sou · GXB364 · 2009-07-17 00:00:00 — Abuse is not always sexual and thereby an expression of a lack of equality, but it sometimes is. Abuse happens and it is a serious problem. Girls feel more vulnerable than boys to practically all forms of abuse at school. Boys show them selves to be more in treating others badly. Language can be used to maintain power relationships which exist between different groups of people. Words such as whore (hora) poof (bög) and hag (kärring) can be used to oppress by insinuating that one group of people is of less value than another. Sexualised bullying can also consist of various types of physical aggression. On average boys talk more in the classroom and receive more attention from the educators. Girls generally speak more quietly, and are given and accept roles like organisers. To be allowed to speak and to be listened to are important factors in social life. To deny someone space to express themselves is an effective way of restricting their influence. It is difficult to know what consequen- ces are carried into adult life from the fact that girls at school today still seem to be socialised into roles such as quiet and kind organi- sers, while boys are allowed to fool around more, and question, interrupt and talk over others and sometimes even subject the girls to verbal abuse. Could the basis for young womens lower self- esteem stem at least partly from the unequal situation in the class- room? The picture from research in recent years is not without ambiguity. There is research which shows that girls now take more space in the classroom than they used to, while other research shows more traditional gender patterns. It should be added that the significance of being called a sexual word or for example whore or poof may vary. people do not always understand these labels as abusive. The values of the adult world can to a certain degree be different from those of the young. But it can also be the case that some sexual name calling by one pupil to another can be interpreted as abusive by the recipient without that being the aim. Whatever the case it is obviously immensely important that schools put a stop to the use of language of a coarse or sexual nature. Another gender difference is the attitude to influence at school. Girls state more often than boys that they want to and are able to have a say over their life at school. Questionnaire answers from pupils concerning influence at school suggests that teachers and other school staff listen more to girls than to boys. boys than girls say that they have no interest in having an influence at school. There are some pupils who are absent from school because their parents will not permit them to participate in certain : the main this concerns are sport and fitness and for example swimming, where certain girls are not allowed to take part, but sex and relationship are also relevant here. In one survey of all pupils said that their parents do not allow them to participate in certain subjects and activities. The choice of subjects at Gymnasium (Upper secondary schools) is very gender stereotyped. Only 3 of 17 national pro- grams demonstrate an even gender distribution of within 40–. The explanation for this uneven gender distribution in many Gymnasiums may be assumed to be that societys expectations of what professions are suitable for young girls and for young men respectively in reality limits the individuals choice of education and profession. Another dimension to the problem is that those gender rebels whose go against the gender stereotypes drop out of education more frequently than others. This is especially the case with boys who follow Gymnasium programs which are dominated by girls and often drop out, but it is also common with girls who follow a boy program. Another thing worth mention- ing is that the average cost for a boy at Gymnasium is more than that of a girl, given the pupils choice of program and cost per school place and program. Girls achieve on average better results than boys: about better marks at (Compulsory school), and approxi- the same at the Gymnasium. In 2008 at the Grundskola girls achieved higher marks than boys in every subject except sport and fitness. Girls also achieved better results than boys in the national Swedish and English tests. In the Mathematics test girls and boys achieved the same results. The gender differences in marks over the country is more or les regardless of the pupils socio- economic background. Girls achieved higher marks from the end of the 1980s to the present day. Calculations taking a selection of subjects shows that a more or less similar pattern of differences was already the case in the 1960s. Research into reasons for gender differences in performance at school and attitudes to school emphasizes several gender orientated explanations or hypotheses: for example putting effort into per- forming well at school is not viewed as consistent with a certain type of masculinity. Physical or verbal abuse can be a way of marking out how to be a boy or a girl in the right way. Crossing the line is associated with greater risk for boys than for girls. Another hypothesis is that the subordinate position of girls in society brings out a greater degree of effort. There is also research which sees the pupils distancing themselves from the demands on performance at school as more of a defence to reduce the conse- quences of failure in school – this strategy can apply to both girls and boys. Gender differences in school performance and attitudes may also be based on biological differences between the sexes, or on the interaction between this and other environmental factors, such as socioeconomic vulnerability. New knowledge about equality and gender at school is needed. knowledge about the form and content of education, of the special pedagogic work, and about equality policy in the schools activities is needed. The Delegations continued work Gender equality at school means that each pupil is able to develop according to his/her needs and interests, without being constrained by stereotypes or traditional notions of sex and gender. Gender equality has long been an important political goal in ; in society at large and at school. Our general impression is however that the development of equality at school might be said to be marching on the spot rather than striding forward, notwith- standing some positive examples and good intentions in many places. The question is why is so happening? Girls and women are equally unable as boys and men to disregard the culturally determined expectations placed upon them, and which are different depending on the sex of the individual. Schools reflect in many ways the values of the surrounding society, so it is not particularly surprising that schools demonstrate inequalities, so long as the outside world also contains such inequalities. But our schools have a serious duty to promote equality, and this duty places heavy demands on the schools and their staff. It is our view that gender equality is an area of knowledge. A lack of knowledge and awareness unfortunately often leads to an inability among the schools senior staff, teachers and other staff, to recognize the gender structures, even if there are also many senior school staff and teachers who are knowledgeable, and aware of gender issues. Through the expectations they place on girls and boys respectively, the school staff may inadvertently be guilty of contributing to the reproduction of gender stereotypes, by for example allowing boys to dominate in the class room whilst at the same time being less hard working and taking less responsibility during school. In our final report we will and evaluate methods for breaking down traditional gender patterns and gender rolls. We will also suggest suitable measures for how a long-term equality policy in our schools can be designed, developed and reinforced. In order to accomplish this we will need a thorough understanding of the nature of the problem. We do not believe that the primary need is for more rules: the legislation which currently exists in this area is already ambitious. important is that the school staff are given help to recognize that their own concrete actions in the daily life of the school have repercussions vis-à-vis gender equality at school: in the every day life of the school various forms of gender stereotypes have to be refuted and not reinforced. We also maintain that it is important that the resistance to gender educators and equality policies which clearly exists in a number of schools be addressed and discussed. is also important that there is an awareness of the consequences of the fact that boys have a slower biological development curve than girls. These consequences must be dealt with in parallel with the schools need to act in the knowledge that there is also a wide variation in maturity between individuals of the same gender. In our continued work we will also map out girls and boys study habits and investigate the effect of schoolwork on their mental health. Before delivering our final report, we will also, via various means, disseminate the knowledge which has been assembled in this interim-report, and the further knowledge gained as our work progresses. This will take place, for example via regional conferen- ces and via our website. The dissemination of knowledge is to be directed in particular towards research-based methods of breaking traditional gender patterns and gender roles. The scope of our work also includes dialogues with those who work in schools, parents, children and young people and also with politicians and administrative decision makers. This work has begun, but it will be intensified as from Autumn . Our final report will be delivered on 30st 2010. 1Jämställdhet i skolan – en introduktion till delegationens arbete I detta kapitel redogör vi för några av utgångspunkterna för vårt arbete. Vi sammanfattar också delegationens uppdrag, och beskri- ver hur delegationen har arbetat . Jämställdhet råder när män och kvinnor har samma rättigheter, skyldigheter och möjligheter. Alla individer, oavsett kön, ska ges samma möjligheter och behandlas lika, under förutsättning att det inte finns några relevanta olikheter mellan individerna som nöd- vändiggör olika behandling och olika möjligheter. En kvinna eller en man kan realisera sina fulla möjligheter först när hon eller han har makten att göra det, både i tanke och handling. Jämställdhetssträvandena har sina historiska rötter i den tidiga kvinnorörelsen, där kampen för kvinnlig rösträtt var av särskild betydelse. Begreppet jämställdhet etablerades dock först , och kom då att gradvis ersätta begreppet jäm- likhet, med avseende på relationen mellan kvinnor och män. Brist på jämställdhet förknippas historiskt sett och i första hand med flickors eller kvinnors underordnade ställning. Det hindrar inte att även pojkarna och männen på olika sätt är förlorare när det brister i jämställdhet. har kvinnor och män samma formella rättigheter. Bristen på jämställdhet består dock i reellt hänseende, exempelvis gällande arbetsmarknaden, utbildning och försörjning, familj och föräldra- skap samt makt och inflytande. Som vi snart ska se finns kvar- stående brister i jämställdhet inte minst inom skolans område. Jämställdhet i skolan – en introduktion till delegationens arbete Begreppet genusordning har kommit att användas för att benämna den sociala struktur som skapar och upprätthåller makt- relationer mellan kvinnor och män. Frågan om jämställdhet har problematiserats genom att behovet av att syn- liggöra även andra former av maktordningar än genusordningen har lyfts fram, inte minst i samband med olika former av utbildning och undervisning. Det kan exempelvis handla om ordningar som följer av exempelvis samhällsklass, etnicitet eller sexuell läggning. Jämställdhet är en del av de grundläggande demokratiska värden som ingår i de nationella målen för skolan. I direktiven till oss beskriver regeringen ett antal områden i skolan där det finns skillnader mellan flickor och pojkar: Flickor trivs generellt sett bättre i skolan, trots att flickorna är mer stres- sade. Flickorna får också bättre betyg. Men pojkar får eller tar mer taltid i klassrummet. Det är också vanligare att pojkar utsätter flickor för kränkningar än tvärtom. Till exempel är olika former av sexuella trakasserier ett problem i skolan. Flickor och pojkar väljer även i hög grad olika program till gymnasiet. Av våra direktiv fram- går vidare att unga kvinnor generellt har sämre psykisk hälsa än unga män. Vi talar förstås om generaliseringar. Självfallet finns det många pojkar som är duktiga i skolan, och det är förstås inte alla flickor som är stressade i skolan, etcetera. Att det i skolan finns skillnader i attityder och förhållningssätt samt prestationer mellan gruppen flickor och gruppen pojkar inne- bär inte per automatik att det brister i jämställdhet. Brist på jäm- ställdhet uppstår först när skillnaderna följer av eller leder till olika mycket makt och möjligheter. Det är dock uppenbart att det bakom de beteende- och attitydskillnader mellan könen som ovan beskrivs i korthet finns väsentliga brister i jämställdhet i både grund- och gymnasieskolan. I skolan avspeglas det omgivande samhället och de normer som där råder. Flickor och pojkar förväntas bete sig på olika sätt. Det är vi vuxna som, medvetet eller omedvetet, förmedlar förväntningar på hur man ska bete sig som flicka och pojke. Dessa förväntningar kan ibland begränsa och beskära den personliga utvecklingen för både flickor och pojkar. Den som i en diskussion om jämställdhet hävdar att kön bety- der allt, kommer ofelbart att hamna i schabloner och stereotyper. Jämställdhet i skolan – en introduktion till delegationens arbete Hon eller han förutsätter då att alla flickor eller kvinnor är på ett visst sätt, och att alla pojkar eller män är på ett annat sätt. Den som å andra sidan hävdar att allt är individuellt – att kön inte spelar någon roll hamnar i stället i könsblindhet, det vill säga i en oför- måga att se de strukturer och förväntningar som beroende av kön styr vårt beteende i olika riktningar. Det är lika bra att få det sagt med en gång: Jämställdhet i skolan handlar inte om att flickor och pojkar ska bli likadana. Jämställdhet i skolan handlar i stället om att varje individ, flicka eller pojke, ska få möjlighet att utvecklas efter sitt eget intresse och sin egen potential, utan att hindras av könsstereotypa föreställningar. Så enkelt är det; och ändå uppenbarligen så svårt. Det finns här anled- ning att väcka den fråga, som på olika sätt pockar på ett svar betän- kandet igenom, och som åtminstone delvis ges ett svar i det avslu- tande kapitlet: Hur kan det komma sig att vi inte kommit längre med jämställdheten, trots att frågan funnits på den politiska dagordningen under åtminstone ? Frågan handlar i vårt fall om skolan, men den har även en generell giltighet. Delegationens uppdrag och arbete Delegationens arbete påbörjades . Vi har i uppdrag att lyfta fram och utveckla kunskap om jämställdhet i skolan, utifrån skolans värdegrundsuppdrag (dir. 2008:75). Direktiven redovisas i sin helhet i bilaga 1. Detta betänkande utgör vårt delbetänkande. Slutbetänkandet ska redo- visas . Underlaget till delbetänkandet har hämtats från olika forsk- ningsrapporter och utredningar från myndigheter och organisa- tioner. Dessutom har vi anlitat professor , som har gjort en kunskapsöversikt om orsakerna till flickors och pojkars skilda attityder till skolarbetet samt skilda resultat och prestationer i skolan. Kunskapsöversikten omfattar främst svensk och inter- nationell pedagogisk forskning. Professor , som också är ledamot i delegationen, har haft ett särskilt uppdrag att på basis av biologisk, medicinsk och psykologisk forskning belysa könsskillnader i skolprestationer och attityder till skolan. Leda- moten och nationalekonomen har gjort beräkningar av könsskillnader i skolprestationer, baserade på ett material som förvaltas av (). Jämställdhet i skolan – en introduktion till delegationens arbete skribenten har intervjuat flickor och unga kvinnor om jämställdhet i grund- respektive gymnasieskolan. Fri- lansskribenten har intervjuat pojkar och unga män om jämställdhet i grund- respektive gymnasieskolan. Vi har fått underlag från ett antal högskolor som belyser dels den aktuella forskningen som berör jämställdhet i skolan, dels inom vilka områden det finns behov av ny kunskap om jämställdhet och genus i skolan. Vi har även beställt flera analyser där arbetet pågår, och där resultaten ska ligga grund för delegationens slutbetänkande. Filosofie doktor , som är verk- sam vid inom , har i uppdrag att göra en analys av forskningsfältet skola och kön, och att analysera för- och nackdelar med olika metoder för att främja jämställdhet i skolan. Professor emeritus har i uppdrag att analysera läromedel i samhällskunskap och historia ur ett genusperspektiv. SCB har gjort en statistik analys av könsskill- nader i skolprestationer på kommunnivå och skolnivå. Denna ana- lys ligger till grund för ett pågående arbete, som bland annat går ut på att fördjupa den statistiska analysen. Vi har haft samråd och kontakter med främst , och . Vi har också haft vissa kontakter med personal vid olika grund- och gymnasieskolor. kommer vi att genomföra ett antal konferenser och andra utåtriktade aktiviteter, i syfte att sprida den kunskap som sammanställts och föra en dialog med verksamma i skolan, föräldrar, barn och ungdomar samt med politiker och verksamhetsansvariga. Delegationens webbplats kommer i det fortsatta arbetet att vara ett viktigt redskap för information och dialog om jämställdhet i skolan. 2Jämställdhet i skolan – reglering, tillsyn och särskilda satsningar I detta kapitel beskriver och analyserar vi hur regleringen och till- synen av jämställdhet i skolan ser ut. Vi beskriver också några av statens särskilda satsningar rörande jämställdhet i skolan . 2.1Översiktligt om regleringen av jämställdhet i skolan Jämställdhet är en grundläggande statsrättslig norm i ; den regleras i regeringsformen som är en av våra grundlagar: Det allmänna ska motverka diskriminering av människor på grund av kön, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, språklig eller religiös tillhörighet, funktionshinder, sexuell läggning, ålder eller annan omständighet som gäller den enskilde som person. (1 kap. 2 § RF) Regeringens mål för jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Följande delmål anger inriktningen av regeringens politik inom området: -En jämn fördelning av makt och inflytande. Kvinnor och män ska ha samma rätt och möjlighet att vara aktiva medborgare och att forma villkoren för beslutsfattandet. -Ekonomisk jämställdhet. Kvinnor och män ska ha samma möjligheter och villkor i fråga om utbildning och betalt arbete som ger själv- ständighet livet ut. -Jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Kvinnor och män ska ta samma ansvar för hemarbetet och ha möjlighet att ge och få omsorg på lika villkor. Jämställdhet i skolan – reglering, tillsyn och särskilda satsningar - Mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Kvinnor och män, flickor och pojkar, ska ha samma rätt och möjlighet till kroppslig integritet. 2008/09:1) Den specifika regleringen inom skolans område går att dela in i tre nivåer: Skollagen (1985:1100) är den övergripande lagen inom sko- lans område. Skollagen reglerar de övergripande principerna för skolväsendet och slår fast det delade ansvaret för skolan mellan staten och kommunerna. Därefter följer läroplanerna och sist kurs- planerna. Ett arbete pågår med att ersätta delar av dagens styrdokument för skolan. behandlade dels propo- sitionen Tydligare mål och kunskapskrav (prop. 2008/09:87), dels propositionen En ny betygskala (prop. 2008/09:66). Frågan är föremål för fortsatt beredning i och inom Skol- verket. Vidare kan nämnas att har remitterat ett förslag till ny skollag (DS 2009:25). Ytterligare två lagar berör jämställdhet i skolan: diskrimi- neringslagen (2008:567) och arbetsmiljölagen (1977:1160). Därut- över finns även flera internationella konventioner som direkt eller indirekt berör skolans jämställdhetsarbete. I skollagens så kallade portalparagraf lyfts jämställdhetsperspek- tivet fram: /---/ alla barn och ungdomar, oberoende av kön, geografisk hemvist samt sociala och ekonomiska förhållanden, ska ha lika tillgång till utbildning i det offentliga skolväsendet. (1 kap. 2 §) Regleringen i skollagen innebär krav på skolans huvudman att ge alla elever oavsett kön, bostadsort eller ekonomiska förhållanden såväl samma formella som reella möjligheter att få sin utbildning (prop. 1990/91:18). I samma paragraf anger lagstiftaren vidare att: Jämställdhet i skolan – reglering, tillsyn och särskilda satsningar /---/ särskilt ska den som verkar inom skolan främja jämställdhet mel- lan könen samt bemöda sig om att hindra varje försök från elever att utsätta andra för kränkande behandling. Kränkningar behöver förstås inte vara uttryck för bristande jäm- ställdhet, men kan vara det: Kränkningar kan ha ett samband med kön, könsidentitet eller könsuttryck. I skollagens portalparagraf anges alltså att skolan ska bemöda sig om att förhindra försök från elever att utsätta andra för kränkningar. I skollagens kapitel 14 a finns mer utförliga bestämmelser om kränkningar. Där regleras att huvudmannen eller skolans personal inte får utsätta en elev för kränkande behandling, och att huvudmannen för skolan har ett ansvar för att förhindra kränkningar i övrigt i skolan. Kränkande behandling definieras som ett uppträdande som: /---/ utan att vara diskriminering enligt diskrimineringslagen kränker ett barns eller en elevs värdighet. Begreppet kränkande behandling infördes i samband med barn- och elevskyddslagen (2006:67), fast kallades då för annan kränkande behandling. Kränkningar kan bestå av fysiskt våld, elaka kommentarer, blickar eller grimaser, eller utfrysning. Begreppet mobbning används inte i lagen, men i allmänt språkbruk avses med mobbning att någon vid upprepade tillfällen eller blir utsatt för kränkningar av en eller flera individer. Det är mobb- ning när parterna i en konflikt inte är jämnstarka, utan den ena parten är i underläge och känner sig kränkt . Det är svårt att uppskatta omfattningen av problemet med kränkningar i skolan, eftersom det sannolikt är vanligt att elever som utsätts för kränkande behandling, diskriminering eller tra- kasserier inte berättar eller anmäler detta. I regeringens förarbeten till barn- och elevsskyddslagen betonas också att allt som upplevs som kränkningar inte i lagens mening är kränkningar. Exempelvis kan en korrekt tillsägelse från en lärare till en elev i vissa fall av ele- ven upplevas som en kränkning (prop. 2005/06:38). Skollagen bestämmer bland annat att huvudmannen ska se till att varje skola målmedvetet arbetar mot kränkande behandling av barn och elever och gör allt den kan för att förebygga och förhindra att barn och elever utsätts för kränkande behandling. Huvud- mannen ska också göra en plan mot kränkande behandling (likabehandlingsplan). Den ska till exempel innehålla en översikt över de åtgärder som behövs för att förebygga och förhindra Jämställdhet i skolan – reglering, tillsyn och särskilda satsningar Dessutom ska barn och elever engageras i arbetet med att ta fram planen. Huvudmannen för skolan måste också leva upp till den så kallade handlingsplikten. Den innebär att så snart skolan får kännedom om att ett barn eller en elev känner sig utsatt så måste den agera och ta reda på vad som har hänt. Skolan måste också göra allt den kan för att det inte ska hända igen. Anmälningar som rör kränkningar enligt kapitel 14 a i skollagen handläggs av ett särskilt organ inom Skolinspektionen, nämligen Barn- och elevombudet, som kan driva ett ärende till domstol och kräva skadestånd om lagen inte efterföljs.