sou · GWB3106d3 · 2009-01-01 00:00:00 — har svårt att orientera sig i texten och kunna urskilja vad olika delar av domen är för något (se vidare 5.1.4 och 5.2). Flera av advokaterna kommenterar att förutsättningarna för att klienterna ska förstå domarna varierar. Förutom att klienter kan vara stressade och därför ha svårt att ta till sig texten verkar de som är vana att läsa texter ha lättare för att ta sig igenom domtexten än de som är ovana. De som har svenska som modersmål verkar också ha det lättare än de som ännu inte behärskar svenska på infödd nivå (men som kan tillräckligt mycket för att avstå från tolkhjälp). De sistnämnda är en grupp som flera av advokaterna säger att de ägnar särskilt mycket tid åt att hjälpa med förståelsen. De går igenom och refererar muntligen större delar av domen med dessa klienter. En advokat berättar t.ex. att hon muntligen brukar översätta inne- hållet i domen till lättare svenska, en annan att hon redan i rätten bemödar sig om att tala lättare svenska för att öka klienternas för- ståelse och att de enklare orden brukar återspeglas i referaten i domen vilket gör texten i vissa delar lättare att förstå. 4Uppfattningar om faktorer som inverkar på domarnas utformning I det följande redovisas några faktorer som enligt advokaternas uppfattning tycks inverka på domarnas utformning. Temat aktual- iserades under intervjuerna bl.a. i samband med att advokaterna tillfrågades om hur de själva uppfattar domars språkliga utformning. Det ligger egentligen utanför undersökningens syfte att behandla vilka faktorer som inverkar på domarnas utformning men då upp- fattningar om sådana aspekter av domarna kan vara av intresse för den som ägnar sig åt domskrivning har jag valt att ta med temat i resultatredovisningen. En första faktor som framhålls vara av betydelse är det enskilda målets specifika frågeställningar. Flera advokater har uppfattningen att domtextens komplexitet varierar med komplexiteten i målet. Exempelvis är en domtext från brottmål av enklare slag, t.ex. en erkänd rattfylla, inte lika omfattande eller komplext uppbyggd som en domtext som behandlar mål med flera tilltalade, t.ex. ett butiks- rån eller en misshandel där flera personer står åtalade. Beroende på vilken sorts mål det är fråga om, civilprocess eller förvaltnings- process, finns det också skillnader i vad domarna generellt sett innehåller, hur de struktureras och vilka rubriker som används. Andra faktorer som kan inverka på delar av domtextens upp- läggning, utförlighet och/eller språk är kvaliteten i inblandade personers muntliga eller skriftliga bidrag. En advokat tillskriver t.ex. den klara strukturen i en dom, som enligt honom är väl- skriven, både domarens skicklighet och de inblandade försvars- advokaternas sätt att lägga fram målet på. En annan nämner att det är viktigt att domarna lyckas skapa en god stämning i rättssalen. Hur pass avslappnat de hörda personerna kan leverera sina be- rättelser har nämligen, enligt advokaten, betydelse för tydligheten i berättelserna. En faktor som de intervjuade advokaterna samstämmigt fram- håller som betydelsefull är individen som skriver den. Utform- ningen av en dom hänger enligt dem nära samman med de enskilda domarnas förmåga och/eller ambitionsnivå när det gäller domskriv- ning. Med utformning menar advokaterna här sådant som hur utförliga domarna är i referaten av hörda personer, i pedagogik och motiveringar i domskäl eller angående påföljdsfrågor men också sådant som domarnas struktur och typografi (användning och ut- formning av rubriker m.m.) eller språk (ord och fraser). Flera av de intervjuade betonar att det är naturligt med denna individuella variation i domarnas utformning men en säger också att domarna i det avseendet uppvisar större variation än önskvärt och att det vore bra om de kunde göras mer lika. En advokat menar att variationen blir särskilt märkbar när det handlar om domar som ska redovisa komplicerade förlopp eller hantera komplicerad lagstiftning. Ett par advokater noterar också att hur utförlig och pedagogisk domen är i motiveringarna tycks hänga samman med hur vardagligt, stort eller medialt intressant målet är. Uppfattningen hos dessa advokater tycks vara att ovan- liga, större eller medialt uppmärksammade mål tenderar att få mer välskrivna, utförliga och pedagogiskt motiverade domar. Bland de exempel på särskilt välskrivna domar som advokaterna själva tar upp finns också ett par medialt mycket uppmärksammade domar. 5 Uppfattningar om domarnas utformning I det följande behandlas vad klienterna reagerar på i domarna, vad de har problem med att förstå eller upplever som negativt. De eventuella förklaringar till reaktionerna som advokaterna tycker sig se och de eventuella förbättringsförslag de har tas också upp liksom en del förtjänster hos domar som advokaterna framhåller som gynnsamma för klienternas förståelse. Resultaten gällande dessa frågor har delats upp i tre avsnitt. Först behandlas klienternas reak- tioner och advokaternas kommentarer om domarnas förtjänster etc. i relation till specifika innehållsdelar i domarna (5.1). Därefter behandlas frågor som har att göra med domarnas struktur och hur väl advokaternas klienter kan orientera sig i domarna (5.2). behandlas vad som framkommer i intervjuerna om språket i domarna (5.3). I detta avsnitt redovisas vad som under intervjuerna framkommer gällande en rad specifika innehållsdelar i domarna. I tur och ordning berörs domslut och beslut i övriga frågor (5.1.1), referat av utsagor och dokument (5.1.2), överensstämmelsen mellan huvudförhand- lingens och domens omfång (5.1.3), utdrag ur lagar (5.1.4), dom- skäl och pedagogiska aspekter på domarna (5.1.5) samt vissa typer av bilagor (5.1.6). 5.1.1Domslut och beslut i övriga frågor Advokaterna tar bara undantagsvis upp domsluten. En av dem påtalar dock att klienter som får brottmålsdomar med domslut och många andra beslut (om skadestånd, försvararkostnader, beslag- tagna föremål osv.) kan ha svårt att på egen hand ta sig igenom och förstå vad de olika punkterna betyder. Flera av dem nämner apropå domslut i brottmål att uttrycket åtalet ogillas inte alltid förstås och att det ur klientens synvinkel vore bättre att det stod något i stil med NN frikänns. 5.1.2Referat av utsagor och dokument Klienternas reaktioner på domtexternas referat av hörda parters och vittnens utsagor samt åberopade dokument tas upp relativt utförligt under alla intervjuerna. Återgivandet av vad personer har berättat och vilka dokument som har tagits upp kan väcka reak- tioner hos klienterna både vad gäller urval och omfattning. Klient- erna kan bl.a. reagera på att delar av vittnens berättelser inte alls finns återgivna i domen eller på att motpartens berättelse givits större utrymme i domtexten än den egna berättelsen. Advokaten brukar då behöva förklara att hur mycket som finns med t.ex. beror på hur konkret en berättelse har varit. I socialmål kan referaten av det ofta rätt omfattande skriftliga material som tagits fram av en myndighet vid utredningen av ett fall vara utförligare än referaten av vad klienten har anfört under förhandlingen. Detta kan av klienten upplevas som orättvist. Det händer också att dokument (t.ex. rättsintyg) som åberopats under förhandlingen inte alltid tas upp i domen och att klienterna undrar varför detta utelämnats. En risk med att olika parters berättelser eller dokument ägnas olika stort utrymme i domen är att klienterna på olika sätt kan uppleva fördelningen av utrymmet som orättvis. En risk med att inte allt det som sagts eller åberopats i rätten (och som klienten själv upplever som väsentligt) på något sätt omnämns i domtexten, är att klienten kan få uppfattningen att domstolen inte har velat lyssna ordentligt eller att de har förbisett material. En som blivit dömd för ett brott kan då uppleva att han eller hon har blivit dömd på felaktiga grunder. Klienter i socialmål, där domen ibland med- delas efter förhandlingen, tror i vissa fall att domen saknar hänvisning till material som presenterats för att rätten har förlagt inspelningarna av förhören eller de åberopade dokumenten. Ett särskilt problem med referaten i social- mål, i synnerhet i LPT-målen, är annars att delar av vad som fram- kommit och som domstolen har tagit hänsyn till kan vara sekre- tessbelagt. Att domen inte innehåller utförliga referat kan alltså bero på sekretessen men det är inte alltid uppenbart för klienten att det är av det skälet domen inte återger allt som sades under förhandlingen. En advokat menar att domar där vissa omständigheter som nämnts i hörda personers berättelser inte har tagits med kan ge intrycket att domskribenten bestämt sig för slutsatsen först och sedan bara återgivit de delar av utsagorna som stödjer den slut- satsen. Det händer inte ofta att han läser domar som ger ett sådant intryck, men det händer. Advokaterna framhåller också förtjänster med domarnas referat av utsagor. En advokat framhåller t.ex. att den tycker att länsrätterna brukar vara bra på att noga redogöra för vad parterna har sagt, en annan att domstolen sällan verkar ha missförstått vad advokaten eller klienten har sagt under förhandlingen när de refererar detta. En tredje framför att hon tycker att de domar hon läser generellt sett har en neutral ton som inte får det att låta som om domstolen tycker att klienterna har betett sig illa. I en intervju berättar advokaten att hon har arbetat med mål där domaren skriver ovanligt långa och utförliga referat av vad som sagts under förhandlingen (de omfattar i de mest extrema fallen hundratals sidor). Advokaten upplever att dessa, i referaten, utförliga domar uppskattas av klienten som känner igen sig. Andra advokater menar att det är bra om referaten av vad klienterna har sagt dessutom återges relativt troget klienternas eget språkbruk (mera vardagsspråkligt än formellt). Det ökar förmod- ligen igenkänningsfaktorn och känslan hos klienten av att dom- stolen har förstått vad han eller hon har sagt. kan det också leda till förvirring eller frustration hos advokaternas klienter om det finns utförliga referat av utsagor och dokument i domtexten som sedan inte har haft betydelse för rättens bedömning. Även om det framgår av domskälen vad rätten utgått från kan klienterna tro att allt som refererats har haft betydelse. 5.1.3Överenstämmelsen mellan förhandlingens och domens omfång Förutom att klienterna kan reagera negativt på att domarna inte fullt ut återspeglar de moment som de upplevt under huvudför- handlingen kan de bli besvikna på att domens utförlighet inte motsvarar den tid de har lagt ned på att delta i huvudförhandlingen. Det är ett särskilt problem vid överinstansdomar (hovrätt och kammarrätt), i de fall domstolen går på samma linje som under- instansen och fastställer dess dom. Klienterna kanske har ägnat åt att sitta i förhandling och blir förvånade eller besvikna över att domtexten är så tunn, sett både till innehåll och antal sidor. Det kan dessutom även i de fallen uppstå tvivel hos klienten om huruvida rätten tagit del av nytt material som presenterats när det inte uttryckligen framgår av domen att domstolen har tagit del av detta material. Hur många hänvisningar till och utdrag ur olika lagar (och andra juridiska texter, t.ex. rättsfall) som domarna innehåller hör också till det som varierar, bl.a. beroende på måltyp. Generellt tycks det finnas ganska få sådana hänvisningar, särskilt i brottmål. Under intervjuerna framkommer det dock några fall där det regelbundet finns citat ur lagtext (vårdnadstvistdomar, t.ex. 6 kap 2 a § föräldra- balken och LPT-domar, t.ex. 3 § LPT). Lagtextutdragen verkar i de flesta fall sällan leda till frågor från klienterna. Enligt advokaterna hänger det förmodligen samman med att de redan inför förhandlingen har diskuterat de aktuella lagarna med klienten. Ett undantag är LPT-domarna där utdragen kan leda till missförstånd. Advokaten som berättar mest utförligt om LPT-domar säger att klienterna sällan förstår att det är just citat av lagtext som de läser. Utdragen är ofta placerade på en fram- trädande plats i domen, alldeles i början av domskälen och mark- eras som citat genom en källhänvisning inom parentes i slutet av utdraget. Klienterna uppmärksammar inte källhänvisningen och tror att lagcitaten hör till domstolens resonemang eller åsikter. De missförstår också innebörden av lagtexten. I en ofta citerad passage i 3 § LPT står det: Tvångsvård får endast ges om [...] patienten på grund av sitt psykiska tillstånd och sina personliga förhållanden i övrigt har ett oundgängligt behov av psykiatrisk vård, som inte kan tillgodoses på annat sätt än genom att patienten är intagen på en sjukvårdsinträttning för kvali- ficerad psykiatrisk dygnetruntvård [...]. I citatet nämns inte att patienten också kan ha LPT-permission och bo på behandlingshem. Klienterna tolkar därför ofta texten som att det har beslutats att de ska tas in på vårdhem igen och blir oroliga. 5.1.5Domskäl och pedagogik i domarna Vad gäller domskälen påtalar advokaterna att det framför allt upp- står förståelseproblem för klienterna och (ibland) dem själva om motiveringarna är alltför kortfattade. Exempelvis förekommer det att domarna innehåller vanliga fraser som uttrycker att någon, t.ex. målsäganden, har gjort ett tillförlitligt och trovärdigt intryck. Sådana formuleringar kräver mer preciserade motiveringar av på vilket sätt personen i fråga har varit tillförlitlig och trovärdig från domstolens sida för att bli begripliga och verka övertygande. Det händer emellanåt att klienten känner den beskrivna personen som en i vanliga fall otillförlitlig person och då har klienten extra svårt att förstå hur domstolen kunnat göra en annan bedömning. Ett annat exempel är att det utan efterföljande motivering kan stå något i stil med: rätten har gjort bedömningen att åklagarens talan ska bifallas på grund av den bevisning åklagaren har presterat. Advokaten som framför denna synpunkt menar att det framför allt är i mindre mål som domskälen är knapphändigt formulerade medan större mål brukar ha utförligare resonemang. I de fall domskälen inte är tillräckligt utförligt motiverade kan advokaterna utifrån sin erfarenhet i vissa fall ändå göra en kvalificerad gissning om varför domstolen kommit fram till den ena eller andra bedömningen och presenterar då den tolkningen för klienten. Domskälen kan också vara svåra att förstå när de innehåller juridiska resonemang och juridiska termer (vid brottmål t.ex. bedömningar av uppsåt, nödvärnsinvändningar m.m.). Det är, enligt advokaterna, i de delarna som det blir tydligt att domtexten har flera mottagare, inte bara lekmän utan också juridiskt skolade personer. Advokaterna framhåller att det för deras del är önskvärt med en välskriven, resonerande dom, särskilt i de fall klienterna önskar överklaga. Det är bra dels för att klienten och advokaten lättare kan bedöma vad de kan ha synpunkter på i överklagandet, dels för att advokaten kan få stöd av domtexten i de fall han eller hon bedömer det vara klokast att avråda klienten från att överklaga. Om domen är mycket kortfattad i resonemangen kring bedömningen kan advokaten i vissa fall utifrån sin erfarenhet ändå förstå att det förmodligen inte skulle gynna klienten att överklaga. Med en dom där bedömningen är alltför knapphändigt motiverad blir det dock svårare för advokaten att få klienten att förstå varför det sannolikt skulle bli samma utfall i nästa instans. Nära sammanhängande med att domskälens argumentation och motiveringar bör vara utförliga är att de, enligt advokaterna, bör vara pedagogiska. Det gäller inte minst hur pedagogiskt en dom förklarar vad som är domstolens uppgift och vilka frågor dom- stolen funnit att den behöver behandla och besvara. I exemplet på en brottmålsdom från den advokat som kommenterar denna aspekt framgår t.ex. att domstolens uppfattning om dess uppgift är att ta ställning till om åklagaren utom rimligt tvivel kan styrka sina på- ståenden om vad som skett, inte att efterforska sanningen. andra advokater understryker att en bra dom pedagogiskt förklarar vad rättens uppgift är. En advokat efterlyser utförligare, pedagogiska förklaringar i de fall där högre rätt meddelar att prövningstillstånd inte medges. Det behövs för att klienterna ska förstå varför målet inte kommer att gå till ny prövning. Olika sorters bilagor finns i domar. En advokat kommenterar att det kan bli svårare att orientera sig i exempelvis brottmålsdomar när domen istället för att inledningsvis återge åklagarens yrkanden hänvisar till en bilaga med åklagarens stämningsansökan. Det på- verkar antagligen inte förståelsen av domtexten hos dem som står tilltalade alltför mycket, eftersom de har tagit del av stämnings- ansökan tidigare och vet vad de står åtalade för, men det gör domen mer omständlig att hantera i diskussionen med klienterna då hän- visningar till bilagan kräver mycket bläddrande fram och tillbaka. Om domen hänvisar till en stämningsansökan vars yrkanden inte är numrerade på ett tydligt sätt (utan kanske bara punktade) kan det också kräva mycket bläddrande av läsarna för att de säkert ska kunna hänga med i vilken punkt som behandlas var. En advokat tar upp att klienterna inte alltid förstår att över- klagandebilagan är ett standardiserat dokument som vänder sig till alla parter i olika slags mål. Det händer att de tror att det som står där, t.ex. om överklagande av skadestånd, gäller just det specifika mål de har varit inblandade i trots att det kanske inte är aktuellt i deras fall. Advokaten menar att det delvis hänger ihop med att klienterna har svårt att orientera sig i domen men att det också är av betydelse att om bilagan är tydligt markerad som just bilaga (att orden Bilaga 1 inte har skrivits med för litet typsnitt t.ex.). Detta avsnitt tar upp uppfattningar som har att göra med dom- texternas disposition (5.2.1), rubriksättning och typografi (5.2.2) samt metatext (5.2.3). De advokater som diskuterar dispositionen i domar har själva inga problem att hitta i texterna. De vet i vilken ordning olika relevanta delar av domen, som domslut och domskäl, brukar vara placerade. Däremot menar de att det kan vara svårare för klienterna att genomskåda hur domen är uppbyggd, särskilt i längre och mer komplext uppbyggda domar, t.ex. brottmålsdomar med flera olika åtalspunkter. Domsluten har olika placering i olika domar. I allmändomstol- arnas domar är det vanligt att de står först, i förvaltningsdomstol- arna att de står sist (även om undantag finns). Flera av advokaterna nämner att det är bra för klienterna om domslutet kommer först, dels för att det är vad klienten i första hand är intresserad av, dels för att domslutet då blir lättare att hitta. Domskälen kan vara svåra för klienterna att finna fram till. De har emellanåt svårigheter att skilja på vad som är domskäl och vad som är annat i domen. De förstår inte alltid var i domen man ska läsa någonstans för att hitta rättens motivering. I ett par av intervjuerna behandlas frågan om hur advokaterna tror att domar med s.k. vävda domskäl förstås av klienterna, dvs. sådana där relevanta delar av de hörda personernas utsagor vävs in i domstolens resonemang. Advokaternas mening är att det förmod- ligen är lättare för klienten att ta till sig domen om den först har referat av hörda personer och sedan ett mer renodlat resonerande avsnitt med domskäl. Klienterna kan som nämnt ha svårt att hitta i domen och att förstå vilka delar av domen som innehåller domskälen till skillnad från t.ex. referat av dokument, hörda personer eller lagtext. Det kan bero på att klienterna är ovana vid texttypens disposition eller på yttre faktorer som att de läser under stress. Men det kan också hänga samman med att olika delar av domarna i vissa fall inte markeras på ett fullt så tydligt sätt, genom rubriker och liknande som signalerar var i texten olika avsnitt finns. Enligt advokaterna som kommenterar dessa delar av domarna är t.ex. rubriker, sär- skilt mellanrubriker, ofta relativt få. Vissa av rubrikerna är otydligt markerade typografiskt sett (dvs. gällande typsnitt och tecken- Avsnitt som behandlar rättens bedömning inleds inte sällan med formuleringar av typen Tingsrätten gör följande bedöm- ning skriven med samma storlek, och i vissa fall också med samma typsnitt, som den löpande texten vilket gör att den upplevs som mindre tydlig. I längre domar brukar det finnas innehållsförteckningar vilket advokaterna upplever som ett bra hjälpmedel för klienterna att hitta i texten. Till strukturella aspekter på domen hör förutom disposition och rubriker också i vilken mån domarna innehåller s.k. metatext, alltså text om själva texten. Denna sida av domskrivningen behandlas framför allt under intervjun med en advokat som tagit fram ett exempel på en enligt honom välskriven brottmålsdom. Exempel- texten har flera tydliga formuleringar som i inledningen av textens olika partier indikerar vad för slags innehåll texten förmedlar i respektive parti. Advokaten upplever att formuleringarna bidrar till att öka domens begriplighet. Ett par olika varianter som före- kommer i domen är följande (där personnamnen bytts ut mot NN): (1)Efter dessa inledande synpunkter [om tingsrättens uppgift] över- går tingsrätten till den egentligen prövningen av gärningspåståendena. (2)Tingsrätten behandlar först frågan om det kan anses vara ställt utom rimligt tvivel att NN har deltagit i misshandeln av NN. En annan typ av metatext som värdesätts är sådan som klart signal- erar förekomsten av lagutdrag och liknande. En advokat framhåller att det är tydligare om det före utdragen står något om att det som redovisas är tillämpliga regler. Att domen bara hänvisar till källorna med källhänvisningar inom parentes efter utdragen är inte tillräckligt tydligt. I det följande behandlas olika språkliga aspekter av domarna, dvs. ord och uttryck (5.3.1) samt namn och liknande sakuppgifter (5.3.2). 5.3.1Ord och uttryck som kan vara svårbegripliga Flera av advokaterna noterar att de tycker att domarna numera innehåller betydligt färre svårbegripliga (juridiska) ord än de gjorde tidigare och att de har blivit mer begripliga . Enligt dem är det mycket sällan som klienterna frågar specifikt om betydelsen hos enskilda ord och uttryck i samband med att de diskuterar domen. Däremot kan det i enstaka fall hända att klienterna reagerar på och undrar över krångliga juridiska resonemang och uttryck före eller under huvudförhandlingen. En del av de juridiska fackbegrepp och liknande som är aktuella i det enskilda fallet har advokaterna vanligen också haft anledning att gå igenom med klienterna i samband med förberedelserna inför huvudförhandlingen. En advokat tar upp att klienter som har bristande svensk- kunskaper kan ha svårt att skilja på grundläggande juridiska benäm- ningar som målsägande och tilltalad när de läser domen. För att underlätta förståelsen för dessa klienter vore det, enligt advokaten, bättre om namnet på den som i det konkreta fallet är målsägande respektive tilltalad skrevs ut så att det klart framgår exempelvis vem som ska betala skadestånd till vem osv. Flera av advokaterna menar att de juridiska termer som före- kommer i domarna behövs. Vissa svårbegripliga ord och formuler- ingar kan bytas ut mot vardagligare språk och det är bra om de gör det, men andra hör till juridikens fackspråk eller lagspråket och kan inte bytas ut utan vidare. Brottsrubriceringen vårdslöshet i trafik reagerar t.ex. vissa klienter på då deras vardagliga uppfattning av vad vårdslös innebär inte motsvarar vad som avses med ordet i lagspråkets mening (Vårdslöshet upplevs av dem som ett alltför starkt ord för den oaktsamhet de visat.). Då det är vad brottet kallas i lagtexten måste det stå så i domen till dess att det eventuellt byts ut vid en revidering av lagspråket. Advokaterna upplever alltså att klienterna mycket sällan frågar om innebörden hos specifika ord och uttryck.