sou · GXB365 · 2009-06-30 00:00:00 — Enligt 9 § ska de samlade nettointäkterna beräknas för punkt 1–4 för att bedömas mot fullföljdsverksamhetens omfattning enligt 8 §. Utgifterna för den allmännyttiga verksamheten beaktas således enligt 8 §. Bestämmelsen i tredje stycket begränsar de intäkter som ska tas upp enligt punkt 3 och 4. Ett belopp ska tas upp som intäkt endast om det framgår att det är givarens avsikt att beloppet ska kunna användas direkt för den allmännyttiga verksamheten. Detta kan framgå av omständigheterna även om avsikten inte direkt kan fastställas. Exempelvis får antas att gåvor på mindre belopp, särskilt till insamlingsstiftelser, ska kunna användas direkt. För stiftelser torde tillskott normalt vara avsedda att läggas till kapitalet; SOU 1995:63 s. 141. I dessa och liknande fall av fondering ska avkastning på erhållna tillskott tas upp enligt punkt 1. Även om en gåva eller ett bidrag är avsedd för direkt användning i verksamheten kan det vara mycket svårt att under innevarande period använda hela beloppet för lämplig allmännyttig verksamhet. Detta får beaktas vid fullföljdsbedömningen enligt 8 §, på sätt som anges i författningskommentaren till denna bestämmelse. Paragrafen är, frånsett att trossamfunden anges uttryckligen, oförändrad till sitt innehåll från nu gällande 7 kap. 13 §. I första stycket ges en uttrycklig reglering av central-, distrikts- och samarbetsorganisationernas möjlighet att uppfylla öppenhetskravet trots att de – bedömda helt för sig – inte skulle göra detta. Förslaget motsvarar den tillämpning av öppenhetskravet som anses gälla för dessa överordnade organisationer och bygger på motsvarande reglering i 39 kap. 21 § andra stycket inkomstskattelagen om kooperativa föreningars centralorganisationer. För de registrerade trossamfunden och deras självständiga organisatoriska delar kan medlemsantagningen ske antingen centralt i trossamfundet eller i de självständiga organisatoriska delarna. förtydliga hur prövningen av öppenhetskravet ska ske i dessa fall har andra stycket tillkommit. Vissa andra juridiska personer I paragrafen anges ett antal kategorier av juridiska personer som, trots att de inte är att hänföra till stiftelser, ideella föreningar eller registrerade trossamfund, har en sådan verksamhet och inriktning att de kan jämställas med dessa och som ofta också samverkar med sådana subjekt. Det är fråga om akademier, hushållningssällskap och studentkårer vid statliga universitet och högskolor samt nationer vid och enligt 4 kap. 8 och 15 §§ högskolelagen. Studentsammanslutningarna motsvarar i princip de obligatoriska studerandesammanslutningarna enligt nu gällande lagstiftning. Dessutom omfattas kyrkor avsedda för verksamhet. torde endast vara hänförlig till denna grupp. Lagtexten för studerandesammanslutningarna bygger på vad som har föreslagits i prop. 2008/09:154, vilket enligt beslut av gäller fr.o.m. . För de i 12 § angivna kategorierna av subjekt gäller de allmänna undantagsreglerna i 5–11 §§ i tillämpliga delar, dvs. förutsättningarna för skattegynnande är desamma som de som gäller för stiftelser, föreningar och trossamfund. I den mån de nu ifrågavarande subjekten driver vanlig näringsverksamhet kommer beskattning att ske av denna på sedvanligt sätt. Skulle näringsverksamheten bedrivas för att finansiera allmännyttig verksamhet blir bestämmelsen om finansieringsverksamhet i 5 § tredje stycket tillämplig. Paragrafen är överflyttad oförändrad från tidigare 7 kap. 19 §. Paragrafen är överflyttad oförändrad från tidigare 7 kap. 20 §. Bestämmelsen motsvarar innehållsmässigt nuvarande reglering men har kompletterats så att skattefriheten även kommer att omfatta periodiska understöd från registrerade trossamfund. På grund av att ett nytt 7 kap. föreslås är också paragrafhänvisningarna ändrade. En ny paragraf införs i 15 kap. Här anges att ersättning som erhålls för utförande av myndighetsuppgifter inte är skattepliktig för den som erhållit ett sådant uppdrag. Att avgränsa vad som avses med myndighetsuppgifter kan vara förenat med svårigheter och denna gränsdragning kan komma i konflikt med gällande regler om upphandling enligt lagen (2007:1091) om offentlig upphandling från myndighet. Avsikten med detta lagrum är huvudsakligen att undanta inkomster från sådan verksamhet som utgör myndighetsutövning som lagts ut på privaträttsliga subjekt från beskattning. Gränsdragningen får göras på grund av vad som framgår av olika författningsbestämmelser genom vilka uppgifter som avser myndighetsutövning lämnas till skilda privata subjekt. Dessa kan ges i direkta lagbestämmelser, men kanske framför allt i förordningar och i myndighetsföreskrifter. Ytterligare kan vid bedömningen viss ledning hämtas från vilka subjekt som enligt nu gällande lagstiftning omfattas av skattegynnande på grund av uppdrag av myndighetskaraktär. Bestämmelsen är inte begränsad till verksamhet bedriven i viss juridisk form. Kostnader i anledning av sådana myndighetsuppgifter som avses i 15 kap. 11 § är inte avdragsgilla, vilket i förtydligande syfte anges här. I denna paragraf regleras vad som utgör näringsbidrag och vilka som kan utge sådant. Med anledning av att 7 kap. i sin nuvarande lydelse föreslås upphöra utgår hänvisningen till nu gällande 7 kap. 16 och 17 §§. Som en ny sista mening i första stycket har tillkommit en hänvisning till sådana subjekt som i förslaget regleras i 15 kap. 11 §. Det är alltså fråga om subjekt som har fått myndighetsuppgifter och dessa kan också vara utgivare av näringsbidrag. Avsikten med regleringen är inte att förändra omfattningen av vem som kan utge näringsbidrag. En redaktionell ändring i form av hänvisning till det nya 7 kap. 5 § har gjorts. Utöver detta föreslås att sådana studentkårer, nationer och samarbetsorgan för sådana studerandesammanslutningar som avses i nu föreslagna 7 kap. 12 § också kan komma ifråga för att få grundavdrag. Förslaget innebär vidare att grundavdraget räknas upp från till . Se vidare avsnitt 8.2. Förslaget till ändringar föreslås träda i kraft med tillämpning första gången vid taxering. Äldre bestämmelser i nuvarande 7 kap. inkomstskattelagen gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. En övergångsbestämmelse föreslås för att förhindra att sådana subjekt som på grund av de föreslagna utvidgningarna av de generella reglerna ska drabbas av uttagsbeskattning enligt 22 kap. 5 § vid skattskyldighetens upphörande. Detta är något som framförallt kan komma att gälla för sådana stiftelser som blir inskränkt skattskyldiga i och med att bestämmelserna om allmännyttiga ändamål utvidgas för stiftelsernas del. Undantaget är således enbart avsett för byte av skattemässig status till följd av införandet av det nya 7 kap. Det i den nuvarande regleringen kvalificerade ändamål som avser främjande av nordiskt samarbete upphävs enligt förslaget utan att ersättas av någon motsvarande bestämmelse. En övergångsregel föreslås därför för att tillförsäkra de stiftelser och föreningar som verkar för detta ändamål skattefrihet även . Förslag till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) I denna paragraf regleras s.k. verksamhetsfastigheter för ett antal olika subjekt. För vissa av dessa föreslås förändringar i regleringen genom bestämmelserna i det nya 7 kap. i inkomstskattelagen. Detta medför behov av ändringar i denna paragraf. För prästlönetillgångarnas och de utländska staters beskickningars fastigheter sker inga förändringar förutom av redaktionell karaktär. Som redogjorts för i avsnitt 6.3 föreslås att den katalogmässiga uppräkning av fastighetsägare som funnits i 4 § tas bort. I stället föreslås att undantaget för s.k. verksamhetsfastigheter knyts till sådana juridiska personer som enligt 7 kap. 5 och 12 §§ inkomstskattelagen omfattas av skatteundantagande på grund av sitt allmännyttiga ändamål. I sak innebär det inga förändringar eftersom de subjekt som räknas upp också kan omfattas av nu nämnda undantagsregler. Fastigheter som ingår i den inkomstskattefria verksamheten kommer också att undantas från skatte- och avgiftsplikt enligt denna paragraf. Förslaget till ändringar föreslås träda i kraft med tillämpning första gången vid fastighetstaxering . Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Förslag till lag om ändring i taxeringslagen (1990:324) Som en följd av att någon möjlighet till dispens från fullföljdskravet inte längre finns utgår punkt 4 i 17 §. Förslaget till ändringar föreslås träda i kraft , . Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. För beslut om dispens som har meddelats före ska äldre bestämmelser alltjämt tillämpas under löpande dispensperiod. Förslag till lag om ändring i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter Första stycket 1 har kompletterats med en uppgift om vilka som är skyldiga att lämna särskild uppgift av de inskränkt skattskyldiga subjekten i 7 kap. inkomstskattelagen, nämligen stiftelser, ideella föreningar, registrerade trossamfund samt också i 7 kap. 12 § samma lag särskilt angivna juridiska personer. Detta utgör en utökning av kretsen av uppgiftsskyldiga som är en följd av att de i 7 kap. 12 § inkomstskattelagen omnämnda kategorierna ska omfattas av samma skattegynnande regler som stiftelser, föreningar och trossamfund. Studentkårer, nationer och samarbetsorgan för sådana studerandesammanslutningar som avses i 7 kap. 12 § inkomstskattelagen kommer fortsättningsvis att vara berättigade till grundavdrag och har därför lagts till i första stycket 2. Motsvarande ändring som i 1 kap. 3 § görs också här av vilka som är uppgiftsskyldiga. Förslaget till ändringar föreslås träda ikraft , . Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Övriga i författningsförslaget angivna lagrum avser endast följdändringar. De ändringar som föreslås är redaktionella och har sin grund i att ett nytt 7 kap. införs i inkomstskattelagen. Särskilt yttrande av experten, departementssekreteraren , Utredningen har begränsat sina förslag till att endast omfatta allmännyttig ideell verksamhet som bedrivs av stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund. är det möjligt att bilda aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning samt att ombilda privata aktiebolag till sådana aktiebolag. Enligt min mening är aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning en associationsform som också kan vara väl lämpad att användas för allmännyttig ideell verksamhet. För stiftarna har bolagsformen bl.a. den fördelen att de kan behålla kontrollen efter bildandet, något som inte är möjligt i en stiftelse. Jag anser att det inom utredningens uppdrag fanns utrymme att lämna förslag om skattegynnande för aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning. Främst därför att ett sådant förslag skulle varit i linje med grundtanken i direktiven och utredningens förslag om att det är den allmännyttiga verksamheten och inte valet av organisationsform som ska vara avgörande för skattegynnandet. I utredningens förslag om hur föreningars och trossamfunds inkomster av bedriven näringsverksamhet ska undantas beskattning finns det enligt min mening en risk i att helt avskaffa begreppet hävdvunna inkomster och att jämställa vissa av dessa inkomstkällor med vilken näringsverksamhet som helst. Det saknas underlag för att på ett tillfredställande sätt bedöma risken för att föreningar och trossamfund kommer att beskattas för inkomster från bingo, lotterier, reklam, sponsring och loppmarknader om utredningens förslag genomförs. Jag anser att dessa högst föreningstypiska inkomster bör hänföras till sådana inkomster som ska undantas beskattning. Särskilt yttrande av experten, skattejuristen När en stiftelse byter skattestatus, dvs. går från att vara inskränkt skattskyldig till att vara oinskränkt skattskyldig används marknadsvärdet på stiftelsens tillgångar vid ingången av det år då stiftelsen beskattas som anskaffningsvärde vid en framtida kapitalvinstberäkning. När stiftelsen sedan åter blir inskränkt skattskyldig ska en uttagsbeskattning ske. Då beräknas en fiktiv kapitalvinst på stiftelsens totala tillgångar. Beskattningen sker som en sista händelse innan stiftelsen går över i inskränkt skattskyldighet men beslut fattas först . Varje period av inskränkt skattskyldighet respektive oinskränkt skattskyldighet ses helt separerade från varandra, vilket bland annat innebär att den fiktiva kapitalvinsten alltid beskattas medan den fiktiva kapitalförlusten aldrig kan utnyttjas. Problemet är att om det har varit stora värdeökningar på stiftelsens tillgångar kan uttagsbeskattningen bli omfattande och leda till att stiftelsen inte har medel att uppfylla sitt ändamål. Den kan då åter bli skattepliktig eftersom den inte uppfyllt fullföljdskravet. En kvalificerat allmännyttig stiftelse kan bli beskattad för att den gjort en felaktig bedömning av vad som ingår i ändamålet eller för att den inte har delat ut i tillräckligt stor omfattning. De förslag som utredningen lämnat vad gäller utvidgningen av ändamålen bör innebära att det inte blir några större problem att uppfylla verksamhetskravet. När det gäller fullföljdskravet har ambitionen varit att utforma en regel som är mer generös än vad den är . För att lindra problematiken med uttagsbeskattning har utredningen föreslagit att den skatt som är hänförlig till uttagsbeskattningen ska tillgodoräknas vid bedömningen av fullföljdskravet, den ska således räknas in som en del av ändamålsuppfyllelsen. Det var länge tveksamt om reglerna om uttagsbeskattning kunde användas i ovan angivna situationer. Går man tillbaka till förarbetena nämns inte någonstans denna effekt utan där berörs endast ideella föreningars kommersiella verksamhet. Såsom uttagsbeskattningsreglerna är utformade är det dock ofrånkomligt att det blir en beskattning i dessa fall eftersom skattskyldigheten för inkomsten från en näringsverksamhet helt eller delvis upphör. Jag anser att det är felaktigt att uttagsbeskatta i en situation där en stiftelse under något eller beskattats för att den inte delat ut i tillräckligt stor omfattning. Det är samma förmögenhetsmassa som kan beskattas trots att någon egentlig näringsverksamhet inte bedrivs. Inte heller kan en stiftelse genom att ändra sitt ändamål utnyttja reglerna i skatteundandragande syfte. Utredningens förslag tar sikte på att lindra effekterna av en uttagsbeskattning. uttagsbeskattning inte ska ske och att detta ska regleras i 22 kap. 5 § IL. Av ett nytt stycke bör framgå att en återgång till att bli inskränkt skattskyldig, när beskattning har skett för att fullföljdskravet inte uppfyllts, inte ska anses som ett uttag. I motsvarande situation ska heller inte en justering av anskaffningsvärdena ske när stiftelsen blir oinskränkt skattskyldig. Särskilt yttrande av experten, förbundsordföranden angående föreslaget till beskattning av finansieringsverksamheter Utifrån mitt ordförandeskap i () har jag sett som min uppgift att bevaka idrottens ca 20 000 idrottsföreningars intressen i utredningsarbetet. Min skattemässiga utgångspunkt har varit de förslag på inkomstbeskattningens område som den s k framförde i sitt betänkande Nya skatteregler för idrotten (SOU 2006:23). När diskussionerna om ställningstaganden i frågan om beskattning av finansieringsverksamheter för ideella föreningar började diskuteras i utredningen syntes bl. a en modifiering av s.k. konkurrensregelsförslag – till det sämre – vara det som främst förordades. Det sämre jämfört med förslag bestod i att det för skattefrihet skall stå klart att verksamheterna inte leder till ett snedvridande av konkurrensen med jämförbara näringsidkare. förslag innebar att ett snedvridande av konkurrensen skulle kunna tillåtas om det inte var det i mer än i ringa omfattning. I detta skede erbjöds jag att inkomma med idrottens synpunkter på hur en modell för skattebefrielse för finansieringsverksamheter skulle kunna vara utformad. ingav RF en PM till utredningen benämnd Ett modernt inkomstskattesystem för moderna intäkter; en PM för Stiftelse- och föreningsskatteutredningen där RF under rubriken till inkomstskattebefrielse föreslog en beskattningsmodell som i sina huvuddrag motsvaras av den modell som vår utredning nu tagit ställning för. Dock med en avgörande - och för idrottens organisationer – försämrande utformning. Och såvitt jag kan bedöma gäller motsvarande för andra delar av den ideella sektorn också. Den avgörande skillnaden utgörs av att hävdbegreppet föreslås slopat av vår utredning och att ingen hänsyn alls skall tas till dessa för föreningslivet traditionella intäkter, och till vilka föreningslivet i mångt och mycket anpassat sig sedan åtminstone mitten av sjuttiotalet. RF:s ovannämnda modell – som utgår ifrån fina (skattebefriade) och fula (skattepliktiga) intäkter som begrepp – medräknar de hävdvunna finansieringsintäkterna bland de fina. Däremot ingår inte medlemsavgifter, bidrag, gåvor och kapitalintäkterna däri. Det senare utgör möjligen en kompensation som innebär motsvarande skattemässigt utfall för många föreningar, men med största säkerhet inte för den övervägande majoriteten av idrottens organisationer. Genom utredningens förslag till skattefrihetsmodell kommer – utifrån allt annat lika inklusive gällande rättsläge – t ex bingo-/lotteriintäkter, reklam-/sponsorintäkter och försäljnings-/insamlingsintäkter att betraktas som rena finansieringsintäkter. Det innebär att dessa tillsammans med till sin natur övriga eventuella skattepliktiga intäkter inte får överstiga en fjärdedel av föreningens fina intäkter plus medlemsavgifter, bidrag mm. En slopad skattefrihet för de hävdvunna intäkterna utan annan förändring av regelverket än att den enskilda föreningen vilken typ av verksamhet som helst skattefritt, så länge den/de inte har en intäktsmässig omfattning överstigande en fjärdedel av föreningens totala intäkter, innebär skattemässigt i realiteten inget annat än en i princip motsvarande försämring jämförlig med omfattningen av hävdbegreppet. Den kompensation som den tillåtna omfattningen av de rent finansierande verksamheterna ger – en fjärdedel - finns i princip redan i dagens system med en tillämpning av den s.k. huvudsaklighetsbedömningen. I utredningens förslag framförs åsikten att många av dagens hävdvunna verksamheter sannolikt kan betraktas som intäkter med naturlig anknytning till föreningens ändamål och därmed kommer att skattebefrias enligt föreslagen modell. Det måste i så fall enligt min uppfattning skrivas in direkt i lagtext – eller i propositionstext – att detta är andemeningen. Annars framstår osäkerheten om gällande rättsläge som betydande, och kräver framtida utslag av skattedomstolar innan säkerhet vunnits. Sammanfattningsvis blir skatteutfallet av den föreslagna modellen enligt min klara uppfattning generellt till det sämre för idrottens organisationer jämfört med nuvarande regler, vilket gör att jag inte kan tillstyrka detta förslag. Det optimala för idrottens organisationer skulle i stället vara den modell som utredningen föreslår men där även de enligt dagens rättsläge hävdvunna intäkterna ingår i den kvot som ska utgöra minst tre fjärdedelar för att övriga finansieringsintäkter ska skattebefrias. Särskilt yttrande av experten, skattejuristen Jag anser att utredningen åstadkommit ett bra förslag till enkla, likformiga och moderniserade regler på ett område som är synnerligen komplicerat och instämmer i huvudsak i de bedömningar utredningen gör. Jag är dock av en annan mening än utredningen när det gäller frågan om i vilken utsträckning den ideella sektorn skall omfattas av skattefrihet för näringsverksamhet och får i denna del anföra följande. Den grundläggande principen på detta område är och bör också vara att skattefrihet förbehålls ideell allmännyttig verksamhet medan inkomst av näringsverksamhet beskattas på vanligt sätt. Grunden för denna princip är konkurrens på lika villkor. Det är också bl.a. mot bakgrund av denna princip som jag anser att vissa särregler kan avskaffas, enligt vilka näringsverksamhet under vissa förutsättningar kan bedrivas med skattefrihet, även om vissa negativa konsekvenser kan uppkomma för enskilda företag och andra rättsubjekt som anpassat sin verksamhet efter rådande skatteregler. Det har dock ett särskilt värde att skatteregler är så generella som möjligt. Härigenom begränsas konkurrenssnedvridning och samhällsekonomiskt ineffektiv resursallokering. Såväl enligt nuvarande regler som enligt utredningens förslag är också huvudregeln att näringsverksamhet inte omfattas av skattefriheten. Från denna huvudregel görs dock undantag. görs undantag för bl.a. inkomst av näringsverksamhet som huvudsakligen kommer från verksamhet som utgör ett direkt led i främjandet av det allmännyttiga ändamålet eller har annan naturlig anknytning därtill samt för inkomst från verksamhet som av hävd utnyttjas som finansieringskälla för ideellt arbete. Utredningen föreslår nu dels att inkomst av näringsverksamhet som har naturlig anknytning till det allmännyttiga ändamålet alltid skall vara skattefri, för såväl ideella föreningar och registrerade trossamfund som stiftelser. Härutöver föreslår utredningen att hävdbegreppet avskaffas och att i stället näringsverksamhet som bedrivs av ideella föreningar och registrerade trossamfund i syfte att finansiera den allmännyttiga verksamheten skall vara skattefri till den del intäkterna inte överstiger en fjärdedel av samtliga intäkter. Jag anser att det är rimligt att skattefrihet gäller för inkomst från sådan näringsverksamhet som är ett direkt led i den ideella verksamheten eller som ligger mycket nära denna och kan därför ansluta mig till utredningens förslag att sådan inkomst skall undantas från skatteplikt. Jag anser dock att det nuvarande uttryckssättet direkt led i främjandet av det allmännyttiga ändamålet eller annan naturlig anknytning till detta bör behållas då det enligt min mening tydligare anger att endast näringsverksamhet som ligger nära den ideella verksamheten kan komma i fråga för skattefrihet. När det gäller hävdbegreppet ansluter jag mig i huvudsak till utredningens bedömning och anser i likhet med utredningen att detta begrepp bör avskaffas som grund för skattefrihet. När det sedan gäller näringsverksamhet som bedrivs för att finansiera den ideella verksamheten är det enligt min mening som en allmän utgångspunkt viktigt att sådan verksamhet begränsas så att inte otillbörlig konkurrens uppkommer med verksamhet som bedrivs i förvärvssyfte. Jag menar att det förlag till undantag som utredningen presenterar avsevärt utvidgar den ideella sektorns skattefrihet för näringsverksamhet, något som starkt kan ifrågasättas, inte minst från konkurrenssynpunkt. Som förslaget är utformat innebär det att den ideella sektorn som omfattas av reglerna alltid kan erhålla en fjärdedel av inkomsten från näringsverksamhet utan beskattning och detta oavsett vilken omfattning näringsverksamheten har eller vilken slags verksamhet som bedrivs. Härigenom uppkommer en påtaglig konkurrenssnedvridning, inte minst för småföretag. Ett sådant förslag anser jag orimligt. Utredningens förlag innebär också att sådana föreningar som erhåller stora bidrag från t.ex. staten eller gåvor från enskilda därigenom också kan driva en omfattande näringsverksamhet. Detta är enligt min mening tveksamt både från konkurrenssynpunkt och från ett rättviseperspektiv mellan olika föreningar. Härtill kommer att det är ytterst tveksamt om den föreslagna regleringen står i överensstämmelse med . En sådan osäkerhet är riskabel eftersom påföljderna är allvarliga. Särskilt allvarligt för enskilda subjekt är skyldigheten att återbetala konstaterat stöd. Som framgår ovan anser jag att det kan finnas skäl för att i begränsad utsträckning tillåta den ideella sektorn att bedriva viss näringsverksamhet med skattefrihet, men att utredningens förslag är för långtgående.