sou · GXB342 · 2009-05-06 00:00:00 — Våtmarkernas ekologiska och vattenhushållande funktion i landskapet ska bibehållas och värdefulla våtmarker bevaras för framtiden. har antagit fem delmål. 1.En nationell strategi för skydd och skötsel av våtmarker och sumpskogar ska tas fram senast . 2.Samtliga våtmarksområden i Myrskyddsplan för ska ha ett långsiktigt skydd . 3.Senast år 2006 ska skogsbilvägar inte byggas över våtmarker med höga natur- eller kulturvärden eller på annat sätt byggas så att dessa våtmarker påverkas negativt. 4.I odlingslandskapet ska minst 12 000 ha våtmarker och små- vatten anläggas eller återställas fram . 5.Åtgärdsprogram ska senast finnas och ha inletts för de hotade arter som har behov av riktade åtgärder. Ett rikt växt- och djurliv Den biologiska mångfalden ska bevaras och nyttjas på ett hållbart sätt, för nuvarande och framtida generationer. Arternas livsmiljöer och ekosystemen samt deras funktioner och processer ska värnas. Arter ska kunna fortleva i långsiktigt livskraftiga bestånd med tillräcklig genetisk variation. Människor ska ha tillgång till en god natur- och kulturmiljö med rik biologisk mångfald, som grund för hälsa, livskvalitet och välfärd. har antagit följande delmål. 1.Senast år 2010 ska förlusten av biologisk mångfald inom vara hejdad. 2.År 2015 ska bevarandestatusen för hotade arter i landet ha förbättrats så att andelen bedömda arter som klassificeras som hotade har minskat med jämfört med , och utan att andelen försvunna arter har ökat. 3.Senast år 2007 ska det finnas metoder för att följa upp att biologisk mångfald och biologiska resurser såväl på land som i vatten nyttjas på ett hållbart sätt. ska biologisk mångfald och biologiska resurser såväl på land som i vatten nyttjas på ett hållbart sätt så att biologisk mångfald upprätthålls på landskapsnivå. och årtiondena därefter tog elektrifieringen fart i . kom en ny vattenlag som i huvudsak var en exploateringslag för vattenkraftsutbyggnaden. Vattenkraften har varit och är alltjämt en betydande del av svensk elförsörjning. Se vidare om utvecklingen av svensk vattenkraft under avsnitt 2.4.4. Diskussionen om den svenska energipolitiken tog ny fart i samband med oljekrisen . Målet för energipolitiken blev att minska energiförbrukningen och oljeberoendet. startades de svenska kärnkraftsreaktorerna. Dessa har , jämte vattenkraften, utgjort grunden i den svenska elförsörjningen. har energipolitiken varit inriktad på användning av inhemska förnybara energikällor samt effektivisering av energianvändningen. Dagens energipolitik syftar till att underlätta omställningen till ett ekologiskt uthålligt samhälle genom effektivisering av elanvänd- ningen, konvertering till förnybara energislag samt miljömässigt acceptabel elproduktionsteknik. Användningen av fossila bränslen ska hållas på en låg nivå. Nationalälvarna och de övriga älvsträckor som har undantagit från utbyggnad skyddas även fortsättningsvis. Det är en viktig förutsättning för den svenska industrin att det finns en säker tillgång till el till ett rimligt pris. Inriktningen av politiken beskrivs utförligare i propositionerna En uthållig energiförsörjning (prop. 1996/97:84) och Samverkan för en trygg, effektiv och miljövänlig energiförsörjning (prop. 2001/02:143). Genom lagen (2003:113) om elcertifikat främjas produktionen av förnybar el. Lagen är delvis en följd av ovan nämnda EG-direktiv /77/EG. Systemet innebär att varje producent av förnybar el erhåller ett elcertifikat av staten för varje producerad mega- wattimme el. De energislag som omfattas är vindkraft, solenergi, geotermisk energi, vågenergi, torv, biobränslen, all ny vattenkraft (tagen i drift efter utgången av ), småskalig vattenkraft (kW) samt produktionsökningar till följd av effektiviseringar av befintliga vattenkraftsanläggningar. Från infördes en regel om tidsbegränsad tilldelning av elcertifikat. Detta innebär att en ny anläggning tilldelas elcertifikat i högst . Anläggningar som var i drift när elcertifikatsystemet infördes fasas ut ur systemet eller 2014. Innebörden av detta är att i princip all småskalig vattenkraft som var i drift när systemet infördes fasas ut . 1 maj 2003- tillkom 73 vattenkraftanläggningar i elcertifikat- systemet. Den totala installerade effekten i dessa anläggningar är 86 MW och de beräknas producera el. Varje el- leverantör och vissa elanvändare är sedan skyldiga att köpa ett visst antal elcertifikat i förhållande till sin totala produktion respektive användning av el. Detta krav kallas kvotplikt. Kvotplikten, som anges direkt i lagens 4 kap. 3 §, var vid lagens införande för att successivt stiga till och sjunka till . Affärerna görs upp av aktörerna själva. Den som inte har tillräckligt med certifikat vid den årliga avstämningen tvingas betala en kvotpliktsavgift. Den som har fler certifikat än vad som krävs kan sälja dessa eller spara innehavet för framtiden. Främjandet av förnybar energi är en del i arbetet att uppnå det av fastställda miljömålet Begränsad klimatpåverkan. har, tillsammans med övriga EU-länder, ratificerat Kyoto- protokollet. Enligt Kyoto-protokollet ska reducera utsläpp- en av växthusgaser års nivå fram . Partiledarna i slöt en överenskommelse om en långsiktig och hållbar energi- och klimatpolitik. Med överenskommelsen som grund lämnade regeringen två propositioner med förslag om en hållbar energipolitik för miljö, konkurrenskraft och trygghet till . En sammanhållen klimat- och energipolitik – Klimat (prop. 2008/09:162) och En sammanhållen klimat- och energipolitik – Energi (prop. 2008/09:163). De två propositionerna ska ses som en helhet. I propositionen En sammanhållen klimat- och energipolitik – Klimat (prop. 2008/09:162) föreslås i huvudsak följande. Utsläppen för bör för vara lägre än utsläppen . Målet gäller för de verksamheter som inte omfattas av systemet för handel med utsläppsrätter. Detta innebär att utsläppen av växthusgaser ska vara ca koldioxid- ekvivalenter lägre för den icke handlande sektorn i förhållande till nivå. För att nå målet avser regeringen att redan beslutade styrmedel ska kompletteras med utvecklade ekonomiska styrmedel på skatteområdet. Sådana utvecklade ekonomiska styrmedel ska kunna bidra till en minskning av utsläppen med . Regeringen avser även att tidigt och fullt ut genomföra minskningar i enlighet med beslutade åtgärder inom EU. Därutöver kommer , inom ramen för det nationella målet, att genomföra utsläppsminskande åtgärder i andra länder, såsom gröna investeringar i utvecklingsländer eller insatser i andra EU-länder. Det nationella delmålet –2012 ligger fast. Detta innebär att de svenska utsläppen av växthusgaser –2012 ska vara lägre än utsläppen . Användningen av fossila bränslen för uppvärmning kommer att avvecklas , vilket har stor betydelse för bebyggelsens klimat- påverkan. Regeringen avser att stegvis öka energieffektiviteten i transportsystemet, bryta fossilberoendet och därigenom minska klimatpåverkan. bör ha en fordonsflotta som är oberoende av fossila bränslen. För att nå målen presenterar regeringen tre handlingsplaner för omställningen: för en fossiloberoende fordons- flotta, för ökad energieffektivisering och för främjandet av förnybar energi. Med dessa mål och åtgärder är regeringens inriktning att har en hållbar och resurseffektiv energiförsörjning utan netto- utsläpp av växthusgaser i atmosfären. Regeringen föreslår vidare en förändrad innebörd av miljökvalitets- målet Begränsad klimatpåverkan. En kontrollstation genomförs i syfte att analysera utvecklingen i förhållande till målen liksom kunskapsläget. Kontroll- stationen omfattar inte politikens grundläggande inriktning men kan komma att leda till justeringar av styrmedel och instrument. I propositionen En sammanhållen klimat- och energipolitik – Energi 2008/09:163) föreslås följande. Regeringen föreslår att andelen förnybar energi ska vara av den totala energianvändningen. Andelen förnybar energi i transportsektorn ska vara . För att det övergripande målet ska nås föreslår regeringen bl.a. att certifikat- systemet för förnybar elproduktion vidareutvecklas. Ett nytt mål för ökningen av den förnybara elproduktionen bör sättas upp i nivå med jämfört med läget . kommer att ges i uppdrag att analysera och utforma hur ambitions- höjningen ska genomföras. Vidare föreslår regeringen att en nationell planeringsram för vindkraft fastställs till motsvarande en årlig produktionskapacitet på , varav till lands och till havs. Regeringen presenterar sin avsikt att ge en utredning i uppdrag att föreslå sådan ny lagstiftning för den samhälleliga prövningen av nya kärnkraftsanläggningar, som möjliggör kontrollerade generations- skiften i det svenska kärnkraftsbeståndet. Regeringen avser att åter- komma till med förslag om avskaffande av avvecklingslagen och om borttagande av kärntekniklagens förbud mot nya reaktorer. Regeringens bedömning avseende marknaderna för el, gas och värme presenteras. Vidare redovisas regeringens bedömning avseende torvens och biogasens roll i energisystemet samt förutsättningarna för avskiljning och lagring av koldioxid. Möjligheterna att genom landsbygdsprogrammet 2007–2013 stödja och utveckla produktion och förädling av förnybar energi bör utnyttjas. Ett mål om effektivare energianvändning till 2020 föreslås. Målet är ett sektorsövergripande mål om minskad energi- intensitet om . En handlingsplan för energieffektivisering och åtgärderna för att genomföra det s.k. energitjänstedirektivet presenteras. Ett femårigt energieffektiviseringsprogram genomförs –2014. Programmet tillförs , utöver dagens politik. Programmet innehåller förstärkt regionalt och lokalt energi- och klimatarbete, insatser för information, rådgivning, stöd för teknikupphandling och marknadsintroduktion, nätverksaktiviteter samt införande av ett stödsystem med energikartläggningscheckar. Offentlig sektor ska vara ett föredöme i energieffektiviseringsarbetet. Insatserna för energieffektivisering omfattar också industri-, bebyggelse- och transportsektorerna. Regeringen avser att återkomma i budgetpropositionen med förslag till den närmare fördelningen av medlen mellan olika åtgärder. I syfte att samordna det energieffektiviseringsarbete som följer av genomförandet av energitjänstedirektivet ska ett särskilt råd, Energi- effektiviseringsrådet, med representation från berörda myndigheter inrättas vid . får ett huvud- ansvar för att genomföra energieffektiviseringsprogrammet och de åtgärder som krävs för att följa upp energitjänstedirektivets genom- förande. El kan framställas på många olika sätt. Fördelningen mellan de olika produktionsslagen varierar mellan olika år. Vattenkraften kan t.ex. variera beroende på skillnader i nederbörden och kärnkraftens produktion kan variera beroende på stillestånd till följd av översyn eller ombyggnader. Variationen mellan olika år kan även bero på utbyggnaden av vissa produktionsformer. Exempelvis har vind- kraften ökat och förväntas öka ännu mer. Användningen av el varierar också men är mer stabil. Mellan åren 1994–2007 fördelade sig den svenska elframställningen, importen och exporten enligt nedanstående tabell. Tabell 2.1 Årlig elproduktion, import och export i –2007 51–/år 55–/år 3,8–5,/år 4,4–7,/år 0,2–1,/år Gasturbin och annan produktion 0-0–/år 0,07–1,/år 145–/år 139–/år 6–/år Källa: SCB – Tillförsel och användning av el 1994–2007. Vid en jämförelse med andra länder finner man att väldigt många länder till stor del förlitar sig på värmekraft, huvudsakligen kol, för sin elframställning. och några fler länder har dock en förhållandevis stor del av sin elproduktion via vattenkraft. Elproduktion fördelat på olika produktionsslag för olika länder framgår av nedanstående tabell. Tabell 2.2 Elproduktion för olika produktionsslag mätt som TWh/år och procentuell andel av elframställningen i olika länder Den svenska vattenkraften byggdes ut . Utbyggnadstakten framgår av nedanstående bild. Produktion av vattenkraft i –2008 1911 1916 1921 1926 1931 1936 1941 1946 1951 1956 1961 1966 1971 1976 1981 1986 1991 1996 2001 2006 Källa: Baseras bl.a. på Vattenkraften, staten och de politiska partierna. Bokförslaget Nya Doxa 2001. Den svenska vattenkraften är utbyggd i en mängd vattendrag över i stort sett hela landet. Totalt finns cirka 1 800 vattenkraftverk. Av dem är drygt 200 större med definitionen att de har en effekt på eller mer. Störst är Harsprånget i Lule älv med en effekt på . Där produceras drygt el. Kraftverken i svarar för av vattenkraftproduktionen. kommer alltså från dem som finns i och . Fördelningen mellan vattendragen framgår av nedanstående tabell. Installerad effekt samt produktion från vattenkraft i svenska Totalt i större vattendrag (* ovan) Totalt i övriga vattendrag (** ovan) 1Medelvärde 1983–2007. 2Lagan är av SCB och redovisad i regionen , det är dock allom bekant att är den sydligaste av fyra stora åar (, , , Viskan) och därmed belägen i sydvästra . Källa: och . Elproduktionen sker på olika ställen i landet men är inte jämnt fördelad över landet. Förutom ovan redovisad vattenkraft finns ju även de tre kärnkraftverken som levererar en stor mängd el. Kärnkraftverken ligger i södra och medan en stor del av vattenkraften ligger i norra . Förbrukningen av el är större i södra och än i norra delen av landet. måste förbrukas i samma stund som den framställs dvs. den elektriska produktionen är alltid lika med förbrukningen. Nät- ägarna ansvarar för att elenergin transporteras från produktions- anläggningarna till elanvändarna. Detta sker via stamnät, regionnät och lokalnät. De har olika spänningsnivåer och ägs av olika nät- företag. Stamnätet transporterar el från stora elproducenter till regionnäten. Regionnäten transporterar elen vidare till lokalnät och ibland till elanvändare med stor förbrukning, t.ex. industrier. Lokalnäten distribuerar elen till hushåll, affärer, industrier m.m. inom ett visst område. Samtliga nätägare rapporterar mätvärden för förbrukning och elproduktion till elhandelsföretagen och till . är ägare av stamnätet och har systemansvaret för att nätet hålls i balans och att frekvensen på nätet alltid är . Stamnätet klarar emellertid inte av att över- föra hur stora mängder el som helst utan det finns begränsningar på hur stor effekt som kan släppas på nätets olika delar. Förhållandena och förutsättningarna varierar från timme till timme och från dag till dag, beroende på storlek och fördelning hos last och produktion i stamnätet. Därför måste - i samarbete med de systemansvariga i grannländerna - kontinuerligt planera för säker drift av elsystemet.7 Man talar om olika gränssnitt i stamnätet i . I Bergslagen finns t.ex. gränssnitt 2 med en begränsning på 7 000 MW. Det innebär att mer än 7 000 MW inte kan kopplas på nätet norr om gränssnittet för överföring till förbrukningscentra i Stockholms- området. Överföringsbegränsningarna i nätet har betydelse vid inkopplandet av ny elproduktion på nätet och måste även beaktas om ett bortfall av produktion sker i någon del av landet. 2.5Vattenkraftplanen och vattenkraftens utvecklingspotential Vattenkraftplanen antogs av år 19848 och pekar på olika möjliga alternativ för en utbyggnad av vattenkraften i . Vattenkraftplanen omfattar ett hundratal projekt som skulle ge en ökning av vattenkraftproduktionen på om den genomfördes i sin helhet. Målet var att bygga ut motsvarande på års- basis. En mycket liten andel av de projekt som föreslagits i 7Informationen är delvis hämtad från , 1983/84:160, BoU 1983/84:30. vattenkraftplanen har genomförts. Viss produktion har även lagts ned . Den utbyggnad som gjorts har inte gjorts med planen som utgångspunkt. Vattenkraftplanen har inte upphävts, men det är ändå oklart om den fortfarande gäller. Delvis förlorade den sin funktion när elmarknaden avreglerades . Sedan avregleringen har förhållandena på elmarknaden haft större betydelse för utbyggnaden. Då elpriset tidigare inte var tillräckligt högt för många utbyggnadsplaner blev det inte heller några nya kraftverk. Det numera högre elpriset har dock gjort fler projekt lönsamma.9 Vattenkraftplanen är nämnd i ett avgjort rättsfall (Stackmora).10 I det rättsfallet framförde att området ingick i vattenkraftplanen och att området bör betraktas vara av riksintresse för energiproduktion – vattenkraft. Energi- myndigheten fick dock inget gehör för sina synpunkter i domstolarna. Miljödomstolen angav rent ut att området inte var av riksintresse för vattenkraftsutbyggnad. å sin sida menade att den planerade utbyggnaden kunde medföra en påtaglig skada för ett riksintresse enligt 4 kap. . Verksamheten var därmed inte tillåtlig enligt 4 kap. 1 § miljö- balken. Mot den bakgrunden uttalade sig inte explicit om vattenkraftplanens betydelse för ställningen som riks- intresse i det aktuella fallet. gav ej prövningstillstånd. En sammanfattande bedömning av vattenkraftplanens status hamnar enligt utredningens mening, mot bakgrund av ovan nämnda rättsfall, på att planen inte kan anses peka ut vattenkraft av riksintresse utan i stället får anses vara ett planeringsunderlag bland andra som ska bedömas i ett tillståndsärende. Utvecklingspotentialen för den storskaliga svenska vatten- kraften finns beskriven i Vattenkraftens utvecklingspotential i befintliga anläggningar, Rapport till Rapporten är skriven av , , , , , , och vid och . I rapporten ges följande sammanfattande bedömning. 9 , Vattenkraften och energisystemet, ER 2008:24. 10 mål nr M 8867-06, ej pt i HD mål nr T 4918-07. Den svenska vattenkraften befinner sig i ett omfattande renoverings- och uppgraderingsskede. Möjligheterna är därför stora att förbättra effektiviteten och att möta framtidens krav på körsätt och miljöanpassning. Det är möjligt att öka energi- och effektproduktionen i de befintliga kraftstationerna genom åtgärder framför allt på turbin- och generatorområdena. Genom turbinbyte och modifieringar av strömningsvägarna uppskattas att ca /år på lång sikt kan tillföras elkraftsystemet, medan åtgärder på generatorsidan kan ge ytterligare ca . Kvalitet och tillgång på data om vattendragen och vattenkraft- stationerna behöver förbättras för att mer precisa slutsatser ska kunna dras om storleken på utvecklingspotentialen, inte minst som verifikat i samband med elcertifiering. Vattenkraftens roll som regulator av elkraftsystemet kommer troligen att öka på grund av införandet av andra energislag. Detta kommer att leda till ökad förslitning. Metoder för övervakning och tillståndskontroll blir allt viktigare för att kunna hålla samma höga tillgänglighetsgrad som . Vattenkraften kommer alltid att behöva kompetens för drift och uppgradering. Det är viktigt att utbildningssystemet och nationella forskningsprogram kan hålla kontinuitet för att kunna möta kompetensbehovet. Införandet av ett vattenkraftforum och ett nationellt inom vattenkraften skulle väsentligt bidra till detta. Vattenkraft är både lagringsbar och reglerbar. Detta gör den värdefull eftersom en allt större mängd el bedöms komma från vindkraft som inte är lagringsbar. Förutom sin betydelse för en väsentlig del av elenergiproduktionen så utgör vattenkraften en effektiv resurs för att löpande balansera den samlade produktionen mot den varierande elförbrukningen. Balanseringen sker i ett brett tidsperspektiv mellan årsvisa variationer ner till sekundsnabba regleringrepp i akuta situationer. 11 Avsnittet bygger i huvudsak på information från (Teknisk direktör ). Vattenkraften i är byggd på ett sådant sätt att den kan överbrygga årstidernas varierande tillrinningar så att elproduk- tionen kan utnyttjas när behoven är som störst. Den viktigaste förutsättningen för denna reglering är att vatteninnehållet i ett antal stora magasin kan tillåtas variera mellan sina övre och nedre gränser. Magasinen med de största volymerna och därmed de största variationerna finns i allmänhet i de övre delarna av de vattenkraftproducerande älvarna. Ungefär hälften av den producerade vattenkraftenergin kan tillgodogöras tack vare lagringsmöjligheterna i magasinen i stället för att spillas bort när tillrinningarna är mycket höga under vårfloden eller nederbördsrika perioder. Förutom på de årsvisa regleringarna tillkommer de mera kort- siktiga reglerbehoven som vattenkraften kan utnyttjas för. Elförbrukningen varierar i tämligen regelbundna vecko- och dygnsvisa mönster som väsentligen regleras ut med vattenkraft i . Dessutom sker ibland störningar i elproduktionen, som kan kompenseras med vattenkraft. Den löpande balansregleringen för att anpassa produktionen till förbrukningen är i hög grad en decentraliserad process inom ramen för den elmarknadsmodell som tillämpas i . Den sker i ett samspel inom varje land mellan ett antal balansansvariga företag och nationella systemansvariga företag eller myndigheter såsom i , Statnett i , Fingrid i och Energinet.dk i . Dessa senare samverkar i sin tur för att inom det nordiska elsystemet se till att balansregleringen sker på ett så kostnadseffektivt sätt som möjligt med beaktande av miljö- och driftsäkerhet. De balansansvariga företagen har åtagit sig att se till att deras avsättning timme för timme balanseras av lika stor tillförsel genom produktion eller inköp. Vissa av de balansansvariga disponerar egna vattenkraftresurser. De kan därmed direkt reglera ut förbrukningsvariationerna hos sina egna kunder. Dessutom kan de genom handelsmekanismerna, främst NordPools Elspot, bjuda ut tillgänglig produktionskapacitet till övriga marknadsaktörer varav flera också är balansansvariga för sina kunder. Genom att elspothandeln bedrivs timvis med varierande handelsvolymer och priser så är det i realiteten på det sättet som reglerförmågan i vattenkraften kommer hela elsystemet till godo. Genom de balansansvariga företagens försorg sker således en daglig planering av hur förbrukningens förväntade variationer mellan dygnets timmar ska regleras ut genom att utnyttja produk- tionsanläggningarnas reglerförmåga. Härigenom ombesörjs att merparten av det totala reglerarbetet verkställs inom de olika företagens planering. Dessa måste se till att det sker inom de legala ramar som omgärdar verksamheten. På aggregerad systemnivå sammanställer och de övriga systemansvariga samtliga balansansvarigas planer för att bland annat se om det kommer att ske stora regleringrepp vid timskarvarna som kräver särskilda motåtgärder. Under varje löpande drifttimme sker en fysisk sammanlagring av företagens balanser. Svenska Kraftnäts och de övriga systemansvarigas uppgift är att se till att de resterande reglerbehoven till följd av förbruk- ningens variationer och inträffade störningar tas om hand. Det sker genom att och de övriga aktiverar regleringsingrepp främst inom vattenkraften, s.k. sekundär- reglering. Den slutliga balanseringen sker automatiskt i ett stort antal vattenkraftstationer som anpassar sin produktion efter nätfrekvensens variationer, s.k. primärreglering. Sekundär- och primärreglering är tjänster som de systemansvariga köper av vattenkraftproducenterna i marknadsmässiga former. All vattenkraft bygger på att vattenvolymer sätts i rörelse för att lägesenergin i det lagrade vattnet i magasinen ska kunna omsättas till elenergi i kraftstationerna. Allt vatten som släpps från magasinen i en älv måste hanteras på ett kontrollerat sätt genom alla nedströms liggande magasin och kraftstationer tills det når havet. Vattenhushållningsbestämmelsernas tillåtna nivåer och varia- tioner av magasinens vattenytor och vattenflödet i älvsträckorna, som tidigare benämndes vattendomar, fastställs av miljödomstolar med stöd av . Varje ägare till vattenkraftanläggningar är skyldig att se till att utnyttjandet sker inom de bestämda gränserna. De måste således inom dessa frihetsgrader bedriva en kontinuerlig planering för att se till att vattnet kan utnyttjas för att producera el när behovet är I de älvar där kraftstationer som har olika ägare utnyttjar samma vatten sker den nödvändiga samordningen genom särskilda samägda regleringsföretag.