sou · GWB358 · 2009-01-01 00:00:00 — Motsvarande bestämmelse om behandling av personuppgifter bör i stället lämpligen införas i en förordning för ansvarig myndighet, t.ex. i förordningen (2001:720) om behandling av personuppgifter i verksamhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen som gäller i verksamhet eller i en ny förordning som reglerar myndighetens personuppgiftsansvar samt vilka uppgifter som får föras in i informationssystemet. 63TP PT Prop. 1979/80:2 Del A s. 78. 64TP PT Prop.1991/92:172 s. 18. Sekretess i verksamhet hos /Arbetsförmedlingen för uppföljning och utvärdering av introduktionen Det nationella systemet för uppföljning och utvärdering av intro- duktionen för nyanlända invandrare omfattar uppgifter som lämnas utöver sådana uppgifter som lämnas i ärenden om statlig ersättning och som omfattas av sekretesskyddet i 7 kap. 14 § fjärde stycket sekretesslagen. Enligt 9 kap. 4 § första stycket sekretesslagen gäller sekretess i sådan särskild verksamhet hos myndighet som avser framställning av statistik för uppgift som avser enskilds personliga eller eko- nomiska förhållanden och som kan hänföras till den enskilde. Detsamma gäller annan jämförbar undersökning som utförs av eller, i den utsträckning regeringen föreskriver det, av någon annan myndighet. Uppgift som behövs för forsknings- eller statistikändamål och uppgift som inte genom namn, annan identitetsbeteckning eller därmed jämförbart förhållande är direkt hänförlig till den enskilde, får dock lämnas ut, om det står klart att uppgiften kan röjas utan att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider skada eller men. Det kan konstateras att varken eller är sådana statistikförande myndigheter som är ansvariga för officiell statistik enligt lagen (2001:99) om den officiella statistiken och den därtill knutna förordningen (2001:100) om den officiella statistiken. I en bilaga till förordningen regleras vilka myndigheter som är ansvariga för officiell statistik. Myndig- heter kan dock även i andra fall än de som avses i förordningen om officiell statistik ha uppgifter avseende verksamhet med statistik (s.k. övrig statistik). I förarbetena till 9 kap. 4 § sekretesslagen uttalas bl.a. följande. Statistik kan framställas för att användas som underlag för beslut i ett ärende hos en myndighet. Det är emellertid inte sådan verksamhet som avses här. I stället är det fråga om en mera allmänt utredande verksamhet utan anknytning till något särskilt ärende. Typisk är den statistikproduktion som SCB svarar för. Motsvarande framställning av statistik utan samband med något särskilt ärende kan förekomma också hos andra myndigheter. Utmärkande är att verksamheten är organiserad som en egen enhet eller liknande. Det är sådan verksamhet som avses med uttrycket myndighets särskilda verksamhet för att framställa statistik.TP F65FPT Enligt den föreslagna introduktionslagen ska / Arbetsförmedlingen särskilt följa upp lotsarnas introduktion av nyanlända för vilka lotsarna får statlig ersättning och återföra resultatet till lotsarna, kommuner, andra myndigheter och regeringen. är tänkt att användas för just uppföljningar av introduktionen för nyanlända utlänningar. Systemet bygger på individdata, men det är inte fråga om insamling av information för något renodlat statis- tiskt ändamål. Det förhållandet att uppgifter inom ramen för upp- följning, utvärdering och liknande verksamhet sammanställs statis- tiskt torde därför inte innebära att det är fråga om sådan särskild verksamhet som avser framställning av statistik som avses i 9 kap. 4 § sekretesslagen. Sekretessregeln i 9 kap. 4 § sekretesslagen omfattar således inte de uppgifter som /ska hantera inom ramen för det nationella systemet för uppföljning och utvärdering av introduktionen för nyanlända. Det saknas alltså sekretessbestämmelser som gäller hos Migra- tionsverket/Arbetsförmedlingen i fråga om uppgifter om enskilds personliga förhållanden som kommer att finnas i eller liknande system för uppföljning av introduktionen av nyanlända. Inom ramen för informationssystemet kommer integritetskänsliga uppgifter – t.ex. uppgifter om enskildas hälsa – att förekomma. Det är inte tillfredsställande att det saknas sekretesskydd för sådana uppgifter. Sekretesslagen bör därför kompletteras så att sekretessen även omfattar uppgifter om enskilds personliga förhållanden i verk- samhet hos /Arbetsförmedlingen för uppföljning och utvärdering av introduktionen av nyanlända utlänningar. Föreslagen utformning av sekretessregeln innebär att de uppgifter som lämnas av lotsarna till /Arbetsförmedlingen kommer att åtnjuta ett sekretesskydd vid verket/förmedlingen. Den naturliga platsen för en ny regel om sekretess i Migrations- verkets/Arbetsförmedlingens verksamhet är 7 kap. 14 § fjärde stycket sekretesslagen. Där finns bestämmelser om sekretess hos i ärenden som gäller statlig ersättning och medverkan till bosättning i vissa fall. Regeln kan lämpligen kom- pletteras så att den erbjuder sekretess även i fråga om uppgift om enskilda individers personliga förhållanden i det nationella infor- 65TP PT Prop. 1979/80:2 Del A s. 262. mationssystemet för uppföljning av introduktionen av nyanlända utlänningar. Grundprincipen vid utformningen av varje särskild sekretess- bestämmelse är att man inte ska åstadkomma mera sekretess än vad som är oundgängligen nödvändigt för att skydda det intresse som har föranlett bestämmelsen. Med hänsyn till detta bör ett rakt skade- rekvisit vara tillräckligt, dvs. huvudregeln bör vara att offentlighet råder för uppgifterna. Sekretess bör alltså gälla för uppgift om enskildas personliga förhållanden om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider men om uppgiften röjs. Enligt 7 kap. 14 § fjärde stycket sekretesslagen gäller sekretess hos i ärenden som gäller statlig ersättning och medverkan till bosättning i vissa fall för uppgift om enskilds per- sonliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider men om uppgiften röjs. Sekretess med rakt skaderekvisit gäller således för uppgifterna . Med hänsyn till detta finns inte skäl att avvika från grundprincipen och föreskriva ett omvänt skaderekvisit. Det bör därvid påpekas att de uppgifter som omfattas av sekretess hos enligt 7 kap. 14 § fjärde stycket sekretesslagen är av i stort sett samma karaktär som de som omfattas av det nationella informa- tionssystemet. Rakt skaderekvisit gäller även för liknande uppgifter, bl.a. i socialförsäkringsärenden (jfr 7 kap. 7 § sekretesslagen). I 16 kap. 1 § sekretesslagen anges i vilka fall en tystnadsplikt har företräde framför meddelarfriheten, dvs. rätten enligt 1 kap. 1 § tredje stycket tryckfrihetsordningen och 1 kap. 2 § yttrandef- rihetsgrundlagen att lämna uppgift i vilket ämne som helst för publicering i de medier som de båda grundlagarna omfattar. I förarbetena till 16 kap. 1 § anförde föredraganden att skyddet mot att utlänningar utsätts för sådana övergrepp eller sådant allvarligt men som hänger samman med hans eller hennes särskilda för- hållanden som utlänning, måste anses väga så tungt att meddelarfriheten bör brytas igenom såvitt gäller den tystnadsplikt som gäller enligt 7 kap. 14 § första stycket sekretesslagen. Föredraganden ansåg dock inte att det fanns tillräckligt starka skäl för att låta meddelarfriheten stå tillbaka för den tystnadsplikt som gäller enligt samma paragrafs andra stycke.TPF66FPT Den bedömning som gjordes beträffande den i 7 kap. 14 § andra stycket intagna sekretessbestämmelsen gjordes även då sekretessen i fjärde stycket infördes.TPF67FPT Den nu föreslagna ändringen i fjärde stycket föranleder inte någon annan bedömning vad gäller meddelar- friheten. Någon ändring i 16 kap. 1 § sekretesslagen föreslås således inte. Utformandet av effektiva introduktionsinsatser förutsätter kon- tinuerlig uppföljning och utvärdering. De stora samhällsekonomiska vinsterna som kan uppnås genom effektivare introduktionsinsatser samt den höjda servicenivå som staten kan erbjuda berörda aktörer genom utvärdering av introduktionsinsatserna talar för att det nationella informationssystemet bör tas i bruk möjligt. Jag förutsätter att det nationella informationssystemet rent tekniskt kommer att utformas på ett sådant sätt att tillfreds- ställande skydd mot obehörig åtkomst föreligger. Huruvida detta bör ske genom kryptering med SSLTPF68FPT eller på något annat sätt är en fråga som /Arbetsförmedlingen har att bedöma. Jag anser att ändringarna i sekretesslagen bör träda i kraft som den föreslagna introduktionslagen. Om och när det nationella informationssystemet tas i bruk är det av stor vikt att ett adekvat sekretesskydd finns för de integritetskänsliga uppgifter som systemet kommer att omfatta. Även sekretesskyddet för integritetskänsliga uppgifter i ärenden om statlig ersättning för kostnader för mottagande av nyanlända utlänningar bör utsträckas till att gälla, inte bara hos /Arbets- 66TP PT Prop. 1979/80:2 Del A s. 374. 67TP PT Prop. 2001/02:191 s. 95. 68TP PT SSL (Secure Sockets Layer) är en säkerhetsmekanism som uppfanns av Netscape och används för att kryptera kommunikationen mellan två värdar. Ofta är ena värden en webbserver (ex. onlinebutik) och den andra är en webbläsare (ex. Firefox). Tanken med att kryptera datan som sänds till och från dessa två värdar är att ingen annan användare på nätverket (oftast internet) ska kunna avlyssna eller manipulera datan. Handlar man på internet så faller det sig naturligt att man använder SSL för att kryptera ex. kreditkortsinformation. Även mindre "kritiska" data, ex. lösenord, bör krypteras men tyvärr är det inte lika vanligt då det belastar webbservern mer än om kryptering inte används. Högre belastning innebär högre driftkostnader för webbservern och de kostnaderna har antagligen högre prioritet än användarnas säkerhet. förmedlingen utan även i överklagade ärenden som överlämnats till regeringen. Genom införandet av eller liknande system skapas goda möjligheter att utvärdera introduktionsarbetet för nyanlända. Det har utvecklats underlång tid och det finns mycket kunskap och erfarenheter om hur ett sådant system skulle kunna fungera. Det finns också samverkansformer som fungerar utmärkt som det finns stora brister. Förändringsarbete skapar oro, frågor och nya problem. konstaterar i sitt delbetänkande Utvecklings- kraft för hållbar välfärd (SOU 2003:123) att även om den svenska samhällsmodellen i sig är stark och robust så finns en kritik från kommunalt håll som går ut på att initiativen från nationell nivå är för många, att de präglas av sektorsperspektiv och att de inte är koordinerade. Kommuner och landsting uppvisar i sin tur stora skillnader sinsemellan vad gäller ambitionsnivå, tillgänglighet och kvalitet i den välfärdsservice de erbjuder. Delbetänkandet lyfte fram fyra viktiga förutsättningar för det fortsatta utrednings- arbetet: behovet av ökad utvecklingskraft i den offentliga verksamheten, medborgarnas egen medverkan och medskapande, problemen med den starka sektoriseringen, samt behovet av en tydlig ansvarsfördelning. Utformandet av effektiva introduktionsinsatser förutsätter att insatser och metoder följs upp, utvärderas och utvecklas kontinuerligt. För detta måste ibland uppgifter hanteras om integritetskänsliga per- sonliga förhållanden såsom utbildning, sysselsättning och arbets- livshistoria. De föreslagna ändringarna syftar till att säkerställa sekretess hos /Arbetsförmedlingen för uppgifter om enskildas personliga förhållanden som hanteras inom ramen för det nationella systemet för utvärdering av nyanländas etablering. Den föreslagna ordningen för statlig ersättning till lotsarna förutsätter att lotsarna lämnar /Arbetsförmedlingen uppgifter om planerade introduktionsinsatser. Upprättandet av informationssystemet innebär en utveckling av statens service till myndigheter och andra aktörer. Genom utvärdering av insatserna ökar förutsättningarna till en bättre individanpassning av intro- duktionsprogrammet, vilket bedöms kunna bidra till förbättrade barn-, ungdoms-, jämställdhets- och handikappolitiska effekter. Förslagen har små statsfinansiella effekter. Utvecklingskostnaderna uppskattas sammanlagt till och årliga driftskostnader till cirka 3 miljoner kronor.TPF69FPT De förbättrade möjlig- heterna till utvärdering av offentliga insatser för snabb etablering av nyanlända bedöms på kunna bidra till positiva stats- och kommunalekonomiska effekter. Förslaget om sekretessreglering hos regeringen för uppgifter om enskildas personliga förhållanden i överklagade ärenden om statlig ersättning syftar till att stärka den enskildes integritet. Förslaget har inga statsfinansiella eller kommunalekonomiska effekter och bedöms inte heller ha några negativa effekter för regeringens måluppfyllelse inom något annat politikområde. Förslag: Statliga myndigheters information ska vara lättillgänglig och möjlig att förstå och ta till sig även för personer med annat modersmål och/eller annan kulturbakgrund än den svenska. Regeringen bör uppdra åt VERVA (Verket för förvaltnings- utveckling) att ta fram underlag för hur detta ska tillgodoses. Uppdraget bör omfatta hur en samlad information om , till personer med annat modersmål än svenska, kan se ut och vidmakthållas. VERVA bör bjuda in Kommuner och Landsting att delta i arbetet. Regeringen bör inrätta ett 020-nummer som stöd för samhälls- information till personer med annat modersmål än svenska. Den offentliga sektorns information ska vara lättillgänglig och möjlig att förstå och ta till sig för alla bosatta i landet, dvs. även för personer med annat modersmål och/eller annan kulturbakgrund än den svenska. Förvaltningslagen (1986:223) fastställer såväl statliga som kommunala myndigheters skyldighet i detta avseende och en 69TP PT Se Förstudie, i . mycket stor del av den verksamhet som bedrivs inom stat och kommun berörs av lagen. Huvudsyftet med förvaltningslagen är att värna om den enskildes rättssäkerhet när han eller hon har med förvaltningsmyndigheter att göra. Lagen säkerställer dessutom myndigheternas service till allmänheten samt att det finns en god hastighet i beslutsprocessen. Förvaltningslagen bygger således på sambandet mellan rätts- säkerhet och service. Myndigheter ska handla opartiskt, omsorgs- fullt och i övrigt korrekt och ska också lämna snabba, enkla och entydiga besked för att hjälpa den enskilde. Lagen innehåller regler om myndigheters serviceskyldighet, om deras samverkan med andra myndigheter, om snabb och enkel handläggning av ärenden, om ett lättbegripligt myndighetsspråk och om muntliga inslag i handläggningen. Lagen lägger fast att en myndighet bör anlita tolk när den har att göra med någon som inte behärskar svenska eller som är allvarligt hörsel- eller talskadad. Regeringen slog i propositionen , framtiden och mångfalden – från invandrarpolitik till integrationspolitikTPF70FPT fast att, utöver den generella samhällsinformationen, bör det göras särskilda informations- insatser för att tillgodose nyanlända invandrares behov. Den grund- läggande informationen bör så långt möjligt ges på invandrarens eget språk. Det ligger i alla myndigheters intresse att människor lätt kan nås och ta del av information. Det är relativt enkelt att utforma lättill- gänglig information på svenska för dem som bott länge i . Betydligt svårare blir det när informationen ska ske på andra språk och dessutom tas emot av människor med andra kulturella referens- ramar. är behovet av korrekt och relevant information störst bland dem som kommit sist. De komplicerade organisationerna och regelverken i medför att informationsbehovet växer. För att förenkla för allmänheten inrättar många myndigheter, förutom informationsavdelningar och receptioner m.m., lotsverksamheter av olika slag. Syftet är att bespara såväl besökarna som den egna organisationen extraarbete. Det måste finnas skriftlig information om exempelvis socialförsäkringar eller arbetsmarknadens regler och rutiner, skatteregler osv. Varje gång information ska utformas behöver myndigheter inse och beakta att många människor i inte behärskar svenska tillräckligt bra för att ta till sig språkigt 70TP PT Prop. 1997/98:16. Man måste alltid ta ställning till hur och på vilka språk det är rimligt att informationen utformas. Det finns således all anledning att utforma informationen på ett sådant sätt att de människor som har störst behov lätt kan informera sig. Detta kan vara till nytta även för den redan kunniga. Om t.ex. den offentliga sektorns webbsidor görs tillgängliga för alla i det mångkulturella samhället kan de framledes ha en särskilt stor betydelse för nyanlända som behöver orientera sig i och skapa sig en bild av var man kan hitta arbete, bostad och ett i övrigt gott liv. De kan också användas av asylsökande, arbetskrafts- invandrare och turister. Det finns ingen heltäckande bild av innehållet i den samhälls- information som erbjuds och det finns inte heller fastställt vad som bör eller ska ingå i informationen. De allra flesta myndigheter har information, åtminstone på webben, på engelska. En del har på flera språk, men få har på de stora nya invandrarspråken t.ex. arabiska. Det sammantagna intrycket när man läser webbsidorna är att det är svårt för en person som inte har goda svenskkunskaper att hitta den information som han eller hon söker. saknar av integritetsskäl språkregistrering. Detta har utgjort ett generellt problem när det gäller att bedöma vilka språk som informationen ska översättas till. Det har inneburit svårigheter för myndigheter m.fl. att skaffa sig underlag för produktionsbeslut och distribution av information. Här har möjligheten till webbaserad information öppnat upp. När väl det första arbetet är gjort med att språk- och kulturanpassa informationen på en webbsida, behöver enbart justeringar genomföras för att anpassa den till nya språkgrupper. Den nya tekniken stödjer sålunda möjligheten att nå ut till fler människor och att anpassa information till nyanlända. Det måste emellertid finnas ett tydligt utpekat uppdrag att löpande utveckla och granska myndigheters information så att den både kan nå alla och spegla det mångkulturella samhället. VERVA har i uppdrag att ge myndigheter, kommuner och landsting stöd i att utveckla verksamhet och kompetens. Målet är att den enskilde och företag ska uppleva kontakten med myndigheterna som enkel, effektiv och ändamålsenlig. För att medverka till en samordning av den offentliga sektorn tar VERVA fram modeller, vägledningar och specifikationer. I VERVA:s vägledning för 24-timmarsmyndigheten finns tips på hur myndigheter kan designa sin webbsida för att nå personer som behöver ha lättläst svenska eller som har ett annat modersmål än svenska.TPF71FPT I valet av vilka språk som behöver finnas på webbplatsen ger VERVA följande råd: Ett sätt att välja språk är att utgå från ett kvantitativt mått på utlandsfödda invånare, till exempel att översätta materialet till de språk som talas av de fyra största invandrargrupperna. Om man väljer att översätta till ett stort antal språk kan det vara bra att sätta en kvantitativ nedre gräns, till exempel att språket måste talas av minst 50 000 utlandsfödda invånare. Urvalet av vad som ska produceras bör ske i samråd med de målgrupper man riktar sig till, annars är risken stor att resurser satsas på fel saker. Om man tar fram information på flera språk är det viktigt att den hålls uppdaterad på alla språken. Översätt inte bara texten utan anpassa även innehållet. Användare från andra språkområden kan ha andra behov än svenskspråkiga användare. Man kan inte utgå från att de har samma grund- kunskap om det svenska samhället och dess institutioner, man kan behöva förklara sådant som i det svenska materialet är självklarheter. Det är naturligtvis en avvägning av hur mycket av den svenska texten som behöver översättas för att den ska ge den nyanlände tillräckligt med information, men ett minimum man kan tänka kring är att översätta fältetiketterna, dvs. etiketterna som anger var och vad man ska skriva (namn, födelsenummer etc.) för myndig- heternas webbaserade tjänster. Det torde underlätta för många om texten på etiketterna är på det egna modersmålet. Antalet fel- skrivningar och frågor kring självklarheter borde minska och därmed myndighetens kostnader. Ett sådant förfarande ligger också i linje med EU:s tjänstedirektiv som hanterar frågan om hur formulär m.m. ska vara utformade för att tjänsteutövare i olika länder ska kunna få hjälp på olika språk inom unionen. Sammantaget uppfattar jag, efter att i utredningsarbetet ha letat efter information på andra språk än svenska, att stat och kommun tycks sakna en långsiktig policy och/eller strategi för information avsedd för målgrupper med annat modersmål än svenska. Det gäller vilken typ av information som översätts, hur mycket som översätts, till vilka språk, hur de anger var språkalternativen finns, hur lätt en nyanländ kan hitta översatt material osv. Det saknas också enhetlighet i hur språkalternativen utformas på webbplatserna. Detta kan delvis förklaras av att de riktar sig till specifika mål- grupper. Detta kan påverka språkval och vad det är för information som översätts. uppger de flesta myndigheter att allmänheten utgör målgruppen för informationen. Inom området borde det gå att snabbt göra stora framsteg. Alla statliga myndigheter har fristående informationsverksamheter och egna webbsidor. Det gäller också för kommuner och landsting. Det finns således ingen gemensam struktur eller gemensamt nätverk för den offentliga sektorn. Ingen myndighet kan luta sig mot den andra. Jag tycker att det är naturligt att varje organisation vill ha sin egen profil på sitt informationsmaterial. borde det gå att enas om vilka delar som kan vara gemensamma för att göras mer tillgängliga och läsbara för personer som har något av de stora invandrarspråken som modersmål. Jag föreslår därför att regeringen ger i uppdrag åt VERVA att ta fram underlag för hur information till nyanlända kan bli mer lättillgänglig och möjlig att förstå. VERVA bör bjuda in Kommuner och Landsting att delta i arbetet. har det funnits möjligheter för nyanlända och andra att hitta en samlad, lättillgänglig information om , svenska levnadsförhållanden, livsstil, krav och värderingar. Inledningsvis var invandrarbyråerna ett slags informationscentraler som kunde ge råd och hänvisa vidare för dem som redan fanns i och sedermera utvecklades ett skriftigt och webbaserat informationsmaterial. Den webbaserade informationen var givetvis också nåbar för personer utanför och som kanske övervägde att invandra hit. finns inte något sådant samlat officiellt material att erbjuda. webbaserade versionen av Samhällsguiden lades ner och webbsidan . Det finns givetvis olika typer av riktad information för utlänningar som vill informera sig om det officiella inom ett speciellt sakområde, inte minst via Internet. Regeringen driver webbsidan , sidan och UD sidan . Sidorna beskriver sammantaget väl hur i olika delar är byggt, hur man kan nå olika organisationer, hur man gör affärer och hur man turistar, den svenska agendan för dagen m.m. För en nyanländ som vill lära sig att leva i eller en person som funderar på att invandra ger den officiella informationen dessvärre inte tillräcklig ledning. Jag menar därför att det finns behov av en liknande samhällsinformation som den Samhällsguiden och var avsedd att ge. Det uppdrag som jag föreslår att VERVA ska få om strategier och policy vid utformning av information bör därför också omfatta hur en samlad information om till personer med annat moders- mål än svenska kan se ut och vidmakthållas. Snabblinje för den enskilde Den moderna tekniken gör det möjligt att hjälpa människor att navigera och informera sig när behovet är aktuellt. Det är också när man bäst behöver det som man lättast kan ta till sig och minnas den information man får. Som nyanländ kan det vara svårt att få tillgång till skriftligt informationsmaterial eller Internet när frågorna uppstår.