sou · GWB3130 · 2009-01-01 00:00:00 — Man studerade bl.a. trafikexponering och inblandning i trafikolyckor och fann att den initiala risken var hög i alla åldrar och att risken minskade med ökad ålder och erfarenhet. Debut- risken var dock betydligt högre bland de yngsta nybörjarna och ju äldre föraren var vid debuten desto lägre var debutrisken. I studien beräknades erfarenheten svara för och ålders- faktorn för av de första åtta årens olycksminskning. Det är enligt utredningens bedömning svårt att utifrån denna studie och annan tillgänglig statistik som rör personbilsförare dra slutsatser som är applicerbara på ett system som skulle innebära att 18-åringar fick rätt att efter en adekvat utbildning köra buss med vissa begränsningar (stadstrafik och begränsad rutt om eller D1-buss). En av svårigheterna med att jämföra med personbilsförare är att det i många länder inte krävs någon viss utbildning för att kunna ta körkort utan det är prov som kvalificerar till körkort. Eftersom ålderskravet är går det inte att utröna om en ännu yngre förare skulle vara mindre säker i trafiken. Av de två större bussolyckor som inträffade var förarnas ålder vid den ena och vid den andra olyckan. redovisar i rapporten och trafiksäkerhet 2003:119 bl.a. vissa trafiksäkerhetsproblem relaterade till buss, se s. 2 ff. I rapporten sägs följande. Buss är det dominerande färdsättet i den lokala och regionala kollektivtrafiken. Att färdas med buss är i förhållande till övriga vägtransportmedel ett säkert sätt att färdas. Bussens tyngd och storlek skyddar i de flesta fall passagerarna vid en eventuell kollision. Med tanke på antalet passagerare i en buss får en enda svår olycka med många omkomna statistiken att ändras Det finns exempel på sådana olyckor. Bussens tyngd och storlek innebär att risken för att allvarligt skada andra trafikanter är stor. Av en temastudie, som hänvisar till i sin rapport, utförd –2001 framgår att 76 trafikanter omkommit i kollision med buss. Av dessa var 40 bilister, 5 motorcyklister, 2 mopedister, 10 cyklister och 19 gående. 32 av dessa hade förolyckats inom tättbebyggt område. Bussens största trafiksäkerhetsproblem är alltså den risk den utgör för andra trafikanter än passagerarna. I rapporten diskuteras vad som kan göras för att öka trafiksäkerheten. Med hänsyn till att en bussförare har sin arbetsplats i trafiken och dessutom passageraransvar, behövs utbildning i första hjälpen, krishantering etc. I tider med svårighet att rekrytera förare, då kraven från arbetsgivaren måste sänkas, blir den fortlöpande utbildningen extra viktig. För att klara sitt ansvarsfulla jobb att köra bussen trafiksäkert behövs stöd från arbetsgivaren i form av bra och sammanhängande arbetstider, god arbetsmiljö, att inte pressas av tidtabeller. Yrket behöver få en högre status. Med hjälp av kvalitetssystem skulle en bussförare kunna veta att den buss han eller hon ska köra är i trafiksäkert skick vid arbetspassets början. Arbetsgivaren ska se till att förutsättningarna finns att utföra arbetsuppgifterna på ett säkert sätt. I det här sammanhanget innebär det att säkerhetsbestämmelser i trafiken ska kunna respekteras med tanke på hastighet, rätt till pauser, att fordonet är lämpligt utrustat och att alkohol och droganvändning inte förekommer. Temastudiet visar att av dödsolyckorna där en buss varit inblandad beror på misstag eller medvetet felaktigt beteende hos andra trafikanter. Det sker ett trafiksäkerhetsarbete inom branschen, bl.a. av och (). Jämförelser med andra länder Ålderskraven för att få utföra förvärvsmässiga persontransporter med buss är i några andra länder följande. har för den som har genomgått den långa utbildningen ålderskravet för kategori D1 och D och för den som genomgått den korta utbildningen för kategori D1 och för D med begräsningen till en rutt om högst . Någon ändring av reglerna synes inte vara planerad . , som har haft en åldersgräns för buss, har utnyttjat yrkesförardirektivets möjligheter till krav. Huvudregeln för kategorierna D och DE är om lång utbildning genomgåtts och om kort utbildning genomgåtts. och kort utbildning ger också rätt att köra kategori D1 och D1E. Om den korta utbildningen genomgåtts är åldersgränsen för att få köra kategori D och DE. Undantag gäller i fråga om minimiåldern för den som har förvärvat grundläggande kompetens för körning i . Då gäller under förutsättning att körningen sker i linjetrafik där linjen är högst eller med kategorierna D1-buss eller utan passagerare. I är åldersgränsen . För att få köra linjer krävs erfarenhet och för internationell busstrafik erfarenhet samt en ålder på . I gäller 18 årsgräns för kategori D1 och D (högst sträcka) om yrkesförarutbildning genomgåtts. Om grund- utbildning genomgåtts hos godkänd utbildningssamordnare och teoretiskt prov har avlagts är ålderskravet . En 20 åring som har genomgått yrkesutbildning för yrkesförare får köra kategori D utan begränsning. För förare som avlagt teoretiskt och praktiskt prov gäller och för den som genomgått grundutbildning och avlagt teoretiskt prov gäller . har behållit som de har haft. Här gäller för att få ta B-körkort. gäller för den som har lång utbildning och kör en högst rutt. Åldersgränsen gäller för övriga. Ålderskravet för att framföra förvärvsmässiga persontransporter kan sänkas Utredningens bedömning: Under förutsättning att utbildning för bussförare införs i gymnasieskolan är det möjligt att sänka lägsta ålder för att få framföra buss förvärvsmässigt till . Yngre bilförare är inblandade i fler olyckor än äldre. Det är dock inte bara ålder utan också erfarenhet som minskar risken för olyckor. Det finns argument såväl för som emot en sänkning av lägsta ålder för rätten att få köra buss i kommersiell trafik. sänkning talar det faktum att branschen har rekryteringsproblem till bussföraryrket. Vid en sänkning till krävs att en gymnasieutbildning införs för att en yrkesmässig utbildning ska garanteras. Det skulle innebära en positiv utveckling för kommande generationers bussförare. Statistiken kan varken bevisa eller motbevisa att antalet olyckor med buss skulle öka om en större andel av förarna var yngre än . Det finns enbart 52 stycken 21-åringar som har D-behörighet (). En gymnasieutbildning skulle leda till att ett visst antal färdigutbildade bussförare tillkom . De skulle vara eller redan ha fyllt . De skulle teoretiskt sett inte kunna ha någon längre erfarenhet av egen bilkörning eftersom det krävs för att få körkortsbehörighet kategori B. Däremot skulle de ha kunnat övningsköra . Mot en sänkning av ålderskravet till talar yrkets karaktär. Det innebär ett stort personansvar att köra en buss. Passagerarna kan ställa till problem för föraren på olika sätt under färden – bråk, fylleri, biljettfusk kan tas som exempel. Den omgivande trafiken kan innebära oväntade problem. Tidtabeller att följa kan leda till ytterligare stressmoment. Det framstår som klart att en stor simultankapacitet krävs av den som kör buss. Mognadsmässigt är människor inte biologiskt färdigutvecklade vad gäller förmågan att bedöma konsekvenser. En 18 åring har ingen eller mycket liten erfarenhet av körning i trafik. Det sker fler olyckor med lastbil än med buss . Det finns 851 stycken 18-åringar () som har körkortsbehörighet kategori C. Av det totala antalet olyckor med skadade eller dödade personer står 18–19-åringarna för . Den yngsta åldersgruppen bussförare, 20–, har varit inblandade i av det totala antalet olyckor med skadade och dödade personer. Utredningen har inte funnit någon statistik som visar att en 18-årig bussförare skulle utgöra en större trafiksäkerhetsrisk än en 21-årig bussförare. Det för gymnasieskolan av Gymnasie- utredningen föreslagna programmet för Fordon och Transporter bör kunna anpassas till att även innehålla en utbildningsgren omfattande persontransporter med buss. Utbildning i gymnasie- skolan i kombination med utbildning enligt lagen om yrkes- förarkompetens kombinerad med prov garanterar enligt vår mening kravet på trafiksäkerhet. Om en utbildning för persontransporter med buss införs i gymnasieskolan kan lägsta ålder för att köra buss sänkas till . 12.3.3Kompetens- och ålderskrav vid förvärvsmässiga persontransporter Utredningens förslag: En förare som förvärvat ett yrkes- kompetensbevis för grundläggande kompetens genom grund- utbildning som motsvarar minst för fordon som kräver körkortsbehörighet kategori D eller DE får från och med utföra persontransporter med sådana fordon. Om fordonet körs utan passagerare får transporten utföras av föraren från och med . En förare som förvärvat ett yrkeskompetensbevis för grund- läggande kompetens genom grundutbildning som motsvarar minst för fordon som kräver körkortsbehörighet kategori D1 eller D1E får från och med utföra persontransporter med sådana fordon. Från och med får en förare som har förvärvat ett yrkeskompetensbevis för grundläggande kompetens genom en förkortad grund- utbildning som motsvarar minst utföra person- transporter med sådana fordon. En förare som förvärvat ett yrkeskompetensbevis för grundläggande kompetens genom grundutbildning som motsvarar minst för fordon som kräver körkortsbehörighet kategori D eller DE får från och med utföra persontransporter med sådana fordon när fordonet används för transporter i linjetrafik, om linjens längd inte överstiger . En förare som förvärvat ett yrkeskompetensbevis för grundläggande kompetens och som får utföra persontransporter med fordon som kräver körkortsbehörighet kategorierna D1, D1E, D eller D behöver inte förvärva ett nytt sådant yrkeskompetensbevis för att få utföra persontransporter med ett fordon som kräver körkortsbehörighet enligt någon av de övriga kategorierna. Körkortsbehörighet vid förvärvsmässiga persontransporter Den som är får köra fordon som kräver innehav av körkortsbehörighet kategorierna D eller DE. Av artikel 4.4 j) och k) tredje körkortsdirektivet framgår att åldersgränsen kommer att skärpas till . När det gäller fordon som kräver körkorts- behörighet kategorierna D1 eller D1E så framgår av artikel 4.4 h) och i) tredje körkortsdirektivet att föraren måste vara för att få framföra ett fordon som kräver sådan körkortsbehörighet. Som tidigare redovisats föreslås att bestämmelser med ett sådant innehåll införs i körkortslagen, jfr. avsnitten 4.2.2, 4.10.4 och 4.10.5. Enligt artikel 4.4 framgår vidare att åldersgränsen får sättas lägre för körkortsbehörighet kategorierna D1, D1E, D och DE om det är möjligt enligt yrkesförardirektivet. Enligt 3 kap. 5 § lagen om yrkesförarkompetens får en förare som har förvärvat ett yrkeskompetensbevis utföra person- transporter med fordon som kräver körkortsbehörighet kategorierna D och DE från och med . Av artikel 5.3 a) yrkesförardirektivet framgår att lägsta ålder får vara för att framföra ett fordon som kräver körkortsbehörighet kategori D1, D1E, D eller DE. Utredningen anser att det ska vara möjligt för den som är under 21 respektive att utföra förvärvsmässiga persontransporter. Som har redovisats föreslås att en förare från och med kan förvärva körkortsbehörighet kategorierna D1, D1E, D och DE om han eller hon har förvärvat ett yrkes- kompetensbevis om grundläggande kompetens för person- transporter enligt lagen om yrkesförarkompetens. Vidare följer en rätt att få utföra förvärvsmässiga persontransporter vid en lägre ålder än vad som kommer att följa av körkortslagen om förare har en hävdvunnen rättighet enligt lagen om yrkesförarkompetens, jfr. avsnitten 4.2.2, 4.10.4 och 4.10.5. Av artikel 5.3 a yrkesförardirektivet framgår vilka utbildningskrav som ska ställs på den blivande yrkesföraren. Kraven är kopplade till hur gammal föraren är. Enligt artikel 5.3 a i) får en förare som är utföra persontransporter i reguljär trafik på sträckor som inte sträcker sig med fordon som kräver körkortsbehörighet kategori D och DE under förutsättning att han eller hon har förvärvat ett yrkeskompetensbevis för grundläggande kompetens genom en grundutbildning som uppgår . Om föraren är räcker det med att han eller hon förvärvar sin grundläggande kompetens genom en förkortad grundutbildning som motsvarar minst , detta är möjligt enligt 3 kap. 6 § lagen om yrkesförarkompetens. Vidare framgår att en förare som är får utföra person- transporter oavsett längd med fordon som kräver körkorts- behörighet kategori D1 och D1E under förutsättning att han eller hon har förvärvat ett yrkeskompetensbevis för grundläggande kompetens genom en grundutbildning som uppgår . Om föraren är räcker det med att han eller hon förvärvar sin grundläggande kompetens genom en förkortad grundutbildning som motsvarar minst . Några bestämmelser om körkortsbehörighet kategori D1 och D1E finns inte . Enligt artikel 5.3 a ii) får medlemsstaterna tillåta förare från och med framföra fordon som kräver körkortsbehörighet kategori D och DE att på deras territorium utföra person- transporter om han eller hon har förvärvat ett yrkeskompetens- bevis för grundläggande kompetens genom en grundutbildning som uppgår . Av 3 kap. 5 § lagen om yrkes- förarkompetens framgår att en förare som förvärvat ett sådant yrkeskompetensbevis i måste vara för att få utföra persontransporten. Enligt artikel 5.3. a ii) framgår vidare att åldersgränsen för sådana transporter får sänkas till när föraren kör fordonet utan passagerare, någon sådan rätt har inte införts i svensk rätt. Av artikel 5.3 a i) och ii) yrkesförardirektivet framgår att rätten för en ung förare som får utföra persontransporter är begränsad till medlemsstater som har accepterat ett ålderskrav under . Sådana yrkeskompetensbeviset erkänns inte automatiskt ömsesidigt av andra medlemsstaterna. Utredningen har föreslagit att det ska vara möjligt att kunna skaffa sig yrkeskompetensbevis för fordon som kräver körkorts- behörighet kategori D1 och D1E även i , jfr avsnitt 12.1.1. Vilken grundutbildning som ska krävas är beroende av vilket ålderskrav som uppställs. Som framgått tidigare anser utredningen att ålderskravet för att ha rätt att utföra förvärvsmässiga persontransporter ska sänkas till om utbildning med buss kan integreras i gymnasieskolan. Frågan har främst fokuserat på körkortsbehörighet kategori D och DE. Utredningen anser att det även ska vara möjligt att framföra fordon som kräver körkortsbehörighet kategori D1 och D1E vilket också yrkesförardirektivet medger. För att möjliggöra så att den som är får utföra förvärvsmässiga persontransporter med fordon som kräver körkortsbehörighet med någon av kategorierna D1, D1E, DE och DE behöver lagen om yrkesförarkompetens ändras. Utredningen föreslår därför att lagens ålders- och utbildningskrav anpassas så att de överensstäm- mer med yrkesförardirektivets bestämmelser så att det är möjligt att utföra förvärvsmässiga persontransporter . Utredningen anser att det även finns skäl att se över de ålders- krav som reglerar persontransporter oavsett längd med fordon som kräver körkortsbehörighet D och DE. Utredningen föreslår att nuvarande ålderskrav ska sänkas till för sådana förare. Dagens krav på en grundutbildningen som motsvarar minst för att kunna förvärva ett yrkeskompetensbevis om grundläggande kompetens ska alltjämt gälla, jfr 3 kap. 5 § lagen om yrkesförarkompetens. Utredningen föreslår vidare att en förare som är och har ett yrkeskompetensbevis för grundläggande kompetens genom en grundutbildning som motsvarar minst får utföra transporter med fordon som kräver körkorts- behörighet kategori D och DE om fordonet saknar passagerare. Av artikeln 5.4 yrkesförardirektivet följer att utan att det påverkar de åldersgränser som anges i direktivet behöver förare av fordon som utför persontransporter och som innehar ett yrkes- kompetensbevis för någon av kategorierna D1, D1E, D eller DE inte förvärva ett nytt sådant yrkeskompetensbevis för övriga kategorier. En bestämmelse med motsvarande innehåll ska införas i lagen om yrkesförarkompetens. Utredningens bedömning: Under förutsättning att utbildning för taxiförare införs i gymnasieskolan är det möjligt att sänka lägsta ålder för att erhålla taxiförarlegitimation till . Enligt 3 kap. 3 § 1–2 yrkestrafiklagen (1998:490) får taxiförar- legitimation ges till den som fyllt och sedan minst två har körkort med behörigheten B eller har körkort med behörigheten D. Det krävs vidare att sökanden uppfyller nödvändiga medicinska krav, att han eller hon bedöms vara lämplig i fråga om yrkes- kunnande och laglydnad att tjänstgöra som förare i taxitrafik samt har avlagt godkänt prov för taxiförarlegitimation vilket anordnas av . I samband med att taxiförarlegitimation infördes höjdes taxiföraråldern från till . Höjningen motiverades av det ansvar det innebär att handha persontransporter (prop. 1997/98:63 s. 88). Utredningen ska enligt tilläggsdirektiv (dir. 2007:128) analysera om ålderskravet för taxiförare bör ändras. Analysen ska göras med beaktande av det trafiksäkerhetskrav som finns. För att erhålla taxiförarlegitimation ställs inte samma krav på utbildning som för att erhålla behörighet för kategori D vid yrkes- mässig trafik. Någon garanti för trafiksäkerhet som utbildningen ger för bussförare finns inte beträffande taxiförarlegitimationen. Utredningens anser dock att med en gymnasieutbildning för persontransporter med inriktning taxi där trafiksäkerhetsfrågor och körträning ges en framskjuten plats kan även åldern för att få köra taxi sänkas. För den som inte genomgått sådan utbildning i gymnasieskolan ska det nuvarande ålderskravet samt kravet på att ha haft körkortsbehörighet kategori B eller ha körkortsbehörighet kategori D fortfarande gälla. 13.1Gällande regler om trafikskolor och befattningshavare på trafikskolor När körkortsförordningen (1977:722) ersattes av den nu gällande körkortsförordningen (1998:980) fördes bestämmelserna om trafikskolor och deras verksamhet över till lagen (1998:493) om trafikskolor, TskL, och förordningen (1998:978) om trafikskolor. Anledningen till att bestämmelserna om trafikskolor och deras verksamhet fördes över till en särskild lag var att bestämmelserna ansågs artfrämmande i körkortslagstiftningen, se prop. 1997/98:124 s. 63. För att trafikskola ska få bedrivas krävs tillstånd av behörig myndighet (tidigare , numera Transportstyrelsen). Tillstånd får meddelas fysisk eller juridisk person, som med hänsyn till sina personliga och ekonomiska förhållanden och omständig- heterna i övrigt bedöms ha förutsättningar att driva trafikskola på sådant sätt att kravet på god förarutbildning blir tillgodosett. En trafikskola ska enligt TskL ha en godkänd trafikskolechef och en eller flera godkända utbildningsledare. Trafikskolechefen ska ansvara för att utbildningsledare och trafiklärare som verkar vid skolan är godkända, att lokalerna som används är lämpliga, att personalen får tillgång till gällande föreskrifter och att dessa följs, att personalen fortlöpande får utbildning inom författnings- och trafiksäkerhetsområdena och att register förs över eleverna vid skolan. Trafikskolechefen har även till uppgift att bl.a. se till att de fordon som används för övnings- körning är i trafiksäkert skick och kontrollbesiktigade. Utbildningsledaren ska följa utvecklingen inom författnings-, trafiksäkerhets- och undervisningsområdet, upprätta en undervis- ningsplan, följa undervisningen, handleda trafiklärarna, ansvara för att läromedlen är anpassade till den utbildning som bedrivs, anvisa lämpliga övningsområden, svara för utbildningskort och stå till förfogande vid tillsyn över trafikskolan. Trafiklärarens ansvar är att följa utvecklingen inom författnings-, trafiksäkerhets- och undervisningsområdet, hålla sig underrättad om de författningar som berör undervisningen, under- visa enligt den undervisningsplan som trafikskolan upprättat, föra utbildningskort och stå till förfogande vid tillsyn över trafikskolan. Frågor om godkännande prövas av Transportstyrelsen. Utbildning i trafikskola är inte nödvändig utan även privat övningskörning tillåts för flertalet behörigheter. För behörigheter som anges på förarbevis, dvs. för terrängskoter och moped klass I är dock privat övningskörning inte tillåten. 13.1.1 Möjlighet till återkallelse av tillstånd m.m. Transportstyrelsen kan återkalla tillståndet att driva trafikskola om tillståndshavaren visar sig vara olämplig att driva trafikskola, utbildningen bedrivs i strid med gällande föreskrifter eller i övrigt på ett otillfredsställande sätt samt om undervisning inte har bedrivits vid skolan . Transport- styrelsen kan vidare återkalla ett godkännande som trafikskolechef, utbildningsledare eller trafiklärare om personen är olämplig. Det finns även en möjlighet att meddela varning om trafikskolans tillståndshavare, trafikskolechef, utbildningsledare eller trafiklärare har gjort sig skyldig till något förfarande eller någon allmän försummelse som kan leda till att tillståndet eller godkännandet återkallas, men det kan antas att han kommer att rätta till felet eller bristen utan sådan åtgärd. Om en polismyndighet finner att ett tillstånd för trafikskola eller ett godkännande som trafikskolechef, utbildningsledare eller trafiklärare bör återkallas ska myndigheten anmäla detta till Transportstyrelsen. Transportstyrelsen utövar tillsyn över trafikskolor och kan innan tillstånd meddelas begära in yttrande från (1 och 2 §§ förordningen om trafikskolor). Tillsyn ska ske genom förarprov, särskilt tillsynssamtal och besök. 13.1.3 Formella krav på trafikskolechef, utbildningsledare och trafiklärare Av föreskrifter (VVFS 2006:65) framgår att till ansökan om godkännande som trafikskolechef ska bifogas ett bevis om att sökanden inte är försatt i konkurs. För godkännande som trafiklärare eller utbildningsledare måste sökanden ha fyllt , ha ett körkort med förarbehörigheten B och under sammanlagt minst tre av haft ett körkort med sådan behörighet samt ha den behörighet som utbildningen avser. Till ansökan om godkännande som utbildningsledare ska handlingar bifogas som visar att sökanden arbetat som godkänd trafiklärare , ett betyg från godkänd utbildning till utbildningsledare avslutad senast före ansökan och ett intyg från polismyndigheten som visar att sökanden med hänsyn till sina personliga förhållanden kan anses lämplig som utbildningsledare. Utbildningen för att bli utbildningsledare ska bestå av en högskole- kurs om minst 20 poäng där psykologi/trafikpsykologi, pedagogik, arbets- och personalledning, forskningsmetodik och utvecklings- arbete, medie- och läromedelskunskap, samhälls- och trafikutveck- ling, författningskunskap och myndighets- och mediekontakter ska ingå. För att godkännas som trafiklärare måste den sökande ha genomgått påbyggnadsutbildning i kommunala vuxenutbildningen enligt Statens skolverks föreskrifter eller annan likvärdig utbildning och med hänsyn till sina personliga förhållanden anses lämplig som utbildningsledare. Intyg om att en sökande med hänsyn till sina personliga förhållanden anses lämplig som utbildningsledare eller trafiklärare utfärdas av polismyndigheten i sökandens folkbok- föringsort. 13.2En jämförelse med ansvarsregleringen i yrkestrafiklagen (1998:490) Enligt yrkestrafiklagen (1998:490), YTL, får yrkesmässig trafik drivas endast av den som har trafiktillstånd. Frågor om trafik- tillstånd prövas av länsstyrelse eller, i fråga om linjetrafik som berör flera län, av Transportstyrelsen. Innehavare av trafiktillstånd kan vara fysisk eller juridisk person. För all yrkesmässig trafik gäller att tillstånd enligt YTL får ges endast till sådana fysiska eller juridiska personer som bedöms vara lämpliga att bedriva verksamheten. Endast den som med hänsyn till yrkeskunnande, ekonomiska förhållanden och gott anseende bedöms vara lämplig att driva verksamheten kan erhålla trafik- tillstånd. Vid prövningen av sökanden i fråga om gott anseende ska beaktas sökandens vilja och förmåga att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna, laglydnad i övrigt och andra omständigheter av betydelse.