sou · GXB366 · 2009-07-22 00:00:00 — På detta sätt begränsas den trafikmängd som signalspaningsmyndigheten får tillgång till för varje enskilt uppdrag avsevärt. Vem ska utföra signalspaningen? Signalspaningen bör på polisens begäran utföras av , dvs. samma myndighet som har biträtt polisen med signalspaning sedan och som har både det kunnande och den tekniska utrustning som krävs för att genomföra uppdraget. Alternativet till en sådan lösning, dvs. att låta polisen själv bedriva signalspaning enligt den föreslagna lagstiftningen, skulle vara mycket kostsamt och skulle inte leda till en bättre verksamhet. För att ska utföra signalspaningen för polisens räkning talar också ett annat skäl. Om polisen i själv skulle få tekniskt genomföra avlyssningen, skulle polisen rent faktiskt komma att besitta mer information än som omfattas av det ändamål för vilket avlyssningen beviljats. Vid inhämtning i tråd skulle visserligen bara den information som befordras i den tillståndsgivna tråden (signalbäraren) komma att inhämtas, men eftersom det i en och samma tråd går inte bara den trafik som polisen fått tillstånd att inhämta utan också annan trafik, skulle en hel del överskottsinformation komma att finnas hos polisen. Även om polisen inte skulle ha rätt att ta del av den sistnämnda, skulle förhållandet att informationen fanns i polisens hand på goda grunder kunna kritiseras. Genom att föreskriva att polisen inte själv ska få genomföra inhämtningen begränsas polisens tillgång till sådan information som tillståndet att avlyssna avser. Endast denna information ska av överföras till polisen. Övrig information stannar hos . Härigenom förhindras att polisen får tillgång till en omfattande avlyssning av de internationella kommunikationer som i tråd passerar gräns. Polisen får i stället bara tillgång till den information som den ska ha enligt det tillstånd som domstolen givit. Ett motsvarande resonemang kan föras även beträffande avlyssning i etern. Signalspaning i såväl etern som i tråd bör förutsätta tillstånd av domstol. Prövningen bör göras av en allmän förvaltningsdomstol, med en möjlighet att överklaga till kammarrätten. Vid prövningen bör, enligt samma modell som gäller vid tillståndsprövning avseende exempelvis hemlig teleavlyssning, medverka ett offentligt ombud med uppgift att bevaka enskildas integritetsintressen. Ansökan om tillstånd ska göras av polisen, i praktiken Säkerhetspolisen eller , med biträde av . Domstolen ska bl.a. pröva om skälen för ansökan om signalspaning är godtagbara utifrån de krav som lagstiftaren ställer. En central uppgift är att pröva ansökan utifrån den föreslagna proportionalitetsprincipen. Domstolen ska därtill bestämma vilka sökbegrepp och vilka signalbärare som ska få användas. Genom en strikt prövning av sökbegrepp och signalbärare begränsas den trafik som signalspaningsmyndigheten får tillgång till som precisionen i spaningen ökar. Risken för otillbörliga integritetsintrång minskar därmed avsevärt. Domstolen får bevilja tillstånd till signalspaning och får därefter förlänga tiden med högst i taget. Det bör finnas möjlighet att i brådskande fall påbörja signalspaning utan domstols tillstånd. En sådan möjlighet bör finnas i de fall syftet med signalspaningen skulle gå förlorat om domstolens tillstånd skulle behöva avvaktas. Om ett sådant beslut skulle fattas – vilket bör ankomma på på ansökan av polisen – ska domstolen underrättas för att pröva om signalspaningen ska få fortsätta eller om den ska avbrytas. Förstöring av uppgifter m.m. Upptagningar eller uppteckningar som gjorts för polisens räkning vid signalspaning ska granskas av polisen. De får bevaras endast under vissa angivna förutsättningar och ska därefter förstöras. Uppgifterna får emellertid alltid behandlas enligt de bestämmelser som gäller för polisens verksamhet i övrigt enligt annan lagstiftning. Vidare bör information som inhämtats genom signalspaning omgående förstöras om innehållet avser uppgifter för vilka tystnadsplikt råder enligt tryckfrihetsförordningen eller yttrandefrihetsgrundlagen eller som omfattas av förbudet att efterforska meddelare. Detsamma ska gälla för uppgifter som omfattar samtal mellan en misstänkt och dennes försvarare samt som huvudregel om innehållet avser uppgifter lämnade under bikt eller enskild själavård. bör utöva tillsyn över polisens signalspaning. Nämnden har i uppgift att utöva tillsyn över bl.a. polisens användning av hemliga tvångsmedel. Nämnden ska utföra sitt uppdrag genom inspektioner och andra undersökningar. Nämnden ska vidare på begäran av enskild undersöka om den enskildes kommunikation varit föremål för signalspaning och om spaningen skett i enlighet med lag eller annan författning. Nämnden ska underrätta den enskilde om att kontrollen har utförts. Nämnden bör ha möjlighet att besluta att viss signalspaning ska upphöra eller att upptagning eller uppteckning ska förstöras. Det finns vid ett råd för insyn i de åtgärder som myndigheten vidtar för att säkerställa integritetsskyddet i signalspaningsverksamheten. Rådets ledamöter utses av regeringen. Rådet bör ha insyn också i den signalspaning som bedriver på uppdrag av polisen. om signalspaning för polisens behov avseende utrikes förhållanden 1 § Polisen får använda signalspaning i syfte att avslöja och utreda eller förhindra brott för vilket är föreskrivet fängelse eller däröver. Säkerhetspolisen får använda sådan spaning även i annat fall än som avses i första stycket, om det behövs för att motverka 1.underrättelseverksamhet som kan antas bedrivas av främmande makt eller av organisation som huvudsakligen finns utomlands, om verksamheten är riktad mot eller svenska intressen eller på annat sätt berör , 2.annat allvarligt hot mot rikets säkerhet, 3.utveckling och spridning av massförstörelsevapen, krigsmateriel och produkter som avses i lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd, 4.internationell terrorism, eller 5.annan grov organiserad brottslighet. Signalspaning i tråd får ske endast i enlighet med vad som anges i 4–6 §§. 1 Hänvisningarna till lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet, utom såvitt avser hänvisningen i 4 §, avser den föreslagna lydelsen av lagen i prop. 2008/09:201. Förslaget har fogats till detta betänkande som bilaga 2. 2 § Signalspaning enligt denna lag får inte avse signaler mellan en avsändare och en mottagare som båda befinner sig i . Om sådana signaler inte kan avskiljas redan vid inhämtningen, ska upptagningen eller uppteckningen av meddelandets innehåll förstöras så snart det står klart att sådana signaler har inhämtats. Signalspaningen får ske endast om syftet med spaningen väger klart tyngre än det integritetsintrång som spaningen kan medföra för enskilda och det syftet inte kan tillgodoses på ett mindre ingripande sätt. 3 § Signalspaning ska för polisens räkning utföras av den signalspaningsmyndighet som avses i lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. Den signalspaningsmyndighet som avses i första stycket får även i övrigt biträda polisen med tekniskt stöd. Om det är nödvändigt för signalspaning enligt denna lag får signaler i elektronisk form inhämtas även i de syften som anges i 1 § tredje stycket lagen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. Utan hinder av vad som föreskrivs i 9 § första stycket denna lag ansöker signalspaningsmyndigheten om tillstånd för sådan signalspaning. 4 § Inhämtning av signaler i tråd ska ske automatiserat. För sådan inhämtning gäller i övrigt vad som föreskrivs i 2 § lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. 5 § Signalspaning i tråd får ske mot den som är skäligen misstänkt för brott om åtgärden är av synnerlig vikt för utredningen. För brottet får inte vara föreskrivet lindrigare straff än fängelse . Spaningen får dock även avse dels försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott, om sådan gärning är belagd med straff, dels annat brott om det med hänsyn till omständigheterna kan antas att brottets straffvärde överstiger fängelse . Signalspaning i tråd får också ske, om det finns särskild anledning att anta att en person kommer att utöva sådan brottslig verksamhet som avses i 1 § lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott. 6 § Signalspaning i tråd får ske för att inhämta underrättelser som avses i 1 § andra stycket 1–4. Om sådan brottslighet som avses i 1 § andra stycket 5 utgör ett hot mot det demokratiska systemet i eller mot rättssystemet här, får signalspaning i tråd ske för att inhämta underrättelser som behövs för att motverka brottsligheten. 7 § För signalspaning i tråd och annan automatiserad inhämtning gäller i övrigt 3 § lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. Utan hinder av vad som föreskrivs i första stycket får ett sökbegrepp vara direkt hänförligt till en fysisk person, om signalspaningen sker med stöd av 5 § eller om det annars finns särskilda skäl. 8 § Signalspaning kräver tillstånd. Sådant tillstånd lämnas av Länsrätten i . Tillstånd till signalspaning i tråd ska begränsas till sådana signalbärare som behövs för att uppnå syftet med spaningen. Av domstolens tillstånd ska vidare framgå vilka uppgifter från signalspaningen som får lämnas till polisen. Tillstånd får ges . Domstolen får förlänga tiden med högst i taget. Vid handläggningen gäller vad som föreskrivs i 27 kap. 26–30 §§ . 9 § Ansökan om tillstånd görs av polisen med biträde av signalspaningsmyndigheten. Ansökan ska innehålla uppgift om grunderna för ansökan. Beträffande sådan ansökan gäller i övrigt vad som anges i 4 a § 2–5 lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. Domstolen får förena ett tillstånd med de villkor som behövs för att begränsa intrånget i enskildas personliga integritet. Om det för fullgörandet av ett inhämtningsuppdrag för vilket tillstånd redan givits uppstår behov av tillgång till ytterligare signalbärare eller användning av andra tillståndspliktiga sökbegrepp, ska särskilt tillstånd sökas. Ett sådant tillstånd ska ha samma varaktig- het som tillståndet för det inhämtningsuppdrag inom vilket tillgång till signalerna behövs eller sökbegreppen är avsedda att användas. 10 § Om det kan befaras att inhämtande av domstolens tillstånd skulle medföra sådan fördröjning eller annan olägenhet som är av väsentlig betydelse för något av de i 1, 5 och 6 §§ angivna ändamålen, får tillstånd till signalspaningen ges av den befattningshavare vid signalspaningsmyndigheten som regeringen föreskriver. Har tillstånd lämnats enligt första stycket ska åtgärden genast anmälas skriftligen till domstolen. I anmälan ska skälen för åtgärden anges. Domstolen ska då skyndsamt pröva ärendet och, om den finner att det inte finns skäl för åtgärden, upphäva beslutet. Om ett beslut enligt första stycket har upphört att gälla innan rätten har prövat ett ärende enligt andra stycket, ska åtgärden anmälas till . 11 § ska utöva tillsyn över signalspaning som sker enligt denna lag. Nämnden är skyldig att på begäran av en enskild kontrollera om hans eller hennes kommunikation har inhämtats i samband med signalspaning enligt denna lag eller om uppgifter om den enskilde har inhämtats genom den signalspaningen och lämnats till polisen och bevaras hos polisen eller om polisen i övrigt bevarar sådana uppgifter om den enskilde som inhämtats genom signalspaning. Kontrollen ska särskilt inriktas på om förfarandet skett i enlighet med lag eller annan författning. Nämnden ska underrätta den enskilde om att kontrollen har utförts. För tillsynen gäller i övrigt vad som föreskrivs i 2, 4 och 6 §§ lagen (2007:980) om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet. Nämnden får besluta att viss inhämtning genom signalspaning ska upphöra eller att upptagning eller uppteckning av inhämtade uppgifter ska förstöras, om det vid kontroll framkommer att inhämtningen inte är förenlig med lag eller författning eller med tillstånd enligt denna lag eller annars utgör ett intrång i enskildas rättigheter som inte står i rimlig proportion till syftet med verksamheten. 12 § Vad som föreskrivs i 11 § lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet ska tillämpas även för signalspaning enligt denna lag. Vad som där sägs om kontrollmyndigheten ska dock i stället avse . 13 § Upptagningar, uppteckningar eller rapporter som gjorts vid signalspaning ska granskas av polisen möjligt. De ska, i de delar de är av betydelse från brottsutredningssynpunkt, bevaras till dess förundersökningen lagts ned eller avslutats eller, om åtal väckts, målet har avgjorts slutligt. I de delar upptagningarna, uppteckningarna eller rapporterna är av betydelse för att förhindra förestående brott ska de bevaras så länge det behövs för att förhindra brott. De ska därefter förstöras. Beträffande upptagningar, uppteckningar eller rapporter som gjorts vid signalspaning gäller i övrigt vad som föreskrivs i 7 § 2–4 lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. Vad som i 7 § 4 den lagen sägs om syften med behandling av uppgifter ska dock i stället avse de syften som följer av 1, 5 och 6 §§ denna lag. Trots vad som sägs i första stycket får polisen behandla uppgifter från upptagningar, uppteckningar och rapporter i enlighet med vad som är särskilt föreskrivet i lag. 14 § Om underrättelser som inhämtats genom signalspaning enligt denna lag kan antas vara av särskild betydelse för svensk utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitik, får uppgifterna överlämnas till regeringen, eller Försvarsmakten. Om uppgifterna inhämtats inom ramen för en förundersökning får ett sådant överlämnande ske endast om förundersökningsledaren medgivit det. 15 § Vad som föreskrivs i 9 § andra stycket lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet ska gälla även för verksamhet som signalspaningsmyndigheten bedriver enligt 3 § tredje stycket denna lag. 16 § I lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation finns bestämmelser om operatörers skyldighet att överföra signaler för att möjliggöra inhämtning enligt denna lag. Endast den myndighet som avses i 12 § andra stycket lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet ska ha rådighet över signalbärare innehållande sådana signaler som överförs i enlighet med de bestämmelser som avses i första stycket. Myndigheten ska ge signalspaningsmyndigheten tillgång till signalbärare endast i den utsträckning som följer av tillstånd enligt 8–10 §§ denna lag. Denna lag träder i kraft den om ändring i lagen (2007:259) om behandling av personuppgifter i Försvarets radioanstalts försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamhet Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2007:259) om behandling av personuppgifter i Försvarets radioanstalts försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamhet dels att rubriken ska ha följande lydelse, dels att 1, 2 och 7 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 8 a §, och närmast före den paragrafen en ny rubrik av följande lydelse. Lag om behandling av personuppgifter i Försvarets radioanstalts försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamhet Lag om behandling av personuppgifter i Försvarets radioanstalts försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamhet m.m. Denna lag gäller vid behandling Denna lag gäller vid behandling och utvecklingsverksamhet, om be- och utvecklingsverksamhet samt i handlingen är helt eller delvis auto- lagen (0000:000) om signalspaning ingår i eller är avsedda att ingå i en för polisens behov avseende utrikes strukturerad samling av person- förhållanden, om behandlingen är uppgifter som är tillgängliga för helt eller delvis automatiserad eller om uppgifterna ingår i eller är enligt särskilda kriterier. avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller sam- I Försvarets radioanstalts försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamhet samt i myndighetens verksamhet enligt lagen (0000:000) om signalspaning för polisens behov avseende utrikes förhållanden får, under de förutsättningar som anges i denna lag, personuppgifter behandlas i uppgiftssamlingar.Regeringen meddelar närmare föreskrifter eller beslut i enskilda fall om vilka uppgiftssamlingar som får finnas och vilka uppgifter som får behandlas i respektive samling.Syftet med lagen är att skydda människor mot att deras personliga integritet kränks genom behandling av personuppgifter i Försvarets radioanstalts försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamhet samt i myndighetens verksamhet enligt lagen (0000:000) om signalspaning för polisens behov avseende utrikes förhållanden. Personuppgiftslagen (1998:204) gäller inte vid sådan behandling av personuppgifter som anges i första stycket. Personuppgiftslagen (1998:204) gäller inte vid sådan behandling av personuppgifter som anges i första stycket. 2 § Syftet med lagen är att skydda människor mot att deras personliga integritet kränks genom behandling av personuppgifter i Försvarets radioanstalts försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamhet. 7 § I Försvarets radioanstalts försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamhet får, under de förutsättningar som anges i denna lag, personuppgifter behandlas i uppgiftssamlingar. Regeringen meddelar närmare föreskrifter eller beslut i enskilda fall om vilka uppgiftssamlingar som får finnas och vilka uppgifter som får behandlas i respektive samling. Signalspaning för polisens behov avseende utrikes förhållanden Personuppgifter får behandlas i Försvarets radioanstalts verksamhet enligt lagen (0000:000) om signalspaning för polisens behov avseende utrikes förhållanden om det är nödvändigt för den verksamheten. Denna lag träder i kraft den För att inhämtning av signaler i elektronisk form enligt lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet och lagen (0000:000)om signalspaning för polisens behov avseende utrikes förhållanden skall kunna ske, är operatörer som äger tråd i vilka signaler förs över gräns skyldiga att överföra dessa till samverkanspunkter. Varje sådan operatör skall anmäla en eller flera samverkanspunkter till den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyndigheten får meddela föreskrifter om samverkanspunkter.Samtliga operatörer som för signaler i tråd över gräns skall till den myndighet som regeringen bestämmer lämna sådan information de innehar som gör det enklare att ta hand om signalerna.Samtliga operatörer skall utföra uppgifterna enligt första och andra stycket så att verksamheten inte röjs. om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation att 6 kap. 19 a och 21 §§ ska ha följande lydelse. 19 a § För att inhämtning av signaler i elektronisk form enligt lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet skall kunna ske, är operatörer som äger tråd i vilka signaler förs över gräns skyldiga att överföra dessa till samverkanspunkter. Varje sådan operatör skall anmäla en eller flera samverkanspunkter till den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyndigheten får meddela föreskrifter om samverkanspunkter. Samtliga operatörer som för signaler i tråd över gräns skall till den myndighet som regeringen bestämmer lämna sådan information de innehar som gör det enklare att ta hand om signalerna. Samtliga operatörer skall utföra uppgifterna enligt första och andra stycket så att verksamheten inte röjs. åtgärden att kvarhålla försändelser enligt 27 kap. 9 § ,2. angelägenhet som avser användning av hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning enligt 27 kap. 18 eller 19 § eller tekniskt bistånd med hemlig teleavlyssning eller med hemlig teleövervakning enligt 4 kap. 25 b § lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål, och3. angelägenhet som avser inhämtning av signaler i elektronisk form enligt lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet och lagen (0000:000) om signalspaning för polisens behov avseende utrikes förhållanden.Författningsförslag 21 § Tystnadsplikt enligt 20 § för- sta stycket gäller även för uppgift som hänför sig till 1.åtgärden att kvarhålla försändelser enligt 27 kap. 9 § , 2.angelägenhet som avser användning av hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning enligt 27 kap. 18 eller 19 § eller tekniskt bistånd med hemlig teleavlyssning eller med hemlig teleövervakning (2000:562) om rättslig hjälp i brottmål, och inhämtning av signaler i elektronisk form enligt lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. Denna lag träder i kraft den om signalspaning för polisens behov avseende utrikes förhållanden Härigenom föreskrivs följande. 1 § Inom polisen beslutar i frågor om signalspaning för polisens behov. Beslut att enligt 9 eller 10 §§ lagen (0000:000) om signalspaning för polisens behov avseende utrikes förhållanden begära tillstånd till signalspaning får fattas endast av den som är anställd i ledande befattning hos eller Säkerhetspolisen och har tillräcklig juridisk kompetens för uppgiften. ska fortlöpande föra en förteckning över vem som är behörig att fatta sådana beslut. Har beträffande ett misstänkt brott som signalspaningen ska avse förundersökning inletts och är åklagare förundersökningsledare får ett beslut enligt andra stycket fattas först sedan åklagaren medgett det. 2 § Beslut om ansökan om tillstånd till signalspaning enligt 9 § lagen (0000:000) om signalspaning för polisens behov avseende utrikes förhållanden ska föregås av samråd med den signalspaningsmyndighet som avses i lagen (2008:717) om signalspaning i förvarsunderrättelseverksamhet (signalspaningsmyndigheten). 3 § ska föra ett register över ansökningar enligt 9 och 10 §§ lagen (0000:000) om signalspaning för polisens behov avseende utrikes förhållanden. Av registret ska framgå om tillstånd till spaning i tråd givits, vilken tid tillståndet avsett, vad spaningen avsett, vilken tid spaningen pågått och vilka uppgifter som erhållits genom signalspaningen. Av registret ska också framgå om upptagningar och uppteckningar som erhållits genom signalspaningen förstörts eller bevarats. 4 § beslutar efter samråd med om överlämnande av uppgifter enligt 14 § lagen (0000:000) om signalspaning för polisens behov avseende utrikes förhållanden. 5 § Uppgifter som signalspaningsmyndigheten lämnar till polisen med stöd av 2 § lagen (2000:130) om försvarsunderrättelseverksamhet ska lämnas till Säkerhetspolisen eller . uppgiften betydelse i förundersökning angående misstanke om brott, får uppgiften även lämnas till den polismyndighet där förundersökningen bedrivs. 6 § ska ha tillsyn även över överlämnandet och användningen av sådana uppgifter som avses i 5 §. Denna förordning träder i kraft den har till uppgift att bedriva signalspaning dels i sådan verksamhet som anges i lagen (2000:130) om försvarsunderrättelseverksamhet, dels enligt lagen (0000:000) om signalspaning för polisens behov avseende utrikes förhållanden. om ändring i förordningen (2007:937) med instruktion för Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (2007:937) med instruktion för att 1 § ska ha följande lydelse. 1 § har till uppgift att bedriva signalspaning i sådan verksamhet som anges i lagen (2000:130) om försvarsunderrättelseverksamhet. Denna förordning träder i kraft den om ändring i förordningen (2007:1141) med instruktion för Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (2007:1141) med instruktion för att 1 och 9 §§ ska ha följande lydelse. nämnden är en myndighet som an- nämnden är en myndighet som an- svarar för de uppgifter som framgår svarar för de uppgifter som framgår av 1 § lagen (2007:980)om av 1 § lagen (2007:980) om tillsyn över viss brottsbekämpande verk- över viss brottsbekämpande verk- samhet och av 2 och 3 §§ denna för- samhet och av 11 § lagen (0000:000) om signalspaning för polisens behov avseende utrikes förhållanden samt av 2 och 3 §§ denna förordning.