sou · GWB377 · 2009-01-01 00:00:00 — De personliga assistenterna bör komma att uppmärksammas mer som en avgörande faktor för god kvalitet, till följd av våra för- slag om kvalitet i personlig assistent. kan deras arbets- villkor påverkas av de förslag vi lämnar om hur behovet av person- lig assistans ska bedömas och beräknas. Detta förslag överens- stämmer dock till stora delar med vad som redan gäller i delar av landet. För staten innebär våra förslag ett utvidgat och tydligare ansvar för personlig assistans. Det ställer nya krav på den sociala tillsynen och på administration. Vi behandlar dessa konse- kvenser i avsnitt 6.5–6.6. Dessutom föreslår vi att staten tar ett större ansvar för norme- ring, riktlinjer, kvalitetsindikatorer och vissa utvecklingsinsatser inom de delar av LSS som kommuner och landsting ska ansvara för. Till stor del faller det ansvaret, som framgått, på Regeringen. I praktiken kommer mycket av det arbetet att utföras som uppdrag till eller uppgifter för . En relativt stor mängd ärenden om LSS och överklagas till domstol. För domstolarna kan våra förslag i det korta perspektivet leda till en ökad mängd ärenden där normering eller praxis saknas eller oklar. bör de författningsändringar som vi föreslår när det gäller behovet av personlig assistans, och de redskap som ska utvecklas för behovsbedömning, efter hand minska antalet ärenden om personlig assistans. När det gäller de övriga konsekvenser som ska beskrivas ser vi inga direkta effekter. I förhållande till brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet kan tydligare regler för assistansanordnare och användning av assistansersättning möjligen ha en viss betydelse. Eftersom det till stor del har saknats sådana regler så kan effekten bli dubbel. Icke önskvärda beteenden kan effektivare motverkas genom att i annan utsträckning än bli brottsliga. Även ett mycket litet antal sådana ärenden kan dock öka brottsstatiken eftersom det rör sig om sådant som inte räknats som brott. I förhållande till sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet bedömer vi inte att våra förslag innebär någon förändring jämfört med vad som gäller inom LSS-området. Detsamma gäller för möjligheten att nå de integrationspolitiska målen. Precis som när det gäller jämlikheten mellan kvinnor och män bör dock förbättrade och mer enhetliga metoder att arbeta med behovsbedömningar och kvalitetsindikatorer/bedömnings- kriterier vara viktiga redskap även när det gäller de integrations- politiska målen. Det gäller också ökade insatser för att stödja personer som kan behöva särskilt stöd för att utöva inflytande och medbestämmande. I kapitel 6 och 7 beskrivs de förslag som får ekonomiska kon- sekvenser utförligt. De förslag som avser att dämpa och stabilisera kostnads- utvecklingen rör i personlig assistans. Beräkningarna är gjorda kostnads- och volymnivå. Genomförande och konsekvenser SOU 2008:77 Sammanställning av förslag till kostnadsdämpningar Enhetlig modell för bedömning av behov Det femte grundläggande behovet för personlig Begränsa rätten till dubbel assistans Inför differentierad schablon beroende på brukarens behov av service på ob-tid Sänkning av påslag för övriga kostnader i Avdrag för överlappning mellan förslag Två av förslagen innebär att kommunsektorn ska kompenseras för kostnader som uppstår för alternativa insatser när tillgången till personlig assistans för vissa upphör eller begränsas. För förslaget att det grundläggande behov som gäller behov av hjälp som förutsätter ingående kunskap om den funktionshindrade (det femte grundläggande behovet) tas bort har vi räknat med att cirka 450 personer kan beviljas personlig assistans och då i stället ska erbjudas en boendeinsats i LSS-verksam- het. Beräkningarna bygger på att denna boendeinsats i genomsnitt kostar per person och år. Eftersom införandetiden beräknas till , beroende på att beslut om personlig assistans enligt ska omprövas , så föreslås att regleringen mellan staten och kommunerna görs med , så att totalbeloppet blir år tre. Tidsperspektivet är dock beroende av hur det tar att åstad- komma en samlad lösning för skyddsåtgärder bland personer med funktionsnedsättningar. Vi räknar med att detta kan fördröja genomförandet av vårt förslag med så att förändringen genomförs . Förslagen om att begränsa rätten till dubbel assistans antas medföra ökade kostnader för bostadsanpassning och hjälpmedel på . En ekonomisk reglering föreslås med halva beloppet till kommunerna och halva till landstingen eftersom kommunerna ansvarar för bostadsanpassningen och landstingen för hjälpmedel till funktionshindrade. Förslaget att räkna upp övriga kostnader med NPI vid beräk- ningen av schablonen för personlig assistans bedöms ha en bespar- ingseffekt på när det är fullt genomfört. Vi förslår en införandeperiod så att de anordnare som använder hela beloppet får en möjlighet att anpassa sina kostnader. En besparingseffekt på , jämfört med nuvarande uppräkningsmetod, kommer att finnas även efter infö- randeperioden . För de övriga förslagen antas inte några alternativa insatser eller kostnader uppstå. Den beräknade överlappningen på 200–300 milj- oner kronor påverkar inte storleken på de ekonomiska regler- ingarna mellan staten och kommunsektorn. Vi är medvetna om att osäkerheten i antaganden som beräk- ningarna bygger på i vissa fall är stor. Principen för ekonomiska regleringar mellan staten och kommunsektorn bygger dock på att regleringar ska göras eller åtminstone beslutas om det avser fleråriga regleringar. Eventuella betydande ekonomiska avvikelser från dessa antaganden får beaktas vid fast- ställande av anslaget för kommunalekonomisk utjämning (f.d. generella statsbidraget). Regleringar ska göras i de pris- och volym- nivåer som gäller när förändringarna träder i kraft, så våra beräk- ningar behöver därför uppdateras vid ett eventuellt genomförande av förslagen. Konsekvenser av ändrat huvudmannaskap Ett ändrat huvudmannaskap för personlig assistans, med staten som ensam huvudman, får följande ekonomiska konsekvenser: Kommunernas medfinansiering för de 20 första timmarna av personlig assistans avskaffas. En ekonomisk reglering på hela beloppet (4,nivå) görs. Kommunernas skyldighet att bevilja tillfälliga utökningar av personlig assistans tas bort. En ekonomisk reglering på görs (beräknade nivå). Kommunernas ansvar för sjukvikarier för personliga assistenter tas bort. En ekonomisk reglering på 127 miljoner görs. laget för beräkning av schablonen för ersättning för personlig assistans höjs med samma belopp. För att minska problemen med höga hyresnivåer i LSS-boenden för vuxna föreslås en höjning av maximal godkänd hyra vid beräkning av bostadstillägg till pensionärer () och särskilt bostadstillägg till pensionärer () för personer . Detta är kost- nadsberäknat till . Höjningen kan minska behovet av försörjningsstöd för personer med funktionsnedsätt- ning i boende enligt LSS men vi har inte haft underlag för att kun- nat göra några beräkningar av detta. Dessutom är det principiellt tveksamt att personer med funktionsnedsättning ska vara långva- rigt beroende av försörjningsstöd. Vi föreslår därför inte att någon reglering av kostnader mellan staten och kommunerna med anled- ning av att detta förslag genomförs. Förslaget att ge psykiskt funktionshindrade som tillhör person- kretsgrupp 3 i LSS rätt till daglig verksamhet har kostnadsberäknats till . Kommunerna ska tillföras detta belopp som en stegvis reglering via det generella statsbidraget. Till- skottet bör ske eftersom reformen antas behöva en så lång införandeperiod då stor osäkerhet finns både vad gäller målgrup- pens storlek och insatsernas utformning. I den senaste stadsbudgeten föreslår regeringen att det riktade stadsbidraget till landstingen för råd och stöd, som uppgår till , minskas med . Eftersom statsbidraget delvis spelat ut sin roll så föreslår vi en minskning med ytterligare . Resterande föreslås tillföras anslaget för kommunaleko- nomisk utjämning till landstingen (f.d. generella statsbidraget) . Övriga förslag till förändringar har inte bedömts ge sådana eko- nomiska effekter som kunnat kostnadsberäknas eller uppskattats vara så små att de kan ses som försumbara. Förstärkning av resurser för tillstånd och tillsyn för anordnare av personlig assistans beräknas till till Länsstyrelserna. Detta avser att täcka de tre nya tjänster för till- ståndsgivning och de tolv andra nya tjänster för tillsyn som föreslås i kapitel 6 samt overheadkostnader och kostnader för resor. De långsiktiga ekonomiska konsekvenserna för respektive huvudmän ska ingå i uppdrag att följa upp och utvärdera förändringarna. För denna uppföljning föreslås Socialsty- relsen få ett anslag på –2013, vilket motsvarar i genomsnitt . I detta ingår också förberedelser för uppföljning och utvärdering samt utförande av de uppdrag som vi föreslår att ska få. Den exakta fördelningen på de olika åren bör fastställas när det står klart hur och när våra förslag kommer att genomföras. De totala ekonomiska konsekvenserna framgår av tabell 8.2 medan omfattningen på regleringarna mellan staten och kommunerna beskrivs i tabell 8.3. Sifforna anger belopp i . Tabell 8.2 Sammanställning av ekonomiska effekter av kommitténs förslag Sammanställning av ekonomiska effekter av kommitténs förslag. Förslag som medför sänkta kostnader Enhetlig modell för bedömning av behov Det femte grundläggande behovet för Begränsa rätten till dubbel assistans beroende på brukarens behov av service Sänkning av påslag för administration i Statsbidrag för råd och stöd avskaffas Avdrag för överlappning mellan förslag Förslag som medför ökade kostnader Rätt till daglig verksamhet för psykiskt funktionshindrade i personkrets 3 Höjning av gräns för bostadsbidrag i I tabellen nedan innebär positiva tal att kommunsektorn tillförs pengar. SOU 2008:77 Genomförande och konsekvenser Ekonomiska regleringar mellan staten och kommunsektorn Femte grundläggande behovet tas bort Begränsad rätt till dubbel assistans Rätt till daglig verksamhet för psykiskt sjuka i p.k. Kommunernas basansvar för personlig Delar av statsbidrag för råd och stöd tillförs anslaget för kommunalek. Konsekvenser för utjämningssystemet för kommunernas LSS- verksamhet De föreslagna förändringarna i huvudmannaskap för personlig assistans och insatser i LSS kommer att påverka utjämnings- systemet för LSS-verksamheten. Ett statligt huvudmannaskap för personlig assistans innebär att medfinansieringen för kommunerna för de 20 första timmarna tas bort och därmed försvinner som kostnad vid beräkning av standardkostnaden i utjämningssystemet. Borttagandet av kommunernas basansvar för sjukvikariekostnader och tillfälliga utökningar innebär att kostnaderna personlig assist- ans enligt (enligt nuvarande lagstiftning) minskar och att de kvarvarande kostnaderna kan ifrågasättas som grund för utjämning. Införandet av personlig service med boendestöd som insats i LSS gör också att utjämningen måste ändras. Denna insats föreslås ersätta ledsagarservice och personlig assistans enligt LSS men kan även innebära en viss överströmning från brukare som tidigare haft boendestöd enligt SoL och tillhör personkretsen för stöd och service enligt LSS. Vi föreslår även att insatsen begränsas till . Det kan innebära att vissa mer omfattande stöd- och serviceinsatser inte längre omfattas av utjämnings- systemet för kommunala LSS-kostnader. Frågan bör därför beaktas särskilt i den fortsatta beredningen av förslaget. I betänkandet Utjämning av kommunernas LSS-kostnader, översyn och förslag (SOU 2007:62) finns en alternativ modell för utjämning som innebär att de insatser som har minst påverkan på spridningen av kommunernas kostnader för LSS inte ingår vid beräkningen av standardkostnaden. Modeller med två respektive fyra insatser finns beskrivna i avsnitt 6.5 i det betänkandet. Träffsäkerheten i standardkostnaderna i förhållande till kom- munernas faktiska kostnader påverkas mycket lite jämfört med nuvarande utjämningsmodell där alla insatser ingår. En ökad flexi- bilitet bland insatserna kan tala för att denna utjämningsmodell skulle behöva övervägas noggrannare. Eftersom utredningens förslag tidigast kommer att få helårskonsekvenser 2010 kommer utjämnings- systemet att kunna anpassas till de nya förutsättningarna till utjäm- ningen för . Eventuellt kan medfinansieringen för personlig assistans som grund för utjämning ändras fr.o.m. genom- . 9.1Lagen 2009:xxx om stöd och service åt vissa personer med funktionsnedsättning I lagens rubrik har ordet funktionshindrade bytts ut mot personer med funktionsnedsättning och även i övrigt har funktionshinder ersatts med funktionsnedsättning. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 § LSS. I första punkten har autism och autismliknande tillstånd bytts ut mot autismspektrum- tillstånd. Ändringen innebär ingen förändring i sak utan utgör en anpassning till de diagnoser som används. I tredje punkten har den tidigare begränsningen att funktionshindret uppenbart inte får bero på normalt åldrande tagits bort. Andra stycket är nytt och innehåller en begränsning på så sätt att endast personer som vid tiden för ansökan om en insats inte har fyllt kan beviljas sådan. Det gäller oavsett om personen inte har beviljats någon insats eller om någon som har en insats enligt lagen önskar någon annan insats. När någon beviljats en insats innebär bestämmelsen även en begränsning av rätten att få en utökning av insatsen efter 65-årsdagen när en insats beviljas , t.ex. personlig service eller avlösarservice. Ändringarna behandlas i avsnitt 4.4. Paragrafen motsvarar nuvarande 5 § LSS. Paragrafen motsvarar nuvarande 6 § LSS. Paragrafen motsvarar nuvarande 7 § andra stycket LSS. Paragrafen är ny och motsvarar kraven i . Enligt bestämmelsen ska, när åtgärder rör barn, särskilt beaktas vad hänsynen till barnet bästa kräver. Bestämmelsen svarar mot inne- hållet i artikel 3 i . Förslaget behandlas i avsnitt 4.5. Paragrafen motsvarare nuvarande 4 § LSS. Paragrafen motsvarar i stort sett nuvarande 2 § LSS. Tillägget i första stycket anger att kommunen ska svara för utförandet av per- sonlig assistans när den enskilde begär det trots att staten svarar för beslut och finansiering av insatsen. Genom bestämmelsen tillför- säkras den som beviljats personlig assistans att den blir utförd. Paragrafen motsvarar nuvarande 3 § LSS. Paragrafen är ny och anger statens ansvar för att besluta om och betala ut ersättning för personlig assistans. Den motsvarar också delvis nuvarande 2 § och reglerar vilka som kan ha rätt till personlig assistans. Personlig assistans får beviljas den som har rätt till bosättningsbaserade förmåner enligt socialförsäkringslagen (1999:799). Det kommunala ansvaret för utförandet framgår av 2 §. Förslaget behandlas i kapitel 5. Paragrafen motsvarar nuvarande 14 § LSS. Paragrafen motsvarar nuvarande 15 § LSS. Paragrafen har redige- rats. Tillägget i andra punkten innebär en precisering av kommu- nens ansvar att verka för att personer som anges i 1 kap. 1 § får sina behov tillgodosedda. Kommunen måste enligt första punkten fortlöpande följa upp vilka som omfattas av lagen och vilka deras behov av stöd och service är. Enligt andra punkten ska kommunen verka för att de som omfattas av lagen får sina behov tillgodosedda och för att tydliggöra kommunens ansvar ska en plan upprättas där det framgår hur många som omfattas av lagen och hur kommunen avser att möta deras behov av stöd . Kommunens ansvar för samhällsplanering regleras även i annan lagstiftning, lagen (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar innehåller t.ex. en skyldighet för kommunen att under varje mandatperiod anta rikt- linjer för bostadsförsörjningen. Den plan som ska upprättas enligt denna bestämmelse bör i den mån relevant information finns i planer som tas fram enligt annan lagstiftning kunna innehålla en hänvisning till sådana uppgifter. Frågan om kommunen fullgör uppgiften att upprätta en plan kan bli föremål för tillsyn enligt de allmänna bestämmelserna i 12 kap. Paragrafen motsvarar nuvarande 15 a § LSS. Paragrafen motsvarar nuvarande 7 § LSS som delats upp i två stycken och redigerats med hänsyn till ändringarna i 4 kap. 1 §. I första stycket har ett förtydligande gjorts på så sätt att det framgår att rätt till insatser som avser boende endast föreligger när den enskilde har behov av stöd och service i boendet. I andra stycket har tillägg gjorts med hänsyn till att även personer med psykiska funk- tionshinder som tillhör personkrets tre enligt 1 kap. 1 § ska ha rätt till daglig verksamhet enligt 4 kap. 1 § 12. Ett krav för rätt till dag- lig verksamhet för samtliga personkretsar är att beviljat sjukersättning eller aktivitetsersättning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Rätten till insatsen daglig verk- samhet upphör när den enskilde fyllt . De föreslagna ändring- arna behandlas i avsnitt 7.3 (boende) och 7.5 (daglig verksamhet). Paragrafen motsvarar nuvarande 8 § LSS. Paragrafen är ny. Av den framgår att barn och unga ska få relevant information. Att se till att information ges är i första hand en upp- gift för socialnämnden. Att ta del av informationen är en rättighet, inte en skyldighet. Hänsyn ska vid informationsgivning tas till bar- nets bästa och det råder därför inte någon absolut rätt för ett barn att ta del av information som är olämplig för det. Vid bedömningen av vilken information som ska ges ska hänsyn tas till barnets ålder, mognad och tidigare kunskaper. Informationen och hur den ges bör anpassas efter barnets förutsättningar att ta till sig den. Försla- get behandlas i avsnitt 4.5. Paragrafen motsvarar nuvarande 9 § LSS. I första punkten har begreppet råd och stöd ersatts med särskilt expertstöd för att för- tydliga insatsens innehåll. Detta innebär inte någon förändring av insatsens innehåll i praktiken. I insatsen ingår information om rät- tigheter och skyldigheter samt olika stödformer i samhället. Den ger också rätt till stöd för kartläggning, planering och vägledning för att stärka självbestämmandet och delaktigheten för den enskilde genom att hjälpa denne att formulera behov och förutsättningar inom olika livsområden samt sortera och prioritera möjliga insatser till en realistisk och genomförbar åtgärdskedja. Kontaktstöd i syfte att förmedla och främja kontakt mellan den enskilde och de verk- samheter som kan ge olika former av ytterligare stöd, inklusive att bistå den enskilde med att överföra relevant kunskap om dennes behov och förutsättningar ingår också i insatsen. Ändringen i andra punkten innebär att den insats som kan beviljas är personlig assistans och verkställandet av den, där också möjligheten att själv anställa sina personliga assistenter finns, fram- går sedan av bestämmelserna i 5 kap. Insatsen enligt tredje punkten är ny men motsvarar till viss del vad som tidigare utgjorde ledsag- ning. Av 2 § framgår omfattningen av insatsen. Personlig service med boendestöd omfattar sådant stöd och service som ingår i hemtjänst enligt SoL liksom ledsagning enligt LSS. Boendestöd utgörs av bistånd i form av stöd i den dagliga livsföringen i eget boende. Personlig service med boendestöd ska beviljas och beräknas utifrån det stöd som den enskilde får men kunna användas flexibelt utan att vid varje enskilt tillfälle bindas till de moment som tagits med vid bedömningen av stödbehovet. Insatsen kan kombi- neras med beslut om boende enligt LSS. Nionde, tionde och elfte punkterna motsvarar vad som ingår i 9 § 9 LSS. Motiven till ändringarna finns i kapitel 7 (7.3 boende, 7.4 personlig service med boende stöd och 7.6 särskilt expertstöd). Bestämmelsen är ny och av den framgår att personlig service enligt 1 § 3 innebär sådant stöd under . Försla- get behandlas i avsnitt 7.4. Paragrafen motsvarar nuvarande 9 c § LSS. Paragrafen motsvarar nuvarande 10 § LSS men har ändrats på så sätt att den enskilde alltid ska erbjudas en individuell plan med beslutade och planerade insatser i samband med att en eller landstingskommunal insats beviljas. Den enskilde som bevil- jats en sådan insats ska också när som helst därefter kunna begära att en sådan plan upprättas. Förslaget behandlas i avsnitt 7.6. Bestämmelsen är ny och av den framgår att när någon beviljats insatsen daglig verksamhet ska denne erbjudas en kartläggning för att fastställa hur verksamheten bör utformas för den enskildes behov och ska också en aktivitetsplan upprättas. Förslaget behandlas i avsnitt 7.5. Bestämmelsen är ny. Insatsen personlig assistans beviljas av För- säkringskassan som därefter betalar ut den ersättning som är för- knippad med insatsen. Förslaget behandlas i kapitel 6. Paragrafen motsvarar nuvarande 9 a § första och andra stycket LSS. Motiven till förslagen finns i avsnitt 6.3. Ändringarna i första stycket innebär att personlig assistans ska vara ett stöd för dem som har behov av hjälp både med de s.k. grundläggande behoven och stöd och service vid aktiviteter i samband med boende, delaktighet i samhällslivet, egenvård eller i särskilda situationer, punkterna 1 och 2. Behovet av stöd för att kommunicera med andra har förtydligats på så sätt att det ska vara fråga om kommunikation med en annan person och då avses andra än de personlig assistenterna. Stöd och service vid aktiviteter i samband med boende, delaktighet i sam- hällslivet, egenvård eller i särskilda situationer utgör olika aktivite- ter som brukar ingå i det dagliga livet – skötsel av hemmet, arbete, studier, fritidsaktiviteter m.m. Med aktiviteter i samband med boende avses hjälp med skötsel av hemmet dvs. att handla, tvätta, laga mat, städa m.m. när det görs tillsammans med brukaren. Del- tagande i samhällslivet utgörs av arbete, studier, fritidsaktiviteter m.m. Både deltagande i organiserade fritidsaktiviteter och annat man normalt gör på sin fritid som t.ex. att träffa vänner, besöka konstutställningar eller att se på TV hemma är sådana aktiviteter vilka ska tas med i bedömningen av behovet av stöd och service. Även deltagande i intresseföreningar, politiskt engagemang och liknande är aktiviteter för vilka behovet av stöd och service ska bedömas. Egenvård utgör sådan omvårdnad som beror på funk- tionsnedsättningen och inte bedöms vara hälso- och sjukvård. Med stöd i särskilda situationer avses sådant som inte rör enbart den enskilde men ändå är en del av dennes dagliga liv och ansvar. Det kan t.ex. vara aktiviteter när det gäller behov av stöd vid för- äldraskap i form av assistans för att ge brukaren möjlighet att ta hand om sitt barn (jfr. 1992/93:159 s. 66f.). Vid bedöm- ningen av behovet av stöd och service vid aktiviteter som har samband med boende, deltagande i samhällslivet, egenvård eller i särskilda situationer bör samma metod för att beräkna behovet användas som vid bedömningen av grundläggande behov. De aktiviteter som läggs till grund för bedömningen av behovet av stöd och service bör vara förutsägbara och kunna beskrivas i förväg och också vara mer eller mindre återkommande. I andra stycket anges att en förutsättning för att få stöd och service vid aktiviteter i samband med boende, delaktighet i samhällslivet, egenvård och i särskilda situationer är att detta behov inte tillgodoses på annat sätt. Paragrafen motsvarar nuvarande 3 § och har ändrats för att motsvara kraven i 2 § på att det för personlig assistans ska finnas behov av stöd både för grundläggande behov och för hjälp vid akti- viteter i samband med boende, delaktighet i samhällslivet, egenvård eller i särskilda situationer. Barn och unga har tills de fyllt rätt till personlig assistans även om de endast har grundläggande behov, en gräns som anknyter till rätten att få utbildning vid en gymnasie- skola med Rh-anpassad utbildning enligt 5 kap. 28 § skollagen (1985:1100). Att rätt till insats endast föreligger för personer som vid tiden för ansökan inte har fyllt framgår av 1 kap. 1 §. För- slaget behandlas i avsnitt 6.3.