sou · GXB392 · 2009-11-17 00:00:00 — Delegationen bör även få i uppdrag att utreda och lämna förslag till hur en nationell telefontjänst med ett nationellt telefon- nummer för offentlig service ska utformas. Delegationen och Arbetsförmedlingen bör slutligen ges i uppdrag att inventera vilket teknik- och systemstöd som personalen vid servicecentrumen behöver ha som underlag för att utforma moment i personalens grundutbildning. Myndigheterna hänvisar medborgarna i första hand till service för självbetjäning på webben. Det förutsätter att medborgarna har möjligheter att använda den. Regeringen bör uppdra åt att rapportera i vilken utsträckning de statliga myndigheternas utveckling av IT-stödd service och hänvisningar till service via webben är i fas med medborgarnas tillgång till bred- band. Teknisk utrustning för distansmöten bör införas på samtliga servicecentrum. Även vissa servicepunkter bör kunna förses med en enklare typ av sådan utrustning. Arbetsförmedlingen föreslås leda och samordna utvecklingsarbetet. Förslag om servicevägledare (kap. 6) Tjänstemännen i de statliga kallas servicehandläggare. De är generalister med ett brett arbetsinnehåll som omfattar uppgifter från flera myndigheter. Detsamma gäller kommunala tjänstemän vid kommunala medborgarkontor (motsv.). Personalen i myndigheternas och kommunernas telefon- kundtjänst har i allmänhet liknande generalistkompetens för att kunna svara på många olika frågor. I betänkandet föreslår vi att servicecentrumen bl.a. ska beman- nas med servicevägledare, som är en ny yrkeskategori med arbets- uppgifter och kompetens som ligger mellan generalister och speci- i myndigheterna. En servicevägledare ska kunna ge både all- män och individualiserad information och fördjupad vägledning samt fatta beslut i vissa standardiserade ärenden. Vägledaren ska bedöma om den enskildes situation behöver analyseras av t.ex. en resursgrupp med samlad expertis från flera myndigheter och institutioner. Vägledaren ska i så fall lotsa den enskilde och dennes ärende till mottagare i resursgruppen. Utbildning till servicevägledare föreslås vara ett särskilt program för yrkesutbildning på eftergymnasial nivå, t.ex. som ett fast pro- gram inom . Utbildningen bör planeras av de när- mast berörda parterna, t.ex. representanter för högskola, kommu- ner och statliga myndigheter samt fackliga företrädare. Där det finns en servicepunkt ska också finnas en person som har tillräckliga kunskaper om den tekniska utrustningen för att vid behov kunna hjälpa besökare att använda denna. Någon speciell yrkeskategori eller formell utbildning ska inte krävas där. Förslag om ideella och privata aktörer (kap. 7) Det finns många aktörer inom den ideella och privata sektorn som levererar service och tjänster inom skilda områden i samhället. Det är viktigt att många olika resurser kan samordnas och tillvaratas. Frågan i utredningen har varit på vilka premisser ideella och privata krafter kan engageras för att ge service till medborgarna. I betän- kandet preciserar vi att de serviceuppgifter som kan utföras av en ideell organisation eller ett privat företag ska bidra till ökad till- gänglighet. Uppgifterna får inte innebära myndighetsutövning. Regeringen har tidigare träffat en överenskommelse med de ide- ella organisationerna och Kommuner och Landsting, SKL, om principer för organisationernas roll på det sociala området. Här föreslås att dessa principer ska gälla också för organisationernas roll i serviceverksamheten. Det innebär bl.a. att organisationer ska kunna delta i verksamheten med bevarad självständighet och obe- roende. De ska ansvara för att deras serviceinsatser håller hög kva- litet. De ska på ett tidigt stadium engageras i dialog och planering på lokal och regional nivå. Öppenhet och insyn ska prägla verk- samheten och organisationerna ska tillåta att nya organisationer och utförare kommer in i verksamheten. Kommunerna bör inventera de lokala organisationernas resurser och möjligheter att delta i servicen samt vara organisationernas kontaktpunkt i frågor på området. Kommunerna bör teckna lång- siktiga avtal med organisationer som utför service. Genom ideella organisationer kan också medborgarnas syn på serviceutvecklingen kanaliseras. Regeringen föreslås initiera över- läggningar med representanter för ideella organisationer och SKL om hur både medborgarnas och organisationernas deltagande i den lokala serviceutvecklingen ska formeras, t.ex. genom lokala områ- desstyrelser som redan prövas på flera håll. Regeringen bör för sin del ta ställning till om detta är en form som kan rekommenderas. Regeringen föreslås också initiera en översyn av de olika finansiella stöd som ideella organisationer kan få för insatser på serviceområ- det. Syftet ska vara att få underlag för att utforma stöd som är anpassade till att organisationerna utför service åt offentliga upp- dragsgivare. Kommuner kan också upphandla privata utförare av t.ex. verk- samheten vid servicepunkter samt servicelotsning. I delbetänkandet föreslog vi att lösningar för mobila servicepunkter borde utredas. Till exempel skulle lantbrevbärare, som är utrustade med dator kunna vara ett komplement till fasta servicepunkter genom att assistera medborgare i bostaden. Även andra utförare skulle kunna komma ifråga. I slutbetänkandet återkommer för- slaget om en sådan utredning. Kommunernas upphandling av såväl ideella som privata utförare av service ska följa gällande upphandlingsregler. Det är viktigt att jämförelser av anbud blir rättvisa, även då ideella organisationer som får offentligt stöd för sin verksamhet, lämnar offerter. Förslag om styrningen (kap. 8) Ett styrsystem bör formas utifrån medborgarnas behov av tillgäng- lighet till service. Styrningen ska leda till samverkan mellan olika aktörer och den ska bidra till att skapa mer effektiva lösningar i samtliga servicekanaler. I huvuddrag föreslås följande system för styrning. och regeringen ska fastställa de övergripande riktlin- jerna och reglerna för tillgänglighet till service i samverkan. Dessa ska harmoniera med målen i förvaltningspolitiken och den regio- nala tillväxtpolitiken. På den regionala nivån läggs samordnings- ansvaret för serviceutvecklingen på , de regionala själv- styrelseorganen och kommunala samverkansorganen. Kommu- nerna ska ges större möjligheter att leverera service i samtjänst enligt lagen om samtjänst vid medborgarkontor. I län med självsty- relse- eller samverkansorgan bör dessa ansvara för att kommunerna deltar i arbetet med att ta fram kommunala servicestrategier och - program. I län som saknar dessa organ ska begära in kommunala strategier och program. Kommunernas programarbete bör genomföras i partnerskap som säkrar inflytande för medbor- garna, de ideella organisationerna och näringslivet. Styrsystemet införs successivt under ledning av en genomförandegrupp i . Styrsystemet bör införas i två steg. Först behövs heltäckande underlag som beskriver tillgängligheten till service i landet och den utveckling som pågår inom myndigheterna. Övergripande regler och instruktioner i förordning samt särskilda uppdrag till myndig- heter beslutas. I nästa steg ska styrningen leda till ett samordnat genomförande av servicestrukturen. Vissa tillägg och ändringar föreslås i lagen (2004:543) och förordningen (2009:315) om sam- tjänst vid medborgarkontor. I instruktionen till införs att styrelsen har ansvar för att samordna och leda serviceutveck- lingen samt fortlöpande ha tillsyn över den statliga servicen. Regeringen bör besluta om tillägg i Arbetsförmedlingens instruktion avseende rollen som samordnare av statliga myndig- heters servicelösningar i centrumen. De statliga myndigheter som levererar service där ska lämna en lägesrapport till länssty- relsen. Om de avser att förändra sättet att leverera service lokalt, ska de anmäla detta till i förväg. Myndigheterna åläggs att samråda med kommunerna om möjlig- heter till servicelösningar i samverkan med dessa. De ska i före- kommande fall samråda med Arbetsförmedlingen om samtjänst eller distansservicelösningar. I tillsynsuppgift ingår att bevaka att myndigheterna genomför ett meningsfullt samråd med kommunerna och Arbetsförmedlingen. Arbetet med serviceutvecklingen bör integreras i de regionala serviceprogram (RSP) som utarbetas i alla län. RSP har för närva- rande tyngdpunkt på kommersiell service på landsbygden. Reger- ingen bör därför ge de berörda myndigheterna och regionala orga- nen i uppdrag att fördjupa och bredda de delar av programmet som avser offentlig service. De redan utfärdade riktlinjerna för RSP bör kompletteras med tydligare anvisningar om sammansättningen av de partnerskap som deltar i programarbetet. Förslag om en central organisation för genomförandet (kap.9) Det är viktigt att regeringen tar ett grepp om serviceutvecklingen, så att den inte fortsätter i spår som cementerar bristande samver- kan. En interimistisk, interdepartemental arbetsgrupp bör bildas i direkt sedan utredningen avslutats. Prioriterade uppgifter bör bl.a. vara att relatera förslagen om servicestrukturen till den pågående statliga strukturutvecklingen samt att förbereda en försöksverksamhet i kommuner som syftar till att pröva olika möjligheter att organisera samlade insatser för att motverka män- niskors utanförskap. Arbetsgruppen ska också påskynda bildandet av en särskild delegation för service i samverkan. Regeringen bör, så snart beredningsprocessen medger, inrätta den nämnda samverkansdelegationen. Delegationen bör arbeta med samverkansfrågor avseende kommersiell och offentlig service. Den bör ha medborgarens behov i fokus, till skillnad från den redan befintliga E-delegationen, som främst är inriktad på tekniska frågor i system för e-förvaltningen. Samverkansdelegationen bör utgöras av representanter för departement och statliga myndigheter samt kommuner, ideella organisationer och privata serviceföretag. Regeringen bör utse ordförande och ledamöter. Ordförandena i partnerskap för programmen för regional utveckling, landsbygds- utveckling samt struktur- och jordbruksfonderna, är exempel på deltagare i samråds- eller referensgrupper till delegationen. Delega- tionens uppdrag föreslås upphöra vid utgången av 2014, då också E-delegationens uppdrag upphör. E-delegationen och den samver- kansdelegation som vi föreslår, kommer inledningsvis att vara i Vid delegationernas sluttidpunkt bör de båda verksamhets- delarna kunna vara i samma fas. Regeringen får då avgöra i vilka former den övergripande samordningen därefter ska vara organise- rad. Vi föreslår att den statssekreterargrupp i som har till uppgift att stödja utvecklingen av e-förvaltningen, också ska behandla de frågor i samverkansdelegationen som har politisk och strategisk betydelse. Ekonomiska konsekvenser, förslag om finansiering (kap. 10) Det är alltid svårt att bedöma de ekonomiska konsekvenserna då systemförändringar genomförs. Det är bl.a. svårt att kostnadsföra investeringar i utveckling och anpassning av nya komponenter i systemet och att värdera det förändrade systemets nytta för använ- darna. Det har inte varit möjligt att beräkna kostnader för de för- slag till ny servicestruktur som lämnas i utredningen. De statliga myndigheternas detaljerade kalkyler av kostnader och besparingar för de lokala har inte varit till- gängliga för jämförelser. Utredningens förslag är att och statlig service ska samverka och befintliga resurser sambrukas. Det bör åtminstone finnas möjligheter till besparingar, utöver dem som de statliga myndigheterna beräknar för servicekontoren. I servicestrukturen enligt utredningsförslaget tillkommer främst engångskostnader för den initiala utvecklingen och etableringen av servicecentrum och servicepunkter. Därtill kommer kostnader för den centrala samordningsorganisationen och den övergripande styrningen, utvecklingen och planeringen av lokal servicesamver- kan. Dessa bör finansieras genom omfördelning av medel för regi- onala tillväxtåtgärder och landsbygdsutveckling. Från förvaltnings- anslagen till de myndigheter som har täta medborgarkontakter bör ca , motsvarande av anslagen, omfördelas. Huvuddelen av kostnaderna för drift av servicecentrum och ser- vicepunkter bör täckas inom ramen för respektive myndighets för- valtningsanslag och kommuns budget. Kostnaderna fördelas mellan dem enligt långsiktiga avtal. Glesbygdskommunernas kostnader för inrättande och drift av servicecentrum och servicepunkter bör också kunna beaktas inom ramen för det kommunalekonomiska utjämningssystemet, an- tingen som strukturbidrag eller som del i kostnadsutjämningen. Vi anser att kostnader för att inrätta och driva servicecentrum och servicepunkter i glesbygd mycket väl passar in i båda dessa stöd- former. I dessa fall är det fråga om att upprätthålla en rimlig service i områden med svagt befolkningsunderlag. Överväganden och förslag i vissa rättsliga frågor (kap. 11) Vi har utrett vissa frågor av rättslig karaktär, nämligen författ- ningsfrågor, vissa ansvarsfrågor och arbetsrättsliga frågor samt frå- gor om hanteringen av personuppgifter i samtjänstverksamheten. Författningsreglering behövs för styrningen av processen med att inrätta den föreslagna servicestrukturen, för verksamheten i ser- vicecentrumen samt i vissa övriga, anknytande frågor. I utredningen har två alternativa styrmodeller övervägts. Enligt den ena modellen sker styrningen genom en ny lag om lokal för- valtningsservice i samverkan som ersätter den nuvarande sam- tjänstlagen. Enligt den andra modellen styr regeringen genom instruktioner eller uppdrag i särskilda regeringsbeslut till de statliga myndigheterna. Vi har stannat för den sistnämnda modellen. En skiss på en ny lag finns dock som bilaga till betänkandet. I två fall lämnas förslag till formuleringar i myndighetsinstruktioner, näm- ligen i länsstyrelseinstruktionen och instruktionen för Arbetsför- medlingen. Skälet är att dessa myndigheter har centrala roller i samordningen och genomförandet av den föreslagna servicestruk- turen. Vi föreslår vissa ändringar i samtjänstlagen och samtjänstför- ordningen. Ändringarna har betydelse för verksamheten i service- centrumen. De viktigaste ändringarna är följande. Möjligheten till dubbla anställningar utmönstras ur lagen. Lagen kompletteras med ytterligare uppgifter i den s.k. kommunala ärendekatalogen. För- ordningen kompletteras med en bestämmelse som gör det möjligt för de samverkande myndigheterna att avtala om även andra för- valtningsuppgifter som innefattar myndighetsutövning än de som finns uppräknade i den s.k. statliga ärendekatalogen. I fråga om författningsreglering i övrigt nämner vi som ett exempel att det skulle kunna bli aktuellt att bredda tillämpnings- området för reglerna om stöd till kommersiell service till att även omfatta offentlig service. I ett servicecentrum kommer det att finnas tre olika former av ansvar för de deltagande myndigheterna, nämligen driftansvar, arbetsgivaransvar och ansvar för en viss förvaltningsuppgift. Drift- ansvaret bör läggas på antingen kommunen eller Arbetsförmed- lingen. Arbetsgivaransvaret får aldrig vara delat. Ansvaret för en viss förvaltningsuppgift ska alltid ligga kvar på den ursprungligt ansvariga myndigheten. Några sekretessbrytande bestämmelser för verksamheten i ett servicecentrum föreslås inte. I stället föreslår vi att den enskilde ges möjlighet att ta ställning till om han eller hon enligt gällande sek- retesslagsstiftning vill efterge sekretessen i fråga om överföring av personuppgifter mellan myndigheter. Konsekvenser av förslagen (kap.12) Utredningsförslagen bedöms genomgående vara till fördel för utvecklingen av service i kommunerna över landet. De statliga myndigheternas minskade bemanning i egna kontor kan i någon mån motverkas av att bemanningen upprätthålls i gemensamma statliga och kommunala servicecentrum. Att öka tillgängligheten till service i olika former gynnar integreringen av invandrarbefolk- ningen. För denna grupp av invånare är service genom personliga möten särskilt viktig. Närhet till servicecentrum med möjligheter till personlig service och assistans är också viktig för personer med vissa funktionshinder, t.ex. för dem som inte kan använda servicen via datorn eller telefonen. Centrumens kontor ska givetvis vara belägna och inredda så att alla människor, oberoende av funktions- hinder, kan besöka dem eller arbeta där. Kvinnor har sämre tillgång till bil och är i större utsträckning än män hänvisade till att resa med kollektiva färdmedel. Därför är det viktigt från jämställdhetssynpunkt att servicecentrum och service- punkter finns inom rimliga reseavstånd. Det finns också en direkt miljövinst av att över huvud taget förkorta medborgarnas resvägar. Medborgarnas tillgänglighet till service förbättras om kommu- nerna och de statliga myndigheterna samverkar. Med bättre till- gänglighet kan enskildas problem och ärenden av snabbare, vilket innebär besparingar för både medborgaren och myndig- heterna. Vi bedömer att kommunerna kommer att delta i service- samverkan frivilligt och utan att detta behöver regleras i lag. Kom- munerna har uppgett i en undersökning att samverkan mellan berörda myndigheter bör förstärkas, inte minst för att motverka invånarnas utanförskap. Enligt vad vi har erfarit i utredningen är reformer som syftar till att minska samhällets kostnader för för- sörjningsstöd angelägna för kommunerna. Majoriteten av kommu- nerna anser att angelägna kostnadsbesparande reformer bör genomföras även om det skulle inskränka kommunernas själv- styrelse. förordning om ändring i förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion Ändringen innebär att en ny punkt införs i 5 §, mellan nuva- rande 7 och 8 punkterna. Paragrafen kommer då att ha följande lydelse. 1.integrera ett jämställdhetsperspektiv i sin verksamhet genom att belysa, analysera och beakta kvinnors och mäns samt flickors och pojkars villkor, 2.genomgående analysera och presentera individbaserad stati- stik med kön som övergripande indelningsgrund om det inte finns särskilda skäl mot detta, 3.vid beslut och andra åtgärder som kan röra barn analysera konsekvenserna för dem och därvid ta särskild hänsyn till barns bästa, 4.vid samråd, beslut och andra åtgärder verka för tillgänglighet och delaktighet för personer med funktionsnedsättning, 5.integrera de mänskliga rättigheterna i sin verksamhet genom att belysa, analysera och beakta rättigheterna i den egna verksam- heten, särskilt skyddet mot diskriminering, 6.verka för att det av fastställda nationella folkhälso- målet uppnås genom att folkhälsan beaktas inom länsstyrelsernas arbete med bl.a. regional tillväxt, samhällsplanering, krishantering samt alkohol och tobak, 7.i sin verksamhet verka för att förenkla för företag, 8.inom ramen för de regionala utvecklings- eller serviceprogram- men ta fram underlag över behovet av offentlig förvaltningsservice i kommunerna, höra kommunerna, den eller de berörda statliga myn- digheterna och berörda regionala självstyrelseorgan eller kommunala samverkansorgan och, om det behövs, vid ett samrådsförfarande mel- lan samtliga parter verka för att enighet nås, samt, för det fall enighet inte kan nås i fråga om statens medverkan, med eget yttrande hän- skjuta frågan till regeringen för beslut, och 9.verka för att de av fastställda miljökvalitetsmålen uppnås, och svara för regionalt mål- och uppföljningsarbete, stödja kommunerna med underlag för deras miljömålsarbete, verka för att målen får genomslag i den lokala och regionala samhällsplaneringen samt samordna arbetet på regional nivå med anpassningen till ett förändrat klimat. Länsstyrelserna ska i fråga om sitt miljömålsarbete enligt första stycket 8 rapportera till det miljömålsråd som finns inom Natur- vårdsverket och samråda med rådet om vilken rapportering som behövs. Denna förordning träder i kraft den förordning om ändring i förordningen (2007:1030) med instruktion för Arbetsförmedlingen Ändringen innebär att en ny paragraf, 14 a §, av följande lydelse införs. 14 a § Arbetsförmedlingen ska i samverkan med berörda statliga myndigheter svara för statlig närvaro och statligt deltagande i lokala centrum för förvaltningsservice (servicecentrum) i kommu- nerna. Arbetsförmedlingen ska vidare i samverkan med berörda statliga myndigheter svara för att statlig service finns tillgänglig i servicepunkter i kommunerna. Arbetsförmedlingen ska i arbetet enligt första stycket efter- sträva att servicen är tillgänglig i den form och omfattning som sva- rar mot invånarnas och företagens behov enligt underlag över behovet av offentlig förvaltningsservice i kommu- nerna. I ett servicecentrum får verksamheten utföras i samlokalisering och annan samverkan samt i samtjänst enligt bestämmelserna i lagen (200:543) om samtjänst. Arbetsförmedlingen ska vara drift- ansvarig för verksamheten i ett servicecentrum när det inte över- enskoms att kommunen ska vara driftansvarig. Denna förordning träder i kraft den lag om ändring i lagen (2004:543) om samtjänst vid medborgarkontor1 Härigenom föreskrivs ifråga om lagen (2004:543) om samtjänst vid medborgarkontor att lagens rubrik samt 1, 5 och 8 §§ ska ha följande lydelse. Lag om samtjänst vid kommun eller ett landsting får kommun eller ett landsting får ingå avtal om att för varandras ingå avtal om att för varandras vägledning, råd och annan sådan vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda och i övrigt hjälp till enskilda och i övrigt anges i denna lag eller i förord- anges i denna lag eller i förord- ning (samtjänst vid medborgar- ning (samtjänst). Lag (2009:314). eller delvis innefattar myndig- eller delvis innefattar myndig- tillgång till personuppgifter, ska tillgång till personuppgifter, ska den myndighet som ansvarar för den myndighet som ansvarar för ett särskilt anställnings- eller uppdragsavtal med den som ska den som ska utföra dessa upp- 1 Rubriken; orden vid medborgarkontor tas bort. 1 §; Orden vid medborgarkontor i parentesen tas bort. 5 §; Orden anställnings- eller tas bort 8 §, andra stycket; Orden arbets- eller tas bort. Orden lämna, ge respektive bevilja i punkterna 2, 3 respektive 4 byts ut mot orden besluta om. Uppgiftskatalogen utökas med sju nya uppgifter. (2009:314). en kommun eller ett landsting en kommun eller ett landsting ansvarar för och som innefattar ansvarar för och som innefattar endast i sådana fall som anges i endast i sådana fall som anges i En arbets- eller uppdrags- En uppdragstagare som om- tagare som omfattas av ett sär- fattas av ett särskilt avtal enligt skilt avtal enligt 5 § får i den 5 § får i den kommunala myn- plats och, med undantag för plats och, med undantag för barn som behöver särskilt stöd barn som behöver särskilt stöd (1985:1100), fördela platser och (1985:1100), fördela platser och lämna erbjudanden om plats för lämna erbjudanden om plats för skolbarnsomsorg enligt 2 a kap. skolbarnsomsorg enligt 2 a kap. 2. lämna ekonomiskt stöd till inackordering för elever i gym- stöd till inackordering för elever i gymnasieskolan och kommu- enutbildning enligt skollagen, nal vuxenutbildning enligt skol- 3. ge tillstånd till att inrätta 3. besluta om tillstånd till att annat slag av toalett än vatten- inrätta annat slag av toalett än vattentoalett enligt en kommu- stånd för rörelsehindrade, (2009:314). 5.besluta om bidrag enligt lagen (1992:1574) om bostads- anpassningsbidrag m.m. 6.besluta om tillstånd till (1997:736) om färdtjänst, 7. besluta om tillstånd till riksfärdtjänst enligt lagen (1997:735) om riksfärdtjänst, 8. besluta om vårdnadsbidrag enligt lagen (2008:307) om kommunalt vårdnadsbidrag, 9. besluta om bistånd enligt socialtjänstlagen (2001:453) i fråga om trygghetslarm, 10. godkänna bekräftelse av faderskap enligt 1 kap. 4 § för- äldrabalken och 11. besluta om skolskjuts enligt 4 kap. 7 § skollagen. Denna lag träder i kraft den förordning om ändring i förordningen (2009:315) om samtjänst vid medborgarkontor2 Härigenom föreskrivs ifråga om förordningen (2009:315) om samtjänst vid medborgarkontor dels att förordningens rubrik samt 1, 2 och 3 §§ ska ha följande lydelse,