sou · GXB371 · 2009-09-03 00:00:00 — opportunity to modernise the Swedish regulations particularly in relation to goods and to build up a structure that can link the Community law system and conceptual apparatus with their Swedish counterparts more adequately than previously. As the Services Directive is being implemented at the same time, we have an opportunity to join up the Swedish rules in the areas of goods and services better than in the past. The Inquirys proposals therefore tie in with the implementation of the Services Directive. In its survey of provisions relating to goods, the Inquiry has found that this area can be divided up systematically as follows: provisions on the formulation of new rules affecting trade in goods provisions on accreditation and conformity assessment provisions on the application of rules affecting trade in goods provisions on market surveillance provisions on the obligation to remove actual barriers affecting trade in goods. This systematic scheme should be borne in mind if the aim is to achieve a clearer and simpler structure for rules relating to goods. While the Inquiry is not of the opinion that every part of the regulations can be brought together into a single piece of legisla- tion, it does believe that with the adaptations required by the Goods Package, it is possible to group the provisions into two main divisions. The Inquiry proposes the introduction of a new ordinance on goods in the internal market and a new act on accreditation and technical control, with a subordinate ordinance. If horizontal provisions concerning goods are brought together and clarified in this way, government agencies and businesses will obtain the overview that is lacking today. It will also create a clear link with the services sector, where a new act on internal market services has been proposed. The proposed new ordinance on goods in the internal market includes horizontal provisions on market surveillance. In addition to this, certain other changes of an organisational nature should be implemented. The Inquiry considers that supervision of services should be coordinated by the and that cooperation between the agencies responsible for market surveillance and supervision on the one hand, and customs authorities on the other hand, should be regulated and facilitated. Further, the Inquiry considers that the Ordinance on Technical Standards and Regulations (1994:2029), which is of key importance to both Community and Government control of the regulations and standards set by public authorities and agencies, should be brought up to date and adapted to the new regulatory structure proposed by the Inquiry. Its scope should also be broadened and adapted to additional notification procedures, in the services sector and elsewhere. The Inquiry therefore proposes a new ordinance on information procedures and control of regulations in the internal market. New method of implementing Community regulations At the time of the first far-reaching adaptation of Swedish law to Community law, the instruments used in the internal market area were, almost without exception, directives. A directive leaves some, albeit varying, scope for nationally tailored solutions and, in principle, to have legal effect it requires implementation by means of national regulations. It can be stated today that in the area of free movement, directly effective regulations have been employed in a way that was foreseeable. Moreover, with regard to new legal instruments – directives and regulations – a clear tendency is emerging to formulate explicit and detailed rules for matters that essentially only follow from the provisions of the and the interpretation of these provisions by the Court of of Communities. Directive is a case in point. The Goods Package can be said to reveal the same tendency, above all in the regulation on mutual recognition. The legal instruments in the Package are not to be transposed in the true sense of the word, as the Package does not contain directives. Nonetheless, the Inquiry considers that Swedish law should be carefully adapted so as to work in with the directly effective Community regulations included in the Package and that account should also be taken of the Decision in the Package. Otherwise there is a risk of failing to fulfil the purpose of the reform intended by the imple- mentation of the Goods Package at European level. This requires a different regulatory technique than has previously been used when supplementing Community regulations in . A more effective organisation for internal market issues The Inquiry can also see changes in administrative organisation. These days, alongside Commission administration, a considerable number of Community law agencies and bodies work with national administrations on a daily basis. In addition, an increasingly complicated system of European net- works and cooperation bodies has emerged in different areas of the market, with national officials increasingly interacting with one another and with representatives of the Community, in particular the Commission. Quite simply, it is clear that direct contacts with the Commission and other Community bodies have become a relatively normal element of central national administration. Representatives of individual companies, groups of companies and other organisations that are formally independent of the state are also involved in various and often obscure ways in European integration, particularly in the internal market area. This is often a central factor in Community policies, as is evident in the case of the new approach to harmonisation. In the area of standardisation, not least, it becomes difficult to grasp the full range of this involvement and to distinguish and effectively satisfy the interests of national coordination. With respect to the Swedish model, the Inquiry finds no reason to dissent from the assessment usually made, namely, that on the whole it has proved to function well in environment. A relatively distinct and independent administrative organisation gives reasonably good conditions for flexible adaptation to Community expectations. For the same reasons, is well suited to the complex negotiating machinery intrinsic to EU cooperation. However, having said that, it is impossible to ignore the fact that this system involves an inherent risk that develop- ments of the kind just outlined could lead to a lack of transparency and poorer conditions for the necessary political control. In the longer term there are potential risks concerning the effective protection of essential national interests. One important difference in relation to other countries is that the Swedish Government Offices, which are responsible for central coordination and constitute the link to the political leadership, are relatively lacking in resources compared with the operational bodies, the government agencies. Under the present organisation of the Government Offices into ministries, the agencies are answerable to different ministries. The decisions and positions taken by individual agencies in matters of Community law may need coordination at political level. Against this backdrop, the Inquiry considers that it is not enough to simplify and modernise the structure of Swedish regulations relating at a horizontal level to the free movement of goods and services. In addition, considerations of an organisational nature are required to create better conditions for free movement. The Inquiry presents several proposals based on the view that a stronger element of overall governance and control is desirable with regard to the free movement of goods and services in the internal market. This has affected the formulation of the above- mentioned proposal for a new ordinance on goods in the internal market and on information procedures and supervision of internal market regulations. should be made responsible for notifying the Government of cases in which this type of overall governance and control is needed. A more visible internal market agency One point emphasised by Commission is that the Member States should have special agencies responsible for internal market issues. In has a key role in disseminating knowledge about internal market rules, particularly concerning the Services Directive and the Goods Package. It is of great importance for the impact of internal market rules in that the responsible agency become more visible and better known in society at large. Close cooperation between the Ministry for Foreign Affairs and is also very important. As the agency responsible in this area, should serve as a channel for government control in internal market issues. The Government must be made aware of cases in which a general political assessment is needed, e.g. when there is a conflict between a particular regulatory interest and the general internal market interest of free movement. Assessments of this kind must be the responsibility of the national authorities, more particularly the Government. It should also be observed that the Swedish position in such cases can ultimately be subject to the judicial assessment of the Court of of Communities. This being so, the Swedish position must be based on well-considered political priorities and solid legal arguments. Clearer role and responsibility for regional and municipal authorities The Inquiry has also concluded that municipal authorities need to shoulder more responsibility in EU matters in general and internal market issues in particular. From the Community law perspective, the public bodies of the Member States at local and regional level, just as at central level, are fully subject both to the general obligations and to other rules that apply to them. The application of the internal market rules at municipal and county level is there- fore important. From the Inquirys perspective, the municipalities are particularly important in view of the supervisory duties entrusted to them, for example, in the area of market surveillance. The Inquiry considers that the county administrative boards should be able to assist the municipalities in their application of Community law more effectively than has previously been the case, and should also have a certain supervisory role. up expertise at county administrative boards is considerably more economical than letting every municipality, regardless of size, secure sufficient expertise of its own. Resources should therefore be set aside to establish one or more positions for internal market specialists at each county administrative board. Steps must also be taken to improve and simplify the process of obtaining information about internal market rules in general. The Inquiry considers that should host a web portal providing information on all the government authorities and agencies responsible for some part of the internal market in . This should include explanations of overarching aspects of the internal market and links to the websites of authorities and agencies that businesses may need to contact. There should also be a link to the web portal that is being built up in response to the Services Directive and, finally, links to relevant organisations, etc. so as to allow users to obtain as comprehensive a picture as possible. The Inquiry has also noted that after nearly 15 years of EU membership, there is still a widespread lack of awareness and knowledge about the EU internal market in . This is unsatisfactory, all the more so as is a small country with a limited domestic market and is highly dependent on the world around it. The problem is accentuated, particularly when such major changes are on the way as those that follow from the Services Directive and the Goods Package. Raising the level of knowledge and awareness of the significance of the internal market also seems highly desirable in view of the rapidly growing administrative organisation in Europe. Against this backdrop, relevant officials in public administration should know about the EUs organisation, institutions and regulations and have a knowledge of foreign languages and insight into other countries negotiating traditions. The Inquiry proposes that a strategy be put forward for skills provision and skills enhancement measures for officials affected by the internal market. What the Inquiry has in mind here is not primarily a matter of providing additional human or financial resources, even if this may be needed for other reasons, but rather of appropriating and using already existing resources in a different way. There is a limited supply of well-educated expertise and specialist experience. Fundamentally, what is concerned is a different and – in the Inquirys opinion – more realistic view of the conditions for participation in the integration of market, on the basis of past experience. One of the necessary steps is to make deliberate and systematic use of personal experience of working in the EU context. Better conditions for business Welfare effects are created in economic life. In this sense, indivi- dual economic actors – companies – are the primary actors on the internal market. If companies are unable to make use of their opportunities based on the rights and rules given them by the internal market, the expected cross-border business will largely fail to develop and the internal market will not be achieved as intended by the . It is therefore of the utmost importance to ensure that companies are aware of their opportunities and rights in the internal market, so as to be able on this basis to formulate and fulfil their own objectives and thereby at the same time contribute to society at large sharing in the welfare benefits that the internal market is intended to achieve. In this context, it is disturbing that Swedish companies do not feel sufficiently involved in the development of the internal market. The Inquiry therefore finds reason to put forward proposals aimed at improving conditions for businesses. Several of the proposals presented above can also be seen in this light. A clearer and simpler regulatory structure will lead to fewer provisions serving a clearer function and to greater comprehensibility, which will make things easier for businesses. Businesses should preferably only need to turn to one government agency and only visit one website and they will benefit from there being a single agency with clear responsibility for internal market issues. In addition to this, the Inquiry advocates increased and better cooperation on the internal market across the board, between government agencies and authorities and business sector organi- sations. Earlier and more extensive involvement of business repre- sentatives and their organisations could help expand the knowledge base available to officials drafting new rules or amendments both when working on these issues at EU level and when drawing up national regulations for . förordning om varor på den inre marknaden m.m. Regeringen föreskriver följande. Tillämpningsområde och inledande bestämmelser 1 § Denna förordning innehåller föreskrifter som kompletterar följande EG-förordningar: 1.rådets förordning (EG) nr 2679/98 av om den inre marknadens sätt att fungera i samband med den fria rörligheten för varor mellan medlemsstaterna1 2.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 764/2008 av om förfaranden för tillämpning av vissa nationella tekniska regler på produkter som lagligen saluförts i en annan medlemsstat och om upphävande av rådets beslut (EG) nr 3052/952 3.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av för- ordning (EEG) nr 339/9, såvitt avser marknadskontroll.3 I denna förordning finns också föreskrifter som statliga och kommunala myndigheter ska iaktta när de utarbetar regler som kan hindra eller begränsa den fria rörligheten för varor inom Euro- peiska ekonomiska samarbetsområdet. 2 § Statliga och kommunala myndigheter ska verka för att prin- ciperna om fri rörlighet för varor, om icke-diskriminering, om 1EGT L 337, 12.12.1998 s. 8, (Celex 398R2679). 2EUT L 218, , s. 21 (Celex 32008R0764). 3EUT L 218, , s. 30 (Celex 32008R0765). ömsesidigt erkännande samt om nödvändighet och proportionalitet enligt denna förordning samt förordningarna (EG) nr 2679/98, (EG) nr 764/2008 och (EG) nr 765/2008 får genomslag i . 3 § ska verka för 1.en väl fungerande inre marknad som kännetecknas av fri rörlighet för varor, tjänster, personer och kapital, 2.spridning av lättillgänglig och praktisk information till all- mänhet och näringsliv om fri rörlighet för varor, tjänster, personer och kapital på den inre marknaden, 3.en höjning av kunskapsnivån hos statliga och kommunala myndigheter om det regelverk och de grundläggande principer som gäller för den inre marknaden. ska utföra de uppgifter som framgår av denna förordning. 4 § Med behöriga myndigheter avses i denna förordning statliga och kommunala myndigheter som i enlighet med gällande författningar har behörighet att beslut om åtgärder som omfattas av förordning (EG) nr 764/2008. Med samordnande myndigheter avses i denna förordning statliga myndigheter som, i enlighet med gällande författningar, har det centrala ansvaret för tillsynsvägledning eller samordning inom ett visst sakområde. Med föreskrivande myndigheter avses i denna förordning stat- liga och kommunala myndigheter som får besluta om föreskrifter som kan hindra eller begränsa den fria rörligheten för varor. Med varor avses i denna förordning alla industriellt framställda produkter och alla jordbruksprodukter, inklusive fiskprodukter. Utformning av föreskrifter som kan hindra eller begränsa den fria rörligheten för varor 5 § Vid utarbetande av en föreskrift som kan hindra eller begränsa den fria rörligheten för varor inom Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet ska en föreskrivande myndighet: 1.undersöka om det finns en internationell eller europeisk standard på området eller förslag till sådan standard som förväntas bli antaget samt utreda möjligheten att anpassa föreskriften till standarden. En föreskrift bör ansluta till internationell eller euro- peisk standard, om det inte finns särskilda skäl för annat. 2.se till att föreskriften utformas så att den inte hindrar handeln med andra länder mer än som behövs för att tillgodose syftet med föreskriften, och 3.säkerställa att sådana varor som uppfyller likvärdiga krav enligt föreskrifter som gäller i något annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, eller i fråga om industriellt fram- ställda varor , inte hindras tillträde till den svenska mark- naden. 6 § Den föreskrivande myndigheten ska samråda med Kommers- kollegium om utformningen av en föreskrift som kan hindra eller begränsa den fria rörligheten för varor. 7 § I förordningen (201X:XX) om informationsförfaranden och kontroll av regler på den inre marknaden finns föreskrifter som myndigheterna under regeringen ska iaktta beträffande regler som kan inskränka den fria rörligheten för varor och tjänster på den inre marknaden och som begränsar myndigheternas rätt enligt andra författningar att meddela föreskrifter. Principen om ömsesidigt erkännande 8 § En behörig myndighet som har att tillämpa svenska före- skrifter med krav på varor ska inte hindra eller begränsa tillträdet till den svenska marknaden för varor som uppfyller krav som föreskrivs i bestämmelser i annat land inom Europeiska ekono- miska samarbetsområdet, eller i fråga om industriellt framställda varor , utom i fall som avses i andra stycket. Tillträde till den svenska marknaden för varor som avses i första stycket får hindras eller begränsas endast med stöd av tvingande hänsyn som anges i artikel 30 i fördraget om Europeiska gemen- skapen eller med stöd av andra tvingande hänsyn som erkänns inom Europeiska unionen samt då hindret eller begränsningen står i proportion till det syfte som eftersträvas. 9 § Bestämmelser om vilket förfarande en behörig myndighet ska iaktta när den avser att fatta ett beslut som innebär att en varas tillträde till den svenska marknaden hindras eller begränsas samt bestämmelser om vilka följderna blir för det fall förfarandet inte iakttas finns i artikel 6 i förordning (EG) nr 764/2008. 10 § Bestämmelser om när en behörig myndighet får fatta beslut om att tillfälligt hindra eller begränsa en varas tillträde till den svenska marknaden finns i artikel 7 i förordning (EG) nr 764/2008. 11 § En behörig statlig myndighet som lämnar meddelanden och underrättelser till berörda ekonomiska aktörer enligt artikel 6 i för- ordning (EG) nr 764/2008 ska lämna information om detta till . Länsstyrelser ska dock lämna sådan information till den sam- ordnande myndigheten. Denna ska informera om den mottagna informationen. 12 § En behörig myndighet som lämnar meddelanden och underrättelser till berörda ekonomiska aktörer enligt artikel 6 i förordning (EG) nr 764/2008 ska lämna information om detta till den samordnande myndigheten. Informationen behöver inte lämnas till länsstyrelser. Den samordnande myndig- heten ska informera om den mottagna infor- mationen. 13 § En behörig myndighet som beslutar om tillfälligt förbud enligt artikel 7 i förordning (EG) nr 764/2008 ska i samband med att den underrättar den ekonomiske aktören och Europeiska gemenskapernas kommission även underrätta och, i tillämpliga fall, den samordnande myndigheten. 14 § Information enligt 11, 12 och 13 § ska lämnas utan dröjsmål. 15 § Bestämmelserna om underrättelseskyldighet för myndigheter som meddelar förbud, beslutar om begränsningar och andra liknan- de åtgärder finns också i 4 § förordningen (1994:2035) om vissa skyldigheter för myndigheter vid ett medlemskap i unionen. Ömsesidigt erkännande av intyg och provningsrapporter m.m. 16 § Bestämmelser om ackreditering, bedömning av överensstäm- melse och annan teknisk kontroll finns i lagen (201X:XX) om ackreditering och teknisk kontroll samt förordningen (201X:XX) om ackreditering och teknisk kontroll. 17 § Behöriga myndigheter ska erkänna intyg och provnings- rapporter som utfärdats av organ för bedömning av överensstäm- melse inom ett särskilt område vilka är ackrediterade för bedöm- ning av överensstämmelse av ett ackrediteringsorgan i annat land inom Europeiska unionen enligt de förutsättningar som anges i artikel 5 i förordning (EG) nr 764/2008. 18 § Om en behörig myndighet finner skäl att ifrågasätta kompetensen hos ett ackrediterat organ eller ett organ som avses i 7 eller 11 §§ lagen (201X:XX) om ackreditering och teknisk kontroll, ska myndigheten underrätta Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll. uppgifter enligt förordning (EG) nr 764/20008 19 § är kontaktpunkt enligt artikel 9 i förord- ning (EG) nr 764/2008. 1.utföra de uppgifter som ankommer på kontaktpunkten enligt artikel 10 i förordning (EG) nr 764/2008, 2.meddela Europeiska gemenskapernas kommission om fattade beslut enligt artikel 6.2 i förordningen, 3.fullgöra den årliga rapportering till Europeiska gemen- skapernas kommission som följer av artikel 12.1 i förordningen, och 4.hålla regeringen och behöriga myndigheter underrättade om statistik samt om information av betydelse som kollegiet får i anledning av tillämpningen av förordningen. 21 § Behöriga myndigheter och samordnande myndigheter ska till lämna den information som behövs för att kollegiet ska kunna fullgöra de uppgifter som följer av artikel 10 i förordning (EG) nr 764/2008. 22 § Med marknadskontroll avses i denna förordning 1.sådan marknadskontroll som omfattas av förordning (EG) nr 765/2008 och i den förordningen definieras som den verksamhet som bedrivs och de åtgärder som vidtas av en myndighet för att se till att en vara överensstämmer med de krav som fastställs i relevant harmoniserad gemenskapslagstiftning och inte hotar hälsan, säker- heten eller andra aspekter av skyddet av allmänintresset,