sou · GXB326 · 2009-03-11 00:00:00 — Källa: Figuren är sammansatt av , SLU, och publicerad i (2009). Tillgången på marint protein och fiskolja är begränsad. Laxfiskar och andra fiskätande fiskar är beroende av dessa för sin egen del men även för att ge upphov till en produkt av hög kvalitet med hög halt omega-3 fettsyra. Tillgången på foderfisk förutsägs minska om vilda bestånd av rovfiskar tillåts återhämta sig, vilket tillsammans med en fortsatt expansion av vattenbruket sätter stor press på priset på fiskmjöl och fiskolja. Vattenbruket konkurrerar även med andra branscher, inklusive direkt humankonsumtion, och annan animalieproduktion om dessa råvaror. Medvetenheten om att bristen på fodervaror av marint ursprung kan hämma en stor expansion av vattenbruket gör att intensiv forskning pågår för att hitta ersättningar för foderämnen från fisk. Exempel på svensk forskning inom området är upptäckten gjord av forskare vid SLU att fodertillsatser från sesamfrö har potentialen att kraftigt öka regnbåges omega-3 innehåll och därmed minska behovet av fiskolja i fodret. Försök pågår nu med lax, och karp. Andra exempel på relevant forskning som pågår i är användande av en mikrosvamp, som odlas på restprodukter från massaindustrin, som ersättning för fiskmjöl i foder till odlad fisk. Ett ytterligare lovvärt svenskt initiativ är planer på en pilotanläggning för att producera djurfoder av musselmjöl som ersättning för fiskmjöl. Musselmjöl kan utvinnas ifrån kasserade eller utsorterade matmusslor och från musslor producerade som närsaltsfällor i . Recirkulerande anläggningar används där kraven på utsläpp är strikta eller där tillgången på vatten är begränsad. I dessa anläggningar pumpas vatten från odlingstråg för att filtreras och återanvändas. Den stora fördelen är att inte bara partikulärt utan även lösta näringsämnen kan renas från vattnet, genom så kallade bio-bäddar. Investeringskostnaderna är emellertid högre än vid konventionell odling och systemen kräver kontinuerlig övervakning. Kretsloppsanläggningar enligt den modell som finns i Kattastrand utanför bygger på en intressant idé om att i ett slutet system kombinera fiskodling med produktion av grönsaker. Kväve och fosfor från fiskodlingsdelen passerar genom odlingsbäddar och tas upp av växterna. Uppvärmning av växthusdelen används för att hålla temperaturen i fiskodlingstrågen hög. I ett sådant system produceras emellertid tio-tolv gånger mer grönsaker än fisk, vilket medför att odling av större volymer fisk ställer sig svårt. Anläggningen i har visat att tekniken fungerar, men dess kommersiella användbarhet återstår att utvärdera. Ett företag i , , arbetar även de med ett helt slutet recirkulerande system, som syftar till att skapa teknik för odling av fisk utan utsläpp och med minimal förbrukning av vatten. I detta system används endast växtätande fiskarter för att undvika beroende av foder med marint ursprung. De fiskarter som används är varmvattensarter med tillväxthastigheter som är större än de traditionellt använda kallvattensarterna, som lax och regnbåge. Försök att använda täta kassar för produktion av abborre i skärgårdsmiljö pågår i i . Fördelarna med ett sådant system är att fosfor och kväve inte ska läcka ut i det omgivande vattnet utan tas om hand genom pumpning och rening. För att ytterligare minska möjligheterna för närsaltsutsläpp planeras musselodling i anslutning till odlingen. Verksamheten befinner sig på försöksstadiet och det går inte att utvärdera om denna odlingsteknik kan bli kommersiellt gångbar. Det är emellertid angeläget att genom detta och andra liknande försök pröva att finna vägar att bedriva vattenbruksverksamhet som belastar miljön minimalt. Forskning och utveckling för vattenbrukets behov behöver tillgång till åtminstone en anläggning där försök i större skala kan genomföras. i ger dessa möjligheter, men har under utredningens gång hotats av nedläggning. Allt tyder emellertid nu på att driften av anläggningen kommer att få en långsiktig lösning. Kälarnestationen är den enda anläggning i som är utrustad och dimensionerad för större försök med sötvattensfisk och dessutom är av central betydelse för avelsprogrammet för . Anläggningen har även goda förutsättningar för att få en viktig roll för vattenbruksrelaterade utbildningsändamål. Arbetet att överföra stationen till nya ägare pågår och kommer förhoppningsvis att få en långsiktig lösning . Utredningen ser mycket positivt på att frågan om Kälarnestationens framtid är på väg att få en bra lösning och att en nedläggning, som skulle innebära att ett nytt hinder för vattenbruksforskning, avel och annan utvecklingsverksamhet, därigenom kan undvikas. De inblandade parterna, inte minst , i och det nybildade driftsbolaget, har på ett konstruktivt sätt bidragit till att säkerställa den fortsatta driften av anläggningen. Resultaten från en EU-studie, där deltagit från svensk sida, har gett närmare uppgifter om den aktuella strukturen och ekonomin inom det svenska vattenbruket. Studien är en pilotstudie initierad av som ett underlag inför det kommande arbetet med den reviderade datainsamlingsförordningen. Studien baserar sig på den officiella statistiken som publiceras av SCB och , på bearbetningar och sammanställningar som SCB har gjort på uppdrag av och på undersökningar som har gjort på uppdrag av . Eftersom det är första gången som ekonomiska data sammanställs över vattenbruksföretagen i landet kan det finnas en viss osäkerhet i materialet. Att antalet företag i branschen är litet spelar också roll för tillförlitligheten. Det ger dock en bild av branschen, både till struktur och till storlek. Studien visar att det i fanns 219 företag som bedrev vattenbruksverksamhet på 300 olika aktiva driftställen. Den totala produktionen uppskattas till till ett sammanlagt värde av . Antalet direkt anställda uppskattas till cirka 400 helårsarbetstillfällen, varav är män och är kvinnor. Huvuddelen av produktionen sker i några få större företag, de sex största företagen producerade hälften av det totala värdet av den svenska vattenbruksproduktionen . Bäst lönsamhet fanns bland de företag som odlade regnbåge som matfisk. Regnbåge som matfisk omfattar också den största andelen av svenskt vattenbruk med en total volym på , vilket motsvarar ett värde på ca och omfattar av den totala svenska produktionen. Hälften av alla vattenbruksföretag odlade regnbåge som sin huvudsakliga art (räknat som andel av saluvärde). odlade tillsammans , till ett värde av . odlade blåmusslor, till ett värde av och 25 företag odlade öring, till ett värde av . Figur 3.2 Produktionsvolym i tusentals ton av fisk odlad i sötvatten respektive i havsbaserad odling (inkl. ) samt blåmusslor –2006 har produktionen fluktuerat mellan (1998) till (2006), medan värdet har ökat från 1998 till 2006. Produktionen i havsbaserad odling har legat ganska stabilt strax under , medan värdet har fluktuerat mellan åren. Värdet av produktionen i havsbaserad odling var klart lägre 2003, men har växt något (2004–2006). I sötvatten skedde en tydlig ökning av värdet av produktionen och både produktionsvolymen och värdet har fortsatt att öka stadigt de efterföljande åren. Figur 3.3 Värde av vattenbruksproduktionen i av fisk odlad i sötvatten respektive havsbaserad odling (inkl. ) samt blåmusslor –2006 Antalet anställda och antalet odlingsställen har minskat , vilket tyder på en konsolidering och effektivisering inom näringen. Såväl volym som värde av fiskodling i sötvatten har däremot ökat signifikant . Volymen har ökat och värdet . Odlingen av blåmusslor var 1998 ca , till ett värde av . nådde produktionen sitt högsta värde till ett värde av . Produktionen av blåmusslor har fluktuerat mellan åren och värdet av produktionen följer fluktuationerna. har flera större strukturella förändringar skett av matfiskodlingen i . Det har skett en expansion och förflyttning av produktionen till sötvatten och till på bekostnad av odling på , syd och . Denna utveckling är med all sannolikhet en följd av svårigheter att erhålla tillräckligt stora odlingstillstånd i de havsområden som har störst belastning av närsalter. Odling i havet, exklusive , uppgick enligt SCB till vilket är en minskning . betydande andel av matfiskodlingarna har övertagits av ett fåtal utländska ägare. Fiskodlingsföretagen är mestadels specialiserade på antingen matfiskproduktion eller sättfiskproduktion, men det finns undantag som odlar både och. Huvuddelen av företagen använder sig av en typ av teknik (vanligtvis kassodlingar), men det finns de som använder flera olika tekniker. Tre fjärdedelar av företagen odlar regnbåge som enda art, medan resten odlar flera arter. Nästan hälften av företagen () har egna kläckningsanläggningar. Rödingodlingen omfattade av den totala produktionen , både till värde och till volym (resp. 600 ton.). Ålodlingen omfattade endast , men värdet motsvarade av det totala värdet (). Både signalkräftor och flodkräftor odlas som matkräftor, flodkräftor även för utsättningsändamål. En produktion av matkräftor på rapporteras i den officiella statistiken 2007. Statistiken på detta område är dock mycket osäker och omfattningen är sannolikt avsevärt större. De ekonomiska indikatorerna visar på en stor skillnad mellan olika företag i branschen, de sex största företagen står för mer än hälften av den totala omsättningen. Utvecklingen har fortsatt med en koncentration till färre och större företag. Det nya kapital som kommer in kommer främst från och , från företag som har kunskap om fiskodling. visade alla segment inom fiskodling vinst räknat i medeltal (av de som kunde redovisas i undersökningen). Bland de företag som har regnbåge som huvudsaklig art (räknat till värde) var omsättningen i medeltal 0,5–och vinsterna i medeltal mellan 30 000–. De företag som har störst omsättning och som har högst vinst i medeltal är de som odlar regnbåge som matfisk i kassar i sötvatten. Flera av dessa företag odlar även andra arter, till exempel , men alla intäkter och kostnader har i undersökningen förts till den dominerande arten. Statistiken över kräftodling är mycket osäker. Antalet företag är cirka sextio stycken, varav femton odlar flodkräfta (övriga odlar signalkräfta). odlade fem företag på blåmusslor. Endast två företag svarade på undersökningen och därför har det inte varit möjligt att redovisa några säkra resultat. Den officiella statistiken från SCB visar på en omsättning på , vilket skulle ge ett medeltal på per företag. Det bör påpekas att studien avser ett enskilt år och att det inte finns några jämförande siffror . I och med att vattenbruk kommer in i EU:s datainsamlingsdirektiv kommer ekonomiska uppgifter att fortsättningsvis samlas in, vilket kommer att ge längre tidsserier och möjligheter till bättre analys över trender i näringen samt möjligheter till att utveckla datainsamlingsmetodiken. I PM Studie av strukturstöd till vattenbruket under Fonden för fiskets utveckling (FFU) 2000–2006 (daterad 2007-08- 30) görs en genomgång av de medel som investerats i vattenbruksföretag med EU-stöd. Undersökningen ger inte en heltäckande bild över alla de investeringar som gjorts i sektorn, men man kan anta att huvuddelen, eller åtminstone de större satsningarna, har sökt EU-stöd för att delfinansiera sina investeringar. Studien visar att totalt har investerats i vattenbruket –2006, varav av EU-medel, från andra offentliga finansiärer och resterande från privata finansiärer. Investeringarna visar att vattenbruket är en landsbygdsnäring eftersom av stödet har gått till företag utanför storstäderna. Sammantaget har 52 stödmottagare i 41 kommuner i fjorton län tagit del av stödet. Störst investeringar har gjorts i , men mest stödpengar har gått till och . Även i , , och har investeringar över sammanlagt gjorts i respektive län. Största andelen investeringar är små, investeringar har varit eller mindre och av investeringarna har legat under . Den vanligaste investering var utrustning, men även nyetablering, lokaler och båtar omfattade stora andelar av utbetalda medel. Ungefär hälften av de beviljade medlen betalades ut. Utöver de som investerats i produktionen har ytterligare investerats i studier och pilotprojekt som rör vattenbruk –2006. har varit de största områdena. Även musselodling, artspecifika projekt och foderutveckling har varit områden som erhållit stöd. Det har varit en stor efterfrågan på medel inom EFF 2007–2013 för investeringar i vattenbruk. Fram /09 har det beslutats om investeringar i vattenbruket, varav hälften är EU-medel och den andra hälften är nationella offentliga medel. Av dessa avser knappt 20 stycken investeringar i mussel- eller ostronodlingar omfattande , varav hälften EU-medel. Ytterligare ansökningar om ligger inne i avvaktan på beslut, varav ca avser investeringar i mussel- eller ostronodlingar. Eftersom stödsatsen är högst av den totala investeringskostnaden pågår således investeringar omfattande totalt ca i svenskt vattenbruk . Till det tillkommer ytterligare planerade större investeringar som är okända till sin omfattning. Vattenbruket omfattar en rad myndigheter och sektorer genom att det rör miljön, livsmedelsproduktion, djurhållning, fiske och ofta även livsmedelsförädling. Det innebär att många myndigheter och en rad olika regelverk berörs. Olika delar är dock fördelade på central, regional och lokal nivå. Myndighetsstrukturen inom livsmedelskedjan har utretts i en särskild utredning, (SOU 2009:8) Trygg med vad du äter – nya myndigheter för säkra livsmedel och hållbar produktion, där flera förslag lämnas på en förändrad myndighetsstruktur. är, enligt förordningen 2007:1045 med instruktion för , förvaltningsmyndighet för bevarande och nyttjande av fiskresurserna. Myndigheten har ett samlat ansvar, sektorsansvar, för miljöfrågor med anknytning till myndighetens verksamhetsområde. Myndigheten ska inom ramen för detta ansvar vara samlande, stödjande och pådrivande i förhållande till övriga berörda parter. ska verka för ett rikt och varierat fiskbestånd, en ekologiskt hållbar förvaltning av fiskresurserna samt ett ekologiskt hållbart och miljöanpassat fiske och vattenbruk. har ett särskilt sektorsansvar för miljömålsarbetet, ska medverka i strävan att inom den gemensamma fiskeripolitiken uppnå ett ekologiskt och ekonomiskt hållbart fiske, samt bidra till en livskraftig och miljöanpassad livsmedelsproduktion till nytta för konsumenterna. Myndigheten ska dessutom följa, utvärdera och hålla regeringen informerad om fiskresursernas tillstånd och utvecklingen inom fiskerinäringen, samt bistå regeringen och medverka i arbetet med internationella fiskefrågor och förhandlingar. har även till uppgift att medverka till att stärka fisketurismen samt öka allmänhetens fiskemöjligheter, främja och bedriva forskning och utvecklingsverksamhet inom fiskets område, medverka i genomförandet av politiken för regional tillväxt, samt ha det övergripande ansvaret för fiskerikontrollen. är, enligt förordningen 2007:1052 med instruktion för , förvaltningsmyndighet på miljöområdet och ska vara pådrivande och samlande i miljöarbetet. Verkets arbete ska syfta till att främja en hållbar utveckling med utgångspunkt i den ekologiska dimensionen. De miljökvalitetsmål som har fastställt och strategierna för att nå målen ska vara vägledande i arbetet. ska bidra med underlag och expertkunskap för det arbete på miljöområdet som regeringen bedriver nationellt och internationellt. I arbetet med att nå miljökvalitetsmålen har ett övergripande ansvar för miljömålsfrågor. ansvarar för samordning, utveckling, uppföljning, utvärdering, rapportering och information i fråga om miljökvalitetsmålen Begränsad klimatpåverkan, luft, Bara naturlig försurning, Skyddande ozonskikt, Ingen övergödning, Levande sjöar och vattendrag, Hav i balans samt levande kust och skärgård, Myllrande våtmarker, Storslagen fjällmiljö och Ett rikt växt- och djurliv. ansvarar för att samordna arbetet inom ramen för strategin för giftfria och resurssnåla kretslopp. 1.vägleda, samordna, följa upp och utvärdera miljö- och tillsynsarbetet i förhållande till myndigheter med särskilt sektorsansvar för miljömålsarbetet och andra centrala, regionala och lokala myndigheter samt vid behov föreslå åtgärder för miljömålsarbetets, tillsynsarbetets och det övriga miljöarbetets utveckling, 2.bevaka allmänna miljövårdsintressen i mål och ärenden som handläggs hos myndigheter och domstolar och i det arbetet följa hur tillämpas, 3.ansvara för genomförandet av miljöövervakningen samt beskriva och analysera miljötillståndet och miljöutvecklingen, 4.se till att kunskaperna om miljön och miljöarbetet görs tillgängliga, 5.bevaka att miljöaspekterna blir en integrerad del inom alla sektorer, 6.bevaka och verka för att avfallshanteringen i fråga om kapacitet och metoder är miljömässigt godtagbar, effektiv för samhället och enkel för konsumenterna, 7.finansiera miljöforskning till stöd för verkets arbete, 8.för statens räkning förvärva värdefulla naturområden, 9.följa olika styrmedels effektivitet för att nå miljökvalitetsmålen, 10.analysera och väga in samhällsekonomiska, juridiska och internationella aspekter i fråga om åtgärder inom miljöområdet, och 11.bidra med analys-, metod- och kompetensstöd i det regionala tillväxt- och utvecklingsarbetet avseende miljöfrågor. 1.se till att förutsättningarna för friluftslivet bevaras och utvecklas, 2.svara för frågor om jakt och vilt enligt jaktlagstiftningen, och 3.ha ett övergripande och samordnande ansvar i frågor om omgivningsbuller. ska medverka i det svenska internationella miljöarbetet. ska även medverka i det miljöarbete som bedrivs inom ramen för svenskt utvecklingssamarbete och inom den svenska politiken för global utveckling. ska svara för internationell rapportering inom sitt ansvarsområde. I tvister om skadestånd enligt 32 kap. får väcka offentlig grupptalan enligt 32 kap. 13 § och lagen (2002:599) om grupprättegång, när verket anser att det är nödvändigt för att tillgodose angelägna allmänna miljöintressen. har, enligt förordningen 2007:1042 med instruktion för , som förvaltningsmyndighet inom jordbrukets område till uppgift att arbeta aktivt för en konkurrenskraftig och miljö- och djurskyddsanpassad livsmedelsproduktion till nytta för konsumenterna. ska medverka i strävan att uppnå en från samhällsekonomisk synpunkt mer effektiv och miljöanpassad jordbrukspolitik inom Europeiska unionen, samt ha det övergripande ansvaret för genomförandet av landsbygdspolitiken. har ett särskilt sektorsansvar för miljömålsarbetet och ska ansvara för samordning, uppföljning och rapportering i fråga om miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap, samt medverka i genomförandet av politiken för regional tillväxt. Myndigheten ska vidta åtgärder i syfte att säkerställa ett gott djurhälsotillstånd hos husdjuren samt förebygga spridning av och bekämpa smittsamma djursjukdomar, samt säkerställa ett gott djurskydd. ska vidare skapa förutsättningar för att ett rikt och varierat odlingslandskap upprätthålls, att den biologiska mångfalden främjas och att jordbrukets belastning på miljön blir så liten som möjligt, samt skapa förutsättningar för ett livskraftigt jordbruk i mindre gynnade områden. ska även lämna stöd till utveckling av djurskyddsfrämjande åtgärder, främja utvecklingen av alternativa metoder till djurförsök, särskilt genom att lämna stöd till sådana metoder, samt ha tillsyn över veterinärerna, med den begränsning som framgår av 3 § förordningen (1971:810) med allmän veterinärinstruktion. Myndigheten ska utföra de uppgifter som ankommer på en medlemsstat enligt artikel 13 i och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd. Beredskapsplanen ska utarbetas efter samråd med . har, enligt förordningen 2007:1043 med instruktion för , till uppgift att i konsumenternas intresse arbeta aktivt för säkra livsmedel, redlighet i livsmedelshanteringen och bra matvanor. utarbetar regler inom livsmedelsområdet och myndigheten ska utöva offentlig kontroll enligt livsmedelslagen (SFS 2006:804) samt leda och samordna livsmedelskontrollen. Dessutom ska verka för en effektiv och likvärdig livsmedelskontroll i hela landet. För exporterande livsmedelsföretag ska verka för att de uppfyller sådana särskilda krav som mottagarlandet kan ställa. ska bedriva undersökningar om livsmedel och matvanor samt utföra analyser, utveckla metoder och utföra riskvärderingar på livsmedelsområdet, vara nationellt referenslaboratorium inom sitt verksamhetsområde. Dessutom ska informera konsumenter, företag och andra intressenter i livsmedelskedjan om gällande regelverk, kostråd och andra viktiga förhållanden på livsmedelsområdet, samt främja konsumenternas, särskilt barns och ungdomars, förutsättningar att göra medvetna val avseende hälsosam och säker mat. Även ska medverka i genomförandet av politiken för regional tillväxt och har ett särskilt sektorsansvar för miljömålsarbetet. Myndigheten ska även utföra de uppgifter som ankommer på en medlemsstat enligt artiklarna 41–44 i och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd. 4.5Statens veterinärmedicinska anstalt (SVA) () har, enligt förordning 2007:1044 med instruktion för , till uppgift att vara veterinärmedicinskt expert- och serviceorgan åt myndigheter och enskilda. Myndigheten ska utreda smittsamma djursjukdomars, inklusive zoonosers (sjukdomar som kan överföras från djur till människor), uppkomst, orsak och spridningssätt samt medverka i förebyggandet och bekämpandet av dessa sjukdomar, samt vara nationellt veterinärmedicinskt laboratorium. SVA utför diagnostik av zoonoser, epizootiska (allmänfarliga) och övriga anmälningspliktiga sjukdomar hos djur inklusive diagnostik som föreskrivs i , ska vara nationellt referenslaboratorium inom sitt verksamhetsområde, utreda spridning av smittämnen och kemiska risksubstanser i foder samt arbeta förebyggande med fodersäkerhet, samt utföra diagnostik av smittämnen och kemiska risksubstanser i foder. SVA ska även bedriva forsknings- och utvecklingsarbete inom sitt verksamhetsområde, följa och analysera utvecklingen av sjukdomstillstånd hos domesticerade djur, samt följa och analysera utvecklingen av resistens mot antibiotika och andra antimikrobiella medel bland mikroorganismer hos djur och i livsmedel. Myndigheten ska i första hand utföra de undersökningar och utredningar som begär. Dessa ska planeras och genomföras efter samråd med . Myndigheten ska om möjligt också med förtur utföra de undersökningar som andra statliga myndigheter begär. I varje län finns en länsstyrelse som svarar för den statliga förvaltningen i länet enligt förordningen 2007:825 med länsstyrelseinstruktion, i den utsträckning inte någon annan myndighet har ansvaret för särskilda förvaltningsuppgifter. ska verka för att nationella mål får genomslag i länet som hänsyn ska tas till regionala förhållanden och förutsättningar. ska utifrån ett statligt helhetsperspektiv samordna olika samhällsintressen inom myndighetens ansvarsområde och främja länets utveckling, noga följa länets tillstånd samt underrätta regeringen om särskilt viktiga saker och händelser. har bland annat uppgifter i fråga om naturvård och miljöskydd, livsmedelskontroll, djurskydd och allmänna veterinära frågor, fiske, regional tillväxt, hållbar samhällsplanering och boende. uppgifter omfattar också tillsynen över veterinärers verksamhet samt ledning och samordning av åtgärder mot djursjukdomar, fjällförvaltningen i , , och , förvaltningen av kvaliteten på vattenmiljön enligt 5 kap. 11 § första stycket och förordningen 2004:660 om förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön.