sou · GXB381 · 2009-10-01 00:00:00 — 2.En person med funktionshinder eller en person med nedsatt rörlighet som nekats ombordstigning på grund av sitt funktionshinder eller sin nedsatta rörlighet ska erbjudas rätt till återbetalning och rimlig alternativ befordran till bestämmelseorten inom jämförbara tidsramar. 3.På samma villkor som anges i punkt 1 a får busstransportföretag, biljettutfärdare eller researrangörer kräva att personer med funktionshinder eller personer med nedsatt rörlighet ska ledsagas av en annan person som kan ge den assistans som personen kräver, om detta är strikt nödvändigt. 4.Busstransportföretag, biljettutfärdare eller researrangörer som använder sig av undantaget enligt punkt 1 ska utan dröjsmål underrätta personen med funktionshinder eller personen med nedsatt rörlighet om skälen för detta, eller på begäran skriftligen underrätta personen i fråga senast efter vägran att göra en bokning. 1.Busstransportföretag ska, med aktivt deltagande av organisationer som företräder personer med funktionshinder eller personer med nedsatt rörlighet samt tillsynsorgan enligt artikel 27, fastställa icke-diskriminerande tillgänglighetsbestämmelser för transport av personer med funktionshinder eller personer med nedsatt rörlighet, så att tillämpliga säkerhetskrav kan uppfyllas. Dessa bestämmelser ska innehålla alla villkor för busstrafiktjänsternas tillgänglighet och om förutsättningarna för att kunna ta sig på och av fordonen samt om vilka hjälpmedel som finns ombord. 2.Busstransportföretag och biljettutfärdare ska senast vid bokningstillfället se till att de bestämmelser som föreskrivs i punkt 1 finns att tillgå i lämpligt format och på samma språk som information i allmänhet görs tillgänglig för passagerarna. När denna information tillhandahålls ska särskild vikt fästas vid behoven hos personer med funktionshinder eller personer med nedsatt rörlighet. 3.Busstransportföretag ska på begäran tillhandahålla den internationella lagstiftning, gemenskapslagstiftning eller nationella lagstiftning i vilken säkerhetskraven fastställs och på vilken de icke-diskriminerande tillgänglighetsbestämmelserna grundar sig. 4.Researrangörer ska tillhandahålla de bestämmelser som föreskrivs i punkt 1 och som gäller för resor som ingår i paketresor, semesterpaket och andra paketresor som de arrangerar, säljer eller erbjuder till försäljning. 5.Busstransportföretag, deras biljettutfärdare eller researrangörer ska se till att all relevant information om transportvillkoren, reseinformation och information om tjänsternas tillgänglighet finns att tillgå i lämpliga och lättillgängliga format för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet, även när det gäller bokning och information på Internet. 1.Terminalförvaltare och busstransportföretag ska se till att personer med funktionshinder eller personer med nedsatt rörlighet kostnadsfritt får lämplig assistans enligt bilaga I före, under och efter resan. 2.Terminalförvaltare och busstransportföretag får ge assistansen i egen regi eller ingå avtal med en eller flera andra parter som ska tillhandahålla assistansen. De får ingå sådana avtal på eget initiativ eller på begäran. Terminalförvaltare och busstransportföretag som ingår avtal med en eller flera andra parter om att lämna assistans ska dock förbli ansvariga för att assistansen tillhandahålls. 3.Bestämmelserna i detta kapitel ska inte hindra terminalförvaltare eller busstransportföretag från att lämna assistans av högre standard än vad som avses i bilaga I eller tillhandahålla ytterligare tjänster utöver dem som anges där. Rätten till assistans på terminaler 1.Senast efter det att denna förordning har trätt i kraft ska medlemsstaterna utse bussterminaler där assistans för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet ska tillhandahållas, med hänsyn till behovet av att säkra tillgänglighet till tjänsterna i de flesta områden. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om detta. 2.Terminalförvaltaren för en terminal som utsetts av en medlemsstat i enlighet med punkt 1 ska ansvara för att personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet utan extra avgifter får den assistans som anges i del a i bilaga I, förutsatt att personen uppfyller de villkor som anges i artikel 16. Rätten till assistans ombord Busstransportföretag ska kostnadsfritt lämna personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet minst den assistans som anges i del b i bilaga I ombord på bussen samt vid påstigning och avstigning, förutsatt att personen uppfyller de villkor som anges i artikel 16. 1.Busstransportföretag, terminalförvaltare, biljettutfärdare och researrangörer ska samarbeta för att lämna assistans till personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet, under förutsättning att busstransportföretaget, terminalförvaltaren, biljettutfärdaren eller researrangören minst innan assistansen erfordras har meddelats om behovet av sådan assistans. 2.Busstransportföretag, biljettutfärdare och researrangörer ska vidta de åtgärder som krävs för att underlätta mottagandet av meddelanden om behovet av assistans från personer med funktionshinder eller personer med nedsatt rörlighet. Denna skyldighet ska gälla vid alla deras försäljningsställen, även vid telefon- och Internetförsäljning. 3.Om inget meddelande i enlighet med punkt 1 lämnas ska busstransportföretag, terminalförvaltare, biljettutfärdare och researrangörer i all rimlig utsträckning se till att den assistans som krävs lämnas för att personen med funktionshinder eller personen med nedsatt rörlighet ska kunna stiga på avgående buss, byta till anslutande buss eller stiga av en ankommande buss till vilken han eller hon köpt biljett. 4.Assistans ska lämnas under förutsättning att personen infinner sig på angiven plats –som i förväg avtalats med busstransportföretaget och som får vara högst före offentliggjord avgångstid, eller –om ingen tidpunkt avtalats, senast före offentliggjord avgångstid. 5.Terminalförvaltaren för en terminal som utsetts av en medlemsstat i enlighet med artikel 14.1 ska, med hänsyn till lokala förhållanden och utan att andras förfoganderätt över områden utanför terminalen åsidosätts, ange ankomst- och avreseplatser som står under terminalförvaltarens direkta kontroll, både inom och utanför terminalbyggnaden, där personer med funktionshinder eller personer med nedsatt rörlighet kan anmäla sin ankomst och begära assistans. 6.De platser som avses i punkt 3 ska vara tydligt markerade och vid dessa ska finnas grundläggande information om terminalen och den assistans som tillhandahålls, i lättillgängligt format. Vidarebefordran av information till tredje part 1.Om avtal har ingåtts om tillhandahållandet av assistans och busstransportföretaget, biljettutfärdaren eller researrangören får ett meddelande om behovet av assistans minst före resans angivna avgångstid ska relevant information vidarebefordras så att underleverantören får den minst före den angivna avgångstiden. 2.Om avtal har ingåtts om tillhandahållandet av assistans och busstransportföretaget, biljettutfärdaren eller researrangören inte får ett meddelande om behovet av assistans minst före resans angivna avgångstid ska informationen vidarebefordras till underleverantören . (a)se till att all deras personal, inbegripet underleverantörens personal, som tillhandahåller direkt assistans till personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet vet hur man ska tillgodose behoven hos personer med olika former av funktionshinder eller rörelsenedsättning, (b)ge utbildning om assistans för personer med funktionshinder och medvetenhet om funktionshinder enligt beskrivningen i bilaga II till all sin personal som är i direkt kontakt med resenärerna, (c)se till att all ny personal vid anställningen får utbildning om funktionshinder och att personalen när så är lämpligt genomgår fortbildningskurser. Ersättning rörande rullstolar och rörlighetshjälpmedel 1.Om rullstolar eller andra rörlighetshjälpmedel eller delar av dem kommer bort eller skadas medan de hanteras i terminalen eller transporteras ombord ska den passagerare som äger utrustningen erhålla ersättning från busstransportföretaget eller terminalförvaltaren, beroende på vem som hade ansvaret för utrustningen när den kom bort eller skadades. Vid behov ska alla ansträngningar göras för att snabbt få fram ersättande utrustning. 2.Det ska inte finnas någon gräns för det ersättningsbelopp som betalas enligt denna artikel. Busstransportföretagens skyldigheter vid avbruten resa Ansvar vid inställda resor och kraftiga förseningar Busstransportföretag ska vara skadeståndsansvariga vid inställda resor och, när resans planerade längd överstiger , vid försening av avgången med . I sådana fall ska de berörda passagerarna åtminstone (a)erbjudas alternativ befordran på rimliga villkor eller, om det inte är möjligt, informeras om lämplig alternativ befordran som tillhandahålls av andra transportföretag, (b)få ersättning motsvarande biljettpriset om de inte godtar alternativ befordran enligt led a, (c)ha rätt till ersättning motsvarande av biljettpriset om busstransportföretaget inte kan tillhandahålla alternativ befordran eller information enligt led a. Ersättningen ska betalas senast efter det att ersättningsanspråket lämnades in. 1.Vid förseningar ska busstransportföretaget eller, i tillämpliga fall, terminalförvaltaren informera passagerarna om förväntad avgångs- och ankomsttid så snart dessa uppgifter finns att tillgå, dock senast efter en planerad avgång respektive före en planerad ankomst. 2.Om passagerare missar en anslutning på grund av en försening ska busstransportföretaget göra rimliga ansträngningar för att informera berörda passagerare om alternativa anslutningar. Ingenting i denna förordning ska hindra passagerare från att söka ersättning för inställd resa eller försening vid nationella domstolar. Ytterligare åtgärder till förmån för passagerare Busstransportföretag ska samarbeta för att anta bestämmelser på nationell eller europeisk nivå, med medverkan av intressenter, branschorganisationer, konsumentorganisationer och sammanslutningar för passagerare och personer med funktionshinder. Dessa åtgärder ska syfta till att förbättra omsorgen om passagerare, i synnerhet vid kraftiga förseningar och avbrutna eller inställda resor. Information till passagerarna och hantering av klagomål Terminalförvaltare och busstransportföretag ska ge passagerarna tillräcklig information under hela deras resa i det format som är mest lämpligt. Särskild vikt ska fästas vid behoven hos personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet. Information om passagerarnas rättigheter 1.Busstransportföretag och terminalförvaltare ska se till att passagerarna senast vid avgång och under resan ges lämplig och förståelig information om deras rättigheter enligt denna förordning. Informationen ska lämnas i det format som är mest lämpligt. När denna information lämnas ska särskild vikt fästas vid behoven hos personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet. Denna information ska innefatta kontaktuppgifter för det tillsynsorgan som medlemsstaten utsett i enlighet med artikel 27.1. 1.Busstransportföretag ska inrätta ett system för hantering av klagomål med avseende på de rättigheter och skyldigheter som anges i denna förordning. 2.Passagerare får framföra klagomål till busstransportföretaget inom en månad från den dag då en tjänst tillhandahölls eller skulle ha tillhandahållits. Mottagaren av klagomålet ska antingen avge ett motiverat svar eller, när så är berättigat, informera passageraren om ett svar kan förväntas. Svarstiden får inte överstiga från mottagandet av klagomålet. 1.Om inget svar lämnas inom de tidsfrister som anges i punkt 2 ska klagomålet anses ha godtagits. Kontroll av efterlevnad och nationella tillsynsorgan 1.Varje medlemsstat ska utse ett eller flera tillsynsorgan som ska ansvara för att denna förordning efterlevs. Varje organ ska vidta de åtgärder som behövs för att säkerställa att passagerarnas rättigheter respekteras, inklusive efterlevnad av tillgänglighetsbestämmelserna i artikel 12. Varje organ ska i fråga om sin organisation, sina finansieringsbeslut, sin rättsliga struktur och sitt beslutsfattande vara oberoende av busstransportföretag. 2.Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om vilket eller vilka organ som har utsetts enligt denna punkt och om deras respektive uppgifter. 3.Passagerare får framföra klagomål om en påstådd överträdelse av denna förordning till det organ som utsetts enligt punkt 1. 4.Medlemsstater som valt att undanta vissa tjänster i enlighet med artikel 2.2 ska se till att det finns en jämförbar mekanism för kontroll av att passagerarnas rättigheter efterlevs. Rapport om kontrollen av efterlevnaden 1.De tillsynsorgan som utsetts i enlighet med artikel 27.1 ska offentliggöra en rapport om sin verksamhet under föregående år, som bl.a. ska innehålla (a)en beskrivning av de åtgärder som vidtagits för att genomföra bestämmelserna i denna förordning, (b)en hänvisning till förfarandet för hanteringen av enskilda klagomål, (c)en sammanfattning av de tillgänglighetsbestämmelser för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet som gäller i medlemsstaten i fråga, (d)aggregerade uppgifter om klagomål, (e)uppgifter om påföljder som tillämpats, (f)andra frågor av betydelse för en bättre kontroll av efterlevnaden av denna förordning. 2.För att kunna sammanställa en sådan rapport ska tillsynsmyndigheterna föra statistik över enskilda klagomål, uppdelade efter ämne och berört företag. Sådana uppgifter ska på begäran lämnas till kommissionen eller nationella utredningsorgan upp till efter händelsen. För att säkra ett konsekvent skydd av passagerarna i hela gemenskapen ska de nationella tillsynsorgan som utsetts i enlighet med artikel 27.1 utbyta information om sitt arbete, sina beslutsprinciper och sin beslutspraxis. Kommissionen ska stödja tillsynsorganen i detta arbete. Medlemsstaterna ska fastställa reglerna för påföljder vid överträdelse av denna förordning och vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att bestämmelserna följs. De påföljder som fastställs ska vara effektiva, proportionerliga och avskräckande. Medlemsstaterna ska anmäla dessa bestämmelser till kommissionen och ska utan dröjsmål anmäla varje senare ändring av dem. Kommissionen ska senast efter det att denna förordning trätt i kraft överlämna en rapport till och rådet om hur förordningen tillämpas och om dess verkan. Rapporten ska vid behov kompletteras med lagstiftningsförslag som omfattar ett mer detaljerat genomförande av bestämmelserna i denna förordning eller ändringar av förordningen. Ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 I bilagan till förordning (EG) nr 2006/2004 ska följande punkt läggas till: och rådets förordning om passagerarnas rättigheter vid busstransport och om ändring av och rådets förordning (EG) nr 2006/200423. 1.Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. 1.Den ska tillämpas från och med den [efter ikraftträdandet]. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i den [] EUT L [], [], s. Assistans som ska lämnas till personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet a) Assistans på terminaler Assistans och arrangemang som är nödvändiga för att möjliggöra för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet att –anmäla sin ankomst till terminalen och begära assistans på angivna platser, –förflytta sig från en angiven plats till kassa, väntsal och påstigningsområde. b) Assistans ombord Assistans och arrangemang som är nödvändiga för att möjliggöra för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet att –gå ombord på fordonet, med hjälp av hissar, rullstolar eller annan lämplig utrustning, –lasta sitt resgods, –hämta sitt resgods, –stiga av fordonet, –ta sig till toaletten om så är nödvändigt, –medföra en erkänd assistanshund ombord på bussen, –förflytta sig till sina platser, –få väsentlig information om resan i tillgänglig form, –om möjligt stiga på och av fordonet under pauser i resan. a) Utbildning om medvetenhet rörande funktionshinder Utbildningen av personal som är i direkt kontakt med resenärerna inbegriper följande: –Medvetenhet om och lämpligt bemötande av passagerare med fysiska eller sensoriska hinder (hörsel och syn), dolda svårigheter eller inlärningssvårigheter, inbegripet hur man skiljer mellan olika förmågor hos personer vars rörlighet eller orienterings- eller rörlighetsförmåga kan vara nedsatt. –De hinder som personer med nedsatt rörlighet stöter på, inbegripet attitydmässiga, miljömässiga, fysiska och organisatoriska hinder. –Erkända assistansdjur, inbegripet deras roll och behovet av dem. –Hantering av oväntade händelser. –Kunskap om mänskligt beteende och metoder för kommunikation med döva personer och personer med nedsatt hörsel, personer med nedsatt syn, personer med talsvårigheter och personer med inlärningssvårigheter. –Hantering av rullstolar och andra rörelsehjälpmedel på ett varsamt sätt för att undvika skador (för alla delar av personalen med ansvar för bagagehantering om sådan förekommer). b) Utbildning om assistans av personer med funktionshinder Utbildning av personal som ger assistans till personer med nedsatt rörlighet inbegriper följande: –Hur man kan hjälpa rullstolsanvändare flytta sig i och ur en rullstol. –Hur man ger assistans till personer med nedsatt rörlighet som reser med ett erkänt assistansdjur, inbegripet dessa djurs roll och behov. –Tekniker för att eskortera blinda personer och personer med nedsatt syn och för hantering och transport av erkända assistansdjur. –Förståelse av de typer av utrustning som personer med nedsatt rörlighet använder som hjälp och kunskap om hur sådan utrustning hanteras. –Användning av den gällande utrustningen för assistans vid ombordstigning och avstigning och kunskap om de lämpliga assistansförfaranden vid ombordstigning och avstigning som är avsedda att trygga säkerheten och värdigheten för personer med nedsatt rörlighet. –Tillräcklig förståelse av behovet av tillförlitlig och yrkeskunnig assistans. Även medvetenhet om det att vissa passagerare med funktionshinder eller nedsatt rörlighet kan uppleva känslor av sårbarhet under resan eftersom de är beroende av den assistans som ges. –Kunskaper om första hjälpen. KOM(2008) 816 slutlig 2008/0246 (COD) om passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar och ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 om samarbete mellan de nationella tillsynsmyndigheter som ansvarar för konsumentskyddslagstiftningen {SEK(2008) 2950 } {SEK(2008) 2951 } Processen med att avreglera marknaden för passagerartransport på vatten inleddes och konsoliderades 1992 när sjötransportmarknaden öppnades mellan medlemsstaterna. En öppen marknad är dock inte fullständigt genomförd förrän konsumenterna, och inte bara företagen, kan dra maximal fördel av den. Väl fungerande konsumenträttigheter har en avgörande betydelse när det gäller att säkerställa att avregleringen leder till faktiska valmöjligheter och uppmuntrar konsumenterna till att använda andra transportsätt om de så önskar. I vitboken transportpolitiken : Vägval inför framtiden1 konstaterar kommissionen att passagerarnas rättigheter kommer att fastställas inom alla transportsätt och passagerarna placeras i centrum av transportpolitiken. Behovet av åtgärder inom området betonades ytterligare i meddelandet av Att stärka passagerarnas rättigheter inom Europeiska unionen2 i vilket kommissionen presenterade en strategi för hur åtgärderna för skydd av passagerare skulle kunna utvidgas till alla transportsätt. Redan i det meddelandet fastställde kommissionen vilka rättigheter som bör stärkas genom gemenskapsåtgärder oberoende av transportsätt. Passagerarna behöver en gemensam uppsättning principer som gäller för alla transportsätt, så att de kan vara mer medvetna om sina rättigheter om något går fel på resan, oavsett transportsätt. I fråga om sjötransport fastställde Europeiska kommissionen att följande rättigheter behöver stärkas: 1) särskilda åtgärder till förmån för personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet, 2) automatiska och omedelbara lösningar vid störningar (kraftiga förseningar, inställda turer eller nekad ombordstigning), 3) ansvar vid dödsolyckor eller skador och 4) hantering av klagomål och möjligheter att väcka talan. Kommissionen har redan lagt fram ett förslag till förordning om bortfraktarens skadeståndsansvar i samband med olyckor vid passagerarbefordran till sjöss och på inre vattenvägar3. Av Europeiska unionens 27 medlemsstater har 22 en kust. Bland dessa 22 medlemsstater finns fyra som är öar (, , och ) och åtta som har skärgård eller stora öar med stor befolkning (, , , , , , och ). I skärgården och i Europeiska unionens yttre och yttersta regioner, där täta passagerarförbindelser på vatten är väsentliga för EU:s sociala och ekonomiska sammanhållning, finns det ofta inget alternativt transportsätt. har rörligheten ökat kraftigt. För miljontals medborgare har resandet blivit en realitet och rörligheten ett behov. Detta fenomen beror på flera faktorer men framför allt på den ekonomiska tillväxten, slutförandet av den inre marknaden, lägre 1KOM(2001) 370 av . 2KOM(2005) 46 slutlig. 3Kommissionen lade fram ett förslag till förordning om skadeståndsansvar i samband med dödsolyckor och skada, som behandlas av rådet och : Förslag till och rådets förordning om bortfraktarens skadeståndsansvar i samband med olyckor vid passagerarbefordran till sjöss och på inre vattenvägar (KOM(2005) 592 slutlig). resekostnader och framstegen mot ett europeiskt område [] utan inre gränser4. Som en direkt följd av denna utveckling passerade 398 miljoner personer genom Europeiska unionens hamnar under 20065. Att passagerarsjöfarten har stor betydelse framgår också av antalet aktörer. Det finns nästan 300 aktörer på den europeiska färje- och roromarknaden och det finns nästan 800 passagerarhamnar i . Sjötransporterna av passagerare är jämnt fördelade över och det finns ett likartat antal rutter vid Europeiska unionens tre kustområden (, och ) med över en miljon passagerare . 1.3Frågor som tas upp Syftet med detta förslag är att fastställa rättigheterna för sjöfartspassagerare i inrikes och internationell trafik, inbegripet passagerare med funktionshinder eller nedsatt rörlighet, så att sjötransport blir ett attraktivare och tillförlitligare alternativ och så att det råder ett jämlikt spelfält för trafikföretagen i olika medlemsstater och för de olika transportsätten. I huvudsak innehåller förslaget bestämmelser på följande områden: –Tillgänglighet, icke-diskriminering och assistans för personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet. –Trafikföretagets skyldigheter i samband med inställda turer eller förseningar. –Skyldighet att underrätta passagerare som reser till sjöss eller på inre vattenvägar om deras rättigheter. –Hantering av klagomål. –Allmänna regler om genomförande. Detta förslag gäller inrikes och internationella kommersiella tjänster för passagerare till havs och på inre vattenvägar. Syftet är att fastställa minimiregler för information till alla sjöfartspassagerare före och under resan när det gäller störningar av en resa, regler som måste följas vid förseningar, hantering av klagomål och assistans till personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet. För tvistlösning framförs i detta förslag till förordning att ett oberoende organ inrättas. Den befintliga rättsliga ramen för reglering av sjötransportsektorn är uppdelad i följande kategorier: internationella konventioner, europeisk lagstiftning (och dess genomförande i nationell lagstiftning), nationell lagstiftning och frivilliga avtal. Allmänt taget är den gällande internationella och europeiska lagstiftningen främst inriktad på säkerhetsfrågor.