sou · GXB323 · 2009-03-03 00:00:00 — Därefter följer ett kapitel med redovisning av resultaten. Svarsfördelningen på samtliga frågor återfinns i tabellbilagan (bilaga 1). Det sista kapitlet innehåller avslutande kommentarer. Urvalet har skett i två steg. () levererade ett slumpmässigt urval av skolor, vilket dragits proportionellt mot antalet gym- nasieelever i årskurs ett i respektive skola. Vid urvalstillfället hade SCB ännu inte information om elever i årskurs ett , därför användes elevuppgifter från . Urvalsramen hämtades från skolre- gistret och bestod av 920 gymnasieskolor. 879 av dessa gymnasieskolor hade elever i årskurs ett. Dessutom tillkom 41 nya skolor som startats efter . För dessa skolor saknades ännu uppgifter om antalet elever. Vid urvalsdragningen användes därför medianen för antalet elever i de 879 skolor där uppgift om antal elever fanns (för en närmare beskrivning av urva- let, se bilaga 3). I urvalet från SCB ingick 220 skolor. Av dessa hade en skola inte startats ännu och en skola hade lagts ner, vilket berodde på att urvalet baserades på uppgifter . Det faktiska urvalet bestod därmed av 218 skolor. skickade CAN ut information om undersökningen till de skolor som ingick i urvalet, i samband med detta ombads skolorna att rap- portera antalet klasser i årskurs ett i skolan och hur många elever det fanns i respektive klass. Utifrån dessa uppgifter drog CAN slumpmässigt den klass som skulle delta, med en sannolikhet proportionell mot klassens storlek. Formulären distribuerades genom rektorernas försorg till vederbörande lärare i de utvalda klasserna. Eleverna besvarade enkäten i klassrummen, varefter varje elev själv stoppade formuläret i ett kuvert och klistrade igen det. Frågeformuläret bestod av åtta frågor om rök- och snusvanor samt om var cigaretter, annan röktobak och snus införskaffas (se bilaga 2). För att elevernas anonymitet skulle vara skyddad ombads de att inte skriva sina namn på formulären. De informerades också om att deras svar endast skulle användas för statistiska bearbetningar och att ingen analys av enskilda formulär skulle redovisas. Enkäten skulle besvaras , d v s 15–. De som inte hade möjlighet till detta fick använda vecka 39. Därefter avslutades datain- samlingen. Vid flera studier av den vuxna befolkningen har man funnit en ovilja att re- dovisa känsliga förhållanden samt att respondenterna medvetet eller omedve- tet underskattar sin konsumtion av bland annat tobak. Det kan naturligtvis inte uteslutas att somliga elever i denna undersökning kan ha rapporterat en för låg konsumtion (underrapportering), men även motsatsen förekommer, det vill säga att man uppger en för hög konsumtion (överrapportering). En alltför högt redovisad konsumtion kan vara ett utslag av leklust. Ett sådant beteende torde ta sig uttryck i helt orimliga och uppenbart fel- aktiga svar och svarskombinationer. För att upptäcka den här typen av oseri- öst ifyllda enkäter granskades samtliga enkäter manuellt och i de fall där ex- empelvis samtliga rutor hade kryssats i eller delar av, eller hela enkäten klott- rats ner, plockades enkäten bort. För att komma till rätta med problemet med överrapportering fastställdes en gräns för uppenbart överdriven konsumtion. Gränsen för överdriven konsumtion av cigaretter sattes vid 51 cigaretter eller mer. För snus sattes gränsen vid 16 dosor eller mer. Det- ta gjordes eftersom det ansågs omöjligt att avgöra om resten av formuläret var seriöst i fyllt när konsumtionen var kraftigt överdriven. Att en elev, som är närvarande vid undersökningstillfället, vägrar att delta i undersökningen är väldigt ovanligt och i denna undersökning har ingen lärare rapporterat om vägran att delta. I tabell A nedan redovisas hur många formulär som plocka- des bort på grund av de att var oseriöst eller överdrivet ifyllda. Antal bearbetade och antal bortplockade formulär. Ett annat, och antagligen mer vanligt, skäl till att uppge exempelvis en alltför hög tobakskonsumtion kan vara att man vill imponera på sina kamrater. Det kan också vara så att man inför klasskamraterna brukar ge sken av att röka el- ler snusa mer än vad man egentligen gör. Trots att formulären skulle besvaras under samma former som vid ett enskilt skriftligt prov, kan det inte alla gånger undvikas att några har haft möjlighet att se vad andra svarar. Vetska- pen om att andra eventuellt har haft möjlighet att se svaren kan medföra att somliga, även i enkätsituationen, uppgett ett falskt konsumtionsbeteende. För att minska risken för att eleverna inte skall svara sanningsenligt har under- sökningen genomförts anonymt. Vid genomförandet av undersökningen har en lärare varit närvarande för att bland annat motverka störande moment och se till att undersökningen genomfördes under samma former som ett skriftligt prov. Detta ger dock ingen fullständig garanti för att somliga inte angett en över- eller underkonsumtion av tobak och hur man skaffat sig det. Ett annat problem i samband med frågeundersökningar är bortfallet, det vill säga de personer som skulle ha besvarat formuläret men som av olika skäl inte deltar i undersökningen. I den här typen av skolundersökningarna finns två typer av bortfall. Den ena utgörs av de klasser som av olika skäl inte del- tog i undersökningen och den andra av de elever som var frånvarande i sam- band med datainsamlingen. Av de 218 klasser som ombads delta i undersökningen har 163 besvarat en- käten. Detta innebär ett bortfall på klassnivå om . Eftersom tidsra- men för undersökningen har varit snäv, var det inte möjligt att påminna de utvalda skolorna mer än en gång. En möjlig förklaring till att en klass inte be- svarat enkäten är att undersökningen genomförts precis vid höstterminens start. är hektisk för skolorna vilket kan påverka viljan och möj- ligheten att delta i undersökningen. Det finns emellertid ingen anledning att anta att bortfallet av klasser är systematiskt och det torde därför inte ha på- verkat undersökningsresultatens representativitet i någon betydande omfatt- ning. Bortfallet av elever på grund av sjukdom eller annan frånvaro uppgick till . I tabell B redovisas bortfallet fördelat på bortfallsorsak. Ett rimligt antagande är att de elever som var frånvarande vid undersökningstillfället rö- ker och snusar mer. Tidigare undersökningar har visat att det förhåller sig på detta sätt. När en uppföljning av bortfallet gjordes i samband med skolundersökning, visade det sig mycket riktigt att eleverna i bortfallsupp- följningen redovisade en högre konsumtion av bland annat tobak. Detta på- verkade dock inte undersökningsresultaten mer än med någon enstaka pro- centenhet (och 1993). I den här undersökningen har fokus legat på hur eleverna skaffar sig tobak och det finns ingen anledning att anta att de som var frånvarande när enkäten skulle besvaras, skiljer sig från dem som var närvarande vad gäller anskaffningssätt. Bortfallet i procent fördelat på bortfallsorsak. Frånvarande elever (totalt) Bortfallet på de enskilda frågorna, så kallat internt bortfall, redovisas i tabel- lerna som åskådliggör svarsfördelningen på de olika frågorna (tabellerna 1– 25). Vissa frågor hade ett tämligen högt internt bortfall. Frågorna som syftade till att undersöka var eleverna fick tag på cigaretter (frågorna 4a–4p), hade ett internt bortfall på mellan . För att undersöka detta närmare skapades en variabel där de som hoppat över samtliga frågor kunde skiljas från dem som hade hoppat över enstaka frågor. Resultatet visade att den an- del bland rökarna som hade hoppat över enstaka frågor var betydligt större än andelen som helt hade hoppat över frågorna 4a–4p (tabell C). Resultaten vi- sar också att det interna bortfallet var något högre bland män (tabell 11) och att det var högre bland dem som uppgett att de rökte till fest eller ibland jäm- fört med dem som rökte eller nästan (tabell 12). Även om det inte med säkerhet går att uttala sig om effekterna av det interna bortfallet är det troligt att man bara har fyllt i de saker man har gjort, och istället för att ange noll gånger har man hoppat över frågan. Förmodligen be- ror detta på att frågan innehöll många delfrågor vilket därmed skulle kunna förklara varför det interna bortfallet var så stort på just dessa frågor. Att de som rökte till fest eller ibland uppvisade ett högre internt bortfall tyder också på att man har låtit bli att besvara de frågor som rör sådant man inte har gjort. Detta eftersom de som rökte mer sällan rimligen också har inskaffat cigaret- ter på färre sätt. Internt bortfall på frågorna 4a–4p. Procentuell fördelning bland rökare. Har besvarat samtliga frågor Bortfall på enstaka fråga Bortfall på samtliga frågor När det gäller det interna bortfallet på motsvarande fråga bland snusarna (6a– 6p) är mönstret likartat. På samma sätt som bland rökarna skapades en varia- bel där de som hoppat över samtliga frågor skiljs från dem som låtit bli att besvara enstaka frågor. Andelen bland snusarna som hade borfall på enskilda frågor var betydligt större än andelen som hade hoppat över samtliga av frå- gorna 6a–6p (tabell D). Även bland snusarna visade resultaten att det interna bortfallet var något högre bland män jämfört med kvinnor (tabell 18). Vad gäller skillnaden mellan dem som snusade eller nästan och de som snusade ibland, visade resultaten att bortfallet var något större bland dem som snusade eller nästan . Skillnaderna mellan grup- perna av snusare var dock tämligen små (tabell 19). Internt bortfall på frågorna 6a–6p. Procentuell fördelning bland snusare. Har besvarat samtliga frågor Bortfall på enstaka fråga Bortfall på samtliga frågor I detta kapitel behandlas de viktigaste resultaten som framkom i undersök- ningen av ungdomars tobaksvanor och var de får tag på tobak. För mer detal- jerad information om svarsfördelningen på de olika frågorna hänvisas till ta- bellerna i bilaga 1. I resultatredovisningen ingår endast de elever som svarat att de var vid undersökningstillfället. De som var äldre, eller som av någon an- ledning inte besvarat åldersfrågan, har filtrerats bort, vilket totalt rörde sig om 113 elever. Knappt en tredjedel uppgav att de rökte och/eller snusade. Vad gäller total- konsumtionen av tobak fanns det inga skillnader mellan män och kvinnor (tabell 1). Däremot skiljde sig männens och kvinnornas rök- och snusvanor. För att bli klassificerad som rökare ska man ha svarat med ett ja-alternativ på frågan Röker du?. Vilken typ av tobak som användes skiljde sig mellan män och kvinnor. Totalt uppgav att de rökte (tabell 2). Vad gäller rökning var detta vanligare bland kvinnor och resultaten tyder på att kvinnor också rökte oftare än män. Diagram 1 visar att av kvinnorna upp- gav att de rökte, bland männen var motsvarande andel . När det gäller hur ofta man rökte visar diagram 2 och tabell 2 att det var van- ligare bland kvinnor att röka , uppgav att de gjorde detta, jämfört bland männen. Bland kvinnorna var också Röker den största svarskategorin. Medan den största andelen, ungefär en tredjedel, av de manliga rökarna svarade att de rökte till fest. Andel som rökte bland män respektive kvinnor. Var skaffade rökarna cigaretter? På frågan om hur de som rökte hade skaffat cigaretter eller annan röktobak svarade störst andel att de hade blivit bjudna på cigaretter. Omkring hälften uppgav att de hade köpt cigaretter själva på ett försäljnings- ställe eller av en privatperson. Resultaten visar också att det var minst vanligt att ha tagit cigaretter eller annan röktobak utan lov (tabellerna 6 och 11). Det fanns inga större skillnader mellan hur män och kvinnor hade besvarat frågan. Tittar man istället på skillnaderna mellan dem som rökte el- ler nästan och de som rökte till fest eller ibland, syns tydliga skill- nader i hur man fått tag på tobak (diagram 3 och tabellerna 7 och 12). Diagrammet visar att bland dem som rökte till fest eller ibland, hade 29 pro- cent köpt själva på ett försäljningsställe. En betydligt större andel av dem som rökte eller nästan , uppgav att de hade gjort samma sak . Bland dem som rökte eller nästan , svarade en lika stor andel att de hade köpt av en privatper- son. Bland dem som rökte till fest eller ibland var motsvarande andel 36 pro- cent. Det var alltså större andel som köpt cigaretter eller annan tobak av en privatperson än på ett försäljningsställe, bland dem som rökte till fest eller . Var har rökarna fått tag på cigaretter ? Uppdelat efter hur ofta man rökte. Diagram 4 och tabell 8 och 12 visar att störst andel av rökarna svarade att de hade köpt cigaretter i kiosk eller tobaksaffär. Mer än hälften () av dem som rökte eller nästan uppgav att de hade gjort detta . Bland dem som uppgav att de rökte ibland eller till fest, hade en knapp fjärdedel handlat tobak i kiosk eller tobaksaffär. Att ha köpt själv på Internet var det som minst andel angav. av dem som rökte /nästan och av dem som rökte till fest eller ibland uppgav att de hade köpt cigaretter på Internet . Att ha köpt cigaretter eller annan röktobak på restaurang var nästan lika ovanligt. Diagram 4 visar också att de som rökte eller nästan i större utsträckning hade handlat på de efterfrågade försäljnings- ställena, jämfört med dem som rökte till fest eller . Vilka försäljningsställen har rökarna handlat på ? Uppdelat efter hur ofta man rökte. Diagram 5 och tabellerna 9 och 12 visar att bland dem som rökte el- ler nästan hade köpt cigaretter eller annan röktobak av en kamrat , andelen som hade gjort detta var alltså lika stor som ande- len som hade köpt i kiosk eller tobaksaffär. Bland dem som svarat att de rök- te till fest eller ibland svarade drygt en fjärdedel att de hade handlat av en kamrat . Att ha handlat cigaretter av en kamrat under var nå- got mindre vanligt i båda grupperna av rökare. Bland dem som rökte eller nästan svarade att de hade gjort detta, motsvarande andel bland dem som rökte till fest eller ibland var . I båda grup- perna av rökare svarade minst andel att de hade handlat av annan privatper- son. Andel av rökarna som köpt av privatpersoner . Uppdelat efter hur ofta man rökte. I båda grupperna av rökare uppgav alltså störst andel att de fått tag på ciga- retter eller annan röktobak genom att de blivit bjudna av någon. Allra vanli- gast var att man blev bjuden av en kamrat under (diagram 6 och tabel- lerna 10 och 12). Av dem som rökte till fest eller ibland uppgav att de hade blivit bjudna av en kamrat under , motsvarande andel bland dem som rökte eller nästan var . Att ha blivit bjuden av en kamrat förekom också, av dem som rökte /nästan och av dem som rökte till fest eller ibland svarade att de hade blivit bjudna av en kamrat . Minst andel, i båda grupperna av rökare, svarade att de hade blivit bjudna av en förälder. Diagram 6 Andel av rökarna som blivit bjuden . Uppdelat efter hur ofta man rökte. För att bli klassificerad som snusare ska man ha svarat med ett ja-alternativ på frågan Snusar du? Totalt uppgav att de snusade (tabell 4). Det var alltså en betydligt mindre andel som angav att de snusade jämfört med hur stor andel som svarade att de rökte. Resultaten visar att snusning var betydligt vanligare bland män än bland kvinnor. Av männen svarade 18 pro- cent att de snusade, bland kvinnorna var motsvarande andel (dia- gram 7 och tabell 4). Andel som snusade bland män respektive kvinnor. När det gäller hur ofta man snusade visar diagram 8 och tabell 4 att det var betydligt vanligare bland män att snusa . Majoriteten av de manliga snusarna, , svarade att de snusade . Bland de kvinnliga snusarna var motsvarande andel . Bland de kvinnliga snusarna var det istället en betydligt större andel, , som uppgav att de snusade . Var skaffade snusarna snus? På frågan om hur de som snusade skaffat sig snus fanns det vissa skillnader i svarsfördelningen mellan män och kvinnor, vilket tabellerna 13 och 18 visar. Dock bör man ha i minnet att det var ganska få kvinnor som snusade vilket gör procentsiffrorna för kvinnor något osäkra. Både bland män och kvinnor svarade störst andel, , att de hade blivit bjudna på snus. Av de manliga snusarna svarade att de hade köpt snus själva på något av de försäljningsställen som räknas upp i frå- gorna 6a–. Bland kvinnorna var motsvarande andel . Också bland snusarna var det minst vanligt att ha tagit snus utan lov, sva- rade att de hade gjort detta. Också bland snusarna fanns det skillnader mellan dem som snusade dagli- gen/nästan och de som snusade . En större andel av dem som snusade eller nästan , , uppgav att de hade köpt själva på ett försäljningsställe, jämfört av dem som snusade ibland (diagram 9, tabellerna 14 och 19). Även att ha köpt av en privatperson var betydligt vanligare bland dem som snusade eller nästan dagli- gen, uppgav att de hade gjort detta. Bland dem som snusade ibland var motsvarande andel . Det var alltså större andel som köpt snus av en privatperson än på ett försäljningsställe bland dem som snusade . Var har snusarna fått tag på snus ? Uppdelat efter hur ofta man snusade. Diagram 10 och tabellerna 15 och 19 visar att även bland snusarna var det störst andel som hade handlat i kiosk eller i tobaksaffär av de försäljnings- ställen som efterfrågades. av dem som snusade el- ler nästan uppgav att de hade gjort detta. Bland dem som uppgav att de snusade ibland hade handlat snus i kiosk eller tobaks- affär. Även bland snusarna var det liten andel som svarade att de hade hand- lat snus på restaurang eller på Internet. av dem som snu- sade eller nästan och av dem som snusade ibland sa sig ha handlat snus på restaurang. Vad gäller Internet var motsva- rande andelar av dagligsnusarna respektive av dem som snusade . Diagram 10 visar också att skillnaderna var stora mellan dem som snusade eller nästan och de som snusade ibland, vad gäller hur stor andel som hade handlat på de olika försäljningsställena. Detta var betydligt vanligare bland dem som snusade ofta. Vilka försäljningsställen har snusarna handlat på ? Uppdelat efter hur ofta man snusade. Också bland snusarna svarade störst andel att de hade handlat av en kamrat jämfört med hur stor andel som svarat att de hade köpt av en kam- rat under eller annan privatperson. Bland dem som snusade el- ler nästan uppgav drygt hälften att de hade handlat av en kamrat som var 18 eller äldre. I gruppen som snusade ibland var motsvarande andel knappt en fjärdedel. Att ha handlat snus av annan privatperson var minst van- ligt i båda grupperna av snusare (diagram 11 och tabellerna 16 och 19). Snusar /nästan varje Andel av snusarna som köpt av privatpersoner . Uppdelat efter hur ofta man snusade. Diagram 12 och tabellerna 17 och 19 visar att störst andel av snusarna blev bjudna av en kamrat under . Av dem som snusade ibland uppgav att de hade blivit bjudna av en kamrat under . Motsvarande an- del bland dem som snusade eller nästan var . Att ha blivit bjuden av en kamrat förekom också, knapp hälften av dem som snusade /nästan och en knapp tredjedel av dem som rökte till fest eller ibland svarade att de hade blivit bjudna av en kamrat . I båda grupperna av snusare svarade, precis som bland rökarna, minst andel att de hade blivit bjudna av en förälder. Andel av snusarna som blivit bjudna under de senast . Uppdelat efter hur ofta man snusade. Att handla av jämnåriga När det gäller svarsfördelningen på frågan om det upplevdes som lättare eller svårare att köpa cigaretter, annan röktobak eller snus av någon i ens egen ål- der eller yngre, uppgav den största andelen av dem som rökte och/eller snu- sade att det inte var någon större skillnad (diagram 13 och tabell 20). Skillna- derna mellan könen i hur frågan ha besvarats var ganska små. Vid kontroll av skillnaderna mellan dem som rökte /nästan och de som rök- te till fest eller ibland visade resultaten att det inte fanns några större skillna- der mellan dessa grupper (tabell 21). När det gäller skillnaderna mellan dem som snusade /nästan och de som snusade ibland visar tabell 22 att andelen som svarade att det var lättare eller mycket lättare att handla av en jämnårig var något större bland dem som snusade ibland (). Svar på frågan Är det lättare eller svårare att köpa röktobak eller snus av någon som är i din egen ålder eller yngre? Procentuell fördelning bland dem som rökte och/eller snusade, uppdelat efter kön. I enkäten ställdes en fråga om respondenten blivit ombedd att visa legitima- tion vid köp av cigaretter, annan röktobak eller snus. Den största andelen, , av dem som rökte och/eller snusade, uppgav att de fått visa legitima- tion ibland (tabell 23). Det var nästan lika stor andel, , som svarade att det aldrig hade behövt visa legitimation vid inköp av cigaretter, annan röktobak eller snus. Skillnaderna mellan män och kvinnor i hur frågan hade besvarats var ganska små. Också för denna fråga kontrollerades skillnaderna mellan dem som rökte /nästan och de som rökte till fest eller . Resultaten vi- sar att bland dem som röker /nästan svarade störst andel, , att de fick visa legitimation . En lika stor andel av dem som rökte till fest eller ibland uppgav att de aldrig hade behövt visa legitimation (diagram 14 och tabell 24). Behövde rökare visa legitimation? Uppdelat efter hur mycket man rökte. Även bland snusarna undersöktes om det fanns någon skillnad mellan grup- pen som snusade /nästan och gruppen som svarat att de snusade . Diagram 15 och tabell 25 visar att mönstret bland snusarna liknar mönstret bland rökarna. Bland dem som snusade /nästan dag- ligen angav den största andelen, , att de hade fått visa legitimation . I gruppen som snusade ibland uppgav den största andelen, att de aldrig hade behövt visa legitimation vid köp av cigaretter, annan rökto- bak eller snus. Både bland rökare och bland snusare var det alltså större andel bland dem som rökte eller snusade mer sällan som aldrig hade behövt visa legitimation, jämfört med dem som rökte eller snusade eller nästan . Behövde snusare visa legitimation? Uppdelat efter hur mycket man snusade. Resultaten visar att bland dem som rökte /nästan och dem som snusade /nästan var andelarna som uppgav att de hade köpt tobak på ett försäljningsställe ungefär lika stora som andelarna som sva- rade att de hade skaffat tobak av en privatperson. Dessa resultat behöver dock inte betyda att privatpersoner är en lika stor tobakskälla som olika försälj- ningsställen. Förmodligen rör det sig om mindre mängder när man blir bju- den eller köper av en kamrat, medan att köpa i affär per definition innebär att minst ett paket cigaretter eller minst en dosa snus inhandlas. Av de försäljningsställen som efterfrågades i enkäten angav störst andel att de handlat i kiosk eller i tobaksaffär, det vill säga små inköpsställen. En för- kan vara att det finns fler småbutiker, men det är också möjligt att en försäljare på ett litet försäljningsställe har mer att vinna på den olagliga för- säljningen. I en liten affär är det tänkbart att butiksägaren och den som står bakom kassan är samma person. I en stor mataffär gör butiksbiträdet ingen egen vinst på att sälja cigaretter eller snus. Det är också tänkbart att situatio- nen för en ensam handlare i en liten affär kan kännas otrygg. Om det exem- pelvis kommer in en stor grupp med ungdomar i affären och vill handla tobak kan det vara svårt att säga nej om man står ensam i butiken. Vad gäller frågan om legitimationskontroll visade resultaten att en knapp fjärdedel inte hade behövt visa legitimation. Detta behöver dock inte säga så mycket om hur väl kontrollen fungerar. Det troliga är att ungdomarna söker sig till det ställe där legitimation inte efterfrågas. Svaret på frågan blir då att det aldrig har hänt att man har behövt visa legitimation, eftersom man genom sina kamrater vet vilket ställe man ska gå till för att slippa visa legitimation. Att en så pass stor andel, både bland snusare och bland rökare, svarat att de aldrig behövt visa legitimation behöver alltså inte betyda att det stora flertalet av handlarna är dåliga på att efterfråga legitimation.