sou · GWB348 · 2009-01-01 00:00:00 — Till skillnad från har de tre jämförda länderna någon form av institut med huvudansvar för genomförandet av miljöövervak- ningen. I och finns direkta avtal mellan instituten och regeringen, i fungerar direktoraten som mellanled (beställare av program). skiljer sig genom att en stor del av ansvaret för att genomföra miljöövervakningsprogrammen ligger på vår miljömyn- dighet, . Det går dock inte att likställa Natur- vårdsverket med något av instituten i de andra länderna eftersom i stort sett allt som rör provtagning, laboratorieanalys, databaser, statistisk analys och tolkning samt rapportering har lagts ut på andra aktörer i . är i första hand ett sam- ordnande organ som upprättar kontrakt med alla enskilda utförare inom ett program. Både och har en uppdelning i ansvaret mellan övervakning i kustområden och i öppet hav, medan har samlat ansvaret i en organisation. I alla länder är övervakning av föroreningar en väsentlig del. Även övervakning av biologisk mångfald ingår. De internationella kon- ventionerna och EU-direktiven (framför allt Helsingforskonven- tionen, och ramdirektivet för vatten) är i hög grad styrande i alla länder. har en uppdelning av övervakningen i miljögifter/eutro- fiering och biologisk mångfald. Det finns en särskild plan för över- vakning av biologisk mångfald med mål uppsatta. Det finns ett särskilt kustövervakningsprogram för södra kust med fokus på närsaltbelastning som ansvarar för. Utvecklings- arbete för att genomföra vattendirektivet pågår, bl.a. biologiskt baserade system för klassificering av miljötillståndet. Målet är att så långt möjligt integrera pågående övervakning av biologisk mångfald med de biologiska faktorer som ska övervakas i vattendirektivet. Det ger en hög kostnadseffektivitet. I prioriteras det nationella miljöövervaknings- programmet utifrån följande kriterier (nr 1 högst prioritet osv. 1.uppfylla förpliktelser gentemot EU-lagstiftning 2.dokumentera effekter av vattenmiljöplaner och andra jordbruks- regleringar 3.uppfylla förpliktelser gentemot internationella kon- ventioner och avtal 4.bidra till att stärka den vetenskapliga grunden för förvaltning och för framtida nationella och internationella initiativ, inte minst i EU Ett nytt regionalt program för vatten- och naturövervakning (DEVANO) utvecklas av de regionala miljöcent- rumen i . Målet med detta program är att: undersöka om enskilda vattenförekomster eller Natura 2000- områden lever upp till målet om en god miljöstatus, utröna orsakerna till en eventuellt dålig miljöstatus, övervaka effekterna av genomförda åtgärdsplaner för enskilda vattenförekomster och Natura 2000-områden. I har miljöövervakningen i kustområdet fokus på kemiska och fysikaliska faktorer, men biologisk övervakning är under utveckling (främst för att leva upp till vattendirektivets krav). Övervakningen i utsjöområden överensstämmer med HELCOM:s övervakning, och liknar därmed i stor utsträckning den övervak- ning som gör i . För att kunna följa algblomningar används information från finska flygplan och automatisk insamling av data från färjor i reguljär trafik. Det finns många likheter i inriktningen mellan och övriga länder, vilket är att förvänta sig eftersom de internationella kon- ventionerna (HELCOM, OSPAR) och EU-direktiv i hög grad styr. En gemensam nämnare är också att ramdirektivet för vatten har ställt nya krav som kräver förändrad inriktning och komplette- ringar av övervakningsprogrammen. Verksamhetsutövares ansvar, kontrollprogram Övervakning som en del av kontrollen av miljöpåverkande verk- samheter finns i alla länder. I är all miljöövervakning som är kopplad till verksamhet i utsjöområden (främst oljeplattformar) finansierad av oljeindustrin. För landbaserad industriverksamhet är industrin ofta pålagd ansva- ret att sörja för att övervakning genomförs (som en del av tillstån- det för verksamheten), men finansieringen kan vara delad mellan industrin och staten (genom Statens fourensningstilsyn). På kom- munal nivå bedrivs viss miljöövervakning av avloppsutsläpp till den miljön, ofta genomfört av konsultfirmor. I är det kommunerna som utför kontroll av privata reningsanläggningar samt bedriver tillsyn av badvattenkvaliteten. I är de regionala miljöcentralerna och kommunerna till- synsmyndigheter. Regelverket liknar där krav kan ställas på verksamhetsutövaren att utföra kontroll av verksamhetens mil- jöpåverkan och miljöns tillstånd efter avslutad verksamhet. I den finska miljöskyddslagen finns dessutom en koppling till lagen om vattenvårdsförvaltningen som innebär att krav kan ställas på verk- samhetsutövare att anpassa kontrollen till vad som behövs i vatten- vårdsförvaltningen. Av lagen framgår att tillståndsmyndigheten vid behov kan ställa krav på verksamhetsutövare att gemensamt kon- trollera sina verksamheters miljöpåverkan. Villkor kopplade till tillståndsgivning som innebär att verksam- hetsutövare ska kontrollera sin miljöpåverkan och rapportera finns i någon form i alla länder. Det har inte legat inom ramen för denna kartläggning att närmare jämföra det bakomliggande regelverket och vilka möjligheter det finns i olika länder att styra kontrollverk- samheten för att passa vattenförvaltning och generell miljööver- vakning. Jämförelsen med lagstiftning visar dock att man där gjort en tydligare koppling mellan kontrollen av enskilda verk- samheter och behovet av övervakning kopplat till ramdirektivet för vatten. I finns ett särskilt program för att kartlägga den undervattensmiljön, VELMU. Det är ett samarbete mellan sju olika ministerier (bl.a. ingår ). Programmet genom- förs –2014 till en beräknad kostnad av 10 mil- joner euro. Det är i första hand havsbotten som kartläggs. Målet är att få en överblick över förekomsten och utbredningen av de vikti- gaste naturtyperna och arterna under vattenytan inom havs- och kustområden, att sammanställa biologisk, geologisk och fysikalisk information i en användbar form samt att förstärka kun- nandet och kännedomen om den undervattensmiljön. Det finns planer på samarbete med i Kvarken (mellan svenska och finska ) samt med och i . VELMU kan vara en modell för ett förslag till svenskt program för kartläggning av undervattensmiljön. Det finns även anledning att se om ett närmare samarbete kan utvecklas, se ovan om Kvarken. I alla tre länderna bedrivs miljöövervakningen inom institut som också bedriver forskning. Målsättningen i är att data ska ha tillräckligt hög kvalitet för att kunna publiceras vetenskapligt. Det innebär att den övervakningen i sker vid forskningsinstitut i regi av fors- kare. Det gäller insamling och analys av prover, bearbetning av data och rapportering samt kvalitetssäkring i alla led. Att involvera fors- karna i marin övervakning säkrar tillgången till data för forskningen och ett engagemang som är viktigt för att ge övervakningen en hög status. forskningsråd uppmanar forskarsamhället att använda data från långa dataserier i forskningen. De norska fors- kare som sysslar med marin miljöövervakning är efterfrågade som experter både i nationella och internationella sammanhang. I finns ett tätt samspel mellan större forskningspro- gram med marint inslag och etablering eller revision av miljööver- vakningsprogram. För varje delprogram (t.ex. hav och kust) finns det en styrgrupp som med stöd av ett ämnescentrum () ansvarar för genomförande av delprogrammet och veten- skaplig samordning. Ämnescentrumen är i allmänhet placerade i olika forskningsavdelningar inom DMU. Det innebär att det är forskare som designar, ger ut tekniska anvisningar samt utvärderar och rapporterar. I används övervakningsdata i stor utsträckning i vetenskapliga projekt. Det finns en lång rad av pub- likationer i internationella vetenskapliga tidskrifter som helt eller delvis bygger på övervakningsdata. I är miljöcentral ett sektorsforskningsinstitut som både arbetar på uppdrag av regeringen med miljöövervakning, analyser m.m. och bedriver forskning. FoU-verksamheten är till externfinansierad. Att genomföra utvärderingar och synteser är en viktig uppgift för miljöcentralen. Det finns en stark koppling till forskning i alla tre länderna genom att genomförandeansvaret för miljöövervakningen ligger inom organisationer som också bedriver forskning. I är situatio- nen något annorlunda genom att genomförandeansvaret för miljö- övervakningen ligger på en myndighet utan forskningsverksamhet (). Genom förekomsten av de centrumen och i fortsättningen havsmiljöinstitutet finns dock en vetenskaplig underbyggnad även i . Det förstärks av att forskare vid många andra universitet också har uppdrag kopplade till miljööver- vakning. Svagheten i ligger möjligen på den vetenskapliga samordningen genom att så många vetenskapliga institutioner ingår utan att någon har det övergripande ansvaret. Med det nya havs- miljöinstitutet finns dock förutsättningar för en bättre vetenskaplig samordning. Det är även önskvärt att ett tätare samspel kan utvecklas så att t.ex. miljöövervakningsdata i större utsträckning kan användas för forskning. I finns ett flertal databaser, som ännu inte är länkade till var- andra. Rapportering sker till respektive uppdragsgivare (främst Statens forurensningstilsyn, Direktoratet for naturforvaltning och industrin). digital är ett samarbete mellan aktörer vilka ansvarar för att ta fram information och/eller är storskaliga använ- dare av geografisk information i . Samarbetspartners betalar en årsavgift för att få tillgång till data. I går alla data från det delprogrammet till det ämnescentrumet vid DMU, förutom data från automatiska mätbojar som går till Institut for Vand og Miljø (DHI). läggs i en nationell marin databas, . I denna databas ligger i princip alla digitalt tillgängliga danska övervakningsdata. Data kan laddas ned direkt från . En stor del av data rapporteras dessutom till OSPAR, HELCOM och EEA via ICES, där de också är tillgängliga. Alla danska data insamlade i offentliga övervakningsprogram är i princip offentligt tillgängliga för alla. Data från andra delar av mil- jöövervakningen, t.ex. sötvatten och belastning, är dock för närva- rande inte lika lätt tillgängliga. Målet är dock att samla alla data, inklusive data från de nedlagda amterna, i miljöportal. I finns en databas hos miljöcentral för data från kustövervakningen. Data är tillgängliga för forskare. har en egen databas, data finns tillgängliga för nedladdning på institutets webbplats. är det land som har den mest samordnade datahanter- ingen vad gäller data, och som även arbetar med att samla alla typer av miljödata i en portal. och har liknande svårigheter som med att databaser har byggts upp inom olika organisationer utan att vara sammanlänkade med varandra. har dock utvecklat en bättre samordning genom digital. I utarbetar det ämnescentrumet vid DMU en landstäckande marin tillstånds- och utvärderingsrapport, som baseras på resultaten från det nationella övervakningspro- grammet kompletterat med information från grannländer samt data för meteorologi, belastning av näringsämnen och resultat av modellberäkningar. DMU gör en samlad rapportering av den nationella miljöövervakningen (alla delprogram) till regeringen och . I samarbete med svenska offentliggör DMU i slutet av månaderna rapporter om den aktuella situa- tionen vad avser syrebrist och syreförhållanden i danska farvatten. I publicerar en årsrapport. Institutet har även en Östersjöportal med mycket information. Informationen om näringstillstånd i vattnet och förekomst av alger och algblomningar är omfattande och uppdateras under säsong ofta. miljöcentral publicerar oregelbundet rapporter om miljötillståndet, senast . I både och finns det årliga rapporter (enbart för öppet hav i ). Tyvärr saknas information om i detta avseende. tog fram en samlad rapport om miljötillståndet i havet (2007). Den finländska Östersjöportalen med alginformation finns anledning att se närmare på. Motsvarande verksamhet finns i , men är spritt på tre informationscentraler. Dessa tre cen- traler, som drivs av länsstyrelserna, har till syfte att informera om storskaliga händelser i haven, exempelvis vid stora algblomningar eller omfattande syrebrist. Preliminära förslag till ändringar i miljölagstiftningen som rör övervakning av miljötillståndet i havet Införlivandet av EU:s direktiv i svensk rätt kommer sanno- likt att kräva ändringar i och en ny förordning om för- valtning av havsmiljön. Direktivet har dock inte antagits ännu och utredningen har därför inte kunnat ta fram något fullständigt för- slag till författningsändringar. Det ingick heller inte i utredningens direktiv. Eftersom övervakning av miljön varit en av utredningens huvudfrågor lämnas dock i det följande ett preliminärt förslag till förordningstext rörande övervakningsprogram för och . För att möjliggöra beslut om enbart denna del lämnas även ett preliminärt förslag till ändring i som bemyn- digar regeringen att ge rätt att utfärda föreskrif- ter om övervakning. Bestämmelserna läggs i 5 kap. om miljökvali- tetsnormer och förutsätter därmed att övervakningen är kopplad till en förvaltning som bygger på miljökvalitetsnormer och åtgärds- program. Förslaget till marint direktiv är liksom ramdirektivet för vatten uppbyggt på detta sätt. Utkast till del om övervakning i ny förordning om förvaltning av havsmiljön 1 § ansvarar för att sådana övervakningsprogram för bedömning av miljötillståndet i vatten som avses i arti- kel 11 i direktiv /xx/EG genomförs. Programmet för Öster- sjön ska utformas i överensstämmelse med riktlinjer utfärdade av HELCOM och programmet för ska utformas i överensstämmelse med riktlinjer utfärdade av OSPAR. Program- men ska vara klara och ha tagits i bruk senast den 00 månad 20yy. Programmen kan innefatta undersökningar som genomförs av andra myndigheter, universitet och högskolor, kommuner, organi- sationer och enskilda. 2 § får meddela närmare föreskrifter om över- vakningsprogrammens innehåll och genomförande. Naturvårdsver- ket får även meddela föreskrifter om hur resultatet av övervak- ningsprogrammen ska redovisas. Utkast till ändring i (1998:808) 9 §, () Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om miljöövervakning och om provtagning och andra metoder för att kontrollera att miljökvalitetsnormerna upp- fylls, samt hur resultatet av sådan miljöövervakning och sådana kontroller ska redovisas. Artdatabanken finansierar forskningsprojekt som behandlar taxo- nomin hos grupper av flercelliga organismer som är dåligt kända i eller . –2006 finansierades taxonomisk forskning för i genomsnitt . Av dessa medel gick till projekt. 2005 donerade finansmannen till bildandet av stiftelsen 2020. De projekt som finansie- ras av stiftelsen är främst inriktade mot konkreta åtgärder, samt att ge underlag för att minska effekterna av övergödning, förbättra förvaltningen av fisk och stödja särskilda informationsinsatser om miljö. finansierar kunskapsprogrammet Vindval och har gett i uppdrag att driva programmet. Målet med Vindval är en ökad användning av vindkraft. Detta ska åstad- kommas genom att underlätta för en ökad vindkraftutbyggnad, bland annat genom bättre underlag för miljökonsekvensbeskriv- ningar och tillståndsprocesser. Kunskapsprogrammet Vindval ska ta fram mer kunskap om hur vindkraften påverkar miljön (växter och djur, landskap och människor), men även kunskap om människors upplevelser av vindkraft. på Vindval –2009. Av dessa går cirka 30 miljoner till studier i marin miljö. för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas) stödjer grundforskning och behovsstyrd forskning inom områdena miljö, areella näringar och samhällsbyggande. Formas främjar en ekologiskt hållbar tillväxt och utveckling i samhället, mång- och tvärvetenskaplig forskning samt internationellt forsk- ningssamarbete. Formas finansierar forskning inom marin miljö för i snitt (perioden –2006). –2007 har Formas haft en riktad utlysning i marin miljö. 10 miljonen kronor har delats ut. Formas har även haft riktade satsningar inom andra områden där forskning rörande marin miljö ingått som en del, t.ex. inom biologisk mångfald, klimat, miljötoxi- kologi och samhällsvetenskaplig miljöforskning. Formas bidrar med med till den internationella utlysningen till stöd för Östersjöforskning, BONUS Call Plus. (Mistra) arbetar för en håll- bar utveckling genom att stödja samverkan mellan forskare och användare för att lösa viktiga miljöproblem. Mistra investerar i forskning. Huvuddelen delas ut till större forskningsprogram. Mistra har –2006 finansierat program som rör havsmiljön för i snitt . finns det enbart ett pågående program och det planeras inga nya program som direkt rör havs- miljön. – Båtbottenfärger: Åtgärder mot påväxt på båtar pågår –2010. Programmets mål är att ta fram en ekologiskt godtagbar produkt som förhindrar påväxt på fartyg. Mistra satsar på programmet. – Kostnadseffektiva åtgärder mot eutrofiering av , ett beslutsstödsystem löpte –2006. Mistra har satsat på programmet. Det framtagna beslut- stödssystemet har antagit namnet Baltic . beviljade Mistra för bildandet av () vid och i . Utvecklingen av beslutsstödprogrammet kommer att fortsätta inom . Två avslutade Mistraprogram som rör vattenmiljön är SUZCOZOMA – Bärkraftig förvaltning av kustresurser som löpte –2004 (Mistra satsade ) och VASTRA – Vattenstrategiska forskningsprogrammet som löpte –2005 (Mistra satsade ). Mistra har även finansierat projektet om framtida vattenförvaltning. Forskare inom projektet har studerat hur dialogen mellan forskning och samhälle kan för- bättras samt på vilka arenor som denna dialog kan föras. Mistra satsar på ett tvärvetenskaplig forskningscentrum (). Centret kan därefter få stöd () . Forskningscentrumet är ett samarbete mellan , och . Inom centrumet kommer såväl nationella som internationella studier kring hållbar hantering och styrning av ekologiska och sociala system att genomföras. finansierar forskning som ger underlag till arbe- tet med miljömålen, och internationella förhandlingar. Verket finansierar forskning inom en rad områden som miljögifter och hälsa, klimat, biologisk mångfald, miljörätt och forskning om styrmedel. har ett miljöforskningsanslag som 2008 är . vårdsverket finansierar pågår och har en bud- get på mellan fyra och . Det finns två relativt avslutade forskningsprogram med anknytning till den miljön som finansierat. I snitt har satsat på dessa program –2006. bidrar med till den internationella utlysningen till stöd för Östersjöforskning, BONUS Call Plus. har tillsammans Formas, och Baltic Sea 2020 en utlysningen för pilotstudier för syresättning av bottnar samt ökad fosforfällning. Utlysningen öppnade och har en budget på för en treårs- period. Främmande arter i akvatiska miljö – AquAliens, syftade till att öka kunskapen och bedöma vilka risker introducerade akvatiska orga- nismer medför, samt vilken påverkan de har på ekosystemnivå och på nyttjande av vatten. Programmet löpte – 2007 och har avsatts för programmet. biodiversitet – mönster och processer (MARBIPP) hade som syfte att ta fram underlag till stöd för myndigheternas arbete med biologisk mångfald i marin miljö, så som handfasta råd för det praktiska arbetet med bevarande av biologisk mångfald i kust- miljön. Programmet löpte –2006 och 35 miljoner kro- nor satsades på programmet. driver kunskapsprogrammet Vindval, men finansierar programmet. För mer information se . Rymdstyrelsen ansvarar för all statligt finansierad rymdverksamhet i vad gäller forskning och utveckling. Den havsmiljöforsk- ning som Rymdstyrelsen finansierar är fjärranalysprojekt där satel- litdata används. –2006 finansierades projekt för . Utöver detta bidrar även Rymdstyrelsen till () jordobservationsprogram som ansvarar för driften av . Satelliten används bland annat inom havsforskning och för att utveckla nya satelliter av relevans för havsforskning. Sidas avdelning för forskningssamarbete (SAREC) stödjer forsk- ningsråd, universitet och forskningsinstitutioner i fattiga länder, samt regionala forskningsnätverk och internationella forsknings- program. SAREC ansvarar även för stöd till svensk u-landsforsk- ning. Det övergripande målet med stödet är att stärka forsknings- kapaciteten i de länder som deltar i samarbetet och att främja utvecklingsinriktad forskning. Sida/SAREC stöd till regionala och internationella forsknings- organisationer i andra länder uppgår till . Stödet till forskningsprojekt vid svenska universitet är i snitt . har ett nationellt ansvar att stödja och främja utveckling av svensk grundforskning inom hela det vetenskapliga fältet. satsar i snitt på forskning rörande marin miljö. Nordiska Ministerrådets ämbetsmannakommittéer stödjer sam- nordisk forskning inom bland annat områdena fiske och miljö, samt fiskeriforskning. Sjunde ramprogrammet för utveckling inom forskning och teknik gäller och ger stöd till bl.a. havsmiljöforskning. Inom EU:s 6:e ramprogram har ett 50-tal projekt finansierats inom ERA-Net (Area-Net). Målsättningen med projekten är att öka utbytet av erfarenhet och samverkan mellan nationella forskningsfinansiärer, vilket ska möjliggöra gemen- samma utlysningar. Finansieringen fortsätter inom sjunde rampro- grammet. BONUS for the Baltic Sea – Network of funding agencies (BONUS) BONUS for the Baltic Sea är ett ERA-Net som löper under perio- den –2008. Syftet med projektet är att ta fram ett gemensamt forskningsprogram och gemensamt utlysa forskningsmedel. For- mas, och Mistra deltar i projektet från . öppnades en gemensam utlysning till stöd för forsk- ning om , dess miljöproblem och förvaltning (BONUS Plus Call). Utlysningen har som överordnad målsättning att stärka kopplingen mellan forskning och samhälle, samt att integrera eko- systemansatsen i förvaltning. Deltagare från minst två länder ska ingå i varje projekt. Budgeten för utlysningen är för en treårsperiod. Formas bidrar med och med . EU delfinan- sierar utlysningen. Inom ramen för BONUS-samarbetet planeras även en femårig utlysning inom EU:s stödform Artikel 169, vilket innebär en större medfinansiering från EU. Andra ERA-Net projekt med marin inriktning Det finns flera andra ERA-Net projekt som berör den miljön eller har marin anknytning. Forskningsfinansiärer från deltar i MariFish ERA-Net (hållbart fiske och fiskeförvalt- ning), European consortium for ocean research drilling, ECORD (havsborrning, ECORD ingår i Integrated ocean drilling program, IODP), BIODIVERSA (biologisk mångfald), Climate impact research coordination for a larger Europe, CIRCLE (klimat) och European polar consortuim, EUROPOLAR ERA (polar). Andra ERA-Net med marin anknytning i vilka inte har någon partner är MarinERA (marin miljö), Ampera (utsläpp till följd av olyckor), technology, MARTEC (marin teknologi) och Flooding ERA-Net, CRUE (översvämningar). Databaser med relevans för havsmiljön Informationen i tabell 1 är hämtad ur rapporten av havsmiljörelaterad data samt behovs- och bristanalys hos 12 natio- nella myndigheterTPF1FPT och från den kartläggning som Havsmiljöut- redningen låtit göra.TPF2FPT De nationella datavärdskapen redovisas separat i kapitel 6.1, tabell 6.3, men ingår även i vissa fall i samman- ställningen nedan. Sammanställningen är inte heltäckande utan ska ge en bild av den stora mängd information som finns lagrad hos olika myndigheter. Databaser som primärt har sitt ursprung från forskning finns inte med i sammanställningen. Tabell 1 Sammanställning av databaser och portaler med havsmiljörelaterade data. med information om namn 1TP PT Inventering av havsmiljörelaterad data samt behovs- och bristanalys hos 12 nationella myndigheter. Morf, A. Bilaga till uppdrag 11/2006 Ett kunskaps- och planeringsunderlag för havet. Dnr 108-382-06 Mm. 2TP PT Kostnader för kunskap inom svensk havsmiljöförvaltning. Kostnadsanalys av informa- tionsutbyte samt inventering av utvalda databaser åt Havsmiljöutredning. för rödlistade arter samt en del andra arter i . BIUS (se nedan) ingår. Äldre, enklare databas enligt samma princip som nätverk (el/gas), koncessioner för el- och