sou · GWB358 · 2009-01-01 00:00:00 — Den bostadsersättning som jag föreslår är avsedd att täcka kost- naderna för ett rimligt boende. Föreslagen utformning av bostads- ersättning ser ut som följer. Ersättningen ska vara schabloniserad. Ersättningen ska vara beroende av hur många personer hushållet består av. Det innebär att en barnfamilj kommer att få rätt till högre bostadsersättning än en ensamstående. Ersättningen ska vara beroende av hushållets samlade inkomster. Om en person i hushållet är självförsörjande och den andra är i introduktion ska bostadsersättning inte utgå. Detsamma gäller om sökanden förvärvsarbetar på heltid inom tiden för introduk- tionsprogrammet. Sambor och personer som registrerat partner- skap ska likställas med makar. För att inte ersättning för samma kostnad ska kompenseras bör endast bostadsersättning utgå med en ersättning per hushåll. En bostadsersättning som utformas på detta sätt ger den enskilde incitament att t.ex. prioritera annan konsumtion framför ett dyrare boende genom att flytta till orter där boendekostnaderna är lägre. Genom att schablonen för ersättningen inte är utformad för att kompensera varje nyanländ att bekosta ett eget boende kan dess- utom kostnaderna för bostadsersättningen hållas nere genom att t.ex. bostadsersättningen för två sammanboende personer är lägre än vad bostadsersättningen skulle behöva vara för två ensamstående personer. För att skapa ett enkelt och lättförståeligt system för beräkning av bostadsersättningen bör redan befintliga regler användas. Jag föreslår därför att bestämmelserna i lagen (1993:737) om bostads- bidrag för beräkning av bostadsersättningens storlek bör användas. Ett schabloniserat tillägg på till de belopp som anges i lagen bör göras. Dessa avser täcka hushållsel och hem- försäkring. Anledningen är att dessa kostnader inte ingår i den schabloniserade delen av försörjningsstödet, utan ersätts efter behovsanpassad prövning. Genom att ersätta för dessa kostnader genom bostadsersättningen så kommer inte denna ersättning att betalas ut till personer utan egen bostad. Bostadsersättningen kommer för t.ex. en ensamstående uppgå till 4 100TPF17FPT kronor . Bostadsersättningens storlek är därför inte samma belopp som ett bostadsbidrag skulle varit. Bostadsersättningens storlek bestäms endast av en av flera parametrar som används vid beräk- ningen av bostadsbidrag. Som jämförelse skulle en person i åldern 18–med en hyra på och utan beskatt- ningsbar inkomst få ett bostadsbidrag på . Bostadsbidraget har därmed inte syftet att kompensera hela kost- naden för boendet, vilket den extra bostadsersättningen syftar till. Den nyanländes introduktion kan störas av trångboddhet, vilket kan bli följden av att alltför många delar bostad. En stor andel av dem som beviljas uppehållstillstånd har bott inneboende hos släktingar och vänner , dvs. man har haft ett s.k. eget boende. Vistelsen har ofta skett i kommuner med bostadsbrist 17TP PT 3 600+500=4 100 kronor. avser högsta ersättningsgrundande bostadskostnad för hushåll utan barn (jämför 17 § andra stycket (1993:737) om bostadsbidrag. avser schabloniserat tillägg för hushållsel och hemförsäkring. och i bostadsområden där det finns få svenskar. Detta har för vissa kommuner inneburit orimliga planeringsförutsättningar för barn- omsorg och skola med många elever med särskilda behov som med kort varsel flyttar till kommunen. Valet av bostadsort för nyan- lända måste därför alltid ha en tydlig koppling till individens möjligheter till arbete, utbildning och egen försörjning. Bostads- ersättningen ska därför fungera som ett ekonomiskt incitament för den nyanlände utlänningen att ordna en lämplig bostad. Bostadsersättning ska endast ska utgå till nyanlända som bor i en egen bostad där den nyanlände är bosatt och folkbokförd. För nyanlända som bor i hyresrätt bör krävas att de kan uppvisa första- eller andrahandskontrakt som är godkänt av fastighetsägaren. En person som hyr bostad i andra hand kan få bostadsersättning endast om han eller hon har ett skriftligt hyresavtal . Det krävs också att hyresvärd, bostadsrättförening eller hyresnämnd har godkänt uthyrningen. Förslaget innebär att nyan- lända som bor inneboende eller som bor i anläggningsboende (ABO) inte kan få bostadsersättning. Bostadsersättning ska betalas ut per hushåll. Makar ska ansöka om ersättning gemensamt. Ersättning betalas ut till den make som anmäls som ersättningsmottagare. Anmälan ska göras till /Arbetsförmedlingen av makarna gemensamt. Om inte någon sådan anmälan görs har makan rätt att få ersättningen. Om den nyanlände förvärvsarbetar på heltid inom tiden för introduktionsprogrammet, dvs. om arbetet är en del av utvecklingsplanen, ska bostadsersättning inte lämnas. Detsamma gäller när den nyanlände avslutat sin introduktion och om sökan- dens make är i reguljär sysselsättning. Vid behov ska familjen i det senare fallet vända sig till och ansöka om bostadsbidrag. Detta innebär då en övergång till det system som gäller för alla som inte är i introduktion. Enligt mitt förslag ska nyanlända som har rätt till bostads- ersättning enligt den föreslagna introduktionslagen inte ha rätt till bostadsbidrag. En undantagsbestämmelse måste därför införas i socialförsäkringslagen (1999:799) så att nyanlända inte kan få bostadsbidrag enligt lagen (1993:737) om bostadsbidrag för tid då bostadsersättning enligt den föreslagna introduktionslagen lämnas. En sådan bestämmelse kan lämpligen införas som ett nytt sista stycke i 3 kap. 3 § socialförsäkringslagen. Barnersättningens utformning och storlek Introduktionsersättningen kommer inte att vara tillräckligt hög för att nyanlända med barn också ska klara av försörjningen av barnen. Nyanlända bör därför kunna ansöka om en extra ersättning för barn i åldrarna 0–. Barnersättningens storlek är beroende av antalet barn och barnets ålder. Ersättningen bör vara schabloniserad och ska betalas ut per hushåll. Barnbidrag eller eventuell studiehjälp för ungdomar mellan 16–bör påverka storleken på barnersättningen. Eventuella förskoleavgifter eller avgifter för skolbarnomsorg behöver inte beaktas då kommunerna tillämpar maxtaxa, vilket innebär att avgiften i förskoleverksam- heten är högst tre, två respektive en procent av hushållets avgifts- grundande inkomst för det första, andra respektive tredje barnet i hushållet.TPF18FPT Med avgiftsgrundande inkomst avses lön före skatt och andra skattepliktiga inkomster i inkomstslaget tjänst samt överskott inkomstslaget näringsverksamhet enligt inkomst- skattelagen (1999:1229) under bidragsåret. En nyanländ med enbart introduktionsersättning har därmed ingen avgiftsgrundande inkomst vilket betyder att avgiften är noll kronor . Barnersättningen utbetalas så länge någon av föräldrarna är i intro- duktion. För att inte ersättning för samma barn ska kunna utbetalas till båda föräldrarna, dvs. dubbelt bidrag, ska barnersättning betalas ut till en av föräldrarna. Makar ska därför ansöka om ersättning gemensamt. Ersättning betalas ut till den förälder som anmäls som ersättningsmottagare. Anmälan ska göras till / Arbetsförmedlingen av föräldrarna gemensamt. Om inte någon sådan anmälan görs har modern rätt att få ersättningen. När den nyanlände avslutat sin introduktion ska barnersättning inte längre lämnas. Även barnersättningen ska beräknas utifrån riksnormen för försörjningsstöd som regleras i socialtjänstförordningen (2001:937). Riksnormen för personliga kostnader för en 3-åring uppgår till . Riksnormen för gemen- samma hushållskostnader ökar med för en andra person i hushållet. Eftersom barnbidrag eller studiehjälp i form av studie- bidrag utgår för alla barn, bör detta påverka ersättningens storlek. Ersättningen för barn 0–bör därför reduceras med 1 050 18TP PT Dessutom får avgiften inte överstiga vissa belopp , förordningen (2001:160) om statsbidrag till kommuner som tillämpar maxtaxa inom förskoleverksamhet och skolbarnomsorg. kronor jämfört med ersättningsnivåerna enligt riks- normen.TPF19FPT Ersättningen för exempelvis en treåring skulle därmed uppgå till sammanlagt 530 (1 480+100-1 050) kronor . I tabellen nedan visas barnersättningens storlek för olika åldersgrupper, enligt mitt förslag. Barnersättningens storlek för olika åldersgrupper 1–2 år 4–6 år 7–10 år 11–14 år 16–17 år 16–(ej jämfört med för ett enpersonshushåll. Ersättning till nyanlända – några exempel Nedan redovisas några exempel på vilken ersättning som vissa nyan- lända skulle vara berättigade till under introduktionen, enligt mitt förslag. Exempel: nyanländ ensamstående med eget boende, inga barn Belopp (kronor) 19TP PT Ersättningen för gymnasieungdomar 16–bör endast reduceras med jämfört med ersättningsnivåerna enligt riksnormen eftersom studiebidrag endast utbetalas . SOU 2008:58 Utredarens förslag Exempel: nyanländ ensamstående, inget eget boende, inga barn Belopp (kronor) Exempel: Två nyanlända, gifta och med eget boende, inga barn * Ersättningen är beroende av make/makas inkomster och utbetalas till en i hushållet. Exempel: Två nyanlända, gifta och med eget boende, ett barn *Ersättningen är beroende av make/makas inkomster och utbetalas till en i hushållet. **Ersättningen utbetalas så länge en av makarna är i introduktion. Exempel: Två nyanlända, gifta och med eget boende, ett barn . En är makarna är självförsörjande. *Ersättningen är beroende av make/makas inkomster och utbetalas till en i hushållet. **Ersättningen utbetalas så länge en av makarna är i introduktion. Utlänningars rätt till studiestöd En studerande som har fått permanent uppehållstillstånd av Migra- tionsverket kan få grundläggande rätt till svenskt studiestöd för studier i . Om det finns särskilda skäl kan () göra undantag från kravet på permanent uppehållstillstånd. Detta kan exempelvis göras för en studerande som har barn med och som är sambo eller gift och sammanboende med en svensk medborgare samt har ett tillstånd grundat på familje- anknytning till den svenska medborgaren. Undantag kan också göras för studerande som var vid inresan till och som i likhet med sin förälder har ett tillstånd grundat på familje- anknytning till en person som bor i . Det förutsätts då att barnet och föräldern har för avsikt att stanna här. Den som är asyl- sökande har inte rätt till studiestöd.TPF20FPT Flyktingar och jämställda med flyktingar har efter ansökan prin- cipiell rätt till svenskt studiestöd. När studiemedelssystemet infördes uppstod flera praktiska svårigheter när det gällde tillämpningen av reglerna om studiestöd för flyktingar. En starkt skiftande praxis uppstod och det ställdes krav vistelse och ibland vistelse i landet innan en utländsk medborgare kunde få svenskt studiestöd. En kommitté för utländska medborgare tillsattes som kom med ett betänkande (DsU 1969:9). Enligt kommitténs mening skulle det utslagsgivande för rätten till studie- stöd inte vara själva syftet med vistelsen i landet, utan mer de för- 20TP PT Centrala författningssamling, CSNFS 2006:7 och och praxis för studiemedel /2008, s. 16. hållanden under vilka den studerande kommit till landet och den status han erhållit av svenska myndigheter, respektive den anknytning han kommit att få till det svenska samhället. CSN:s prövning av rätten till studiestöd baseras vidare på följande uttalande i förarbetena (prop. Det studiesociala systemet bör i fortsättningen liksom bygga på bl.a. förutsättningen att utlänningens rätt till svenskt studiestöd ska vara beroende av hans anknytning till . Huvudprincipen bör alltjämt vara att endast den som inlemmad i det svenska samhället bör ha rätt till svenskt studiestöd. Den utlänning, som bosatt sig här i landet huvudsakligen i syfte att skaffa sig en utbildning bör däremot inte ha rätt till studiestöd. En tillämpning av det sagda innebär att utlänning som mottagits under sådana omständigheter att han kommer att stanna i bör kunna få studiestöd. Till denna kate- gori bör hänföras flyktingar, statsslösa personer eller utländska med- borgare som utan att vara flyktingar av humanitära skäl får i samt icke asylsökande flyktingar som uttas eller överförs hit av svenska myndigheter i samråd med internationella flyktingorgan. Här avses sålunda grupper som bortsett från studie- och finansierings- frågan har fått tillstånd att vistas i . I övriga fall bör som villkor för rätt till studiestöd gälla att personen med vederbörliga tillstånd vistats och förvärvsarbetat i av , om ej särskilda omständigheter föreligger, som t.ex. en nära familjeanknytning. Givetvis bör studerande som är och är barn till invandrare som fått arbetstillstånd liksom få rätt till studiestöd. I fråga om principerna för utländska medborgares rätt till det svenska studiestödet (alltså inte bara flyktingar) anförde Social- försäkringsutskottet i sitt betänkande (1971:29) följande: Invandrare, som inte tillhör gruppen flyktingar och därmed jämställda och som ej heller har någon direkt familjeanknytning till , bör enligt utskottets mening kunna betraktas som inlemmad först sedan han fått sådan anknytning till vårt land att det klart kan förutsättas att han kommer att stanna här. Utskottet anser det med hänsyn härtill befogat att i dessa fall utsträcka det nuvarande kravet vistelse och förvärvsarbete för rätt till studiestöd till . Härigenom uppnås också en anpassning till rådande praxis för beviljande av bosättnings- tillstånd, vilket normalt sker . För invandrare, som avser att bedriva studier i , torde den föreslagna förlängningen av karenstiden även kunna medföra ökade möjligheter att lära sig svenska och över huvud taget nå en bättre anpassning till svenska samhälls- förhållanden. Detta innebär i sin tur att vederbörande får större utsikter att kunna bedriva sina studier med framgång. Flyktingar och jämställda med flyktingar får med hänvisning till de riktlinjer som anges i förarbetena (prop.1971:81) rätt till svenskt studiestöd. För tillämpningen i övrigt har CSN därefter byggt upp sin praxis utifrån riktlinjer i propositionen över vilka kategorier av utländska medborgare som har rätt till svenskt studiestöd. Med hänsyn till de skilda förhållanden som råder för utländska medbor- gare i fråga om anknytningen till har praxis utformats något olika för olika grupper av icke-svenska medborgare. Den kategori- sering som används är: invandrare, barn till invandrare, flykting och person med nära familjeanknytning. CSN hämtar inför prövningen av flyktingars rätt till studiestöd alltid uppgifter om tillstånd och klassning från som gäller för flyktingar, skydds- behövande och jämställda med flyktingar som ger rätt till studie- stöd. sker prövningen maskinellt, dvs. uppgifter från Migra- tionsverket om att en person är flykting/jämställd med flykting ger automatiskt rätt till svenskt studiestöd (under förutsättning att övriga studievillkor är uppfyllda). Vid bedömningen av en utländsk medborgares rätt till studiestöd görs inte någon kontroll av CSN om huruvida den sökande uppbär introduktionsersättning eller inte. Så snart en utlänning får perma- nent uppehållstillstånd kan studiestöd beviljas. Enligt den före- slagna introduktionslagen är nyanlända däremot skyldiga att anmäla förändringar som kan påverka rätten till introduktions- ersättning, se nedan avsnitt 2.3.4. Introduktionslön – ett alternativ till introduktionsersättning? Det kan tänkas att introduktionsersättningen i stället ska vara en introduktionslön. En fördel med lön i stället för ersättning skulle kunna vara att ersättningen av de nyanlända uppfattas mer som en ersättning för utförda insatser under introduktionen än som ett bidrag. Om detta incitament medför att ytterligare ansträngningar från de nyanländas sida görs så är det i sig mycket värdefullt. I praktiken påverkas den enskildes ekonomi inte nämnvärt om en lön i stället för ersättning skulle införas. Om introduktionsersättningen görs pensionsgrundande skulle däremot ett ökat ekonomiskt incitament för den enskilde finnas, om än långsiktigt. Det finns både ekonomiska och pedagogiska aspekter om introduktionsersättningen ska vara pensionsgrundande eller inte. Utgångspunkten är att man tjänar in pensionsgrundande belopp på sina arbetsinkomster. Socialbidrag är inte pensions- grundande. Det är däremot A-kassa, sjukpenning och föräldra- penning eftersom rätten till dessa ersättningar förvärvas genom arbete. Det finns tre undantag från kopplingen mellan arbete och pensionsgrundande belopp, nämligen studier med studiestöd, plikttjänst och barnår. Motiven till dessa undantag är olika, men jämställdhet utgör ett viktigt sådant motiv. Exempelvis genomförs plikttjänst oftare av män än av kvinnor som kvinnor, i större utsträckning än män, tar ut föräldraledighet. Möjligheter att göra undantag från huvudregeln, att endast inkomster från arbete ska vara pensionsgrundande, finns alltså . Det som krävs för att kunna införa ett motsvarande undantag också för introduk- tionsersättningen är en politisk vilja. Jag menar att en introduktionsersättning utformad i enlighet med de föreslagna riktlinjerna och principerna ovan ger ökade incitament för nyanlända att genomföra introduktionen och snabbare komma i arbete jämfört med . Frågan om pensionsgrundande introduktionslön bedöms av utredningen därför inte vara avgörande för en effektiv introduktion, men bör utredas vidare. 2.3.4Skyldighet att anmäla ändrade förhållanden Förslag: Nyanlända som beviljats ersättning enligt den föreslagna introduktionslagen ska vara skyldiga att anmäla förändringar som kan påverka rätten till ersättning och storleken av denna. Underlåtenhet att meddela sådan förändring kan medföra återbetalningsskyldighet. Samma principer som gäller för utbetalning av statliga medel till enskilda ska gälla också vid utbetalning av ersättning till nyanlända enligt den föreslagna introduktionslagen. Det innebär som regel att dubbla ersättningar för samma aktivitet eller kostnader inte ska utgå. Det ska därför föreligga en skyldighet för nyanlända att anmäla förändringar som kan påverka rätten till och storleken av introduktions-, bostads- och barnersättningen. Underlåter den enskilde att meddela en sådan förändring kan det medföra åter- betalningsskyldighet (3 kap. 12–13 §§). /Arbetsför- medlingen ska därför också vara skyldig att återkräva ersättning i fall då en utlänning, genom oriktiga uppgifter eller genom under- låtenhet att lämna uppgifter eller på annat sätt, förorsakat att ersättning lämnats obehörigen eller med för högt belopp. Det- samma ska gälla om en utlänning i annat fall tagit emot ersättning obehörigen eller med för högt belopp och skäligen borde ha insett detta, t.ex. om /Arbetsförmedlingen förorsakat en felaktig utbetalning med för högt belopp. Som sagts tidigare kan rätten till introduktionsersättning påverkas om den nyanlände kommer i reguljär sysselsättning, dvs. arbete eller utbildning. Exempel på andra omständigheter som påverkar rätten till ersättning kan vara om den enskilde hoppar av eller av andra skäl avslutar introduktionen. Rätten till introduktionsersätt- ning kan också påverkas vid bl.a. sjukdom eller föräldraledighet (se avsnitt 2.3.2). Rätten till bostadsersättning påverkas om den enskilde förvärvsarbetar på heltid inom tiden för introduktions- programmet eller om hans eller hennes make är i reguljär syssel- sättning. Syftet med introduktionsprogrammet är i första hand att den nyanlände ska få ett arbete . Om han eller hon utför betalt arbete som planerats för introduktionsuppgifter måste naturligtvis avdrag göras på intro- duktionsersättningen. Som sagts anser jag emellertid att en nyanländ ska uppmuntras att extraknäcka på sin fritid. Av det skälet ska introduktionsersättningen inte minska om han eller hon fullt ut deltar i sitt introduktionsprogram på heltid. Förhopp- ningsvis kommer därmed också extrainkomster att redovisas. Ovanstående synsätt medför emellertid avvägningsproblem. Man kan t.ex. i extremfallet tänka sig att den nyanlände enligt sin utvecklingsplan arbetar under vardagar med introduktionsverk- samheten och arbetar på den reguljära arbetsmarknaden. Då blir frågan naturligtvis mer kompli- cerad. Introduktionens huvudmål är arbete och egen försörjning. Är inte två dagars heltidsarbete ett tecken på att den nyanlände har möjlighet att arbeta mer? Var går gränsen för dylikt fritidsarbete utan att introduktionsersättningen minskar? Det ligger i lotsens intresse att ta upp detta med den nyanlände och i slutänden med /Arbetsförmedlingen. 2.4En ny aktör – introduktionslotsen Förslag: En ny aktör, en introduktionslots ska införas. Lotsen är ett företag. Det nuvarande introduktionssystemet fungerar inte tillfredsställande Den stora skillnaden mellan en nyanländ utlänning och en person som har bott i eller kanske hela livet är att den nyanlände så gott som alltid saknar erfarenheter inom de områden som är nödvändiga att känna till för att etablera sig på den svenska arbetsmarknaden. Den nyanlände talar inte svenska, har inga kun- skaper om det svenska samhället och arbetslivet samt saknar per- sonliga nätverk. Jag är medveten om att det finns människor som har vuxit upp i och som trots det har knapphändiga kun- skaper om . Sådana personer skulle sannolikt också vara i behov av extra resurser, men för en nyanländ är det alldeles uppen- bart att han eller hon behöver ett extra stöd. En av idéerna bakom kommunernas organisation av flykting- mottagandet är att nyanlända ska ha tillgång till ett extra stöd. Kommunerna har också i många fall gjort ett mycket gott arbete för nyanlända. Jag har emellertid noterat att omfattningen av det stöd som kommunerna erbjuder varierar betydligt. I vissa kommu- ner förekommer det att myndigheter lutar sig mot den kommunala flyktingmottagningen och utför sina uppdrag i underkant. Konstruktionen med kommuner som ansvariga för samordning av introduktionen har lett till viss passivitet hos andra aktörer. För att kunna fullfölja sitt uppdrag har ambitiösa kommuner därför svällt till varuhus med en mängd tjänster som knappast kan anses vara kommunala skyldigheter. Kommuner tar alltså över det som borde vara andra myndigheters uppdrag, det vanligaste är arbets- förmedlingsverksamheter av olika slag. Några kommuner har inrättat ett näst intill personligt stöd som alltid är tillgängligt för den nyanlände i alla situationer, medan andra kommuner i första hand hänvisar den nyanlända till en sakansvarig och därefter släpper ansvaret. utvärderingar av introduktionen har dessutom visat att det finns en risk för att kommuner endast ser till möjlig- heterna till jobb och introduktionsinsatser inom den egna kommu- nen. Framför allt finns en risk att kommunen ser ett värde i att den nyanlände bor kvar i kommunen även om möjligheterna till arbete är dåliga. I dagens introduktionssystem finns således inte någon garanti för att stödet för nyanlända är så alert, robust och personligt som det bör vara för en nyanländ i etableringsfasen. Därför anser jag att systemet ska utformas så att en nyanländ får ett bra bemötande och har tillgång till stöd och insatser över hela landet. Även om utgångspunkten i det introduktionssystem som jag föreslår är att krav ska ställas på den nyanlände att mer aktivt kvali- ficera sig för och söka arbete, så krävs också att de samhälleliga insatserna och systemen stödjer den enskildes insatser. Utan till- räckliga verktyg kan det bli en obalans i förhållandet mellan krav och möjligheter som snarare kan leda till passivitet och apati inför svårigheterna än till mobilisering av energi och kraft för att över- vinna dessa. Introduktionslotsen – en del av lösningen på dagens problem Ett effektivt sätt för staten att styra introduktionsverksamheten är att teckna avtal med privata aktörer. Därmed kommer introduktionen av nyanlända också att bli mer enhetlig över hela landet. Arbetet är individfokuserat, men ramarna är lika över hela landet. Det blir samma krav, avtal och rättigheter för de nyanlända. Införandet av lotsar skulle sannolikt också innebära att staten säkrar kvaliteten på introduktionsverksamheten för nyanlända.