sou · GXB337 · 2009-04-21 00:00:00 — Beslutet måste vara motiverat med hänsyn till allmänintresset, verket ska ha beslutat om revision hos föreningen och det ska finnas skäl att anta att revisionen skulle försvåras avsevärt av fusionen. En sådan ordning, tillämpad inom ramen för ett avvecklings- förfarande, riskerar emellertid att innebära en inte obetydlig admi- nistrativ omgång för såväl föreningen som . Skatte- verkets behov av att skjuta upp föreningens upplösning torde för övrigt vara avsevärt mindre än det behov som i vissa fall kan finnas av att skjuta upp en fusion. Vi föreslår därför en annan lösning. En förening som vill upplösas utan föregående likvidation bör vara skyldig att ge in ett intyg från som visar dels att före- ningen inte har några skulder som avser skatt eller socialavgifter, dels att det enligt bedömning inte finns fog att anta att föreningen kommer att åläggas betalningsskyldighet för skatter eller socialavgifter. Detta bör ge visst skydd mot att en ekonomisk förening som kan antas komma att bli betalnings- skyldig för ännu inte debiterade skatter eller socialavgifter, exempel- vis en förening som är föremål för skatterevision, upplöses på det förenklade sättet. kommer dessutom, i likhet med alla andra eventuella borgenärer, att i efterhand kunna kräva ut kvarstående skatter och socialavgifter från föreningens medlemmar, styrelseledamöter och verkställande direktör (jfr NJA 1986 s. 655). Likvidation och annan upplösning Föreningen bör anses upplöst i och med att registrerar föreningens beslut om upplösning. Att föreningen anses upplöst innebär att den inte längre har någon rättskapacitet, dvs. den kan inte längre förvärva rättigheter eller skyldigheter eller föra talan inför domstol (se prop. 1993/94:196 s. 217). I och med registreringen – som får karaktär av avregistrering av föreningen – bör, av skäl som har utvecklats ovan, ansvaret för föreningens skulder övergå på styrelse- ledamöterna och den verkställande direktören samt, med de begräns- ningar som har angetts ovan, på medlemmarna. I och med registreringen bör också eventuella tillgångar övergå till medlemmarna genom universalsuccession. Det innebär att ägande- rätten till föreningens tillgångar i fortsättningen kommer att till- komma medlemmarna med samäganderätt. Det kan synas märkligt att medlemmarna övertar äganderätten till tillgångarna medan det är styrelsen som i första hand ansvarar för föreningens skulder. Det föreslagna avvecklingsförfarandet är dock tänkt att användas som ett enkelt sätt att upplösa en ekonomisk förening. Det får därför förutsättas att eventuella avvecklingsåtgärder redan har skett när beslutet fattas. Det är då naturligt att eventuellt överskott övergår till medlemmarna. Styrelsen får genom detta också ett incitament att verkligen se till att föreningen skulder är reglerade. Den föreslagna ordningen är inte heller avsedd att utesluta att styrelse- ledamöterna, om de ensamma tvingas att betala föreningens skulder, därefter regressvis återkräver utgivna belopp av medlemmarna. Normalt bör givetvis föreningens avtalsrelationer vara avslutade när beslutet registreras. Om det undantagsvis skulle finnas något avtalsförhållande kvar, bör medlemmarna träda in i avtalet med de rättigheter och skyldigheter som följer med detta. beslut att avskriva en anmälan om registrering eller att vägra registrering överklagas till allmän förvaltningsdomstol (se 15 kap. 6 § andra stycket föreningslagen). Detsamma gäller verkets beslut att ta bort en förening ur föreningsregistret med stöd av bestämmelserna i 11 kap. 18 § föreningslagen. Motsvarande ordning bör gälla för beslut i frågor som rör anmälan av beslut om upplösning utan föregående likvidation. Likvidation och annan upplösning såväl ett beslut av att registrera föreningens beslut om upplösning som ett beslut av att vägra registrera ett sådant beslut eller skriva av anmälan för registrering bör kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Bestämmelser om fusion finns i 12 kap. föreningslagen. Fusion inne- bär att en eller flera ekonomiska föreningar går samman genom att samtliga tillgångar och skulder i en eller flera av föreningarna över- tas av en annan förening. Vid fusion upplöses den eller de överlåtande föreningarna utan likvidation och medlemmarna i denna eller dessa föreningar blir medlemmar i den övertagande föreningen (se 12 kap. 1 § föreningslagen). Fusion kan genomföras antingen genom kombi- nation eller genom absorption. Kombination innebär att två eller flera företag (överlåtande företag) förenas i ett nytt företag (det övertagande företaget). Absorption innebär att ett eller flera över- låtande företag går upp i ett befintligt, övertagande, företag. En fusion är ett noga reglerat förfarande. Den inleds med att de fusionerande föreningarna upprättar en fusionsplan med ett visst i lagen närmare angivet innehåll. Planen ska ges in till för registrering. ska kungöra uppgiften att fusionsplanen har registrerats. Därefter ska fusionsplanen godkännas av förenings- stämman i samtliga överlåtande föreningar (se 12 kap. 7 § förenings- lagen). För att föreningsstämmans beslut om godkännande ska vara giltigt krävs att beslutet biträds av minst nio tiondelar av de röst- berättigade eller att det fattas på två på varandra följande förenings- stämmor och på den senare stämman biträds av minst två tredje- delar av de röstande (se 12 kap. 9 § föreningslagen). En medlem i en överlåtande förening som inte har samtyckt till fusionen får säga upp sig till utträde ur föreningen. Det är inte nödvändigt att föreningsstämman i den övertagande föreningen godkänner fusionsplanen. Det är tillräckligt att planen godkänns av styrelsen i den övertagande föreningen (se prop. 1986/87:7 s. 231 f.). När fusionsplanen har godkänts, ska den överlåtande föreningens kända borgenärer underrättas om den planerade fusionen. Därefter ska den övertagande föreningen ansöka om tillstånd att verkställa Likvidation och annan upplösning En sådan ansökan ska göras hos som därefter ska utfärda kallelse på överlåtande förenings borgenärer. Om någon sådan borgenär invänder mot fusionen, ska Bolags- verket överlämna ärendet till tingsrätt. Om tillstånd att verkställa fusionsplanen har meddelats, ska fusionen registreras hos Bolags- verket. I och med registreringen upplöses överlåtande förening och dess tillgångar och skulder övergår på den övertagande föreningen. Medlemmarna i överlåtande förening blir medlemmar i den över- tagande föreningen. Fusionsförfarandet enligt aktiebolagslagen har stora likheter med det förfarande som har beskrivits ovan. Några skillnader finns dock. En sådan skillnad avser det majoritetskrav som uppställs för stäm- mans godkännande av fusionsplanen. Enligt aktiebolagslagen gäller som huvudregel att ett bolagsstämmobeslut om godkännande av fusionsplanen är giltigt om det har biträtts av aktieägare med minst två tredjedelar av såväl de avgivna rösterna som de aktier som är företrädda vid stämman (se 23 kap. 17 § första stycket aktiebolags- lagen). Ett särskilt strängt majoritetskrav gäller dock i vissa fall där det överlåtande bolaget är ett publikt bolag (se 23 kap. 17 § tredje stycket aktiebolagslagen i dess lydelse enligt SFS 2008:805). 8.6.2Stämmans godkännande av fusionsplanen Förslag: Ett beslut att godkänna fusionsplanen ska kunna fattas på en föreningsstämma med två tredjedelars majoritet bland de röstande på stämman. Bestämmelserna om tiden för kallelse till föreningsstämma som ska ta ställning till en fråga om fusion ändras så att kallelsen måste skickas ut tidigare än . Vi har ovan föreslagit att beslut om ändring av stadgarna och om frivillig likvidation alltid ska kunna fattas vid en föreningsstämma och att beslutet som huvudregel ska kunna tas med två tredjedelars majoritet (se avsnitten 7.4.5, 7.4.6 och 8.5.1). Mot denna bakgrund finns skäl att överväga om även beslut om godkännande av fusions- planen i överlåtande föreningar ska kunna fattas på motsvarande sätt. Lagstiftaren har redan tidigare infört lättnader i majoritetskravet avseende stämmogodkännande av fusionsplan. Likvidation och annan upplösning 1998 krävdes att beslutet biträddes av samtliga röstberättigade i föreningen för att detta skulle kunna fattas vid en stämma. gäller att beslutet ska biträdas av nio tiondelar av de röstberättigade i föreningen för att kunna fattas på en stämma. Som skäl för lätt- naden i majoritetskravet anfördes att det förelåg behov av omstruk- tureringar inom vissa kooperativa branscher (se prop. 1996/97:163 s. 24). Såväl i finsk som norsk lagstiftning är det som huvudregel till- räckligt med beslut om fusion på en stämma med två tredjedelars majoritet. Enligt norsk rätt uppställs dock krav på högre majoritet i vissa särskilda fall. Som framgått av redogörelsen ovan fattas mot- svarande beslut för aktiebolagens del på en stämma normalt med två tredjedelars majoritet. Behovet av omstruktureringar i ekonomiska föreningar kan inte anses ha minskat. Att beslut om fusion måste fattas vid två förenings- stämmor kan vid en sådan omstrukturering utgöra en olägenhet och en konkurrensnackdel. Till detta kommer att systematiska skäl talar för att reglerna kring beslut om godkännande av fusionsplan anpassas till vad som gäller för beslut om ändring av stadgarna respektive likvidation. En fusion är inte heller ett lika ingripande beslut för den enskilde medlemmen som likvidation, eftersom fusio- nen innebär att medlemmarna i den eller de överlåtande föreningarna blir medlemmar i den övertagande föreningen. Detta talar för att det bör finnas utrymme för att genomföra förenklingar av besluts- förfarandet. Vi föreslår därför att ett beslut om godkännande av fusionsplanen ska kunna fattas med två tredjedelars majoritet på en förenings- stämma. Det bör dock vara möjligt att i stadgarna ta in mera långt- gående villkor, t.ex. bestämmelser som motsvarar lagens nuvarande krav. På motsvarande sätt som vid beslut om ändring av stadgarna och likvidation bör tiden för kallelse till den stämma som ska besluta i frågan förlängas, se avsnitten 7.4.4 och 8.5.1. Kallelse till ordinarie stämma som ska behandla denna fråga bör ske enligt den huvud- regel för kallelse till föreningsstämma som vi har föreslagit ovan, dvs. kallelse bör utfärdas minst före stämman. Vidare bör det införas en särskild reglering för kallelse till extra stämma där en fråga om fusion ska behandlas. Kallelse till en sådan extra stämma bör också ske minst före stämman men med möjlighet för föreningen att i stadgarna bestämma en kortare kallelsetid, dock inte kortare än . 9Ansvaret för vissa myndighetsbeslut 9.1Länsstyrelsernas uppgifter enligt föreningslagen I några fall har lagstiftaren valt att ge en myndighet i uppdrag att utföra särskilda uppgifter som primärt ligger på ett föreningsorgan men som detta har försummat. Exempel på sådana uppgifter är att kalla till föreningsstämma och utse behörig revisor när en sådan saknas. I andra fall har lagstiftaren, i syfte att ge minoritetens skydd mot missbruk från majoriteten, gett en myndighet särskilda upp- gifter, såsom att utse minoritetsrevisorer och förordna särskilda granskare. är det i det län där föreningens styrelse har sitt säte som ansvarar för dessa uppgifter. Länsstyrelserna har mot- svarande uppgifter när det gäller bostadsrättsföreningar (se 9 kap. 14 och 26 § bostadsrättslagen, 1991:614), kooperativa hyresrätts- föreningar (se 2 kap. 17 och 20 § lagen, 2002:93, om kooperativ hyresrätt) och sambruksföreningar (se 13 och 14 § lagen, 1975:417, om sambruksföreningar). har också vissa uppgifter när de gäller europakooperativen. Att dessa uppgifter ligger på länsstyrelserna bör bl.a. ses mot bakgrund av att det tidigare var länsstyrelserna som förde föreningsregistren. Det är styrelsens ansvar att kalla till föreningsstämma. Om en stämma som ska hållas enligt föreningslagen, stadgarna eller ett stämmobeslut inte sammankallas i föreskriven ordning, ska läns- styrelsen efter anmälan genast kalla till föreningsstämma (se 7 kap. 7 § föreningslagen). En sådan anmälan kan göras av en styrelse- Ansvaret för vissa myndighetsbeslut ledamot, en verkställande direktör, en revisor eller någon röst- berättigad i föreningen. En motsvarande bestämmelse finns i 7 kap. 17 § aktiebolagslagen. En ekonomisk förening ska ha en eller flera revisorer. Revisorerna utses som regel av föreningsstämman. Varje röstberättigad medlem har dock rätt att vid stämman föreslå att ska utse en revisor som ska delta i revisionen tillsammans med övriga revisorer (se 8 kap. 2 § föreningslagen). Föreningslagens terminologi för sådan revisor är medrevisor (i rubriken till den motsvarande para- grafen i aktiebolagslagen används i stället begreppet minoritets- revisor). Förslaget ska läggas fram på en stämma där revisor ska väljas eller på en stämma där förslaget enligt kallelsen till stämman ska behandlas. Om det biträds av minst en tiondel av samtliga röst- berättigade i föreningen eller av en tredjedel av de röstberättigade som närvarar på stämman, är styrelsen skyldig att inom begära hos att en medrevisor utses. Försummar styrelsen detta, har varje röstberättigad rätt att själv göra begäran hos . – Även innehavare av förlagsandelar har viss rätt att begära att medrevisor utses. Också en sådan medrevisor ska utses av . Liknande bestämmelser för aktiebolag finns i 9 kap. 9 § aktie- bolagslagen. Beslut om auktoriserad eller godkänd revisor Det är bara i vissa större ekonomiska föreningar som det måste finnas en auktoriserad eller godkänd revisor. De närmare kriteri- erna för detta anges i 8 kap. 5 § föreningslagen. I ekonomiska föreningar som inte enligt lag behöver ha auktori- serad eller godkänd revisor får , om det är påkallat av särskilda omständigheter, besluta att minst en av föreningens revi- sorer ska vara auktoriserad eller godkänd revisor (se 8 kap. 6 § föreningslagen). Om det finns skäl till det, får samti- digt förordna en auktoriserad eller godkänd revisor att med övriga revisorer delta i revisionen. Syftet med reglerna är att stärka revisorsfunktionen och på ett effektivare sätt få med revisorerna i Ansvaret för vissa myndighetsbeslut kampen mot den ekonomiska brottsligheten (se prop. 1984/85:30 s. 14 ff. och prop. 1986/87:7 s. 68 f.). Någon motsvarande reglering finns inte för aktiebolagens del, eftersom dessa enligt aktiebolagslagen alltid ska ha en revisor som är auktoriserad eller godkänd. Förordnande av behörig revisor I vissa situationer kan ingripa om bestämmelserna om utseende av revisor inte har följts. Enligt 8 kap. 9 § föreningslagen ska sålunda på anmälan förordna en behörig revisor om 1.någon auktoriserad eller godkänt revisor inte är utsedd, trots att föreningen enligt lagen är skyldig att ha sådan, 2.en revisor är obehörig (t.ex. på grund av konkurs eller närings- förbud eller jäv), 3.en bestämmelse i stadgarna om antalet revisorer eller om reviso- rernas behörighet har åsidosatts. Vidare ska enligt 8 kap. 9 § tredje stycket förenings- lagen förordna en auktoriserad eller godkänd revisor, om föreningsstämman trots begäran från en tillräcklig minoritet har underlåtit att utse en sådan revisor. Motsvarande bestämmelser finns för aktiebolagens del i 9 kap. 25–27 §§ aktiebolagslagen. Utseende av särskild granskare kan utse en granskare för särskild granskning av föreningens förvaltning och räkenskaper under viss förfluten tid eller av vissa åtgärder eller förhållanden i föreningen (se 8 kap. 17 § föreningslagen). Reglerna om detta förfarande överensstämmer i stort med de som gäller för utseende av minoritetsrevisor. Även innehavare av förlagsandelar har viss möjlighet att få till stånd sär- skild granskning. Liknande bestämmelser om utseende av särskilda granskare i aktiebolag finns i 10 kap. 23–25 §§ aktiebolagslagen. Ansvaret för vissa myndighetsbeslut Det är länsstyrelserna i , län respektive som hanterar flest ärenden av de aktuella slagen. Nedan redovisas det sammanlagda antalet ärenden enligt aktie- bolagslagen och föreningslagen vid dessa länsstyrelser. Tabell 13.1 Antalet ärenden hos i Tabell 13.2 Antalet ärenden hos i län Tabell 13.3 Antalet ärenden hos i 9.2Övervägandena i Ds 2007:28 Ganska har övervägts om vissa verksamheter vid länsstyrel- serna bör koncentreras till ett mindre antal länsstyrelser. I den promemoria där detta arbete har redovisats, Koncentration av läns- styrelseverksamhet (Ds 2007:28), har även länsstyrelsernas upp- gifter enligt föreningslagen och aktiebolagslagen behandlats. I den delen har följande analys gjorts. Den aktuella verksamheten är avståndsoberoende. Länsstyrel- serna varken tar emot eller gör några externa besök med anledning av verksamheten och lokalkännedom har endast marginell eller Ansvaret för vissa myndighetsbeslut ingen betydelse för verksamheten. Det finns ett stort behov av lik- formigt utförande och några lokala eller regionala hänsyn ska inte tas vid bedömningarna. Verksamheten har få eller mycket svaga kopplingar till andra uppgifter som åvilar länsstyrelserna. De har sålunda marginell eller ingen betydelse för uppdrag enligt länsstyrelseinstruktionen att följa tillståndet i länet och att underrätta regeringen om vad som är särskilt viktigt att få veta om länet. Verksamheten är av mycket liten omfattning. Totalt syssel- sattes 2,1 årsarbetskrafter.1 Uppgifterna kan dock vara mycket komplicerade och ibland dessutom brådskande, exem- pelvis vid kallelse till föreningsstämma. I promemorian föreslås därför att uppgifter i dessa delar koncentreras till ett mindre antal länsstyrelser. I utrednings- uppdraget ingick inte att föreslå någon annan huvudman än läns- styrelserna för verksamheten. 9.3Bolagsverket övertar länsstyrelsernas uppgifter enligt föreningslagen Förslag: övertar de uppgifter som länsstyrelserna har enligt föreningslagen. Såsom har konstaterats i Ds 2007:28 är länsstyrelsernas verksamhet på de aktuella områdena avståndsoberoende. Behovet av stöd och service till sökandena kan tillgodoses genom telefonkontakter och genom information på webbplats. Det är inte nöd- vändigt med personliga besök eller med lokal kännedom. Verksam- heten torde därför likaväl kunna utföras av en central myndighet, , som av länsstyrelserna. En överföring av verksam- heten till torde inte heller leda till försämrad service eller till några andra nackdelar för de ekonomiska föreningarna. Såsom också har konstaterats i Ds 2007:28 är det angeläget att uppgifterna utförs på ett likformigt sätt. Om verksamheten över- förs till en enda myndighet, ger detta bättre möjligheter att åstad- komma en enhetlig praxis. 1 Mätningen av årsarbetskrafterna avser enligt Ds 2007:28 arbetsområdet Näringsrättsliga frågor, som även inkluderar andra ärenden, såsom pantlåneverksamhet, bilskrotare och ensamrätt till sjunket gods. Ansvaret för vissa myndighetsbeslut Vidare har uppgifterna en klar koppling till andra uppgifter. I det utredningsarbete som föregick förenings- lag framhölls – som argument för att uppgiften att kalla till stämma borde ligga på – att i egenskap av registreringsmyndighet kunde förväntas sitta inne med de bästa upplysningarna om föreningarna (se SOU 1949:17 s. 194 f.). Inte minst för föreningarna torde det vara praktiskt att ärenden av detta slag handläggs av samma myndighet som handlägger frågor om registrering. Vi föreslår därför att länsstyrelsernas verksamhet i de aktuella delarna flyttas över till . Förslag: Ärendena ska anhängiggöras hos genom en ansökan. Ansökan ska vara avgiftsbelagd. Om ansökan bifalls, ska föreningen ersätta sökanden för ansökningsavgiften. Kallelse till föreningsstämma m.m. Kallelse till föreningsstämma sker enligt gällande rätt på anmälan av en styrelseledamot, den verkställande direktören, en revisor eller någon röstberättigad. Enligt vår mening är det mera naturligt att ett ärende av detta slag anhängiggörs genom en ansökan. Detsamma gäller beslut om att utse medrevisor och särskild granskare samt förordnanden av behörig revisor. Det gäller i synnerhet som myndigheten knappast bör kunna vidta de aktuella åtgärderna utan att det finns en begäran om detta. kostar det inte något att göra anmälan. verk- samhet finansieras – till skillnad från verksamheten i länsstyrelserna – genom de avgifter som verket uppbär i olika slag av ärenden. Enligt vår mening bör detta gälla även de nu aktuella ärendena. Sökanden bör alltså vara skyldig att betala en ansökningsavgift som täcker kostnaderna för ärenden av denna typ. Om ansökan bifalls, bör sökanden ha rätt att återkräva ansökningsavgiften från före- ningen. I de ärenden där ansökan görs av styrelsen, får avgiften betalas med föreningens medel. I den mån ansökningsavgiften inte täcker kostnaderna för kallelse till föreningsstämma – såsom blir fallet om ett större antal personer måste kallas skriftligen – bör Ansvaret för vissa myndighetsbeslut föreningen, liksom , ersätta för dessa kostnader. Beträffande kostnadsberäkningar, se avsnitt 13.2.1. En annan fråga är vilka handlingar som sökanden ska ge in till- sammans med ansökan i respektive ärenden. Omständigheterna kan dock variera så mycket att det inte bör ställas upp några författningskrav i detta hänseende. Det blir därmed som i det enskilda fallet får bedöma vilket beslutsunderlag som är nödvändigt och – om det behövs – efterfråga handlingar från sökanden eller styrelsen. Vad gäller handläggning av ärendena bör i övrigt förvaltningslagens bestämmelser tillämpas. Det innebär bl.a. att ansökan i förekommande fall bör kommuniceras med föreningens ställföreträdare (jfr 17 § förvaltningslagen, 1986:223). Några ytter- ligare författningsbestämmelser fordras inte. När det gäller sättet för kallelse till föreningsstämma bör som huvudregel tillämpa den ordning som är före- skriven i föreningens stadgar. I vissa fall kan detta emellertid vara praktiskt svårt att genomföra, exempelvis om stadgarna föreskriver att kallelse ska ske genom att kallelse hålls tillgänglig för medlem- marna på föreningens webbplats. I en sådan situation bör Bolags- verket kunna kalla till stämma på annat lämpligt sätt. Vi föreslår att lagen kompletteras med en bestämmelse om detta. Beslut om auktoriserad eller godkänd revisor Enligt gällande rätt ska , om det är påkallat av särskilda omständigheter, besluta att minst en revisor ska vara auktoriserad eller godkänd revisor (se 8 kap. 6 § föreningslagen). kan ta upp frågan även utan att någon har begärt detta. Det torde i praktiken inte ha varit möjligt för att ta upp en fråga av detta slag utan att den först har väckts av någon utomstående. Inte heller kommer att ha möjlighet att ta upp frågan självmant. Vi anser därför att även dessa ärenden bör anhängiggöras genom ansökan. Ansökan bör kunna göras av var och en som har intresse av att föreningen är föremål för kvalifice- rad revision, t.ex. medlemmar i föreningen eller föreningens borge- närer. Sökanden bör vara skyldig att betala en ansökningsavgift men, om ansökan bifalls, ha rätt att få tillbaka motsvarande belopp från föreningen. 10Frågor om styrelsen i en ekonomisk förening Föreningsstämman är föreningens högsta beslutande organ. Föreningsstämman sammanträder dock i regel enbart en gång . Det är därför nödvändigt med ett organ som sköter föreningens verksamhet . Detta organ är styrelsen. Styrelsen kan sägas vara det förvaltande eller verkställande organet och även det organ som företräder föreningen i förhållande till tredje man.1 Bestämmelser om föreningen styrelse finns i 6 kap. förenings- lagen. En ekonomisk förening ska ha en styrelse som består av minst tre ledamöter (se 6 kap. 1 § första stycket föreningslagen). Bestämmelsen är tvingande och det är inte möjligt att ta in före- skrifter i stadgarna om ett mindre antal ledamöter. Det är som huvudregel föreningsstämman som utser styrelseledamöterna. Föreningen kan också i stadgarna bestämma att en eller flera leda- möter ska utses på något annat sätt. Exempelvis kan en viss grupp medlemmar eller någon utomstående, t.ex. staten eller en kommun, ges rätt att utse en eller flera ledamöter.2