sou · GXB376 · 2009-09-29 00:00:00 — lyder den svenska byrån vid Eurojust under en ny enhet inom , Grov Organiserad Brottslighet (GOB). Avsikten är att såväl åklagare från riksåklagarens rättsavdelning, internationella enheten, som åklagare från landets åklagarkammare ska erbjudas en kort utbildningstjänstgöring vid den svenska byrån i Eurojust. Det ska dock understrykas att den internationella verksamhet som åklagarna på de tre internationella kamrarna och de nationella medlemmarna i Eurojust utför i sitt dagliga arbete i huvudsak sker i samband med handläggning av konkreta ärenden, såsom utlämning, rättslig hjälp, överförande av lagföring, m.m. har däremot inte bidragit till multilaterala missioner eller bedrivit något internationellt utvecklingssamarbete. Sådant internationellt arbete skiljer sig helt från åklagarnas vanliga brottsbekämpande verksamhet och skulle kräva en helt annan inriktning från sida. Ett par undantag har dock skett . En svensk åklagare har sålunda deltagit i EU:s rättsstatsuppbyggande insats i . Detta deltagande finansierades av Sida. En annan svensk 120 SOU 2009:76 Svenska insatser på rättsområdet åklagare deltar i EU:s polisinsats i . har därutöver nominerat flera personer till EULEX Kosovo.21 Utvecklingen inom EU och andra internationella organisationer har gått därhän att dessa aktörer önskat ta bl.a. svenska åklagare i anspråk för deltagande i olika typer av rättsstatsuppbyggande missioner. Många länder, framför allt forna sovjetstater, har ambitionen att utveckla ett fungerande rättsstatligt system, då detta är en förutsättning för att bygga en demokrati och i förlängningen en förutsättning att förhoppningsvis kunna bli medlem i EU. De organisationer som bistår dessa länder med denna utveckling efterfrågar i ganska omfattande utsträckning biträde av åklagare och domare från EU-länder. Detta är ett helt nytt och oprövat område för . Myndigheten har varken personella eller ekonomiska resurser som är avpassade för att avstå från operativa åklagare för att de ska delta i missioner utomlands. Som nämnts ovan är verksamhet inte anpassad för att möta dessa behov. har naturligtvis insikt i att det för framtiden kan komma att krävas att kan efterkomma krav på att åklagare ska kunna tas i anspråk också för denna typ av missioner. Enligt riksåklagaren kräver en anpassning till detta helt nya område analyser, utredningar och eftertanke. Först därefter kan någon konkret plan presenteras från . () var tidigare involverad i EU- och Sida-finansierat utvecklingssamarbete med flera olika länder. Detta upphörde dock omkring . har myndigheten av ekonomiska och personella skäl fokuserat på kärnverksamheten. Denna är dock påtagligt internationaliserad. Inom ramen för den löpande verksamheten deltar myndighetens personal i konferenser, utbildning och viss utbytesverksamhet. 21 har också svenska åklagare varit verksamma vid OHR i och bl.a. deltagit i förundersökningar angående grov organiserad brottslighet. Svenska insatser på rättsområdet SOU 2009:76 3.3.3 Polisväsendet Allmänt Polisens internationella verksamhet styrs av förordningen (1989:773) med instruktion för . Enligt regleringsbrev ska RPS utnyttja det internationella samarbetet för att bl.a. förbättra egen och andras förmåga att effektivt bekämpa brott. RPS antog en strategi för Polisens internationella verksamhet.22 Målet med denna är att Polisen ska bedriva en enhetlig och effektiv internationell verksamhet som bidrar till att brottsligheten minskar och att tryggheten ökar i och utomlands. Det internationella arbetet medför positiva effekter för den nationella polisverksamheten i berörda länder. Det kan innebära direkt operativ nytta genom de polisiära kontakter som skapas. Arbetet kan bidra till en mer professionell polis och överensstämmande arbetsmetoder. samordning () vid RPS leder och samordnar den internationella strategiska polisverksamheten och dess integrering i den nationella polisverksamheten. Vid arbetar ett tjugotal personer. företräder Polisen gentemot externa intressenter, t.ex. och Sida, i internationella strategiska frågor. Civil krishantering Polisens utlandsstyrka bildades när RPS genom tog över ansvaret för svensk polis medverkan i internationella freds- och säkerhetsfrämjande insatser från Försvarsmakten.23 Inom polisen är det utlandssektionen vid ordningspolisenhet som ansvarar för verksamheten, dvs. rekrytering, utbildning, utrustning samt att anordna hemkomstprogram för svensk polis som tjänstgör i Polisens utlandsstyrka. Utlandssektionen arbetar även med doktrinutveckling samt med genderfrågor enligt FN:s resolution (se avsnitt 2.3.1). Verksamheten finansieras av UD genom ett särskilt anslag som uppgick till . 22 Strategi för den internationella verksamheten och hur den ska integreras i kärnverksamheten, . 23 Se t.ex. om Polisens utlandsstyrka. SOU 2009:76 Svenska insatser på rättsområdet Trots att Polisens utlandsstyrka endast funnits har svensk polis erfarenhet av deltagande i internationella freds- och säkerhetsfrämjande insatser ledda av FN, och EU. Den första missionen som svensk polis deltog i var UNFICYP (United Nations Forces In ), som när den startade på var den första missionen med en särskild, civil del där internationella poliser arbetade med övervakande arbetsuppgifter. Svensk polis bidrar med drygt 100 poliser i omkring 20 fredsfrämjande missioner ledda av FN, och EU. tjänstgör cirka 250 poliser i polisens utlandsstyrka. tjänstgör 41 poliser inom FN i , , , , , och . Fem poliser deltar i missioner i och . 63 poliser är verksamma inom EU:s missioner i , , BosnienHercegovina , Kosovo (42 poliser), och Rafah. Dessutom tjänstgör en svensk polisrådgivare vid ständiga representation vid FN i respektive EU i . En person är placerad vid DPKO:s polisenhet.25 Polisrådgivarnas uppgift är att vara förbindelselänkar mellan och FN respektive EU i frågor som bl.a. rör svensk polis deltagande i internationella insatser. Svenska poliser tjänstgör också i andra positioner inom FN och EU. I dessa fall nomineras poliserna av till den sökta tjänsten men är anställda av den internationella organisationen och ingår därför inte i Polisens utlandsstyrka. Arbetsuppgifterna under utlandstjänstgöringen kan vara av mycket skiftande karaktär. Det är mandatet för respektive mission, verkställande eller övervakande mandat, som styr inriktningen på missionens arbete. Det verkställande mandatet innebär att de internationella poliserna i missionen utgör poliskåren i området och alltså utför sedvanliga polisuppgifter. Verkställande mandat är ovanliga och har bara förekommit i FN:s och EU:s missioner i Kosovo och . Arbetsuppgifterna i en mission med övervakande mandat består främst i att övervaka hur den nationella polisen respekterar mänskliga rättigheter. Tidsperioden för tjänstgöring i Polisens utlandsstyrka är i allmänhet . Ofta finns möjligheten till sex månaders 24 Polisintendenten har som Commissioner haft ansvar för drygt 1 100 poliser i UNMIL (United Nations Mission in ). 25 är ställföreträdande chef för , en enhet som omfattar drygt 17 000 poliser. Svenska insatser på rättsområdet SOU 2009:76 förlängning. För att varje polis ska få tid för eftertanke och reflexion efter utlandstjänstgöringen och kunna bygga upp en stabil tillvaro hemma och i sin nationella tjänstgöring, tillämpar Polisens utlandsstyrka en s.k. treårspolicy. Denna innebär att polisen i regel inte blir uttagen till förnyad missionstjänstgöring från att den senaste avslutades. Under utlandstjänstgöringen får poliserna förutom sin ordinarie lön ett tillägg om , s.k. utlandstillägg. Vidare utgår ett missionstillägg om 3 500–. Utlandstillägget är detsamma för alla missioner, medan missionstillägget varierar beroende på arbetsuppgifter och förhållanden i respektive mission. Samtliga rekryterare vid utlandssektionen, tillika missionshandläggare, har personlig erfarenhet av missionstjänstgöring. Rekrytering sker främst i samband med ett större uttagningsförfarande . Detta föregås av annonsering på polisens dataintranät, i tidskrifter riktade till poliser samt broschyrer. Uttagningen sker utifrån ansökningshandlingar, intervjuer och referenstagning. För att komma i fråga för utlandstjänstgöring ska polisen ha yrkeserfarenhet, inklusive polisutbildning. Utbildningen sker bl.a. vid Försvarsmaktens internationella centrum, . De som ska göra sin första missionstjänstgöring genomgår två veckors grundutbildning, UNPOC (United Nations Officers Course), eller annan grundutbildning anpassad efter den internationella organisation som svarar för den aktuella insatsen. Under grundutbildningen består deltagarna ofta av poliser som ska tjänstgöra i flera olika missioner. Efter grundutbildningen men innan utlandstjänstgöringen påbörjas genomgår de svenska poliserna en särskild missionsutbildning . I samband med missionsutbildningen genomgår deltagarna även medicinsk undersökning och vaccineras vid behov. Utlandssektionen genomför också vidareutbildningar. Personal i Polisens utlandsstyrka omfattas av en särskild uppförandekod .26 Denna hänvisar i sin tur till 4 kap. 1 § polisförordningen (1998:1558). Enligt denna bestämmelse ska anställda i arbetet uppträda på ett sätt som inger förtroende och aktning. Ett antal punkter i uppförandekoden anger vad personalen har att förhålla sig till, däribland otillbörligt utnyttjande av maktställning, korruption, organiserad brottslighet, köp av sexuella tjänster samt 26 Uppförandekod för Polisens utlandsstyrka i internationella uppdrag, utarbetad av Nätverket för Etiska regler och Uppförandekoder , reviderad av Polisens utlandsstyrka . SOU 2009:76 Svenska insatser på rättsområdet alkohol och narkotikaklassade preparat. Överträdelser medför i regel att personen får avbryta utlandstjänstgöringen. Det är viktigt att poliserna i utlandsstyrkan omfattas av ett heltäckande trygghetssystem. Detta innebär att de ska omfattas av ett bra försäkringsskydd och att det finns fungerande system för evakuering, sjuk- och läkarvård samt rehabilitering. Vissa av de här uppräknade områdena, t.ex. evakuering, ligger inom missionens ansvar, medan ansvaret för sjuk- och läkarvård varierar mellan missionerna. I FN:s missioner finns ofta dit missionens personal kan vända sig. I och missioner är poliserna däremot vanligen hänvisade till den privata sjuk- och läkarvård som finns i området. Kostnaderna ersätts genom den försäkring utlandssektionen tillhandahåller för alla svenska poliser under utlandstjänstgöringen. För att förebygga posttraumatiska stressreaktioner genomgår alla poliser som kommer hem ett s.k. hemkomstsamtal. De genomgår också en medicinsk undersökning och får lämna prover för att säkerställa att de inte har ådragit sig någon fysisk skada, sjukdom eller smitta under utlandstjänstgöringen. Alla svenska poliser som gjort missionstjänstgöring genomgår dessutom ett långt s.k. hemkomstprogram. Tillsammans med missionshandläggaren utvärderas missionen och de hemkomna poliserna ges möjlighet att lämna feedback på hur utlandstjänstgöringen fungerat och komma med förslag till förbättringar. Hemkomstprogrammet avslutas med medaljceremoni och en festligare middag. Vid medaljceremonin tilldelas alla poliser som fullgjort sin utlandstjänstgöring Rikspolischefens medalj I Fredens Tjänst. Utvecklingssamarbete Svensk polis bedriver internationellt utvecklingssamarbete sedan 1990-talet.27 Utvecklingssamarbete är en av verksamhetsgrenarna inom . Åtta personer inom arbetar med dessa frågor. En central uppgift för är att omsätta Polisens kunskaper och erfarenheter samt internationella riktlinjer för demokratisk polisreform och säkerhetssektorreform till inriktning och metod för Polisens utvecklingssamarbete. Inom utvecklingssamarbetet ägnar sig huvudsakligen åt sammansättningen av Polisens projektportfölj genom framtagande av utvecklingsinsatser och utveckling 27 Se t.ex. RPS Handlingsplan – Polisens internationella utvecklingssamarbete. Svenska insatser på rättsområdet SOU 2009:76 av arbetsmetoder. Vidare ansvarar för kvalitetssäkring genom bl.a. uppföljning, utvärdering och deltagande i styrgrupper. ansvarar också för ekonomisk redovisning och budgetuppföljningar av program och projekt. För att öka hela polisorganisationens delaktighet i det internationella utvecklingssamarbetet anförtros projektledning och det praktiska genomförandet av utvecklingssamarbetet i stor utsträckning olika polismyndigheter (har 21 polismyndigheter). Även polishögskolorna är engagerade i olika projekt. rekryterar därvid projektledare i dialog med polismyndigheterna. Projektledaren utser därefter experter från hela . Fördelarna med en decentralisad lösning bedöms vara flera. För det första känner polismyndigheterna ett ansvar för genomförandet av utvecklingsinsatserna. För det andra underlättar en sådan administrativ lösning ett tillvaratagande av de kunskaper och erfarenheter som deltagande i det internationella utvecklingssamarbetet medför för såväl individen som organisationen. har tagit fram ett introduktions- och utbildningsprogram för projektledare, korttidsexperter och styrgruppsledamöter. Dessa tre målgrupper erbjuds kurser som presenteras i en särskild kurskatalog . Utbildningen är inriktad på de riktlinjer som gäller för utvecklingssamarbete samt på roll- och ansvarsfördelning i projekten. erbjuder även personalen landsspecifika utbildningar. Genomförande av utvecklingsinsatser kräver extern finansiering från exempelvis Sida eller EU. har en ramöverenskommelse med Sida, FÖLJSAM, som reglerar svensk polis utvecklingsinsatser finansierade av Sida. Arbetet bedrivs i huvudsak i enlighet med en av framtagen metodhandbok. Sida har beretts tillfälle att framföra synpunkter på denna. är ett levande dokument som genomgår kontinuerlig revidering. De strategiska utgångspunkterna för deltagandet i internationellt utvecklingssamarbete bygger på politik för global utveckling och andra nationella och internationella styrdokument. Vid val av ämnesområden för utvecklingssamarbete beaktas särskilt de områden där svensk polis har komparativa fördelar, exempelvis polisens förhållningssätt till allmänheten, mänskliga rättigheter, kriminalteknik, jämställdhetsfrågor, ledarskap och organisationsfrågor. Politiskt prioriterade områden är en annan parameter för urval. Till sådana områden hör människohandel, narkotika och organiserad brottslighet. Ytterligare ett kriterium som beaktas vid 126 SOU 2009:76 Svenska insatser på rättsområdet urval av insatser är om utvecklingsinsatserna i förlängningen bidrar till att stärka tryggheten och minska brottsligheten även i . Utvecklingssamarbetet leder också till operativt mervärde för svensk polis genom att Polisen knyter kontakter i andra länder, vilket underlättar arbetet med brottsutredningar med internationell anknytning. Viktiga grundprinciper för svensk polis vid medverkan i internationella utvecklingsinsatser är att främja institutionell kapacitetsutveckling utifrån ett helhetsperspektiv på rättsväsendet, ett starkt ägarskap hos samarbetslandet, samordning av insatser mellan olika givare i syfte att undvika onödig duplicering samt långsiktighet i insatserna. pågår åtta bilaterala utvecklingsprogram i sex länder: (två projekt), , , (två projekt), och . I har det tidigare utvecklingssamarbetet nu övergått i aktörssamverkan. Vanligen löper projekten . är samtliga program finansierade av Sida. uppgick finansieringen till från biståndsbudget . Framöver eftersträvas även EU-finansiering. I och med landfokusering (se avsnitt 3.2.1) pågår en geografisk ominriktning där fortsatta projekt eftersträvas i och , medan övriga länder fasas ut . RPS:s ambition är att ersätta dessa program med samverkan med nya länder, i första hand i EU:s närområde, bl.a. , samt i . tog fram en särskild strategi för Polisens internationella utvecklingssamarbete.28 Strategin innebär att bedriver sin verksamhet utifrån tydliga mål. Polisens internationella utvecklingssamarbete har som mål att bidra till en demokratisk och effektiv polisverksamhet i samarbetslandet och att landets säkerhetssektor i större utsträckning verkar i enlighet med demokratins och rättsstatens principer. Polisen har också som mål att uppnå individuell och organisatorisk kunskap inom svensk polis i syfte att förbättra brottsbekämpningen i . För att säkerhetssektorreformerna ska effektiviseras bör insatserna sättas in i ett bredare demokratiskt, politiskt och förvaltningsrättsligt sammanhang där kapaciteten på flera områden stärks utifrån gemensamma mål. Polisen eftersträvar därför en utvecklad samordning med andra svenska myndigheter och multilaterala organisationer, liksom att ingå i mer övergripande program som involverar flera aktörer i rättssystemet . En ytterligare ambition är att öka antalet polis28 Polisens internationella utvecklingssamarbete – Vision, mål och arbetssätt. Svenska insatser på rättsområdet SOU 2009:76 myndigheter som deltar i Polisens internationella utvecklingssamarbete. En annan målsättning är att öka antalet kvinnliga deltagare i det internationella utvecklingssamarbetet. Vidare prioriteras att ta tillvara svensk polis erfarenheter från internationella uppdrag. 3.3.4 Kriminalvården Allmänt Kriminalvården har enligt regleringsbrev ett återrapporteringskrav avseende deltagande i internationella civila krishanteringsinsatser och internationellt utvecklingssamarbete. Myndigheten ska även rapportera hur det internationella arbetet bedrivs i samarbete med andra svenska myndigheter samt hur det internationella arbetet bidrar till myndighetens kompetensförsörjning och hur erfarenheterna tas om hand i organisationen. Enligt ett särskilt regleringsbrev med ett anslag på ska Kriminalvården med bred geografisk representation ställa svensk personal till förfogande för freds-, säkerhetsfrämjande och konfliktförebyggande verksamhet, främst inom ramen för FN, och EU, för att bidra till internationell krishantering, konfliktlösning och konfliktförebyggande verksamhet. Kriminalvårdens deltagande i civil krishantering och utvecklingssamarbete hanteras av utlandsgruppen som lyder under utvecklingsenheten vid huvudkontoret. Utlandsgruppen påbörjade sitt arbete och består av fyra personer. Syftet med gruppen är att stärka Kriminalvårdens roll i fredsfrämjande och kapacitetsuppbyggande verksamhet. Den internationella verksamheten är helt finansierad med externa medel. Civil krishantering För att snabbt kunna bistå FN och EU-missioner med personalresurser har Kriminalvården utvecklat en resursbas, även kallad utlandsstyrkan, bestående av ett sextiotal kriminalvårdare från häkten, anstalter och frivård. Till utlandsstyrkan kan kriminalvårdare söka som uppfyller vissa kriterier. Personen ska bl.a. vara tillsvidareanställd, ha yrkeserfarenhet inom samt ha genomgått Kriminalvårdens grundutbildning. Kvalitetssäkring sker genom bl.a. referenstagning, intervjuer samt en bedöm128 SOU 2009:76 Svenska insatser på rättsområdet ning av personlig lämplighet. FN och EU ställer slutligen som krav att den nominerade ska genomgå en grundläggande hälsoundersökning för att få åka ut i mission. Inför internationella uppdrag utrustas personalen med lämplig utrustning och får träffa personer från Kriminalvårdens utlandsgrupp för genomgång av bl.a. anställningsvillkor och uppförandekod. Uppförandekoden motsvarar den som gäller för Polisens utlandsstyrka.29 Utlandstjänstgöringens längd varierar men är vanligen eller längre. Under tjänstgöringen får personen lön utifrån ett system som är baserat på de villkor som tillämpas för personal inom Polisens utlandsstyrka (se avsnitt 3.3.3). Mellan Kriminalvården och personalen ingås ett kontrakt som baserar sig på . Till detta avtal är knuten Kammarkollegiets försäkring inklusive extra egendomsförsäkring (se avsnitt 8.3.4). En internationell tjänstgöring föregås även av en missionsförberedande utbildning. I samband med att Kriminalvårdens utlandsstyrka inrättades byggde Kriminalvården tillsammans med FN upp en kriminalvårdsspecifik utbildning i syfte att utveckla en resursbas och förbereda personal inför internationella uppdrag. Denna utbildning kallas UNPriPOC (United Nations Prison and Probation Officers Course) och är även öppen för internationella deltagare. Deltagare i utbildningen utses från resursbasen. har utbildningen normalt skett innan personen har fått ett konkret uppdrag, men är målsättningen att personalen ska vara klar för uppdrag innan den utbildas. Utbildningen fokuserar bl.a. på FN:s mandat och struktur, internationella konventioner, mänskliga rättigheter och genderfrågor samt på etiska och kulturella aspekter i internationella uppdrag. Kursen, som omfattar , är förlagd till Försvarets utbildningsanläggning och genomförs tillsammans med polisens UNPOC-utbildning (United Nations Officers Course). Utöver UNPriPOC erbjuds utsända, när det är möjligt, i samverkan med andra myndigheter missionsspecifik utbildning. Kriminalvården har även deltagit i den civil-militära samverkansövningen . Under denna övning fick deltagarna interagera med andra aktörer för att lösa gemensamma problem och utmaningar. Den utsände ska efter avslutad utlandstjänst återgå i ordinarie tjänst. Efter hemkomsten har kriminalvårdarna, i större eller mindre omfattning, bidragit till utlandsgruppens verksamhet, bl.a. 29 Rekommenderad uppförandekod för Kriminalvårdens utlandsstyrka i internationella uppdrag . Svenska insatser på rättsområdet SOU 2009:76 genom personliga möten med gruppen samt deltagande som instruktörer eller föreläsare vid utbildning. Personalen ska uppmuntras att söka utlandstjänstgöring och sådan ska ses som meriterande efter hemkomst. Sammanlagt har 16 personer sänts ut av Kriminalvården på olika missioner, främst inom FN men även inom ramen för EU:s insats EULEX Kosovo. finns sju utsända i Kosovo, en i och en i Utöver detta har ytterligare personer nominerats av Kriminalvården för tjänstgöring i , , och Kosovo. Exempel på arbetsuppgifter för kriminalvårdspersonal under utlandstjänstgöring kan vara att ge råd och stöd i återuppbyggandet av ett fängelsesystem, ta ansvar för ett enskilt fängelse eller del av fängelse, ge råd och stöd i utvecklandet av en modern lagstiftning och införa alternativa påföljder. Kriminalvården upplever ett växande internationellt intresse för kriminalvårdsfrågor inom civil krishantering. Eftersom UNPriPOCutbildningen är både unik och framgångsrik har Kriminalvården blivit ombedd av FN att utveckla en standardiserad internationell utbildningsmodul för kriminalvård. Denna utbildningsmodul kommer med Kriminalvårdens stöd att genomföras regionalt i . Kriminalvården har även en ledande ställning inom andra internationella utvecklingsområden. Myndigheten har exempelvis, tillsammans med FBA och för fredsbevarande operationer, DPKO (), arrangerat en första kring kriminalvårdens roll och bidrag i rättsstatsuppbyggnad och freds- och säkerhetsfrämjande insatser. I konferensen deltog ca 60 personer från 24 länder som bidrar, eller kan tänkas bidra, med kriminalvårdsresurser i fredsbevarande operationer. Konferensen var ett första steg i att utveckla återkommande mötesplatser och nätverk för kriminalvård i freds- och säkerhetsfrämjande arbete. Utvecklingssamarbete Kriminalvården har haft en lång tradition av internationellt utvecklingssamarbete, främst i Sidas regi. Utvecklingssamarbetet har skett med bl.a. , , , , och de baltiska länderna. Det har främst rört alternativ till fängelsestraff. SOU 2009:76 Svenska insatser på rättsområdet avslutade Kriminalvården två utvecklingssamarbeten i , varav ett Sida-finansierat och ett EU-finansierat. I det EU-finansierade projektet var Kriminalvården projektansvarig och huvudsaklig genomförare. Projektet var inriktat på reformering av fängelse- och frivårdspåföljderna. Uppgiften var att utveckla en modern standard i tre av landets 16 fängelser samt att hjälpa till med uppbyggnaden av en frivårdsverksamhet. Projektet genomfördes bl.a. i form av utbildningar. En person arbetade heltid på plats som projektledare. Projektet hade en budget på . Samarbetsländer var , och .