sou · GXB36 · 2009-02-03 00:00:00 — Det tredje stycket innehåller en hänvisning till att bestämmelserna i återkravslagen ska tillämpas beträffande ersättning till arbetstagare. 7.10Förslagen till lag om ändring i lagen (1992:1547) om bostadspassningsbidrag m.m. samt lag om ändring i lagen (2008:307) om kommunalt vårdnadsbidrag De nuvarande bestämmelserna i 17 § lagen om bostads- anpassningsbidrag m.m. och 11 § lagen om kommunalt vårdnads- bidrag om att en kommun får besluta om återbetalning av sådana bidrag utgår. Även 12 § lagen om kommunalt vårdnadsbidrag om eftergift utgår. I stället införs en bestämmelse i 17 § respektive 11 § om att reglerna i lagen om återkrav inom välfärdssystemen ska tillämpas beträffande bidragen. Sakligt innebär ändringarna bl.a. att en kommun blir skyldig att återkräva bidrag från en återbetalnings- skyldig och att ränta m.m. kan tas ut vid återbetalningsskyldighet. Vidare ska bl.a. återkrav av bostadsanpassningsbidrag och vårdnadsbidrag kunna avräknas vid en senare utbetalning av en förmån som kommunen beslutar om. Av 9 § andra stycket lagen om återkrav inom välfärdssystemen följer dock att avräkning inte kan göras mot introduktionsersättning, bistånd till asylsökande m.fl. och ekonomiskt bistånd enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen. 7.11Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade Regeln i 12 § om återkrav av ekonomiskt stöd till personlig assistans som en kommun har betalat ut till en enskild ersätts av en bestämmelse om att lagen om återkrav inom välfärdssystemen ska tillämpas för sådant stöd. Ändringen innebär också att bestäm- melsen i 27 § 3 om överklagande av beslut om återbetalning enligt 12 § tas bort. Sådana beslut ska i stället överklagas i enlighet med vad som gäller enligt lagen om återkrav inom välfärdssystemen. 7.12Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:389) om assistansersättning Regeln om återkrav i 16 § ersätts av en hänvisning till att återkravslagen ska tillämpas. I 16 a § införs en bestämmelse om att återkravslagens regler om ränta, eftergift, avräkning, avbetalnings- plan och anstånd, bemyndiganden samt överklagande ska gälla vid återkrav enligt 16 a §. 7.13Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:737) om bostadsbidrag Enligt 28 § lagen om bostadsbidrag ska besluta om återbetalning enligt 22 §, dvs. när det slutliga bostadsbidraget bestäms till lägre belopp än vad som utgått preliminärt. 28 § första meningen ändras redaktionellt som en anpassning till utformningen av lagen om återkrav inom välfärdssystemen. Vid återbetalnings- skyldighet enligt 22 § ska vidare bestämmelserna i återkravslagen om ränta, eftergift, avräkning, avbetalningsplan och anstånd samt överklagande tillämpas. En bestämmelse härom har tagits in i ett nytt andra stycke i 28 §. Liksom ska dock ränta inte tas ut på sådan avgift som ska påföras vid återbetalning enligt 22 §. Av 28 § lagen om bostadsbidrag följer att ska besluta om återbetalning när bostadsbidrag i andra fall än som avses i 22 § lämnats felaktigt eller med för högt belopp. Den bestämmelsen utgår och istället ska återkravslagen tillämpas fullt ut. Detta anges i ett nytt tredje stycke i 28 §. Som en följd av att återkravslagen regler om ränta, eftergift, avräkning samt anstånd och avbetalningsplan ska tillämpas vid återkrav av bostadsbidrag utgår motsvarande bestämmelser i 28 § lagen om bostadsbidrag. Det innebär bl.a. att det inte längre kommer att gälla särskilda förutsättningar för eftergift av bostadsbidrag. För eftergift av återkrav på bostadsbidrag kommer samma regler att gälla som för eftergift av andra återkrav. Frågan har behandlats i övervägandedelen, avsnitt 5.9. Där framhålls bl.a. att eftergift inte ska kunna beviljas när en anmälningsskyldighet försummats med undantag för sådana fall då den sökande inte borde ha insett att han eller hon var anmälningsskyldig. Eftergift ska vidare endast i mycket speciella fall kunna komma ifråga när någon medvetet eller av oaktsamhet lämnat oriktiga uppgifter. Att de särskilda eftergiftsreglerna beträffande bostadsbidrag slopas innebär alltså inte någon ändring i sak. 7.14Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. Ändringen innebär att reglerna om återbetalningsskyldighet m.m. i lagen om återkrav inom välfärdssystemen blir tillämpliga på bistånd till asylsökande m.fl. En bestämmelse om detta tas in i en ny paragraf, 21 a §. Till skillnad från vad som allmänt gäller enligt återkravslagen följer dock av 7 § andra stycket återkravslagen att det organ som lämnat biståndet inte ska vara skyldigt att återkräva detta även om mottagaren är återbetalningsskyldig. Av 9 § andra stycket återkravslagen följer vidare att avräkning inte ska kunna ske mot utbetalning av sådant bistånd. 7.15Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:1030) om underhållsstöd Återbetalningsskyldigheten för underhållsstöd har behandlats i övervägandedelen, avsnitt 5.5. Ändringen innebär att de särskilda bestämmelserna om återkrav av underhållsstöd i 20 § slopas. I stället ska de allmänna reglerna om återbetalningsskyldighet m.m. i lagen om återkrav inom välfärdssystemen tillämpas också på under- hållsstöd. Den strikta återbetalningsskyldighet som gäller upphävs alltså. 7.16Förslagen till lag om ändring i lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderpension, lag om ändring i lagen (1998:702) om garantipension samt lag om ändring i lagen (2000:461) om efterlevandepension och efterlevandestöd till barn I lagen om inkomstgrundad ålderspension utgår återbetalnings- reglerna i 14 kap. 1 § första stycket och ersätts av en hänvisning till lagen om återkrav inom välfärdssystemen. Som en följd härav görs en redaktionell ändring i 14 kap. 1 § tredje stycket första meningen. Vidare utgår de särskilda bestämmelserna om ränta och eftergift i tredje stycket sista meningen och fjärde–sjätte styckena. Återbetal- ningsregeln i paragrafens andra stycke vid minskad pensionsrätt eller pensionspoäng ändras däremot inte men bestämmelserna i återkravslagen om bl.a. ränta, återkrav, eftergift, avräkning samt avbetalningsplan och anstånd ska i tillämpliga gälla också vid denna återbetalningsskyldighet. Detta framgår av ett nytt fjärde stycke. Genom att en hänvisning till lagen om återkrav inom välfärds- systemen tas in i 14 kap. 1 § lagen om inkomstgrundad ålders- pension ska återkravslagens regler om avräkning tillämpas på förmåner som betalas ut med stöd av lagen om inkomstgrundad ålderspension. I återkravslagen finns en särskild bestämmelse om att , när den gjort en avräkning för ett återkrav som beslutats av , ska överlämna det avdragna beloppet till denna myndighet. Bestämmelsen om avräkning i 14 kap. 7 § tas därför bort. Ingen ändring i sak är avsedd och avräkning kommer även framöver att kunna göras också när någon är återbetalningsskyldig på grund av ett återkravsbeslut som har fattats av . Motsvarande ändringar har gjorts i 8 kap. 5 § lagen om efter- levandepension och efterlevandestöd till barn. I lagen om garantipension har hänvisningen i 5 kap. 1 § till återbetalningsreglerna i lagen om inkomstgrundad ålderpension bytts ut mot en hänvisning till återkravslagen. 7.17Förslaget till lag om ändring i socialförsäkrings- lagen (1999:799) Såvitt har kunnat bedömas är hänvisningarna i 5 kap. 7 § social- försäkringslagen till 20 kap. 4 § och 4 b–4 d §§ AFL överflödiga. Det är svårt att hitta något fall då hänvisningarna kan behövas. I samtliga fall då återkravsbeslut kan bli aktuella, finns sådana bestämmelser i den aktuella förmånsförfattningen. Det gäller även de fall då gemenskapsrättsliga hänsyn aktualiseras. Gemenskaps- rätten kräver inte mer än att våra socialförsäkringsförmåner ska kunna utges till både svenska medborgare och medborgare i andra EU-länder. Den närmare omfattningen av förmånerna är en nationell angelägenhet, liksom också förutsättningarna för återkrav. Något närmare förklaring till varför socialförsäkringslagen hänvisar till återbetalningsreglerna i AFL har inte lämnats i för- arbetena. Vid lagens tillkomst angavs som enda motiv till bestämmelsen att det i paragrafen anges att vissa bestämmelser i ska tillämpas vid tillämpningen av socialförsäkringslagen (prop. 1998/99:119 s. 193). Det påpekades blott att lagen inte innebär att de i paragrafen angivna lagrummen uteslutande ska tillämpas, utan att även andra icke angivna bestämmelser kan komma att tillämpas. När räntebestämmelser infördes i AFL och andra förmånsförfattningar, infördes även en hänvisning i socialförsäkringslagen till 20 kap. 4 b–4 d §§ AFL. Inte heller då angavs några mer konkreta skäl till varför en sådan hänvisning skulle vara nödvändig. I motiven uttalas endast att i de författningar som innehåller hänvisningar till 20 kap. 4 § AFL införs hänvisningar även till de nya räntebestämmelserna i 20 kap. 4 b–4 d §§ samma lag (prop. 2006/07:49 s. 47). har enligt uppgift aldrig tillämpat dessa bestämmelser i socialförsäkringslagen och man har inte heller kunnat hitta något fall då hänvisningarna kan behövas. Hänvisningarna får därför anses överflödiga. Det innebär att det inte bör införas någon hänvisning till den föreslagna återkravslagen när de gamla hänvisningarna till AFL tas bort. 7.18Förslaget till lag om ändring i studiestödslagen (1999:1395) Ändringarna i studiestödslagen innebär att hela 5 kap. om återkrav av studiestöd upphävs. Beträffande studiestöd ska i stället lagen om återkrav inom välfärdssystemen tillämpas. Reglerna om avskrivning av återkrav beträffande studiestöd finns kvar i studiestödslagen, men flyttas dock från 5 kap. (5 kap. 6 §) till 6 kap. (6 kap. 1 a §). Enligt 5 kap. 7 § studiestödslagen får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela närmare före- skrifter om tillämpningen av 5 kap. Även denna bestämmelse förs över till 6 kap. såvitt avser föreskrifter om tillämpningen av avskrivning av återkrav (6 kap. 1 b §). Någon motsvarande bestäm- melse beträffande tillämpningen av övriga bestämmelser i 5 kap., som förs över till lagen om återkrav inom välfärdssystemen, tas dock inte in i den lagen. Regeringens möjlighet att meddela föreskrifter om verkställighet av lag liksom möjligheten att överlåta på myndighet under regeringen att meddela sådana föreskrifter följer redan av 8 kap. 13 § regeringsformen och behöver inte särskilt regleras i annan lag. Som en följd av införandet av paragraferna 1 a och 1 b i 6 kap. ändras beteckningen på nuvarande 6 kap. 1 § till 6 kap. 1 c §. Av paragrafen framgår att lagen om återkrav inom välfärds- systemen ska tillämpas vid återkrav av studiestöd. Paragrafen, som reglerar avskrivning av återkrav, motsvarar 5 kap. 6 §. Genom paragrafen bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om avskrivning Paragrafen motsvarar delvis den upphävda bestäm- melsen i 5 kap. 7 §. Paragrafen, som innehåller bemyndigande för regeringen att med- dela föreskrifter om att CSN får ta ut avgifter, ändras så att regeringen inte längre får meddela föreskrifter om avgifter vid återkrav av studiestöd. Regeringen kan i stället meddela sådana föreskrifter med stöd av 11 § andra stycket lagen om återkrav inom välfärdssystemen. 7.19Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) Den nuvarande bestämmelsen om återbetalning byts ut mot en föreskrift om att lagen om återkrav inom välfärdssystemen i tillämpliga delar ska gälla ekonomiskt bistånd enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen. Sakligt innebär förslaget att en kommun får debitera ränta och avgifter vid återbetalningsskyldighet. Liksom får en kommun själv avgöra om oriktigt utbetalat bistånd ska krävas tillbaka. Detsamma gäller ränta och avgifter som den återbetalningsskyldige kan vara skyldig att betala. Paragrafen har justerats redaktionellt som en följd av ändringen i 9 kap. 1 § socialtjänstlagen. Av paragrafen framgår att socialnämnden får väcka talan hos länsrätten om den som är återbetalningsskyldig för ekonomiskt bistånd inte återbetalar beloppet frivilligt. Paragrafen har ändrats så att det tydligt framgår att länsrätten inom ramen för en talan om återkrav av ekonomiskt bistånd enligt 9 kap. 1 § även kan pröva frågan om den återbetalningsskyldige ska betala ränta och avgifter på det återkrävda beloppet. Prövningen ska kunna omfatta såväl frågan om den återbetalningsskyldige ska betala upplupna räntor och avgifter, som frågan om ränta ska fortsätta att löpa på återkravet till dess att betalning sker. Liksom ska också eftergiftsfrågan kunna prövas av domstolen. Paragrafen, som reglerar eftergift av återkrav av ekonomiskt bi- stånd, har ändrats så att den inte längre ska tillämpas på återkrav som omfattas av lagen om återkrav inom välfärdssystemen. Vid eftergift av sådana återkrav ska i stället reglerna i den lagen tillämpas, vilket följer av 9 kap. 1 § socialtjänstlagen. Återkrav eller krav på ränta och avgifter får således bara efterges om det med hänsyn till den återbetalningsskyldiges personliga eller ekonomiska förhållanden eller andra omständigheter finns synnerliga skäl för det. Någon motsvarande begränsning av möjligheten till eftergift finns inte , utan den återkrävande kommunen får fritt bestäm- ma om ett återkrav ska efterges eller inte. Ändringen innebär alltså en begränsning av möjligheten att medge eftergift. Mot bakgrund av att det inte finns någon skyldighet för en kommun att återkräva oriktigt utbetalat ekonomiskt bistånd enligt 4 kap. 1 § social- tjänstlagen jämte eventuella räntor och avgifter torde denna upp- stramning dock endast få en marginell praktisk betydelse. 7.20Förslaget till lag om ändring i lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd Som huvudregel betalas tandvårdsstöd inte ut till den enskilde utan till vårdgivaren, vilket innebär att ersättningsformen inte omfattas av återkravslagen. I undantagsfall kan det dock förekomma att ersättning betalas ut direkt till den enskilde. Det gäller de fall då en patient får ersättningsberättigande tandvård utomlands (prop. 2007/08:49 s. 115). Den enskilde får då kontant ersättning i efterhand för det utlägg för tandvård som han eller hon haft. Om det sedan visar sig att den enskilde fått ersättning felaktigt eller med för högt belopp kan denne bli återbetalningsskyldig med tillämpning av 4 kap. 9 § lagen om statligt tandvårdsstöd som hänvisar till 20 kap. 4 § AFL (prop. 2007/08:49 s. 169). I och med att 20 kap. 4 § AFL tas bort måste det istället införas en hänvisning till återkravslagen. Denna hänvisning avser bara de fall då ersättning betalats ut direkt till den enskilde. I övrigt ska återbetalnings- bestämmelserna i 4 kap. lagen om statligt tandvårdsstöd fortsätta att gälla. 7.21Förslaget till lag om ändring i lagen (2008:313) om jämställdhetsbonus Vid återbetalning av jämställdhetsbonus gäller enligt 16 § lagen om jämställdhetsbonus att bestämmelserna om ränta i 20 kap 4 b–4 d §§ AFL ska tillämpas. När dessa paragrafer upphävs i samband med att lagen om återkrav inom välfärdssystemen träder i kraft ska i deras ställe tillämpas reglerna i återkravslagen om ränta, eftergift samt avbetalningsplan och anstånd. Bestämmelserna om avräkning i den lagen ska dock inte tillämpas. Skälen härför har redovisats i avsnitt 5.10. SfU 1982/83:14 om samordningsfrågor inom det socialpolitiska bidragssystemet 1995/96:BoU11 Nya regler för bostadsbidrag 1996/97:SfU3 Underhållsstöd till barn till särlevande föräldrar . 2008/09:KU2 Utökat elektroniskt informationsutbyte 1946:312 med förslag till lag om allmän sjukförsäkring Prop. 1947:220 med förslag till lag om allmänna barnbidrag, m.m. Prop. 1962:90 med förslag till lag om allmän försäkring 1967:143 med förslag till förordning om studiemedelsavgifter, m.m. 1973:29 med förslag till lag om ändring i lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag, m.m. 1975:102 med förslag till räntelag m.m. 1977/78:20 med förslag till ändrad organisation för besvärs prövning inom socialförsäkringen m.m. 1979/80:1 del A om 1979/80:100 Proposition med förslag till statsbudget för /81, bil. 12 p. F4 1979/80:119 om preskriptionslag, m.m 1980/81:10 om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173), m.m. 1982/83:3 om samordningsfrågor inom det socialpolitiska bidragssystemet 1985/86:80 om ny förvaltningslag 1987/88:116 om studiemedel 1991/92:172 om introduktionsersättning till flyktingar och andra utlänningar 1992/93:159 om stöd och service till vissa funktionshindrade Prop. 1992/93:198 om indrivning av statliga fordringar m.m. Prop. 1993/94:94 Mottagande av asylsökande m.m. 1993/94:123 Skuldsaneringslag 1993/94:173 Bostadstillägg till pensionärer . 1995/96:186 Nya regler för bostadsbidrag 1995/96:208 Underhållsstöd till barn till särlevande föräldrar, m.m. 1996/97:100 Ett nytt system för skattebetalningar, m.m. Prop. 1996/97:124 Ändring i socialtjänstlagen 1997/98:1 Budgetpropositionen , utgiftsområde 15 Prop. 1997/98:151 Inkomstgrundad ålderspension, m.m. 1998/99:119 Socialförsäkringens personkrets Prop. 1999/2000:10 Ett reformerat studiestödssystem 1999/2000:91 Efterlevandepensioner och efterlevandestöd till barn 2000/01:140 Reformerade regler för bostadstillägg till pensionärer m.fl. 2001/02:132 Direktivet om sena betalningar 2005/06:124 Ett enklare och snabbare skuldsaneringsförfarande Prop. 2006/07:29 Vissa pensionsfrågor 2006/07:49 Vissa regler om ränta i samband med återkrav Prop. 2006/07:80 Bidragsbrottslag 2007/08:48 Underrättelseskyldighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen 2007/08:91 Vårdnadsbidrag – familjepolitisk reform Prop. 2007/08:93 Jämställdhetsbonus – familjepolitisk reform 2007/08:94 Åtgärder mot missbruk av tillfällig föräldrapenning Prop. 2007/08:124 Från sjukersättning till arbete 2007/08:136 En reformerad sjukskrivningsprocess för ökad återgång i arbete 2007/08:160 Utökat elektroniskt informationsutbyte 2008/09:3 Ränta vid återkrav inom arbetslöshetsförsäkringen m.m. SOU 1944:15 Utredning och förslag angående lag om allmän sjukförsäkring SOU 1979:94 En allmän socialförsäkring – modell och riktlinjer SOU 1990:74 Skuldsaneringslag SOU 1995:133 Bostadsbidragen – effektivare inkomstprövning – besparingar SOU 2001:47 En handläggningslag – förfarandet hos försäkrings kassorna s. 325 ff. SOU 2008:74 Rätt och riktigt – Åtgärder mot felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen SOU 2008:82 Vägen tillbaka för överskuldsatta SOU 2008:100 Bidragsspärr Ds 2007:53 Återkrav och ränta i arbetslöshetsförsäkringen m.m. Beslut , dnr 4068-2000 NJA 1984 s. 684 NJA 1996 s. 202 NJA 2001 s. 22 NJA 2008 s. 392 Kammarrättens i dom i mål nr 2057-04 RÅ 2008 ref. 2 RÅ 2005 ref. 29 RÅ 2004 ref. 54 Dom i mål nr 5595-99 Dom i mål nr 6396-01 Dom i mål nr 6790-01 Beslut /dnr 2006-00742 Beslut /dnr 2006-01243 Beslut /dnr 2007-1579.250.36 Beslut /dnr 2007-00639 , Rätten till domstolsprövning och svenska domstolars behörighet, SvJT 2001 s. 861 ff. i förvaltningsrätt III, 1949 av social ersättning, 1986 rättskraft i förvaltningsrätten, 1951 Lagrådsremiss med förslag till socialförsäkringsbalk, Socialdeparte- mentet Lagrådets yttrande över lagrådsremiss med förslag till social- försäkringsbalk Varför blir det fel? Orsaker till felaktiga utbetalningar från trygghets- systemen, Delegationens för felaktiga utbetalningar rapport 5, Vem fuskar och varför? Om attityder till bidragsfusk i Delegationens för felaktiga utbetalningar rapport 6, Vad kostar felen? Omfattning av felaktiga utbetalningar från trygghetssystemen, Delegationens för felaktiga utbetalningar rapport 7, FN:s konvention om barnets rättigheter Återkrav, vägledning 2005:3, version 3 Fordringshantering hos , vägledning 2005:2, version 5 Bostadsbidrag till barnfamiljer och ungdomar, vägledning 2004:10, version 3 Kammarkollegiets föreskrifter om hantering av statliga fordringar (KAMFS 2006:1) Vissa regler om ränta i samband med återkrav, (dnr S2005/10082/SF) Återkrav vid felaktiga utbetalningar – och hantering av återkravsfordringar, Statskontorets rapport 2008:12 Enhetligare regler om återkrav Beslut vid regeringssammanträde . En utredare ska ta fram enhetligare regler om återkrav beträffande förmåner för personligt ändamål inom de centrala delarna av väl- färdssystemen. Utgångspunkten för uppdraget är att hela det felaktigt utbetalda beloppet ska återkrävas om inte mycket starka skäl talar mot detta. Utredaren ska därför analysera de nuvarande reglerna och tillämp- ningen av dessa samt överväga i vilka avseenden de materiella reglerna bör ändras. Utredaren ska därvid särskilt överväga bl.a. regleringen av förutsättningarna för eftergift och avräkning. Utredaren ska också överväga införandet av bestämmelser om såväl ränta från tidpunkten för den felaktiga utbetalningen som dröjs- målsränta och ränta vid anstånd eller avbetalningsplan. Utredaren ska lämna de författningsförslag som övervägandena ger anledning till. Utredaren ska redovisa sitt arbete . uppgick statens samlade inkomster till och de utgifter som ryms under utgiftstaket i statsbudgeten till . Huvuddelen av statens och en inte obetydlig del av kommunernas utgifter består av olika ersättningar, bidrag och andra förmåner som betalas ut till enskilda individer eller hushåll. uppgick utbetalningarna av sådana för- måner inom de centrala delarna av välfärdssystemen till cirka De statligt finansierade utbetalningarna motsvarar av de utgifter som ryms under utgiftstaket. Av de förmåner som betalas ut står socialförsäkringsförmånerna för den ojämförligt största delen. betalade Försäk- ringskassan ut ersättningar, bidrag och andra förmåner med . Även från arbetslöshetsförsäkringen görs betydande utbetal- ningar, som delvis finansieras med allmänna medel. För /07 beviljade () studiestöd med . Av det utbetalda studiestödet utgjorde bidrag och den resterande delen lån. beviljade kommunerna ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen (2001:453) med , inklusive introduktionsersättningar till flyktingar. Delegationen mot felaktiga utbetalningar (Fi 2005:03, FUT- delegationen) redovisade i rapporten Vad kostar felen? en bedömning av omfattningen av felaktiga utbetalningar inom välfärdssystemen. Enligt rapporten betalas ut felaktigt från trygghetssystemen. Vid t.ex. , CSN och arbetslöshetskassorna fattas ett stort antal beslut om återkrav och det bedrivs en omfattande återkravsverksamhet. har fattat cirka 120 000 återkravsbeslut och återkrävt . Ungefär hälften av det återkrävda beloppet har återbetalats under som det har återkrävts. Försäkrings- kassans ackumulerade återkravsfordringar (skuldstocken) uppgick till 2006. Andelen som reserverades som osäker fordran var 2005. De senaste årens utökade kontrollarbete hos har resulterat i en stor mängd utredningsärenden och antalet återkravsbeslut har ökat . Beträffande CSN uppgick återkravsfordringarna, inklusive avgifter, till 2006. Andelen som reserverades som osäker fordran 2006 var (). Även arbetslöshetskassorna har en omfattande återkravs- verksamhet. Enligt en rapport från Inspektionen för arbetslöshets- försäkringen (2007:19) har återkrävd ersättning ökat för perioden –jämfört med perioden –. återkrävdes jämfört med 2005. Statskontoret fick (dnr Fi2007/3988) i uppdrag att göra en utvärdering av effektiviteten vid återkravshanteringen hos och . Statskontoret ska beträffande respek- tive myndighet särskilt beakta bl.a. hur myndigheten har valt att styra verksamheten, de arbetsmetoder och rutiner som används i verksamheten och effektiviteten av myndighetens indrivnings- åtgärder. Mot bakgrund av Statskontorets analyser och bedöm- ningar ska förslag lämnas om hur eventuella hinder för en effektiv återkravsverksamhet bör undanröjas, åtgärder för att stärka verk- samheten samt eventuella behov av förändringar av resultatmått och resultatindikatorer. Statskontoret ska slutligen lämna förslag till hur regeringens fortlöpande uppföljning av återkravsverk- samheten bör utformas. Uppdraget ska redovisas . Ds om återkrav och ränta i arbetslöshetsförsäkringen m.m.