sou · GWB3113d2 · 2009-01-01 00:00:00 — Möjligheterna blir helt annorlunda när vi skiljer mellan boende och vardagsliv samt drar nytta av att med flera enheter, ett större hus och klok samlokalisering med andra verksamheter följer inte bara ekonomiska, utan också verk- samhetsmässiga stordriftsfördelar. Då kan olika intressen bejakas. Då finns underlag att i små grupper och parallellt med varandra driva ett stort antal olika aktiviteter. En kombination av små- och storskalighet. Då finns också möjligheter att sätta ihop grupper av deltagare med gemensamma intressen och förmågor samt lösa upp och/eller ombilda grupper när sjukdom, funktionsnedsättning och andra omständigheter förändrar förutsättningarna. Genom att parallellt erbjuda en rikedom av smågruppsaktiviteter kan dessa anpassas så att nära nog alla kan delta i någon grupp. Gemensamt för alla grupper kan exempelvis vara ett fokus på hälsa, fysisk rörelse och mental stimulans, medan hur man arbetar varierar från grupp till grupp och därmed från individ till individ. Då är kvar- boendeprincipen inte längre någon black om foten, eftersom boendet har mycket lite eller ingenting alls med gruppbildningarna att göra. Risken är förstås att den intimitet och familjekänsla som kan finnas på en avdelning/en enhet går förlorad (44). Antalet grupper och människor som den enskilde skall möta får inte bli för många. Och vad som är för många måste avgöras från fall till fall. Variationerna kan bli stora, där några av de boende är hemifrån och intar sin lunch på restaurang, medan andra endast deltar i någon enstaka aktivitet och tillbringar merparten av tiden hemma. För enskilda kan engagemanget variera från dag till dag och . Det finns ingen motsättning i detta avseende mellan allmänt och kollektivt boende, mellan att vara med andra och att möta andra. Det kollektiva boendet är ett socialt komple- ment, som också kan användas för att undvika och lösa konflikter. När grannar inte trivs med varandra skall de inte behöva dela var- dagsliv mer än vad som är absolut nödvändigt. Genom att struktu- rera och omstrukturera var och ens vardagsliv skapas helt nya möj- ligheter, som en socialt lockande miljö befrämjar sam- hörighet, uppskattning och självförverkligande. Kort sagt – stärker Om orsaker och motiv för att flytta till särskilt boende känslan av sammanhang och därmed möjligheter att upprätthålla hälsa. Samlokalisering av verksamheter har betydelse för vilka aktiviteter som kan erbjudas de boende. Genom samlokaliseringar uppstår förutsättningar för att också andra skäl än nedsatt orienterings- förmåga och behov av personlig omvårdnad kan förorsaka flytt- ningar till särskilda boenden. Med en rikedom av erbjudanden och aktiviteter följer att också en längtan efter gemenskap, samtal, relationer och någonting att göra/sysselsätta sig med kan motivera en flyttning till ett särskilt boende. Samlokalisering av verksam- heter har även betydelse för vilka andra som lockas till husets miljö och därmed för möjligheterna till möten och samvaro. Låt mig illu- strera. Med exempelvis fot- och hårvård, dagcentral, terapi, gym och studiecirklar följer att äldre, som bor i närområdet kommer till huset på tillfälliga besök för att ta del av olika aktiviteter. Med ett korttidsboende följer att också andra äldre än de som bor i när- området vistas tillfälligtvis i huset. Men en restaurang vidgas besö- karna till att även omfatta personer . Med en förskola och fritidsverksamhet kommer barn och ungdomar in i huset. Men en rik utemiljö, en SPA-anläggning och ett allaktivi- tetshus vidgas basen till att omfatta människor i alla åldrar och familjer på besök. Detta har såväl för- som nackdelar. Till för- delarna hör att det uppstår många nya möjligheter till möten och att aktiviteter kan förena människor i olika åldrar med gemen- samma intressen. Att delta i gruppaktiviteter kan vara kontakt- skapande. Allra helst om gruppen är relativt liten och gruppledaren är duktig på att hjälpa människor att upptäcka varandra. Social interaktion kräver ofta en katalysator. Det vi kallar aktiviteter kan vara ett medium för interaktion (45). Närvaron av andra kan också vara en utgångspunkt för håg- komster och igångsättare av reminiscenssamtal. Till fördelarna hör dessutom att närstående/anhöriga och boende har någonting att göra tillsammans i samband med besök. Till nackdelarna hör att de mer resursstarka besökarna kan inta mötesplatser och gör om dem till sina. De kan bli alltför många, alltför livliga och alltför hög- ljudda. Alternativt att aktiviteter i alltför hög grad anpassas till de Om orsaker och motiv för att flytta till särskilt boende tillfälliga besökarnas intressen och förmågor. Kärnan måste byggas utifrån de boendes behov, önskemål och intressen. Med öppenhet och samlokalisering ökar också möjligheterna att stödja närstående/anhöriga i deras roller som tillfälliga besökare och som hjälpare/omsorgsgivare, som flyttningen inte blir en lika stor förändring som . Många av flyttarna har säker- ligen med tiden deltagit i en eller flera av husets aktiviteter. Ju fler som deltar och ju mer öppet boendet är mot omvärlden desto mindre ser vi av att det stigmatiserar de som bor där. Ett öppet hus samspelar med och betjänar närmiljön (46). som det tar bort mycket av de kännetecken vi förknippar med en institution. Slutenheten i förhållande till omvärlden är borta. De boende rör sig mellan sitt personliga boende, allmänt och kollektivt boende. De besöker mötesplatser och alla gör inte längre samma sak på samma plats. Det detaljerade tidsschemat är ersatt av individuella scheman. Med mötesplatser, samlokalisering och en mängd smågruppsakti- viteter på dagordningen följer att nya yrkesgrupper kan komma att rekryteras till äldreomsorgernas särskilda boenden. Jag tänker bland annat på kultur- och fritidsarbetare, men också på psykolo- ger, psykoterapeuter och andra beteendevetare. Med mötesplatser och smågruppsgruppaktiviteter i stor skala följer också nya möjlig- heter att fort- och vidareutbilda äldreomsorgens personal för att på så vis dra nytta av den framväxande kunskapen om äldre och åld- rande. Ur personalens synvinkel skulle de öppna boendena, förekoms- ten av smågruppsaktiviteter och samspelet med omvärlden kunna innebära att deras arbete påverkades i en mängd avseenden. De skulle inte längre vara bundna eller kopplade till en avdelning/en enhet, utan i bred mening ledsaga och vara med de boende i den större miljön. Sannolikt skulle de också komma att ansvara för någon eller några gruppaktiviteter på ett annat sätt än vad de gör och på så vis få ett både vidgat och fördjupat arbetsinnehåll. Liksom skulle de utföra vad vi kallar hemtjänst och hemsjuk- vård i de äldres personliga boenden. Och de skulle få ett tydligt, men också utvidgat uppdrag som kontaktpersoner. Då skulle det handla om att vara en garant för att deras uppdragsgivare (de äldre) får möjligheter till meningsfulla dagar. Med öppenhet följer att per- Om orsaker och motiv för att flytta till särskilt boende sonalen blir mer av assistenter i de boendes omsorger om sig själva än undersköterskor och biträden till vården. aktualiseras alldeles säkert en ny beteckning av äldreomsorgens personal. Vad som är för- och nackdelar i detta ur ett personalperspektiv låter jag vara osagt. Verksamhetsperspektivet, slutligen (47). Här inträffar stora för- ändringar i flera avseenden i och med utvidgningen till att verk- samheten omfattar sociala behov, drivs öppet och i samspel med husets närmiljö. Från att ha varit en organisation som levererade närmast standardiserade tjänster, lika för alla, har vi nu en äldreomsorg som opererar med tillval och skräddarsyr tjänster för att så långt möjligt svara upp mot individuella behov och önskemål. Organisatoriskt innebär detta en övergång från att arbeta först hierarkiskt och till att styra och leda genom empowerment. Det vill säga genom att personalen bemyndigas, får ett klart och tydligt samt väl avgränsat ansvar och befogenheter att leva upp till detta ansvar. För den enskilde innebär detta att det finns ett team som tar ansvar för helheten av boende, service, omsorg och vård. En annan mycket tydlig förändring handlar om att äldreomsor- gen arbetar i partnerskap och nätverk med andra organisationer. Detta är absolut nödvändigt för att man skall kunna tillgodose mångsidigt sammansatta behov. Omsorgen och vården, hur bra de än är, kan inte tillgodose sociala behov i vid mening och hur väl de än organiserar sig och tydliggör vad som faller på kontaktpersonen, och den omvårdnadsansvarige sjuksköterskan att svara för. Vi ser tydliga embryon till denna utveckling genom att kommunerna har anställt omsorgshandledare, frivilligsamord- nare, coacher, utvecklingsledare och allt vad man nu kallar de per- soner, som har fått mer eller mindre tydliga uppdrag för att driva utvecklingen i denna riktning. Förändringarna kan något schema- tiskt beskrivas på följande sätt, Transaktion Æ Service Æ Relation Æ Nätverk Initialt har vi en organisation med fokus på standardiserade tjänster och individuella transaktioner. I nästa fas har organisationen fokus på individuella möten, att mottagarna medverkar i omsorgsarbetet och att varje möte utgör ett sanningens ögonblick. I den tredje fasen har organisationens fokus förskjutits till att bygga långsiktigt Om orsaker och motiv för att flytta till särskilt boende bärande relationer och inta en mer ackumulativ syn på kvalitet. Detta är genombrottsfasen för kontaktpersonen och den omvård- nadsansvariga sjuksköterskan. I den fjärde fasen vidgas perspektivet till att omfatta resurser i olika nätverk och allianser. Fokus nu är ett helhetsperspektiv och allt som skapar värde för de boende (48). Äldre som flyttar till särskilda boenden befinner sig i livets fjärde fas. Det är en fas av sönderfall både till följd av åldrande och sjuk- dom. Det är också en fas då vi förväntas sammanfatta våra liv, reflektera över vad som varit, försonas med det liv vi levt och för- bereda oss på vad som komma skall. Förberedelserna omfattar våra närstående. Allt detta är resurskrävande. Både de som flyttar och deras närstående har bedömts sakna möjligheter och förutsätt- ningar för att detta arbete skall kunna utföras med utgångspunkt från den enskildes ordinära boende. Om detta att flytta till särskilt boende skall ha mening för den enskilde och dennes närstående bör flyttningen bidra till att till- varon underlättas och till att det finns möjligheter ta sig an livsupp- gifterna i denna fas av livet. Det särskilda boendet är inte ett svar på dessa behov. Det finns en beteckning, inte på svenska men väl på engelska och i amerikansk äldreomsorg, som skulle kunna vägleda oss framåt. Beteckningen är assisted living definierad som en speci- ell kombination av bostad, omsorg med personlig assistans och vård för att möta förutsägbara och oförutsägbara behov dygnet runt. Och med syfte att främja maximal värdighet (49). Hus i vilka assisted livingmodellen tagit sin boning är inte bara byggnader. De är relationerna mellan människor. Och de tar emot och ger de ankommande en känsla av att ha kommit fram och kommit rätt. Verksamheten är öppen mot omvärlden, familj och närstående medverkar, såväl inom- som utomhus finns mötesplatser, människor väljer sina gemenskaper och får den assistans, omsorg och vård de behöver utifrån sina individuella behov och av yrkes- kunnig personal. Möjlighetsvärlden är rik på gruppaktiviteter. Varje enhet drivs småskaligt och är samlokaliserad med andra verksam- heter. Meningsfullhet och begriplighet har hög prioritet. Om och när det finns motiv för att flytta till ett särskilt boende så skulle motiven vara förbundna med denna typ av särskilda boenden. Om orsaker och motiv för att flytta till särskilt boende Och om det var så att dessa boenden fanns så skulle de sannolikt påverka gränsen för kvarboende såtillvida att äldre skulle ansöka om att få flytta än vad som är fallet . Med nuva- rande tillämpning och tolkning av rätten till bistånd skulle dessa ansökningar avslås. Och kanske än mer välgrundat, eftersom det skulle finnas möjligheter även för hemmaboende att delta i husets aktiviteter. Men låt oss anta att det fanns möjligheter att tidigare- lägga flytten till dessa boenden. Exempelvis genom att vad vi kallar mellanboenden samlokaliserades med dessa hus. Då skulle vi sannolikt få vara med om att gränsen för kvarboende försköts och dök upp i ny skepnad (50). Man skulle också kunna tänka sig att dessa samlokaliserade mellanboenden utvecklades till vad som i kallas apartments for life (51). Till ett sådant hus kan alla flytta som uppfyller ett åldersvillkor. Det behövs inga särskilda behov och omständigheter i övrigt. Behoven av omsorg bedöms sedan i boendet på samma sätt som vi bedömer behoven av sjukvård. I så fall skulle det inte heller bli aktuellt med någon ytter- ligare flyttning – om inte den enskilde så önskar – ty i vad som kallas apartments for life får den enskilde bo kvar hur än behoven av omsorg och vård utvecklar sig framöver. Det verkligt intressanta med apartments for life är således att de i stort sett överger före- ställningen om segmentering, som grund för att driva särskilda boenden. har skrivit en bok om konsten att vara lönsamt kreativ (52). I sin bok presenterar han ett antal kreativa koder, som han fäster på spelkort och presenterar i par. Varje kort innehåller några faktorer vi kan spela med för att hitta fram till nya idéer. De fyra paren är Tid som vi kan utnyttja genom att göra något i förväg eller efteråt Orsakssamband som vi kan dra nytta av genom att göra likadant eller tvärtemot något annat Beståndsdelar som vi kan slå ihop eller dela upp till något annat Möjliga utvecklingsvägar som vi kan finna genom att lägga till eller ta bort något Om orsaker och motiv för att flytta till särskilt boende De kort vi så har är Jag avslutar med att leka med dessa kort. Min tanke är följande. Vi har i någon mening kommit till vägs ände med våra särskilda boenden. Vi är inte tillfreds med grunderna för att få flytta dit. Vi anser att den miljö och det liv de erbjuder är torftig(t) som vi anser att det finns behov som inte tillgodoses i ordinärt boende. Vi uppfattar kvarboendeprincipen som en black om foten, ett tvång mera än som en tillgång och vi söker nya lös- ningar. Då kan det kanske vara dags för en kreativitetslek med kort. Min lek blev kortvarig. Dess syfte är att visa på vad Du kan finna om Du leker vidare, men också att på ett annorlunda sätt summera, således Gör i förväg – satsa på mellanboenden Gör efteråt – bilda grupper/segment först efter inflyttning Gör likadant – behåll de personliga boendena Gör tvärtom – avskaffa avdelnings- och enhetssystemet Slå ihop – huset med dess omvärld Dela upp – boende och vardag Lägg till – mötesplatser Ta bort – institutionen Om orsaker och motiv för att flytta till särskilt boende 1.Westlund, P. & , E. (2002) Kommunens sjuksköterska. I Floences anda 2002:1, 2.Proposition 1996/97:124 3.Westlund, P. (2005) Verksamhetsnära ledarskap – kännetecken och förutsättningar 2005:2, 4.Westlund, P. (2005) Verksamhetsnära ledarskap – kännetecken och förutsättningar 2005:2, 5.Lagergren, M., , R-M. & , I. (2006) Vårdbehov och insatser för de äldre 2001–2005 Rapporter/Stiftelsen 2006:6, 6.Westlund, P. & , A. (2007) Beviljad ansökan – om flytt- ningar till särskilt boende. Uppdaterad version 2007:3, 7.Westlund, P. & , A. (2007) Beviljad ansökan – om flytt- ningar till särskilt boende. Uppdaterad version 2007:3, 8.Gurner, U. & , M. (2003) Dirigent saknas i vård och omsorg av äldre , s 36–39 9.Se exempelvis , B. (1997) Kundmissnöje och klago- målshantering 97:3. För användande av begrepp har jag lånat friskt av & WHO (2003) Klassifi- kation av funktionstillstånd, funktionshinder och hälsa 10.Westlund, P. & , A. Planera för mirakel – Arbeta saluto- gent, stärk Kasam under utgivning på /Tidningen 11.Westlund, P. & , A. Planera för mirakel – Arbeta saluto- gent, stärk Kasam under utgivning på /Tidningen 12.Westlund, P. & , A. (2007) Beviljad ansökan – om flytt- ningar till särskilt boende. Uppdaterad version 2007:3, 13.Andersson, M. (2007) Äldre personers sista tid i livet. Livskvali- tet, vård, omsorg och närståendes situation , Bulletin No 26 from the Unit of Caring Science, Om orsaker och motiv för att flytta till särskilt boende 14.Socialstyrelsen (2001) Vad är särskilt i särskilt boende för äldre? 15.Westlund, P. & , A. (2007) Beviljad ansökan – om flytt- ningar till särskilt boende. Uppdaterad version 2007:3, 16.Westlund, P. & , A. (2005) Antonovsky inte – för en salutogen omsorg och vård Fortbildningsförlaget, 17.Maslow, A. (1954) Motivation and personality Hsrper & Row . För en svensk presentation av se exempelvis Tamm, M. (2002) Psykosociala teorier vid hälsa och sjukdom 18.Westlund, P. & , A. (2007) Beviljad ansökan – om flytt- ningar till särskilt boende. Uppdaterad version 2007:3, 19.Antonovsky, A. (1991) Hälsans mysterium , 20.Socialstyrelsen & WHO (2003) Klassifikation av funktions- tillstånd, funktionshinder och hälsa 21.Gurner, U. & , M. (2003) Dirigent saknas i vård och omsorg av äldre , s 36–39 22.Westlund, P. & , A. (2007) Beviljad ansökan – om flytt- ningar till särskilt boende. Uppdaterad version 2007:3, 23.Westlund, P kommande rapport län om möjlig- heter till kvarboende 24.Westlund, P. & , A. (2007) Beviljad ansökan – om flytt- ningar till särskilt boende. Uppdaterad version 2007:3, 25.Richt, B. (2005) Sjukdom som arbete i Richt, B. & Tegern, G. (red) Sjukdomsvärldar. Om människors erfarenheter av kropps- lig hälsa, , 26.Larsson, K. (2006) Kvarboende eller flyttning på äldre dar. En kunskapsöversikt Rapporter/Stiftelsen Äldre- centrum 2006:9, 27.Westlund, P. & , A. (2007) Beviljad ansökan – om flytt- ningar till särskilt boende. Uppdaterad version 2007:3, Om orsaker och motiv för att flytta till särskilt boende 28.Westlund, P. & , A. (2005) Antonovsky inte – för en salutogen omsorg och vård Fortbildningsförlaget, 29.Westlund, P. & , A. (2007) Beviljad ansökan – om flytt- ningar till särskilt boende. Uppdaterad version 2007:3, 30.Socialstyrelsen (2003) i kap 9 31.Sveriges kommuner och Landsting (2007) Öppna jämförelser 2007 , 32.Larsson, K. (2006) Kvarboende eller flyttning på äldre dar. En kunskapsöversikt Rapporter/Stiftelsen Äldre- centrum 2006:9, 33.Westlund, P. & , A. (2007) Beviljad ansökan – om flytt- ningar till särskilt boende. Uppdaterad version 2007:3, 34.Norberg-Schulz, C. (1985) The concept of dwelling. On the way to figurative architecture Electa/Rizzoli, 35.Almberg, C. & , J. (1998) Gruppboende för ålders- dementa R7:1988 Avd , CTH-Arkitektur, 36.Socialt Udviklingscenter i samarbejde med COWI A/S (2003) Fra institution til egen bolig – et inspirationshaefte, 37.Westlund, P. & , M. (2007) Boningar för äldre Fokus- rapport 2007:1 38.Regnier, V (2002) Design for assisted livingGuidelines for housing the physically and mentally frail sons inc. 39.Regnier, V (2002) Design for assisted living Guidelines for housing the physically and mentally frail sons inc. 40.Agahi, N., , M., , M. & Wånell, S-E (2005) Hälsoutveckling och hälsofrämjande insatser på äldre dar. 41.Westlund, P. & , A. Planera för mirakel – Arbeta saluto- gent, stärk Kasam under utgivning på /Tidningen Om orsaker och motiv för att flytta till särskilt boende 42.Antonovsky, A. (1991) Hälsans mysterium , 43.Regnier, V (2002) Design for assisted living Guidelines for housing the physically and mentally frail sons inc. 44.Regnier, V (2002) Design for assisted living Guidelines for housing the physically and mentally frail sons inc. 45.Westlund, P. & , M. (2007) Boningar för äldre Fokus- rapport 2007:1 46.Regnier, V (2002) Design for assisted living Guidelines for housing the physically and mentally frail sons inc. 47.Edvardsson, B.,, A., , M.D. & , B. (2000) Development and Innovationin the New Economy , 48.Edvardsson, B.,, A., , M.D. & , B. (2000) Development and Innovationin the New Economy , 49.Regnier, V (2002) Design for assisted living Guidelines for housing the physically and mentally frail sons inc. 50.Lagergren, M., , R-M. & , I. Vårdbehov och insatser för de äldre 2001–2005. SNACK-K rapport nr 12, Stiftelsen Äldrecentrum 51.Regnier, V (2002) Design for assisted living Guidelines for housing the physically and mentally frail sons inc. 52.Björnsson, C-M. (2007) Ditt livs idé , Utformning av olika boendemiljöer för äldre Med stigande ålder blir hemmet den plats där äldre personer spen- derar det mesta av sin tid och därmed antas boendemiljön succes- sivt få allt större betydelse för äldres upplevelse av hälsa och livs- kvalitet. Äldres boende är ett mycket komplext forskningsområde som inrymmer många olika perspektiv. Föreliggande sammanställ- ning är ett försök att sammanfatta nuvarande kunskapsläge och tillgänglig forskning. Inledningsvis är det nödvändigt att definiera vilken eller vilka befolkningsgrupper som avses. Med äldre avses oftast den delen av befolkningen som är eller äldre, ungefär en fem- tedel av befolkning. Denna grova indelning, baserad på kronologisk ålder, innebär att man har att göra med en stor befolk- ningsgrupp som inrymmer stor individuell variation. Ett sätt att närma sig forskningsfältet är att använda en annan indelningsgrund än kronologisk ålder för att definiera olika grupper av äldre. Efter- som det är väl känt att frågor som rör äldres boendesituation i hög grad samspelar med individens funktionsförmåga tillämpas Baltes & Smiths (1999) definition av den tredje respektive fjärde åldern för föreliggande kunskapsöversikt. Enligt denna definition utgörs tredje åldern av den period i livet som karaktäriseras av god hälsa och funktionsförmåga, aktivitet och delaktighet och som vanligtvis inträder i samband med pensioneringen från arbetslivet. Fjärde åldern inträder oftast successivt, i takt med att funktionsnedsätt- ningar gör sig påminda och påverkar aktivitet och delaktighet negativt. Detta sätt att definiera olika faser av åldrandeprocessen är alltså inte kronologiskt baserat, men för dagens äldre inträder Utformning av olika boendemiljöer för äldre fjärde åldern ofta först . Drabbas man av sjukdomar och skador tidigare i livet kan man dock inträda i fjärde åldern . Dagens debatt om äldres boende domineras ofta av fjärde ålderns behov och problem, med tydligt fokus på vård och omsorg. I ett hälsofrämjande, förebyggande perspektiv är det angeläget att också reflektera över de förhållanden som gäller för livsloppets tredje ålder. När det gäller offentlig statistik och utredningar om boende- faktorer omfattar kunskapsunderlaget främst boendetyp och bostadsstandard och det är ett känt faktum att bostäder i Väst- har hög standard. Det är vanligt förekommande, både inom utredningsverksamhet och i forskning, att man inte tydligt definie- rar olika boendefaktorer vilket är en brist som utgör en utmaning vid försök att sammanfatta kunskapsläget. Ett exempel är att bostadsstandard och tillgänglighet till fysisk miljö ibland samman- blandas, vilket leder till missvisande information och resultat. Det är också vanligt att man är oprecis i definitionen av vilka delar av den fysiska miljön som avses när man talar om boendet och bostä- der; ofta avses enbart inomhusmiljön men ibland medräknas även delar av utomhusmiljön. Sådana skillnader i definitioner vållar svårigheter såväl i forskning som i utredningsverksamhet och i praktisk verksamhet. Vidare är det vanligt att man i samband med planering av bostäder för äldre betraktar antingen enbart fysiska faktorer eller enbart sådant som rör sociala kvaliteter eller förut- sättningar att bedriva god vård; utredningsunderlag såväl som forskningsrapporter utgör inte sällan exempel på ensidiga perspek- tiv. I den allmänna debatten är det mer regel än undantag att man diskuterar äldres boende i allmänna termer, ofta med direkt kopp- ling till vård- och omsorgsbehov och utan differentiering av olika gruppers särskilda förutsättningar och behov.