöd kan även möjligheterna förbättras för att personer i gruppen ska inträda eller återinträda i arbets- kraften. Cirka 10 000 personer med psykiska funktionsnedsättningar bedöms tillhöra personkretsen för LSS. Av dessa bedöms cirka 7 400 personer ansöka om daglig verksamhet om de får rätt till det. Den årliga kostnaden för att för att personer med Insatser och uppgifter för kommuner och landsting psykiska funktionsnedsättningar som tillhör personkrets 3 LSS ska få rätt till insatsen daglig verksamhet uppskattas till . Det saknas underlag för att bedöma konsekvenserna av att ge hela personkrets 3 rätt till daglig verksamhet. För att kunna beviljas daglig verksamhet ska den enskilde vara beviljad aktivitets- eller sjukersättning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring av . bör få i uppdrag att utarbeta riktlinjer för hur den dagliga verksamheten ska utformas så att den grupp som står nära arbetsmarknaden får ökade möjligheter till löne- arbete. Personer som beviljas daglig verksamhet enligt LSS ska ha rätt att genomgå en inledande kartläggning för att fastställa hur den dagliga verksamheten bör utformas för att passa den enskilde. Denne ska erbjudas en aktivitetsplan som ska innehålla en beskrivning av syftet med den dagliga verk- samheten. Personer med psykiska funktionsnedsättningar i personkrets 3 ska få rätt till daglig verksamhet enligt LSS. Kommunerna ska kompenseras stegvis för kostnader för ett införande av en rätt till daglig verksamhet för personer med psykiska funktionsnedsättningar i person- krets 3. bör få i uppdrag att följa utvecklingen av sysselsättningsverksamhet inklusive daglig verksamhet för personer med psykiska funktionsnedsättningar. Den officiella statistiken om stöd och service enligt LSS bör omfatta en särskild redovisning av antalet personer med psykiska funktionsnedsättningar i personkrets 3 som är beviljade daglig verksamhet enligt LSS. bör få i uppdrag att kartlägga behovet av meningsfull sysselsättning i form av daglig verksamhet enligt Insatser och uppgifter för kommuner och landsting LSS för de som inte har psykiska funktionsnedsättningar och tillhör personkrets 3 enligt LSS. Den enskildes rätt till daglig verksamhet ska gälla till och med det år denne fyller . Därefter bör den enskilde kunna erbjudas insatser som motsvarar den tidigare dagliga verksamheten enligt LSS eller annan sysselsättning. Tillgång till arbete och annan sysselsättning är en nyckelfråga för möjligheterna att uppnå det handikappolitiska målet om full delaktighet i samhällslivet. Särskilda insatser enligt LSS fyller för många en avgörande roll i detta sammanhang. Daglig verksamhet är den enskilt vanligaste LSS-insatsen, och antalet personer med beslut om insatsen ökar nu snabbt. Men detta alternativ får inte bli det enda alternativet för de som har rätt till det. Det vilar ett stort ansvar på alla delar av samhället – inte minst staten, som ansvarar för arbetslivspolitiken och för aktivitets- och sjukersättningen – att tillgodose möjligheter till arbete och annan sysselsättning innan det behövs särskilda insatser enligt LSS. Det vilar också ett stort ansvar på de huvudmän som ansvarar för daglig verksamhet enligt LSS att utforma verksamheterna så att de ger en meningsfull sysselsättning efter individuella behov utan att skapa inlåsningseffekter. Även här har dock staten en viktig uppgift när det gäller att utarbeta riktlinjer och annat underlag för en daglig verksamhet som är i linje med vetenskap och beprövad erfarenhet. Enligt förarbetena bör den dagliga verksamheten kunna inrymma såväl aktiviteter med habiliterande inriktning som mer produktionsinriktade uppgifter. Den dagliga verksamheten bör ha som syfte att bidra till den personliga utvecklingen och främja delaktigheten i samhället. Ett övergripande mål bör vara att på kortare eller utveckla den enskildes förmåga till arbete. Det finns inga föreskrifter eller allmänna råd gällande daglig verksamhet. Insatser och uppgifter för kommuner och landsting Sysselsättningssituationen för personer i åldern 20–som beviljats insats enligt LSS eller var 58 000 personer beviljade minst en LSS-insats (exklusive råd och stöd). Av dessa var cirka 37 100 i åldern 19– , dvs. i den huvudsakliga målgruppen för daglig verksamhet. Rätten till daglig verksamhet är begränsad till personkrets 1 och 2. Av de 37 100 personerna tillhörde 33 100 personkrets 1 och 2. Av dessa hade 25 000 personer ett beslut om daglig verksamhet. Det är alltså cirka 12 000 personer med minst en LSS-insats i åldern 19– som inte har ett beslut om daglig verksamhet. Av dessa saknar cirka 4 000 personer möjlighet att få ett sådant beslut då de tillhör personkrets 3. av de vuxna som beviljats har även beviljats aktivitetsersättning eller sjukersättning. Cirka 10 000 personer i åldern 19–har beviljats . Av dessa har en löneinkomst. Det innebär att cirka 8 500 personer som beviljats saknar lönearbete. Av dessa tillhör cirka 3 300 personkrets 1 och 2 och är därmed berättigade till daglig verk- samhet. Cirka 5 000 personer tillhör personkrets 3 och saknar rätt till daglig verksamhet.60 Sedan aktivitetsersättningen infördes har antalet personer som beviljas ersättningen på grund av nedsatt arbetsförmåga varit relativt . nybeviljades cirka 4 000 personer aktivi- tetsersättning på grund av nedsatt arbetsförmåga. Andelen personer som beviljas aktivitetsersättning på grund av förlängd skolgång har däremot ökat kraftigt. En av anledningarna till detta är det ökande antalet ungdomar som är inskrivna i gymnasie- särskola. beviljades 250 personer aktivitetsersättning på grund av förlängd skolgång. hade antalet ökat till över Totalt nybeviljades 6 000 personer aktivitetsersättning Av de som beviljats aktivitetsersättning på grund av förlängd skolgång får de flesta ersättningen även efter gymnasie- studierna men då på grund av nedsatt arbetsförmåga. av de som beviljats aktivitetsersättning har den på heltid. 60 av de som är beviljade är även beviljade någon insats enligt LSS. Insatser och uppgifter för kommuner och landsting De som beviljas aktivitetsersättning på grund av nedsatt arbets- förmåga har ofta långa perioder av sjukskrivning och arbetslöshet innan beslutet om aktivitetsersättning fattas. Bland de som beviljades aktivitetsersättning i åldern 25–hade mer än hälften varit sjukskrivna innan beslutet om aktivi- tetsersättning fattades. hade varit arbetslösa och hade varit både arbetslösa och sjukskrivna . Det har varit en stor ökning av personer med psykiska funk- tionsnedsättningar bland de som beviljats sjuk- och aktivitets- ersättning . beviljades en av 1 000 kvinnor i åldern 20–aktivitetsersättning. hade andelen ökat till 2,64 av 1 000 kvinnor. Den vanligaste psykiska sjukdomen hos kvinnor var neurotiska syndrom. Utveckl- ingen bland män var liknande. Även bland män var den vanligaste psykiska sjukdomen neurotiska syndrom. Andelen som beviljats aktivitetsersättning på grund av besvär i rörelseorganen är relativt . Ökningen beror på personer som beviljats ersättningen på grund av psykiska sjukdomar Fler personer med funktionsnedsättning i arbetslivet , /Arbetsförmedlingen, Skol- verket och fick ett gemensamt uppdrag att inom ramen för sina respektive sektorsansvar för handikap- politiken formulera en gemensam strategi för hur fler personer med funktionsfunktionsnedsättning ska kunna försörja sig genom eget arbete. När det gäller ung- domar föreslår myndigheterna att det bör utredas om det är möjligt att utveckla nya former för myndighetsgemensamma möten inför prövning av aktivitetsersättning. Detta för att utreda att alla möj- ligheter till eget arbete med egen försörjning är uttömda eller i förekommande fall planera för återgång till arbete eller för att stå till arbetsmarknadens förfogande. Förslaget gäller endast de ären- den där den nedsatta arbetsförmågan ska prövas och inte förlängd skolgång. Insatser och uppgifter för kommuner och landsting Tilläggsdirektiv till om sysselsättning för personer med psykiska funktionsnedsättningar har fått tilläggsdirektiv angående daglig verksam- het för personer med psykiska funktionsnedsättningar som tillhör personkrets 3. Enligt direktivet ska kommittén undersöka hur personer med psykiska funktionsnedsättningar som ingår i person- krets 3 ska få tillgång till meningsfull sysselsättning som ryms i insatsen daglig verksamhet enligt LSS och bedöma konsekvenser av detta i de fall kommittén föreslår en sådan ändring. Innan LSS tillkom hade personer som tillhörde dåvarande omsorgslagens personkrets (nuvarande personkrets 1 och 2 i LSS) rätt till daglig verksamhet. Den tillhandahölls främst genom särskilt anordnad dagcenterverksamhet. förslog att alla som tillhör person- kretsen för stöd och service enligt LSS skulle få rätt till daglig verk- samhet. Verksamheten skulle generellt sett ha som mål att utveckla den enskildes möjligheter till förvärvsarbete även om detta mål för vissa är orealistiskt eller endast kan uppnås på . Personlig omvårdnad måste kunna tillgodoses genom huvud- mannens försorg. Regeringen menade, med hänsyn till det statsfinansiella läget, att rätten till daglig verksamhet primärt skulle avse de personer som omfattades av omsorgslagen och uttalade bl.a. följande: Den dagliga verksamheten bör till sitt innehåll kunna rymma såväl aktiviteter med habiliterande inriktning som mer produktionsinriktade uppgifter. Den bör ha som syfte att bidra till den personliga utvecklingen och att främja delaktigheten i samhället. Ett övergripande mål bör vara att på kortare eller utveckla den enskildes möjlighet till arbete. För den som bor hos anhöriga som inte kan överta omvårdnadsansvaret då verksamheten slutar kan det vara nöd- vändigt att insatsen kompletteras med annan verksamhet och tillsyn. Sådan kan bedrivas i form av t.ex. fritidsverksamhet eller personlig assistans eller genom hemtjänst. Det bör understyrkas att daglig verksamhet inte ska uppfattas som en anställningsform. Men huvud- mannen förväntas utbetala någon form av ersättning till den enskilde för medverkan i daglig verksamhet i likhet med vad som gällde enligt omsorgslagen. Insatser och uppgifter för kommuner och landsting Rätt till daglig verksamhet har de som omfattas av personkrets 1 och 2 i personkretsen för stöd och service enligt LSS rätt till insatsen daglig verksamhet för personer om de saknar förvärvsarbete, inte utbildar sig och inte får behovet tillgodosett på annat sätt. Rätten till daglig verksamhet är med andra ord inte direkt kopplad till personens möjlighet att lönearbeta. Eftersom den enskilde inte får någon lön för att delta i daglig verksamhet så är det för många en förutsättning att de har inkomsten ordnad på annat sätt, t.ex. genom aktivitets- eller sjukersättning. Beslut om daglig verksamhet Daglig verksamhet är den numerärt största insatsen inom LSS. hade 25 845 personer ett verkställt beslut om daglig verk- samhet enligt LSS. Antalet icke verkställda beslut om daglig verksamhet är för- hållandevis lågt, näst lägst bland alla LSS-insatser. fanns det 231 icke verkställda beslut. Det innebär att av alla beslut om daglig verksamhet inte är verkställda. En ökning av antalet icke verkställda beslut kan dock synas. var det bara 79 beslut som inte var verkställda. En del av de icke verkställda besluten beror på att den enskilde tackat nej till en daglig verk- samhet som denne blivit erbjuden. Åldersfördelningen bland de som beviljats daglig verksamhet är relativt jämn. Per årskull är det dock något fler som är som beviljats insatsen än . Antalet unga () i daglig verksamhet har ökat (från drygt 750 till nästan 2 000 personer). Störst är ökningen bland unga män, , medan den bland unga kvinnor är . Insatser och uppgifter för kommuner och landsting Diagram 7.11 Antal personer med beslut om daglig verksamhet uppdelat efter ålder 5 10 15 20 25 30 35 40 45 50 55 60 65 70 75 80 85 90 95 av kommunerna erbjuder daglig verksamhet minst 7–per arbetsdag. erbjuder daglig verksamhet 6–. Bara ett fåtal kommuner () erbjuder daglig verksamhet mindre än . Hur organiseras den dagliga verksamheten? Målgruppen för daglig verksamhet är mycket varierande. Några står nära att kunna lönearbeta medan andra mer har behov av annan sysselsättning som exempelvis upplevelserum och sinnesstimu- lering. Det innebär att innehållet och utformningen av de olika dagliga verksamheterna skiljer sig markant åt. har anordnat fokusgrupper med handläggare och verksamhetsansvariga för dagliga verksamheter. Där diskute- rades vem som beslutar om den dagliga verksamhetens inriktning för den enskilde individen. En sammanfattade bild av denna diskus- sion är att individens funktionsnedsättning och stödbehov bestäm- mer vilken typ av verksamhet som är mest lämplig för honom eller henne och att man därefter försöker att finna en lämplig verk- samhet. Det är självfallet också mycket viktigt att den enskilde trivs i och med sin verksamhet, även anhöriga och andra närstående kan ha synpunkter på vilken sysselsättning som är lämplig. Insatser och uppgifter för kommuner och landsting ett samspel mellan flera parter, där kommunen försöker göra sitt bästa. Fokusgrupperna har en bild av att kommunen anser att de i merparten av fallen lyckas väl och att alla parter är nöjda. Enligt fokusgrupperna tycks de ekonomiska aspekterna inte vara de primära vid val och placeringar för daglig verksamhet. I de flesta kommuner anordnar kommunen all daglig verksam- het. Vissa kommuner som inte anlitar några dagliga verksamheter med annan huvudman samarbetar med företag och organisationer inom kommunen. Enskilda personer kan via den kommunala dagliga verksamheten få sin verksamhet på privata organisationer och företag. I andra kommuner sker placeringen enbart inom kommunen. Ett fåtal kommuner saknar egen daglig verksamhet. De som har rätt till daglig verksamhet får den då i en grann- kommun. Form av sysselsättning i de dagliga verksamheterna Daglig verksamhet håller på att förändras och på många håll kompletteras den traditionella verksamheten med grupper eller enskilda personer som har sin dagliga verksamhet förlagd till organisationer eller företag. Det är stora variationer på daglig verk- samhet mellan olika kommuner och mellan olika verksamheter. Att enkelt beskriva innehållet i daglig verksamhet låter sig inte göras. De stora variationerna beror till viss del på att de som har rättig- heten har olika behov. Vissa är nära arbetsmarknaden, några av dessa har tidigare haft ett lönearbete, medan andra är längre från den. Variationen av aktiviteter inom de dagliga verksamheterna är stor. För vissa består sysselsättningen av traditionellt hantverk och legoarbete, för andra av hunddagis eller aktiviteter inom återvin- ningsindustrin. Även sysselsättning i form av medie- och datarela- terade aktiviteter förekommer. Andra former av sysselsättning är upplevelserum med sinnestimulering. Även sysselsättning i form av kursverksamhet eller fysiska aktiviteter förekommer. har gjort en kartläggning av daglig verksamhet enligt LSS som visar att enskild och verksamhet erbjuder liknade verksamheter. Den vanligaste förekommande verksamheten är legoarbete. Kartläggningen visar också att basen inom daglig verksamhet är traditionell gruppverksamhet i särskilda lokaler. Insatser och uppgifter för kommuner och landsting Gruppen kan ibland bestå av personer med en form av funktions- nedsättning. En femtedel av de dagliga verksamhet som vänder sig till en specifik grupp är anpassade för personer med Aspergers syndrom eller andra autismliknande tillstånd. Utöver gruppverk- samhet i särskilda lokaler erbjuder många kommuner något som de kallar för utflyttad verksamhet. Exempel på det är företagsgrupper eller små grupper förlagda till någon offentlig eller privat verksamhet. Vissa kommuner erbjuder utöver dessa gruppverk- samheter daglig verksamhet i form av individuell placering. Det innebär att en person är individuellt placerad på ett företag, en förening, en arbetsplats eller liknade. Den som har en individuell placering arbetar inte i grupp med andra som har beslut om daglig verksamhet. Det dagliga stödet och handledningen får personen av någon eller några på arbetsplatsen. Några verksamhetschefer nämner att denna form av verksamhet är särskilt lyckosam för personer med autismspektrumtillstånd. Vid en av anordnad hearing med verksamhetschefer framkom att det var mycket viktigt att den dagliga verksamheten tillhanda- håller stöd i form av någon specifik person som den enskilde och företaget kan nå. Enligt finns det stora brister i den dagliga verksamhet som erbjuds personer som skulle kunna lönearbeta i någon form. Övergångarna till ett lönearbete, med eller utan sub- vention, är näst intill obefintliga.61 Hur trivs den enskilde på sin dagliga verksamhet? har genomfört en enkätundersökning bland 1 000 personer som var beviljade både boende för vuxna och daglig verksamhet enligt LSS. Svarsfrekvensen på frågorna gällande daglig verksamhet var . av de som svarade uppgav att de alltid eller oftast trivs på sin dagliga verksamhet medan uppger att de inte alltid eller aldrig trivs på sin dagliga verksamhet. Det är inga större skillnader mellan yngre och äldre men det är något färre yngre som uppger att de alltid trivs än de äldre. De flesta vill inte vara på en annan daglig verksamhet än den de har, men skulle vilja byta daglig verksamhet. bedömer själva att de med rätt 61 (2008). Insatser och stöd till personer med funktionsnedsättning. Insatser och uppgifter för kommuner och landsting stödinsats skulle kunna arbeta på en annan arbetsplats än daglig verksamhet och skulle hellre vilja vara på en annan arbetsplats än daglig verksamhet. Det är betydligt vanligare att yngre personer bedömer att de med rätt stödinsats skulle kunna arbeta på en annan arbetsplats och att de vill vara det. Bland de som är bedömer att de kan vara på en annan arbetsplats än daglig verksamhet. önskar också att de hade en annan arbetsplats än daglig verksamhet. En majoritet av de som svarat på frågorna anser inte att de kan påverka vem som ger stöd och service på den dagliga verksamheten. har svarat nej på frågan. Det verkar vara något ovanligare att äldre kan påverka vem som ska ge dem service. Bland har svarat att de inte kan påverka vem som ger stöd och service bland de har svarat så. Omkring hälften uppger att de har s.k. hemmadagar för att städa, tvätta och sköta sitt hem uppger att de har. Hemmadagar verkar vara vanligare bland äldre. Det vanligaste är att inte ha sin dagliga verksamhet i samma hus som sin bostad. uppger att de har det. Det är också ovanligt att den enskilde har samma personal i boendet som på den dagliga verksamheten. uppger att de har det. Övergångar från daglig verksamhet till lönearbete Ett övergripande mål med den dagliga verksamheten är att på kortare eller utveckla den enskildes möjlighet till arbete. Enligt har personalen på de dagliga verksamheterna bedömt att av de som har daglig verksamhet skulle kunna gå vidare till någon form av lönearbete. I drygt hälften av kommunerna har inte någon person som haft insatsen fått ett skyddat arbete eller ett arbete på den öppna arbetsmarknaden . Antalet personer som har gått vidare utgör ungefär en procent av det totala antalet personer med beslut om daglig verksamhet. Detta innebär att daglig verksamhet blivit en permanent insats för den enskilde och inte ett led i utvecklingen för att få ett lönearbete.62 62 (2008). Insatser och stöd till personer med funktionsnedsättning. Insatser och uppgifter för kommuner och landsting Det finns alltså en stor risk för en inlåsningseffekt för de personer som har beviljats daglig verksamhet. Det beror på att det på många håll inte finns något regelbundet eller strukturerat samarbete mellan daglig verksamhet och andra aktörer t.ex. har undersökt vad som krävs för att en övergång från daglig verksamhet till anställning ska vara möjlig. Enligt personalen på de dagliga verksamheterna är någon form av handledning på den nya arbetsplatsen en viktig förutsättning. Detta stöd är viktigast i inledningen, men ett visst mått av stöd måste kunna finnas även över . Ett bra samarbete med och är också viktigt.63 En viktig funktion i övergången från daglig verksamhet till lönearbete kan de sociala företagen fylla och de sociala arbets- kooperativen. Dessa är organisatoriskt fristående från offentlig verksamhet. De integrerar ofta personer som har svårt att få jobb på arbetsmarknaden och skapar delaktighet för medarbetarna genom ägande eller avtal. Vinsterna återinvesteras huvudsakligen i egna eller liknande verksamheter. Kostnader för daglig verksamhet Kommunernas kostnad för daglig verksamhet enligt LSS skiljer sig mycket åt. Det vägda medeltalet var per plats. Percentilvärdet för är och percentilvärdet för är . Percentilvärdet 75 avser det värde där av kommunerna har en lägre kostnad och har en högre kostnad. Ersättning till den enskilde