sou · GXB352 · 2009-06-01 00:00:00 — , utarbetades ett judereglemente som reglerade judars rätt att bedriva handel inom landets gränser. Som en följd av dessa processer startades den första judiska församlingen i , och fanns det omkring 800 judar i . gavs judar fullständiga medborgerliga rättigheter.3 utmanades det svenska enhetssamhället också av pietistiska väckelserörelser och framväxten av ett flertal frikyrkosamfund som ifrågasatte monopol. Dessa samfund var nödgade att söka alternativa vägar för att bygga upp sina egna strukturer och organisera sig på ett sätt som fungerade för de berörda samfunden. En viktig del i denna process var att starta utbildningar för pastorer och etablera egna principer för hur auktoritet och kunskap skulle , För att ge en rättvis bild av historien är det också viktigt att betona att drygt hälften av landets befolkning (1,3 miljoner) lämnade för att söka utkomst i andra delar av världen. Det var först och med arbetskraftsinvandringen som på allvar blev ett invandrarland. Ett flertal processer har bidragit till att förändrats från ett relativt homogent land till att bli ett mer pluralistiskt samhälle. genomgick en tilltagande urbanisering och industrialisering. Genom särskilt arbetarrörelsens framväxt kom religionen att ifrågasättas. I skolan förlorade kristendomen sin särställning och förändrades undervisningen till att inkludera andra religioner än kristendom. Skolans uppgift var inte längre att förmedla eller övertyga elever om att eller den lutherska 3 , (2002) Judendom. Kultur, historia, tradition. : Natur & Kultur, s. 262–266. kristendomens lära var den enda sanna och korrekta utan att stimulera ett kritiskt och självständigt tänkande. antogs lagen om religionsfrihet; en lagstiftning som gav individen dels rätten att fritt utöva sin religion, dels friheten att slippa bli påtvingad en specifik religiös övertygelse eller ett medlemskap i ett samfund. Att bejaka eller förneka religionen en plats i individens liv blev med andra ord i större utsträckning ett aktivt val. kom och de fria samfunden att förlora en del av sin betydelse i och med utbyggnaden av den svenska välfärden. Behovet av att förlita sig på kyrkors omsorg minskade också med införandet av socialbidrag, åldringsvård och en modernisering av sjukvården. Precis som många andra länder i kom etniska, språkliga och religiösa karta att förändras med den begynnande arbetskraftsinvandringen. Förutom en omfattande invandring från de nordiska länderna (speciellt från ) kom att ta emot en betydande andel människor från länder kring . förändrades förutsättningarna och arbetskraftsinvandringen reglerades, och med oljekrisen anlände de flesta som anhöriginvandrare eller som flyktingar.4 Utöver en ökad andel människor med muslimsk kulturell bakgrund kom också ett växande antal människor till med bakgrund i länder dominerade av katolska traditioner (bland annat från och ) och ortodoxa och österländska kristna traditioner (bland annat från Anatolien i ). I Ortodoxa och österländska kyrkors ekumeniska råd, OÖKER, ingick femton medlems– kyrkor som betjänade drygt 100 000 individer.5 Trots sitt relativt betydande antal är de kyrkor som ingår i OÖKER ofta marginalis– erade i samhället. Det är till exempel vanligt att medlemmar från dessa kyrkor uppfattas som muslimer av det omgivande samhället som de Ortodoxa och österländska kyrkorna inte heller passar in i den svenska frikyrkorörelsen.6 finns det i cirka 18 000 individer med judisk härkomst7. De judiska församlingar som är samlade under paraply– organisationen betjänar 9 365 individer. 4Lundh, (2005) Invandringen till . : SST, s. 23–24. 6Berntson, (2005) Ortodoxa, österländska och katolska kyrkor i , i , och (Red.) Det mångreligiösa – ett landskap i förändring. : , s. 385–386. 7Groth, (2002) a.a. s. 297. Vid sidan av de abrahamitiska religionerna (judendom, kristendom och islam) finns även anhängare av buddhistiska, sikhiska, hinduiska, zoroastriska och andra religiösa traditioner representerade i Sverige.8 Till antalet är dessa utövare färre, men allt fler traditioner gör sig påminda i det offentliga rummet. På flera platser i finns tempel och gurdwaras (sikhiska tempel) uppförda och de icke-abrahamitiska religionerna börjar också ta plats i diskussionen om det mångreligiösa . Ett exempel är Buddhistiska Samarbetsråd som beviljades statsbidrag 2005. Rådet fungerar som en paraplyorganisation för buddhistiska grupper i . Här ingår representanter från Buddhistiska Vihara– föreningen, Zen center, och Samfundet för tibetansk buddhism. betjänade organisationerna 4 477 personer.9 Sammanställningen visar att på en har genomgått ett antal processer som har bidragit till att förändra från ett relativt homogent land till ett mångkulturellt och mångreligiöst land. Det är ett socialt fenomen som pockar på politisk handling, eftersom det skapar kulturmöten som aktualiserar och utmanar de grundläggande riktlinjerna för våra relationer, värden som säger något om vårt ansvar och våra skyldigheter gentemot varandra i en mångkulturell och pluralistisk värld – men också om vilka rättigheter vi har gentemot grupper och kulturer som försöker styra över oss.10 Utredningens uppdrag ska således ses i ljuset av dessa utvecklingslinjer och dessa värden. 8För en utförlig diskussion om buddhistiska, hinduiska och sikhiska traditioner i se och 2005. 9SST (2008) 2008, till Trossamfund. 10Lidskog, och , Fuat (2009) Mångkulturalism – Socialt fenomen och politisk utmaning. : Liber, s. 166. För att utreda behovet av en imamutbildning i är det först nödvändigt att diskutera vad som avses med en imam. Vem är imam? Vilka arbetsuppgifter förväntas en imam uppfylla och hur ser hans arbetssituation ut? Det är också nödvändigt att ha en kort historisk bakgrund till invandringen till från länder dominerade av islam. Medan den första delen främst bygger på litteraturstudier, baseras kapitlets andra del på intervjuer och möten med muslimska ledare för församlingar och föreningar. Dessutom redovisas resultat från den enkät som distribuerades till lokalförsamlingar knutna till de fem stora muslimska riksorganisationerna i . 3.1Islam och muslimer i Även om islam framför allt kom till som en följd av arbetskraftsinvandring har och svenskarna betydligt äldre förbindelser med den muslimska världen. Arkeologiska fynd, diplomatiska dokument och handel vittnar om kontakter . Betydelsen och djupet av dessa möten är dock oklar och källfynden säger väldigt lite om hur muslimer uppfattades.1 Eftersom det inte förs någon statistik över religionstillhörighet i är det svårt att beräkna antalet muslimer i landet, och det finns flera olika sätt att definiera vem som ska räknas som muslim.2 I den sista tillåtna religionsräkningen som genomfördes upp- 1Se till exempel Ådahl, , Unge Sörling, och , (2002, Red.) och den islamiska världen. Ett svenskt kulturarv. 2Metod och definitionsproblem diskuteras utförligt i , (2000) Quantifying the population in Europe: Conceptual and data issues, , Vol 3, No. gav endast 15 personer att de var muslimer.3 uppskattas antalet människor med muslimsk kulturell bakgrund till någonstans mellan 350 000 och 400 000, men merparten av dessa tycks inte regelbundet praktisera sin religion. Enligt SST uppskattas antalet praktiserande muslimer till cirka 100 000, men denna siffra är förmodligen lågt räknad eftersom alla muslimer inte är anslutna till de organisationer/föreningar som mottar statsbidrag via SST. Antalet praktiserande muslimer kan vara omkring 150 000 eller fler4. dominerades invandringen från muslimska länder av turkar. uppvisar dock den muslimska populationen i en hög grad av heterogenitet och den språkliga, etniska, utbildningsmässiga och teologiska variationen är stor.5 Precis som i den övriga världen tillhör merparten av muslimer i den sunni-muslimska grenen. Förutom interna variationer bland sunni-muslimer i form av bland annat olika teologiska, geografiska och politiska riktningar finns även shia-muslimer, ahmadi- yya-muslimer och olika sufi-ordnar representerade i . Även internationella politiska, teologiska och ideologiska strömningar som Muslimska , turkiska rörelser som Süleymanci och , och wahhabitiska/salafitiska strömningar finns representerade i . Den första muslimska församlingen i bildades av tatarer som hade kommit till via efter slut.6 Merparten av de individer som kom till och som arbetskraftsinvandrare förväntades inte stanna permanent i landet. Grundtanken var att arbetskraftsmigranten (som oftast var en man) skulle stanna i mottagarlandet så länge som det fanns ett behov av hans arbetskraft. Därefter skulle han återvända till sin familj och sitt ursprungsland.7 Hur många av arbetskraftsmigranterna som var av muslimsk kulturell bakgrund är oklart, men eftersom det fanns få muslimska organisationer vid 3Svanberg, och (1999, Red.) : Nya Doxa, s. 13. 4En mer utförlig diskussion om den muslimska befolkningens etniska sammansättning finns i , och (2002) 1990–2000. From to Blue and Yellow , i Shadid, W.A.R. och (eds.) Religious Freedom and the Neutrality of the State: The Position of in Union. : , s. 107. 5Sander, och a.a.(2002). 6Se , (1998) The Baltic Tatars: the first group in modern , I Junefeld, och (eds.) Cultural encounters in East Central Europe. : , s. 145–153. 7Lundh, (2005) a.a. s. 47. denna tidpunkt var de som ville utöva sin religion hänvisade till det privata rummet. förändrades dock möjligheterna till invandring av både ekonomiska och politiska skäl. Precis som i de flesta andra europeiska länder påverkades av oljekrisen , och med ökad arbetslöshet sågs arbetskraftsinvandringen som en potentiell källa till problem på arbetsmarknaden.8 som arbetskraftsinvandringen reglerades öppnades för en möjlighet till familjeinvandring eller så kallad anhöriginvandring. De som tidigare hade anlänt kunde nu hämta hit sina släktingar och familjemedlemmar för att starta ett nytt liv.9 Med en ökad invandring av kvinnor och barn kom också nya frågor och problem att väckas. Hur kan föräldrar garantera att deras barn behåller sin religions och kulturs värderingar och ideal i en situation som domineras av ickemuslimska uppfattningar? Det är från denna tidpunkt som behovet av moskéer och islamiska/muslimska föreningar aktualiseras.10 startades Förenade islamiska församlingar i (FIFS), första muslimska paraplyorganisation. Denna paraplyorganisation splittrades och ur den framträdde muslimska förbund (SMF) som den andra rikstäckande organisationen. bildades också Islamiska kulturcenterunionen (IKUS) som var påverkad av den turkiska Süleymançi-rörelsen. bildades Svenska islamiska församlingar (SIF), den fjärde paraplyorganisationen som godkändes för statsbidrag. Därefter har även Islamiska shiasamfunden i (ISS) blivit godkända. Detta är den första svenska paraplyorganisationen för shia-muslimer. är dessa fem riksorganisationer berättigade till statsbidrag från staten via SST.11 Förutom ovan nämnda finns också ett antal icke-registrerade sammanslutningar för muslimer. Merparten av dessa är lokala församlingar/föreningar och många har inga anspråk på att bli erkända eller berättigade till statsbidrag. Flera av dem – till exempel 8Lundh 2005, a.a. s. 29–33. 9Lundh 2005, a.a. s. 48–49. 10En genomgång av islams historia och etableringen av muslimska organisationer återfinns till exempel i och (1999, Red. ), s. 9–29. Se även , och (2008). and in : Integration or fragmentation? : A contextual study. och Münster: . : till Trossamfund (SST). ahmadiyya-muslimer – skulle också av teologiska skäl inte accepteras av majoriteten av muslimer.12 3.2Vem är imam? På arabiska betyder ordet imam kort och gott den som står framför vilket syftar på den som leder de troende i bön. För majoriteten av världens sunni-muslimer syftar ordet imam först och främst på den person som har det övergripande ansvaret för bönen och inte på ett specifikt prästerskap.13 Inom islam finns inte något vigningssystem som kan jämföras med de kristna kyrkornas präster som vigs till sitt ämbete. Detta betyder att det egentligen inte krävs någon formell utbildning för att leda församlingen i bön, men vissa samfund ställer krav på att imamen har gått specifika utbildningar. Detta gäller till exempel de turkiska moskéer som är knutna till Diyanet och Bosniska församlingar som lyder under stormuftin i . De muslimska grupperna är inte organiserade på ett sätt som motsvarar , den katolska kyrkan eller de ortodoxa kyrkorna och det finns inte någon ärkebiskop, påve eller patriark som har legitimitet att tala för alla muslimer i landet. Det finns med andra ord inte något organiserat eller centraliserat samfund för muslimer som viger eller utfärdar legitimation/certifikat till imamer. Det är först och främst de lokala församlingarna/föreningarna (i form av moskéstyrelser, ledamöter eller ordföranden) som utser och tillsätter dem som ska verka som imam.14 Ordet imam kan också avse kvinnor som leder bönen för kvinnor. Dessa tituleras som imama vilket är den feminina formen av imam. I islams tidiga historia förknippades imamuppgiften också med de första kaliferna och ordet imam kan därför också användas som en hederstitel. För shia-muslimer har imam en något annorlunda betydelse och syftar här framför allt på specifika egenskaper 12Ahmadiyya-muslimer har en annorlunda syn på profetskapet och död jämfört med sunni- och shia-muslimer. En kort presentation av ahmadiyya-islam i finns i och (1999, Red. 13Se Wehr, Hans (1979) A (edited by J. , Fourth Edition). : , s. 32. 14Mohammad M. Ghaly från skriver: ...imams are usually employed on the basis of a written, or a non-written contract with the board of the mosque against a very low salary and under precarious legal conditions. With the first conflict with the board, they can be easily dismissed without any legal protection. (2008) The Academic Training of Imams. Recent Discussions and Initiatives in the , i Drees, . och (eds.) The Study of Religion and the Training of in Europe. : university press, s. 375. att uttolka och förstå det religiösa budskap som återfinns i . Dessa egenskaper har imamerna förvärvat genom sitt släktskap med via dennes dotter som också var gift med kusin . Inom shiitisk islam används ordet imam såväl om de tolv ofelbara av släkt som för att beteckna böneledare (fredagsbönsimamer). Därför har ordet imam en något annorlunda betydelse för shia-muslimer jämfört med sunni-musli- mer. Förutom imam kan en muslimsk religiös ledare också tituleras som en alim (plural ulama) eller som en hoja (denna term används främst av shia-muslimer, men också av sunni-muslimer med turkisk bakgrund).15 3.3Hur blir man imam? Trots att det inte finns ett formellt system som skulle kunna motsvara en prästvigning av imamer är kunskap och lärande centrala aspekter i islams historia. I både och profettraditionen (hadith-litteraturen) betonas att de troende måste söka efter kunskap och utbilda sig för att veta vad som är rätt och fel i livet.16 Enligt den islamiska historieskrivningen markeras människans behov av att söka kunskap redan i den första uppenbarelsen i . LÄS I din namn, Han som har skapat – skapat människan av en grodd som växer fast! Din Herre är den Störste av de frikostiga, som har lärt pennans bruk, lärt människan vad hon inte visste! (, sura 96:1-5). Det är som har lärt människan pennans bruk och vad hon inte visste – två utgångspunkter som har utgjort grunden till framväxten av islamiska utbildningsinstitutioner, islamiskt inspirerad vetenskap och muslimska bildningstraditioner. Under islams första århundraden fanns inga specifika institutioner för utbildning, och den undervisning som förekom var förlagd till moskén. I denna miljö etablerades dock informella strukturer för lärande, och studenter valde att samlas kring en lärd person som berättade vad han kunde om islamisk teologi. Det var utifrån dessa diskussioner och föreläsningar som de olika islamiska vetenska- 15Framför allt används ordet ulama för att beteckna de religionslärde inom islam. Detta ord härleds från ordet ilm vilket betyder kunskap på arabiska. 16En detaljerad introduktion till islam och kunskapstraditioner återfinns i , (1970) Knowledge triumphant: The concept of knowledge in medieval . perna sedan växte fram och det var här som grunderna till den islamiska teologin fastställdes. Men från och med 1000-talet etableras en ny och öppnar till exempel Nizam al-Mulk en madrasa-skola i . Denna och liknande skolor startades först och främst som en god gärning i religionens namn eller som en manifestation av politisk makt. är det viktigt att betona att statsmakten sällan eller aldrig var den drivande kraften bakom etableringen av dessa institutioner.17 Tillsättningen av lärartjänster eller innehållet i undervisningen överlämnades vanligtvis till de religionslärdes kontroll och den sittande politiska makten förhöll sig neutral till hur skolorna fungerade i praktiken.18 De religiösa stiftelser som finansierade och stöttade madrasa-skolorna förändrade egentligen inte förutsättningarna för kunskapsöverföring utan i mångt och mycket är dessa institutioner en fortsättning på tidigare former av undervisning. Även i denna miljö var relationen mellan lärare och elev informell och merparten av undervisning och examination var baserad på en individuell och frivillig basis. No medieval madrasa had anything approaching a set curriculum, and no system of degrees was ever established. Indeed, medieval themselves seem to have been remarkably uninterested in where an individual studies. The only thing that mattered was with whom one had studies, a qualification certified not by an institutional degree but by a personal license (ijaza) issued by a teacher to his pupil. Whether lessons took place in a new madrasa, or in an older mosque, or for that matter in someones living room, was a matter of supreme indifference.19 Ur detta perspektiv är madrasa-institutionen inte speciellt olik de miljöer som hade etablerats i islams tidigaste skede i moskéer runt om i den muslimska världen. Till skillnad från de flesta nutida religiösa institutioner för utbildning i den muslimska världen inkluderades här både teologiska och icke-teologiska ämnen i studiet. vilade utbildningen oftast på en uppdelning mellan al-ulum al-islamiya 17Ordet madrasa (pluralis madaaris) översätts vanligtvis med a religious boarding school associated with a mosaque, men ordet kan också användas för skola i allmänhet. Madrasa bildas av de arabiska rötterna d-r-s som kopplas till studier i allmänhet eller till lektion (både religiös och sekulär), se Wehr 1979, s. 321. (2007) Madrasas Medieval and Modern: Politics, Education, and the Problem of , i Hefner, och (eds.) Schooling : The Culture and Politics of Modern . : , s. 44–45. (2007) a.a. s. 43. (de islamiska vetenskaperna) och de gamles vetenskaper, det vill säga arvet från antiken. Till den första kategorin räknas främst studiet av och dess läsningar (recitation, koranutläggning), profettraditionerna (hadith), juridiken (etik, praktisk teologi, regelsystem, etc.) samt kalam (den systematiska teologin, inkluderat apologetiken). Utöver dessa ämnen betonades också studiet av det arabiska språket och dess grammatik. Till den andra kategorin räknades ämnen som logik, fysik, medicin, metafysik, politik, optik och astronomi. I mångt och mycket vilade de gamles vetenskaper på studier och skrifter. Vid sidan av spelade även , och en betydande roll.20 som de historiska rötterna till de muslimska utbildningsinstitutionerna inte ska negligeras är det viktigt att förhålla sig kritisk till en allt för stark betoning av en oavbruten kontinuitet.21 och den muslimska världens möte med västvärlden kom frågan om utbildning och kunskap att skifta fokus och förändras. Dels växte ett flertal nya utbildningsinstitutioner fram med rötter i västerländska traditioner, dels betonade flera muslimska reformatorer (bland annat och i ) att utbildning var den säkraste vägen till ett nytt blomstrande islamiskt samhälle. Precis som i västvärlden kom utbildning att ses som en nyckel till framgång och positiv förändring snarare än som ett medel för traditionsförmedling och bildning. Den nya kunskapssyn som växte fram utgjorde ett tydligt brott mot det synsätt som dominerade . I det moderna samhället förväntades utbildning leda till sociala, politiska och ekonomiska förändringar och nyttan med skolning blir instrumentell snarare än ett kunskapssökande med ett egenvärde.22 som flera skolor i den muslimska världen under 1900- talet valde att betona de västerländska icke-konfessionella ämnena kom också flera muslimska utbildningsinstitutioner att renodla sina teologiska utbildningar. Detta innebar bland annat att det medeltida studiet av både teologi och icke-teologiska ämnen helt för- svann eller tonades ner på de islamiska universiteten. Ytterligare en följd av dessa processer var en kraftig omstrukturering av de 20Vid sidan av internationella publikationer som till exempel Makdisi, (1981) The rise of colleges: Institutions of learning in and the West. : se även Hjärpe, (1985) Hur utbildas en mulla? – Ämnena i konfessionellt islam-studium, Svensk religionshistorisk årsskrift, volym 1, s. 7–16. 21För en kritisk diskussion se Berkey 2007, a.a. s. 40. 22Berkey 2007, a.a. s. 41. befintliga utbildningssystemen och många utbildningar baserades nu på ett betygssystem som motsvarade det engelska systemet (det vill säga med Bachelor och examina).23 Detta faktum innebar bland annat att utbildningen av imamer förändrades och institutionaliserades på ett nytt sätt. hade utbildningarna varit betydligt friare och studenten förväntades att bedriva studier under en mycket och det fanns inte heller något väl definierat slutmål (i form av till exempel en examen). A students progress was to be measured, not by a web of personal relationships established over a lifetime, but by a series of carefully calibrated examinations. All of this apparently reflected the transforming, perhaps distorting power of the colonial context and the influence of modern educational models. It also, however, undermined the informal and highly personalized system of transmitting religious knowledge which had encouraged flexibility and creativity in medieval Islamic educational and intellectual life.24 Med de utbildningssystem som växte fram i den muslimska världen utformades undervisningens innehåll för att passa det moderna samhällets krav. Förutom en förändrad syn på kunskap innebar de nya studiegångarna att statens kontroll och inblick i utbildningarna ökade. Vid sidan av traditionella system som garanterade att studenten lärde sig att behärska det islamiska kunskapsstoffet introducerades till exempel olika former av examina och licenser som kan jämföras med de västerländska systemen. I förlängningen innebar detta skifte bland annat att länder som kom att införa specifika kunskapskrav för de imamer som avlönades av staten, eller som innehade statliga tjänster.25 3.4Imamers roller i församlings- och samhällsliv Från att först och främst ha varit en böneledare har imamens roll förändrats med det moderna samhällets framväxt och migration till 23Se till exempel Hjärpe 1985, a.a. s. 14. Traditionella muslimska institutioner som till exempel al-Azhar i inför betygssystem och studiegångar som motsvarar västerländska modeller. 24Berkey 2007, a.a. s. 49. 25Ett flertal exempel på den Egyptiska statens kontroll av imamer återfinns i , (2001) The art of reciting the 'an. : in Press. Ovan tecknade professionalisering av imamyrket skiljer sig också markant från de utbildningsvägar som fanns tillgängliga och enligt Berkeys analys innebar anpassningen till det västerländska utbildningsidealet att medeltidens polyvocal tradition minskade i betydelse eller gick helt förlorad. Se Berkey 2007, a.a. s. 49. kan imamers uppgift delvis liknas vid hur präster arbetar inom de kristna traditionerna. De flesta imamer fungerar som liturgiska ledare, andliga ledare och sociala vägledare i sina församlingar/föreningar.