sou · GWB325d2 · 2009-01-01 00:00:00 — Sektorn bostäder och service m.m. svarar för av den slutliga energianvändningen i och för av den nationella slutliga energianvändning som omfattas av EG-direktivet. Sammantaget uppgick 2005 den genomsnittliga totala slutliga användningen av energi i sektorn bostäder och service m.m. till slutlig energianvändning, respektive primär slutanvändning. 2TP PT Se betänkandet Energideklaration av byggnader (SOU 2004:109). Figur 4.1 Genomsnittlig, årlig slutlig energianvändning i sektorn bostäder och service under basåren 2001 2005TPF3FPT, TWh Biobränsle, torv m.m. Tabell 4.1 Total slutlig användning uppdelat på energibärare i sektorn bostäder, service m.m. Genomsnitt för perioden 2005, Biobränsle, torv m.m.TPF FPT 3TP PT El för drift av värmepumpar ingår i posten el. Tillgodogjord energi från omgivningen för värmepumpar i bebyggelsen inräknas inte i den officiella nationella energistatistiken över levererad (köpt) energi. Det finns som nämns i kapitel 3 inget säkert statistiskt underlag för dessa värmepumpars tillgodogjorda energi, men uppskattningar har gjorts av konsult- företagen . Dessa bägge uppskattningar får med hänsyn tagen till brister i tillgängligt statistiskt underlag bedömas vara relativt samstämmiga. Sammantaget uppskattar Nowab den tillgodogjorda nettoenergin till , medan Profu har upp- skattat den till . Uppskattningarna bygger på samma basdata, men till viss del olika antaganden om storlekar och effektivitet för värmepumparna samt olika gränsdragningar för levererad energi respektive nettoenergibehov för uppvärmning. Effekten av de konverteringar som skett och fortfarande bedöms kvarstå ingår i uppskattningarna av effekter av tidiga åtgärder och effekter av åtgärder som genomförs 2016 till följd av redan beslutade styrmedel. 4TP PT Se fotnot 3. 5TP PT Biobränslen ingår även som en del av fjärrvärme- och elproduktionen. 6TP PT I elvärmen inkluderas även el för drift av värmepumpar. Bostäder och service m.m. Det finns cirka 1,7 miljoner småhus i . Totalt var den genomsnittliga slutliga energianvändningen för perioden 2005 för uppvärmning och tappvarmvatten i småhus . Utöver energianvändning för uppvärmning och tappvarmvatten tillkommer fastighets- och hushållsel. Den vanligaste uppvärmningsformen för svenska småhus är el- värme. värmdes nästan en tredjedel av småhusen (542 000 stycken) med el. En dryg femtedel av småhusen (369 000 stycken) använde en kombination av el- och biobränsleuppvärm- ning. Ungefär vart tionde småhus (188 000 stycken) värmdes ute- slutande med biobränsle. av småhusen (120 000 stycken) var anslutna till fjärrvärme. Andelen småhus med individuell oljeuppvärmning har minskat . 2005 minskade andelen småhus med individuell oljeuppvärmning från knappt 30 till . Den nationella energistatistiken är bristfällig när det gäller uppgifter rörande antalet installerade värmepumpar. Där anges att 120 000 småhus, , huvudsakligen var värmda med värmepump . En mer korrekt bedömning, baserad på försäljningsdata, bedöms vara att cirka 200 000 småhus huvudsakligen värmdes med värmepump . Ökningstakten för installation av berg-, jord- eller sjövärmepump är dessutom stark, den bedöms ligga på 40 000 till 50 000 installationer . Totalt bedömer SCB att 444 000 småhus, det vill säga mer än en fjärdedel av småhusen, hade någon form av värmepump år 2005.TPF7FPT I denna större andel ingår alla typer av värmepumpar, även frånluftsvärmepumpar och andra typer av värmepumpar som inte används som primär värmekälla för huset.TPF8FPT Observera att värmepumpars tillgodogjorda energi från omgivningen räknas som nettoenergi, och därmed inte ingår i den nationella energistatistiken över slutlig energianvändning. 7TP PT Berg-, jord- och sjövärmepumpar, luftvärmepumpar samt kombinationer. 8TP PT Med primär värmekälla avses i den nationella statistiken den värmekälla som står för mer- parten av uppvärmningen. Figur 4.2 Fördelningen mellan energislag för uppvärmning och tappvarm- vatten för småhus 2005, genomsnittlig slutlig energianvändning, TWh Källa: Energistatistik för småhus 2005, Statistiska meddelanden EN 16 , SCB. I finns cirka 2,4 miljoner bostadslägenheter i flerbostadshus omfattande sammantaget upp- värmd area. 2005 användes för uppvärmning och tappvarmvatten i flerbostadshus. Till detta kommer fastighetsel och hushållsel. Användningen av fastighets- och hushållsel har ökat kraftigt i detta segment under . Flerbostadshusbeståndet har mindre omslutande area per kvadratmeter bostadsarea och större andel fjärrvärmeuppvärmning än småhusbeståndet i Sverige.TPF9FPT Trots detta är den slutliga energi- användningen per kvadratmeter, s.k. specifik energianvändning, för flerbostadshusen i genomsnitt högre för uppvärm- nings- och tappvarmvattenändamål i flerbostadshusen än i små- husen. 9TP PT En högre andel fjärrvärme innebär att den specifika slutliga energianvändningen blir lägre jämfört med t.ex. individuell olje- och biobränsleeldning genom att omvandlingsförlusterna flyttas från den enskilda byggnaden till fjärrvärmeproduktionen. Bostäder och service m.m. Figur 4.3 Fördelningen mellan energislag för uppvärmning och tappvarm- vatten för flerbostadshus, genomsnittlig slutlig energianvändning 2001 2005, TWh Elvärme inkl värmepumpar, men exkl hushållsel Källa: Energistatistik för flerbostadshus 2005, Statistiska meddelanden EN 16 , SCB. Den vanligaste uppvärmningsformen i flerbostadshus är fjärrvärme. Mer än tre fjärdedelar av flerbostadshusen är helt fjärrvärme- värmda, till det kommer av flerbostadshusen som är delvis fjärrvärmevärmda. av flerbostadshusen är helt oljevärmda och är delvis oljevärmda. av flerbostadshusen är elvärmda, och är värmda med värmepump i kombination med andra energislag. av flerbostadshusen har enligt SCB:s statistik annan uppvärm- ning. I detta ingår t.ex. gas och primär uppvärmning med värme- pump. Lokalbyggnader indelas i den officiella statistiken i elva olika kate- gorier, bl.a. kontor, hotell och restaurang, skolor, kyrkor, sjukvård och annan vård, samlingslokaler och övriga lokaler. Enligt SCB:s statistik var den totala lokalarean fördelat på cirka 53 000 fastigheter.TPF10FPT Kontor och skolor är de två största lokalkategorierna med vardera cirka en fjärdedel av den sammanlagda lokalarean. De största ägarna till lokaler är aktiebolag () och kommuner (). Sammanlagt äger den offentliga sektorn (stat, kommuner och landsting) cirka två femtedelar av den totala lokalarean. 10TP PT Många fastigheter omfattar mer än en byggnad. Totalt var den genomsnittliga slutliga energianvändningen för åren 2001 2005 för uppvärmning och tappvarmvatten i lokal- sektorn . Utöver energianvändning för uppvärmning och tappvarmvatten tillkommer el för fastighetsdrift och för verksamhet. Lokalsektorns elanvändning har ökat kraftigt under . Fjärrvärme är den dominerande uppvärmningsformen i lokaler. Nästan tre femtedelar av alla svenska lokaler värms med fjärrvärme. Därefter kommer elvärme med , och oljeuppvärmning med . Fördelningen av slutlig energianvändning för lokalsektorn, inklusive fastighets- och verksamhetsel. (Genomsnittliga värden till 2005.) Källa: Energistatistik för lokaler 2005, Statistiska meddelanden EN 16 , SCB 4.1.4Areella näringar och övrig service De areella näringarna omfattar jord- och skogsbruk samt fiske. Den slutliga energianvändningen i denna kategori uppgick i genomsnitt 2005 till . Det dominerande energislaget inom de areella näringarna är oljeprodukter som stod för . Av detta utgjordes av dieselolja. Elanvändningen i de areella näringarna uppgår till . I övrig service inkluderas byggsektorn, gatu- och vägbelysning, avlopps- och reningsverk samt el- och vattenverk. Bostäder och service m.m. energianvändningen i denna kategori uppgick i genomsnitt 2005 till . 4.2Möjliga framtida styrmedel i bostads- och servicesektorn 4.2.1Energideklaration av byggnader, kontinuerlig utveckling Lagen om energideklaration av byggnader trädde i kraft . Hela beståndet av flerbostadshus och lokalbyggnader kommer på kort sikt att omfattas av kravet på energideklarationer. Även småhus ska energideklareras, men här bedöms genom- förandetakten för deklarationerna vara långsammare än för fler- bostadshus och lokaler, eftersom krav på energideklaration träder i kraft först endast föreligger i samband med för- säljning eller uthyrning av en byggnad. Energideklarationen ger en unik möjlighet att få fram individuella åtgärdsförslag till varje hus och varje fastighetsägare. Energideklarationerna är därför ett viktigt verktyg för att uppnå en effektivare energianvändning i bebyggel- sen. Utredningen om energideklaration av byggnader har konstaterat att det finns få aktuella studier om den energieffektiviseringspoten- tial som kan komma att identifieras genom energideklarationerna.TPF11FPT Införandet av systemet med energideklarationer har dock gått 11TP PT Energideklaration av byggnader (SOU 2004:109) Betänkandet konstaterar att det finns få aktuella studier om möjligheterna att effektivisera energianvändningen i svensk bebyggelse. konstaterar att detta faktum försvårar en kvalificerad kvan- titativ bedömning av kostnader och intäkter samt vilka resursinsatser som är optimala när energideklarationer ska tas fram, men pekar på att praktiska erfarenheter talar om möjliga besparingspotentialer med lönsamma åtgärder på 10–av energianvändningen i genomsnitt. I energideklararationsutredningens ekonomiska konsekvensanalys diskuteras tre scenarier baserat på olika ekonomiska avskrivningstider. Det första scenariot består av åt- gärder som betalar sig , men som å andra sidan bedöms ha en livslängd på högst . Åtgärdstyper som nämns är inställningar av reglersystem, enkla injusteringar av luftflöden och värme, korrigering av rena felaktigheter m.m. Flera studier visar att omfattande effektivisering kan uppnås med mycket enkla åtgärder speciellt i byggnader med lokaler. Det kan gälla justering av luftflöden, drifttider och tilluftstemperaturer. I det andra scenariot uppskattar energideklarationsutredningen potentialen till , vilket motsvarar en årlig energianvändning på (s. 243 244, kap. 12.2.1 Antaganden om kostnader för energideklarering och om effektiviseringspotential). Detta andra steg be- står av tillkommande åtgärder med en återbetalningstid (pay-off) . I gruppen återfinns åtgärdstyper som omfattande injusteringsåtgärder, utbyte eller nyinstalla- tion av reglerutrustning, utbyten i pumpsystem, byte av fläktar etc. I denna kategori finns också tilläggskostnader för ytterligare isolering eller bättre fönster, när fasader och fönster är aktuella att renoveras eller bytas ut. I det tredje scenariot återfinns ytterligare tillkommande åtgärder. Dessa är till övervägande del sådana som enbart kan motiveras i samband med renovering och som kan vara samma åtgärder som i steg två, men som här drivs längre. långsamt och nivån på kraven på fastighetsägarna har diskuterats. Det kan därmed finnas en risk att den ekonomiska energieffek- tiviseringspotentialen inte realiseras. Energideklarationer är ett strategiskt instrument för att iden- tifiera ekonomiskt motiverade effektiviseringsåtgärder i enskilda byggnader. Det finns mot den bakgrunden skäl att löpande se över och förbättra de allmänna råden om hur systemet med energi- deklarationer ska tillämpas. Det gäller t.ex. referensvärden, be- siktningsrutiner, åtgärdspresentation, rapportering, deklarations- register m.m. Utredningen föreslår att en oberoende utvärdering av energideklarationerna genomförs . Utvärderingen ska allsidigt belysa både konsumenternas, såväl fastighetsägare som brukare, erfarenheter och hur energideklarationerna fungerar som styrmedel. Den ska också innefatta en översyn över vilka typer av kostnadseffektiva åtgärder som föreslås i samband med deklara- tionerna. I utvärderingen bör även undersökas huruvida hushållsel ska inkluderas i energideklarationerna. Vidare föreslår utredningen att ges i uppdrag att utvärdera huruvida de rutiner som införts fungerar som avsetts från ett konsumentperspektiv och i administrativa avseen- den. bör även få i uppdrag att i samråd med Energi- myndigheten kontinuerligt förbättra och vidareutveckla rutiner och underlag för energideklarationerna. Eventuella revideringar bör vara i samklang med de CEN-standarder som är framtagna för energideklarationer. Energiklassning av byggnader är ett enkelt och bra sätt att tydlig- göra byggnadens energiprestanda för brukare och ägare. På så sätt kan byggnadens energiegenskaper göras tydliga för marknadens aktörer, t.ex. köpare, säljare och hyresgäster. Vid ägarbyten kan klassning vara en enkel metod att kommunicera en energieffektivitet till aktörerna. Inom den så kallade ByggaBo- modellen har bedrivits forskning för att ta fram en modell för klassning av byggnader.TPF12FPT Det bedrivs även utveckling och forskning med inriktnig på en rad andra klassningsmodeller, t.ex. och Minergie. 12TP PT Liksom energideklaration av byggnader administreras den så kallade ByggaBo-dialogen av . Bostäder och service m.m. Utredningen föreslår att och får i uppdrag att utforma ett system för energiklassning av byggnader. En sådan klassning ska ta hänsyn till primär energianvändning. Klassningen bör kopplas till systemet med energideklarationer. Arbetet bör bedrivas i nära samråd med berörda myndigheter och näringslivsorganisationer. Hänsyn ska i arbetet tas till pågående standardiseringsarbete inom området, och syfta till att erhålla ett allmänt accepterat klassningssystem. ByggaBo-dialogens förslag rörande de fördelar vad gäller bl.a. kreditvillkor, försäkrings- , avgifter för klassning av byggnader som energiklassning av byggnader kan leda till är en viktig utgångspunkt för arbetet. Enligt de bedömningar som EnergiCentrum har gjort på uppdrag av utredningen uppgår den ekonomiska energieffekti- viseringspotentialen i den befintliga bebyggelsen för fjärrvärme och bränslen till samt el till år 2016.TPF13FPT Det finns f.n. ett omfattande behov av renovering och upprustning i be- byggelsen.TPF14FPT Det gäller t.ex. bostadshus inom det s.k. miljon- programmet och de flerfamiljshus som byggdes . behöver av det befintliga svenska flerbostadshusbeståndet renoveras.TPF15FPT Det är då angeläget att möjligheten till energieffektivisering tas till vara, eftersom lönsamheten för effektiviseringsåtgärder i allmänhet är väsentligt gynnsammare i samband med renovering än som enskilda åtgärder. Om så inte sker bedöms stora delar av de möjligheter till genomförande av de kostnadseffektiva åtgärderna att gå för- lorade till nästa gång byggnaderna behöver renoveras. Det kan dröja 30 innan motsvarande möjligheter till kostnadseffektiv energieffektivisering återkommer. 13TP PT Denna potential innefattar effektivare slutlig energianvändning som bedöms komma att realiseras genom åtgärder till följd av redan beslutade styrmedel. 14TP PT I begreppsapparat används uttrycket ändring inte renovering eller ombygg- nad. 15TP PT I de av flerbostadshusen ingår cirka 750 000 lägenheterna som upp- fördes i det så kallade miljonprogrammet och de cirka 800 000 lägenheter som byggdes under de två föregående decennierna. Enligt direktivet om byggnaders energiprestanda ska medlems- staterna se till att byggnader över 1 000 m2P P som renoveras eller byggs om ska uppfylla vissa minimikrav med avseende på energi- prestanda.TPF16FPT I , och , finns regler för energieffektivisering i samband med ombyggnad. Där definieras i vilka fall som minimikraven ska uppfyllas och vad de ska avse på en övergripande nivå eller i fråga om enskilda komponenter. I Dan- mark och ställs i princip lika långtgående energieffekti- vitetskrav vid ombyggnad som vid nybyggnad. har på regeringens uppdrag utrett vilka åtgärder som är lämpliga för att effektivisera energianvändningen i befintliga byggnader.TPF17FPT Uppdraget avser åtgärder som kan genom- föras i samband med ändring av byggnader enligt förordningen (1994:1215) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. (BVF). Förslag till vilka ändringsåtgärder som bör kräva bygg- anmälan ska också lämnas. Vid uppdragets genomförande ska beaktas att energieffektiviseringen bör syfta till att minska använd- ningen av jordens primära energiresurser och därmed minska belastningen på klimat och miljö. I uppdraget ingår också att analysera eventuella behov av ändringar av gällande bestämmelser med anledning av de åtgärder som föreslås och redovisa förslag till sådana ändringar. föreslår i sin utredning att ändringsföreskrifter med avseende på effektivare energianvändning ska tas fram och över- lämnas till EU för notifiering , och att arbetet ska bedrivas i bred samverkan med andra berörda myndigheter och branschens aktörer. Vidare föreslår att lagstiftnings- begreppet avsevärt förlängd brukstid bör ersättas av ett nytt begrepp för omfattande ombyggnad. De föreslår också att det bör tydliggöras vilka kriterier som ska gälla för att omfattande om- byggnad ska anses föreligga och vilka krav som kan ställas i en sådan situation. föreslår vidare att bör ges i uppdrag att i samverkan med identifiera rele- vanta byggprodukter med stor påverkan på byggnadens energi- användning och verka för att dessa produkter deklareras och märks genom frivilliga branschöverenskommelser eller genom obligato- risk märkning. Slutligen föreslår i sin redovisning av uppdraget att krav på individuell mätning av varmvatten vid änd- 16TP PT Direktivet om energideklarationer av byggnader, artikel 6. 17TP PT Uppdraget genomförs efter samråd med . Bostäder och service m.m. ring och vid nybyggnad ska tas fram. Utredningen stödjer samtliga dessa förslag. 4.2.4Utvärdering och annonserad successiv skärpning av nybyggnadskraven Energihushållningskraven i byggregler reviderades . Vissa övergångsregler gällde inledningsvis, men från har övergångsreglerna upphört och kraven gäller nu fullt ut. Tydligare och mer verifierbara funktionskrav bedöms leda till att energianvändningen i nya byggnader minskar. Utredningen bedömer att en ytterligare successiv skärpning av nybyggnadsreglernas energikrav är ett lämpligt medel för att nå energieffektiviseringsdirektivets besparingsmål. En sådan skärpning bör annonseras på ett sätt, så att byggsektorns aktörer ges möjlig- het att planera för regelförändringarna. Därmed kan aktörernas önskemål av förutsägbarhet när det gäller energikrav tillgodoses. En successiv skärpning av nybyggnadsreglerna på denna punkt ligger i linje med det krav på omprövning av reglerna om energi- prestanda som finns i EG-direktivet om byggnaders energi- prestanda. Förslag till skärpta energikrav för nybebyggelsen har tidigare framförts bl.a. i proposition 2005/06:145. Utredningen föreslår att får i uppdrag att se över och vid behov skärpa nuvarande krav på energihushållning vid nybygg- nad enligt förslag i proposition 2005/06:145, avsnitt 6.4.3 och 6.4.4. 4.2.5Minskad elanvändning i bostäder och lokaler En stor mängd el används i bebyggelsen. Det gäller såväl för upp- värmningsändamål i framför allt småhus, som för el för fastighets- drift i hela bebyggelsen och hushålls- och verksamhetsel. Det finns en betydande effektiviseringspotential inom dessa användnings- områden. Dessutom ger eleffektivisering stora effekter på använd- ningen av primär energi. Begränsning av elanvändningen för upp- värmning och effektivare användning av driftel, hushållsel samt verksamhetsel har därför av utredningen bedömts vara ur sam- hällets synpunkt önskvärda åtgärder. Vad gäller uppvärmning är en viktig åtgärd att konvertera småhus med direktverkande elvärme eller med elpannor till fjärrvärme, biobränsle eller till värmepumps- drift.TPF18FPT Trots att ett stort antal byggnader, främst småhus, har konverterats från direktverkande eller vattenburen elvärme till framför allt värmepumpar och fjärrvärme, kvarstår elvärme i det svenska byggnadsbeståndet. Till detta ska läggas s.k. dold elvärme i form av elvärmeslingor i badrum, hand- dukstorkar m.m. som ofta statistikförs som hushållsel.TPF19FPT Staten har lämnat ekonomiskt stöd till konverteringsåtgärder som de beskrivna. byggs dock merparten av alla nya flerbostadshus med elvärmeslingor i badrummen. Det ligger inte i linje med den allmänna strävan att motverka att el används för uppvärmningsändamål. Om ordinarie uppvärmningsbehov och badrumselvärmen summeras, kan resultatet bli att sådana fler- bostadshus inte uppfyller krav på högsta tillåtna energi- användning per kvadratmeter. För att bidra till uppfyllelsen av direktivet föreslår utredningen ett Program för effektiv elanvändning. Program för effektiv elanvändning Utredningen föreslår att ett nationellt program för effektiv elanvändning genomförs. Programmet bör omfatta förstärkta statliga stöd till konverteringsåtgärder, informationsinsatser och rådgivning samt åtgärder för effektivare användning av el för drift av byggnader, hushållsel och verksamhetsel. Det kan vara aktuellt att förlänga och förstärka det nuvarande stödet för elvärmekonvertering föreslås. Syftet med programmet för effektiv elanvändning är att bidra till det svenska energisyste- mets omställning. Programmet för effektiv elanvändning ska under- lätta för de cirka 600 000 småhusägare som har elvärme att konvertera sitt uppvärmningssystem till förnybara energikällor, fjärrvärme eller värmepumpsdrift. Särskild vikt bör läggas vid de problem som är förknippade med konvertering av direktelvärmda byggnader. Det bör övervägas om även småhus som i huvudsak värms med elpanna i vattenburet värmesystem, i motsats till , 18TP PT Dock bör vid konvertering till biobränsleeldning utsläpp av luftförorenande ämnen som VOC och partiklar beaktas. 19TP PT Mätningar i visar att sådana elvärmeslingor i badrumsgolv motsvarar 15 20 kWh per m2P P total byggnadsarea och år. Detta ska ställas i relation till nybyggnads- reglernas krav för uppvärmning. Bostäder och service m.m. också ska omfattas av möjligheten till statligt stöd. Detta kan vara en angelägen åtgärd, eftersom marginalproduktionen av el i huvud- sak sker i kraftverk som eldas med fossila bränslen. Det innebär också att konvertering från elvärme, oavsett om den är direkt- verkande eller vattenburen, bidrar till betydande minskning av utsläppen av koldioxid. Programmet för effektivare elanvändning i bostäder och lokaler ska utnyttja marknadskrafterna. Möjliga arbetsmetoder kan t.ex. vara gemensamma upphandlingar, teknikupphandlingar och andra metoder som kan bidra till att nya attraktiva och lönsamma paket- lösningar utformas för ägare till elvärmda hus. Som alternativ till bidrag till enskilda fastighetsägare kan t.ex. räntefria lån övervägas. Möjligheterna att lämna bidrag till energileverantörer eller andra aktörer som genomför områdesvis elvärmekonvertering istället för till enskilda småhusägare bör också övervägas. Här kan den fram- gångsrika arbetsmodell som använts av Elsparefonden i vara intressant att studera. Utredningen avser att i samband med sin slutredovisning närmare beröra frågor om konsekvensanalys av organisation, dimensionering och finansieringsfrågor av stödet för effektivare elanvändning, samt hur det ska finansieras. 4.2.6Fortsatt främjande av energitjänster Energitjänster kan på ett signifikant sätt bidra till att den lönsamma effektiviseringspotentialen inom bebyggelsen realiseras. har på uppdrag av kartlagt marknaden för energitjänster. Kartläggningen har bl.a. skett genom intervjuer med företrädare för energitjänstföretag och beställare. De vanligaste tjänsterna är Energy Performance Contracting, (EPC) samt olika funktionstjänster, t.ex. klimatavtal. En utvärdering av EPC-projekt, som genomförts inom den offent- liga sektorn , visar att en genomsnittlig besparing på har uppnåtts för värme och varmvatten. Avtalsmodellerna för energitjänster utgår från ett åtagande där energitjänstföretaget tar ett helhetsansvar för kartläggning och analys, genomförande och uppföljning av energieffektiviserings- projekten. I avtalen ingår garantier för energibesparing och prestanda. Tjänsterna erbjuds till kunder inom framför allt lokal-