sou · GXB327 · 2009-03-16 00:00:00 — Av 7 § i samma kapitel framgår att om en utbildning inom det estetiska området kräver att den sökande har speciella färdigheter, såsom t.ex. i musik, kan vid urvalet, förutom till betygen, hänsyn tas till ett färdighetsprov eller ett intyg om färdigheterna.16 I 10 § anges att en elev tas in i gymnasieskolan vid början av respektive program och att eleverna därvid får fördelas på klasser eller motsvarande med hänsyn till vad som är känt om deras önskan inför valet av inriktning. Inom varje program som är indelat i inriktningar fördelas eleverna inför andra eller tredje året på inriktningarna. Styrelsen för utbildningen beslutar enligt 12 § om en elev på ett program ska få byta till ett annat program som erbjuds av kommunen eller om en elev ska få byta inriktning inom ett program. Enligt 13 § får styrelsen för utbildningen besluta att ta in en sökande vid senare tid- 15Gymnasieutredningen föreslår att det ska finnas möjligheter till undantag från läsårstiderna inom all gymnasieutbildning, vilket bl.a. tillstyrks i remissvar. 16Eftersom färdighetsprov enligt nuvarande uppfattning (bl.a. utbildningsinspektion PM 050531) endast får användas som komplement, följer att urval med färdighetsprov som grund endast får betydelse om antalet utbildningsplatser på yrkesdansarutbildningen inte räcker till. noterar att det är problematiskt att börja på en utbildning som man har dåliga förutsättningar att genomföra med framgång. Utredaren finner det angeläget att skapa ett system som så långt möjligt säkrar att de elever som antas till nationella program har goda förutsättningar att genomföra utbildningen med framgång, vilket normalt innebär att uppnå examen. Utredningen har uppfattningen att färdighetsprov bara ska vara ett komplement (som ) , men öppnar i sitt förslag upp för att om det föreligger särskilda skäl, ska kunna medge att styrelsen för utbildningen får använda sig av andra urvalsprinciper. punkt än vid början av utbildningen om det finns plats på den aktuella studievägen och om den sökande är behörig och har de kunskaper och färdigheter som krävs för att tillgodogöra sig undervisningen. Styrelsen kan besluta att den sökande ska genomgå ett inträdesprov för att visa att han har de kunskaper och färdigheter som krävs. Fullföljande av påbörjat program Den som har påbörjat utbildning på ett specialutformat program i en kommun eller landsting har enligt 5 kap. 20 § skollagen rätt att fullfölja det enligt den plan som fanns när den inleddes. Byte till annan utbildning m.m. Om en elev har uppenbara svårigheter att följa undervisningen på sitt studieprogram ska rektorn enligt 6 kap. 14–15 §§ gymnasieförordningen vidta de åtgärder som behövs för att eleven skall kunna fortsätta studierna i gymnasieskolan. Det skall då övervägas om eleven skall gå om en eller flera kurser, övergå till ett reducerat program eller ett annat nationellt program eller ett individuellt program. Om en elev inte har fått minst betyget Godkänt på en kurs har eleven rätt att gå om kursen. Om en elev har fått betyget Icke godkänt på en stor andel av kurserna under ett läsår får rektorn, om det finns särskilda skäl, besluta att eleven får gå om också sådana kurser som eleven har fått minst betyget Godkänt på under läsåret. Rektorn beslutar efter samråd med berörda lärare om en elevs fortsatta skolgång. Innan rektorn fattar beslut om att en elev ska gå om en eller flera kurser eller gå ett reducerat program skall samråd ske med elev och vårdnadshavare. Detsamma gäller om styrelsen för utbildningen beslutar att en elev ska få byta program eller inriktning inom ett program. Enligt 16 § kan elever som har avgått från gymnasieskolan innan de har slutfört utbildningen och som önskar fortsätta på det program där de gick tidigare i mån av plats tas in på nytt. Av 8 kap. 1 § gymnasieförordningen framgår att en elev ska ges stödundervisning om det kan befaras att eleven inte kommer att nå de kunskapsmål som anges i kursplanerna eller om eleven av andra skäl behöver särskilt stöd. För elever som har behov av särskilt stöd får specialundervisning anordnas inom klassen. Om en elev kan ha behov av särskilda stödåtgärder ska rektorn se till att behovet utreds och åtgärdsprogram utarbetas. Utbildningen ska enligt 5 kap. 21 § skollagen vara avgiftsfri för eleverna. De ska utan kostnad ha tillgång till böcker, verktyg och andra hjälpmedel som behövs för en tidsenlig utbildning. Huvudmannen får dock besluta att eleverna ska hålla sig med enstaka egna hjälpmedel. I verksamheten får också förekomma enstaka inslag som kan medföra en obetydlig kostnad för eleverna. Läroplan för det obligatoriska skolväsendet (Lpo94) och de frivilliga skolformerna (Lpf94) För och gymnasiet finns läroplaner som ska följas. De är förordningar beslutade av regeringen och publiceras i . I de flesta avseenden är läroplanernas innebörd vad gäller värdegrund och principiella uppdrag desamma för grundskola och gymnasieskola, även om en anpassning till respektive skolform har gjorts. De är uppbyggda på likartat sätt och uttrycker samma syn på kunskap, utveckling och lärande. I läroplanerna beskrivs verksamheternas värdegrund och uppdrag samt mål och riktlinjer för arbetet. Preciserade och utförliga krav formuleras på såväl skola som lärare i båda läroplanerna. De gäller fullt ut för den förberedande dansutbildningen i liksom för yrkesdansarutbildningen i gymnasieskolan. Läroplanerna är alltför omfattande för att återges här i sin helhet. Sammanfattningsvis betonas den demokratiska värdegrunden och arbetsprocessen i alla sammanhang och lärarnas uppgift att sprida och diskutera den med sina elever. Arbetet för jämlikhet och motverkande av alla former av diskriminering understryks. Elevernas medverkan i planeringen och utvärderingen av undervisningen Lärarna och skolan ska samverka med arbetslivet utanför skolan, fortlöpande ifrågasätta sina undervisningsmål och arbetsformer, utvärdera sina resultat och pröva nya metoder, främja internationella kontakter, utbildningsutbyte och praktik, ska utveckla kontakter med organisationer och företag och i undervisningen beakta resultat av utvecklingen inom ämnesområdet och den pedagogiska forskningen. I 2 kap. 3–5 §§ skollagen finns bestämmelser om vilka som är behöriga att anställas som lärare. Kommunen är skyldig att för undervisningen använda lärare som har en utbildning avsedd för den undervisning de i huvudsak ska bedriva. Undantag får göras endast om personer med sådan utbildning inte finns att tillgå eller det finns något annat särskilt skäl med hänsyn till eleverna.17 Anställning som lärare i det offentliga skolväsendet utan tidsbegränsning får (sammanfattningsvis) den som har svensk lärarexamen med huvudsaklig inriktning på den undervisning anställningen avser, den som av har fått ett behörighetsbevis om utländsk lärarutbildning som motsvarar svensk lärarexamen och har ett nordiskt modersmål. Den som inte är behörig får ändå anställas utan tidsbegränsning, om det saknas behöriga sökande och om det finns särskilda skäl samt om den sökande har motsvarande kompetens för den undervisning som anställningen avser och det dessutom finns skäl att anta att den sökande är lämpad att sköta undervisningen. Den som inte uppfyller dessa krav får anställas som lärare för högst i sänder.18 Kommunen är huvudman för och gymnasieskolan. Det är kommunerna som fullt ut ansvarar för driften av verksamheten och storleken på de anslag som ställs till förfogande. 17Gymnasieutredningen föreslår att samma undantag även fortsättningsvis ska gälla, SOU 2008:27, s. 90. 18a.a., s. 28 bl.a., där lärarfrågan diskuteras utifrån flera aspekter. Bl.a. anser man att eleven under arbetsplatsförlagd del av utbildningen ska handledas av en i företaget anställd yrkeskunnig person. Han eller hon bör ha genomgått en av skolhuvudmannen i samarbete med avnämarna anordnad handledarutbildning eller ha motsvarande utbildning. genom de generella statsbidrag som lämnas till kommunerna, och för den riksrekryterande dansutbildningen i grund- och gymnasieskola även med särskilda bidrag. Enligt 4 kap. 8 § skollagen har en kommun rätt att i fråga om elever i särskilda utbildningar i som regeringen bestämmer få ersättning för sina kostnader för elever som inte bor i hemkommunen. Den förberedande dansutbildningen i är en sådan riksrekryterande utbildning enligt förordningen om förberedande dansutbildning i . Enligt denna lämnas särskilda bidrag till den förberedande dansutbildningen i , , och kommuner i form av ett grundbidrag och ett bidrag per elev, om inte regeringen för ett särskilt fall beslutar något annat. 5 kap. 26 § skollagen ger regeringen rätt att föreskriva om skyldighet för hemkommunerna att betala ersättning till den anordnande kommunen om gymnasieutbildningen är riksrekryterande. I 1 kap. 6 § gymnasieförordningen finns bestämmelsen att en kommun som har tagit in en elev på en utbildning som är riksrekryterande har rätt till ersättning för sina kostnader för elevens utbildning från elevens hemkommun. Yrkesdansarutbildningen på gymnasiet i är ett sådant riksrekryterande, specialutformat program för vilket regeringen lämnar ett statsbidrag i form av särskilt verksamhetsstöd i regleringsbrev. Som framgår av tidigare avsnitt får en kommun som anordnar ett eget specialutformat program som t.ex. yrkesdansarutbildning finansiera detta själv. Kommunen kan överenskomma med andra kommuner att få betalt för elever som vill söka utbildningen. Enligt 1 kap. 3–4 §§ skollagen kan vid sidan av de skolformer som anordnas av det allmänna finnas skolor som anordnas av enskilda fysiska eller juridiska personer (fristående skolor). I annat fall är det kommunerna (i vissa fall landsting) som är huvudmän. I 9 kap. skollagen regleras friskolornas verksamhet. Av 2 och 6 §§ framgår sammanfattningsvis att en fristående skola, vars utbildning ger kunskaper och färdigheter som till art och nivå väsentligen svarar mot de kunskaper och färdigheter som ska förmedla, ska godkännas. En godkänd fristående skola som motsvarar ska om vissa ytterligare förutsättningar är uppfyllda förklaras berättigad till bidrag från kommunen för varje elev som genomgår en utbildning motsvarande den som ges i . Bidraget ska bestämmas med hänsyn till skolans åtagande och elevens behov efter samma grunder som kommunen tillämpar vid fördelning av resurser till de egna grundskolorna. Enligt förordning (1996:1206) om fristående skolor sägs i 1 kap. 3 § att om utbildningen i förskoleklass kräver att de sökande har speciella färdigheter i musik eller dans, får hänsyn tas till färdighetsprov vid antagningen. Sådana tester och prov får dock inte utgöra villkor för att fortsätta vid skolan. Detsamma gäller enligt 1a kap. 3 § vid en fristående skolas antagning till . I princip gäller motsvarande regler för fristående gymnasieskolor som för grundskolor, vilket framgår av 9 kap. 8 § skollagen. Därutöver sägs att för studier i ett program som inte är ett nationellt program ska elevens hemkommun betala ett belopp som regeringen eller den myndighet som regeringen bestämt har föreskrivit. För elevavgifter etc. gäller liknande bestämmelser som för . Fristående skolor har möjlighet att ta in elever från hela landet som förstahandssökande, vilket en skola inte har. Däremot har elever på fristående skolor inte rätt till inackorderingsbidrag. Enligt 2 kap. 3 § förordningen om fristående skolor, ska vid fristående gymnasieskolor bestämmelserna om urval i 6 kap. gym- nasieförordningen tillämpas, dvs. färdighetsprov kan vara en del av urvalskriterierna om det gäller t.ex. dansutbildning. Det finns i dagens bestämmelser inget sagt om fristående skolors förläggning av lärotider och läsårets förläggning.19 2.2.2Finansiering, elevantal och organisation Riksrekryterande förberedande dansutbildning inom anordnas i , och från årskurs 4 och i från årskurs 7. Utbildningen vid alla orter sker inom ramen för och regleras i förordningen (1999:250) om förberedande dansutbildning i . Antal platser och statsbidrag I förordningen (1999:250) regleras hur många årselevplatser statsbidrag högst kan lämnas till den förberedande dansutbildningen: 115, 50, 50 och 115 platser. Totalt kan således statsbidrag lämnas för 330 årselevplatser. Till den förberedande dansutbildningen lämnas statsbidrag i form av ett grundbidrag och ett bidrag per elev. I regleringsbrev fastställs statsbidraget till i grundbidrag per anordnande kommun och per elev. /2008 var totalt 104 elever inskrivna vid den förberedande utbildningen vid i . Av dessa var 70 flickor och 34 pojkar. 19 SOU 2008:27, s. 338, 608 ff. föreslår att samma regler ska gälla som för offentliga skolor och att undantag från det vanliga läsåret augusti–juni ska vara möjliga för all gymnasieutbildning. Vidare föreslår utredningen att fristående skolor även fortsättningsvis ska stå öppna för alla och att de ska kunna få tillstånd att erbjuda spetsutbildning och/eller en annan utbildning med avvikelser från den fastslagna programstrukturen, så som de kommunala skolorna kan göra för riksrekryterande utbildningar. Det ska även innebära att eleverna ska ha rätt till inackorderingsbidrag. Utredningen anser också att även fristående skolor i princip ska följa läroplanen, vilket det formellt sett inte finns krav på , men dock i praktiken eftersom i samband med tillståndsprövningen kontrollerar att skolans inriktning inte strider mot läroplanen. Den förberedande dansutbildningen drivs i samarbete med Högalidskolan men balettskolan sorterar under Kungliga Svenska balettskolans balettskolechef. har eleverna både dansundervisning och övrig undervisning förlagd till Högalidskolan. sju är dansundervisningen förlagd till gymnasium medan övrig undervisning är förlagd till Högalidskolan. /2008 var totalt 124 elever inskrivna vid den förberedande dansutbildningen vid i . Av dessa var 112 flickor och 12 pojkar. Med undantag för dansundervisningen är skolverksamheten gemensam för samtliga elever vid och . Det är rektor som har det huvudsakliga ledningsansvaret även för dansundervisningen. har balettskolan stått under en särskild konstnärlig ledare. /2008 var totalt 41 elever inskrivna vid den förberedande utbildningen vid i . Av dessa var 38 flickor och 3 pojkar. Balettskolan leds av Christinaskolans rektor. Inom kommun har beslut fattats att successivt avveckla balettskolan. beräknas utbildningen vara helt avvecklad. Utbildning för yrkesdansare på gymnasial nivå anordnas som ett riksrekryterande specialutformat program vid gymnasium/Kungliga i . Utbildningen är landets enda yrkesutbildning för klassiska dansare på professio- De beslut om riksrekryterande utbildningar som har fattats är tidsbegränsade till . Anledningen till detta är den kommande gymnasiereformen. Statsbidrag lämnas till yrkesdansarutbildningen som särskilt verksamhetsstöd och uppgår till 8 341 000 kronor.20 Det regleras dock inte hur många platser som bidraget ska täcka. Det särskilda verksamhetsstödet motsvarar av kostnaden för utbildningen. I övrigt finansieras utbildningen av och genom interkommunal ersättning. /2008 begärde per elev i interkommunal ersättning. /2008 antogs 31 elever, varav cirka två tredjedelar till den moderna inriktningen och en tredjedel till den klassiska inriktningen. Ungefär en femtedel av de antagna /2008 var pojkar. Dansutbildning i andra skolor än Utbildning med dansprofil, anordnas inom ramen för den kommunala eller i friskolor. Trots att flera skolor använder sig av en utökad timplan, med längre skoldagar, är inte dansträningens omfattning jämförbar med den inom . Det är endast som har jämkningsmöjlighet enligt förordningen (1999:250) om förberedande dansutbildning i . Dansutbildning anordnas också inom ramen för det estetiska programmet. Sådana utbildningar är dock inte riksrekryterande och är inte heller yrkesutbildningar i samma bemärkelse som den i Kungliga Svenska balettskolans regi. Det hindrar naturligtvis inte att enskilda elever får en fortsatt karriär inom dans. Det är dock mycket sällsynt att elever vid de estetiska programmet har kunnat tillgodogöra sig de färdigheter som krävs för en karriär inom klassisk balett. ansökte till om riksrekrytering för det specialutformade programmet i yrkesdans vid Angeredsgymnasiet. och styrkte behovet av en riksrekrytering och tillstyrkte ansökan. Regeringen bedömde dock att behovet av riksrekryterande utbild- 20 Regleringsbrev för avseende . ning var tillgodosett med Kungliga i och ansökan avslogs.21 kommun ansökte hos om riksrekrytering för det specialutformade programmet i klassisk balett vid Strömbackaskolan.22 tillstyrkte och danskompaniet Norrdans gav sitt stöd åt ansökan. Regeringen avslog ansökan mot bakgrund av att behovet av en riksrekryterande gymnasieutbildning inom klassisk balett redan var tillgodosett.23 /2008 sökte 125 elever varav 31 antogs till yrkesdansarutbildningen. Nästan två tredjedelar av de elever som är antagna till Yrkesdansarutbildningen kommer från Svenska balettskolans fyra förberedande skolor. Av dessa elever har merparten studerat vid de förberedande utbildningarna i och . Över tid kommer flest elever från den förberedande utbildningen i . Enstaka elever kommer från utbildningarna i och . Av alla antagna elever kommer således nästan en tredjedel från skolor som inte bedrivs i Svenska balettskolans regi. 21Utbildningsdepartementet Dnr U2006/3572/G. 22Skolverket Dnr 41-2005:2824. 23Utbildningsdepartementet Dnr U2008/3569/G. Diagram 1 Antagna till Yrkesdansarutbildningen, andel elever från olika förberedande skolor Tabell 1 Antagna till Yrkesdansarutbildningen, antalet elever från olika förberedande skolor I direktiven till utredningen redovisades ett antal problem och huvudpunkter i den kritik som riktats mot dansutbildningen i . För att få en djupare kunskap om problemens beskaffenhet har utredningen hållit ett flertal probleminventerande diskussioner och möten med olika grupperingar, intressenter och enskilda personer inom dansvärlden.24 Därutöver har utredningen granskat skrivelser 24 Se källförteckning i slutet av utredningen. som inkommit till regeringen, olika rapporter och debattartiklar som berört dessa frågor. Som har redovisats i det föregående började erfarenheterna av de förändringar av dansutbildningen som beslutades att utvärderas . De kritiska synpunkter som då framfördes rörde konsekvenserna som förändringarna och kommunaliseringen fört med sig för dansen, allt ifrån ekonomiska villkor till utbildningens uppläggning. Regeringen beslutade emellertid 1998 att permanenta rådande ordning med smärre förändringar. Beslutet kritiserades av bl.a. för att ha givits en utformning som stred mot sakkunnigas förslag och uppfattning. Vid början av 2005 börjar åter farhågor om dansutbildningens tillstånd framföras bl.a. genom skrivelser från och dess grundare till den dåvarande politiska ledningen inom Utbildnings- och samt till . Kritiken diskuteras vidare vid seminarier, i fack- och dagspress, i olika skrivelser och uppvaktningar och handlar bl.a. om målen för dansutbildningen, dess inriktning och innehåll, kvalitet, organisation och yrkesanknytning. Genom brev och skrivelser från , , m.fl. hemställer man om en översyn av utbildningen till yrkesdansare. I olika tillsynsrapporter uppmärksammas olika förhållanden som uppfattas som mer eller mindre otillfredsställande. I det följande redovisas först synpunkter och kritik som har framförts och under utredningsarbetet. Den är sammanställd i några huvudområden. Därefter görs en sammanfattande beskrivning av hur den nuvarande regleringen av grundrespektive gymnasieskolan inverkar på utbildningens förutsättningar, sett ur yrkesdansens synvinkel. Dansutbildningen är en angelägenhet, vilket innebär att de tre förberedande utbildningarna har olika ekonomiska och praktiska förutsättningar och bedrivs utan att ha något inbördes samband liksom yrkesdansarutbildningen. De kan avvecklas genom ett kommunalt beslut. Detta förhållande gjorde det möjligt för en av Malmös stadsdelsnämnder att 2005 fatta beslutet att lägga ned den förberedande dansutbildningen i åk 4–9 mot bakgrund av diverse interna problem, en enligt nämndens uppfattning geografiskt begränsad rekryteringsbas och dess uppfattning att dansverksamheten svårligen låter sig integreras med uppdrag. Södra och sydöstra blev därmed utan förberedande dansutbildning i . Konsekvenserna av huvudmannaskapet för dansutbildningen uppmärksammades i bl.a. kommuns konstnärliga utvärdering av den då pågående försöksverksamheten. I senare framställningar har Kungliga svenska balettskolan, , m.fl. hävdat att dansutbildningen borde fungera lika på alla skolor, men att förutsättningarna för detta och en gemensam syn saknas. Skolorna behöver i stället för som det är nu ha en gemensam styrning, skapad utifrån ett nationellt perspektiv där branschen ges ansvar för och inflytande på utbildningen. Man menar att systemet med skolpeng blivit ett problem och särskilt för yrkesdansarutbildningen i . Varje klass måste fyllas med bortåt 32 elever för att verksamheten ska gå ihop ekonomiskt och stora klasser gör det omöjligt att genomföra utbildning med den kvalitet som krävs för att eleverna ska kunna bli yrkesdansare. Elever som egentligen inte har de förutsättningar som krävs tas in. Det resulterar i klasser med alltför stora nivåskillnader, där fokus hamnar på att upprätthålla en acceptabel nivå i stället för att utveckla de bästa dansarna. Skolan har inte resurserna som behövs för att skapa toppdansare som kan konkurrera på internationell nivå. Det är inte bra med förutsättningar som bl.a. för med sig att alla pojkar på klassiska linjen måste träna i samma klass oavsett om de är i åk 1, 2 eller 3, hävdar danslärare på Kungliga svenska balettskolan. , m.fl. har kritiserat att yrkesdansarutbildningen hanteras som en av alla andra gymnasieutbildningar trots dess speciella karaktär. De anser att dansutbildningen och den teoretiska utbildningen borde vara samlad under ett tak med en huvudman och som en enhet. De redan i början på 1980- talet låga anslagen till gymnasieutbildningen har successivt urholkats så mycket att kvaliteten är i direkt fara hävdas det och somliga menar att det var ett misstag att skilja utbildningen från Operan. Den borde knytas dit igen, såsom är fallet med de flesta viktigare balettskolorna i världen, menar t.ex. danslärarna vid Kungliga svenska balettskolan. Ledningen för i anser att det mesta av det som finns i skollagstiftningen är en förutsättning för att man ska kunna leverera en utbildning i världsklass. Krav som ställs på skolan och på dem som arbetar där står inte på något sätt i stor kontrast till dansarutbildningens mål, snarare tvärt om. ansågs det inte vara bra att dansen låg utanför skoldagen, på teatrarna, och då valde man att flytta in den i och inom skollagstiftningen. Direktiven var emellertid otydliga och förordningsregleringen blev inte genomtänkt. Det blev en flytt på villkor, vilket inte var bra, men det är ingen lösning att flytta den utanför igen, anser man. Ett speciellt problem är dock att huvudmannaskapet medför att skolan inte får ta betalt för extrakurser som man skulle kunna anordna, utan de måste finansieras inom systemet. 2.3.3Målet för utbildningen – amatörer eller elit Det har bl.a. i liksom av andra inom dansvärlden hävdats att begreppet elit har varit tabu i det svenska utbildningsväsendet, och det har drabbat bl.a. dansen. Frågan har ställts varför elitism i idrott är accepterat i på ungdomsnivån, men inte i andra sammanhang, som dansen. Enligt är det av största vikt att dansutbildningen fortsättningsvis håller högsta nivå och betraktas som en spjutspetsutbildning och att begreppet elit inte ska uppfattas som något negativt utan stå för kvalitet. Dansutbildningens mål betraktas som oklart. Både skolpersonal och dansprofessionen anser att statsmakterna har sänt ut tvetydiga signaler om syftet med utbildningen. Vad innebär begreppet yrkesutbildning i dans? Från har ställts frågan om det är meningen att det ska utbildas dansare i som är färdiga för yrket eller inte.