sou · GXB371 · 2009-09-03 00:00:00 — Den bör innehålla vissa förklaringar avseende de övergripande aspekterna av den inre marknaden och ha länkar till webbplatser för de myndigheter som företagen kan behöva komma i kontakt med på samma sätt som den enligt ovan bör sammankopplas med tjänsteportalen. Länkar till andra aktörer än myndigheter kan också vara lämpliga att tillfoga för att användare ska kunna få en så heltäckande bild som möjligt. I fråga om generella och horisontella aspekter bör portalen ge utförlig och pedagogisk information. Det är väsentligt att portalen tillhandahåller väl genomtänkt, bred information om tanken bakom EU:s inre marknad och de bärande principerna för denna. Där- utöver bör finnas förklaringar av vissa grundläggande ekonomiska koncept och handelsbegrepp, i viss mån frikopplat från reglerna som sådana, eventuellt med olika exempel på hur de används och vilken betydelse de har i praktiken. bör vara bäst placerat att tillhandahålla information av detta slag. Det är inte ändamålsenligt utan tvärtom eventuellt förenat med viss risk för att det uppstår oklarheter att söka formulera information av detta slag även på andra myndigheters webbplatser. Det är då lämpligare att där ge hänvisningar och tillhandahålla länkar till den övergripande information som ska finnas på den centrala webbplatsen. I den mån inte annat följer av särskilda föreskrifter, finns det däremot inte anledning för att tillhandahålla information om vertikala regler och förhållanden i större utsträck- ning än vad som behövs för att webbplatsens besökare ska kunna förstå var sådan information tillhandahålls av andra myndigheter eller organ och kunna gå vidare till dessa. 9.12.6Övergripande ansvar för övrig webbinformation Utredningen har som framgått stannat för att förorda att Kom- merskollegium anförtros uppgiften att ansvara för en central webb- plats för den inre marknaden, vilken ska innehålla information avseende horisontella aspekter och erbjuda länkar till de olika myndigheter som är behöriga på sina respektive områden. Utredningen har vidare konstaterat att samtliga myndigheters webbplatser måste uppfylla bestämda grundläggande krav för att systemet som helhet ska kunna fylla funktionen att underlätta informationshämtning om den inre marknaden. Den information som finns tillgänglig inom systemet som helhet måste vara hel- täckande och bygga på en enhetlig terminologi och ett samman- hållet synsätt. Luckor, oklarheter och motstridigheter motverkar syftet att främja den inre marknadens funktion. Det är av dessa skäl väsentligt med en god samordning i fråga om informationsutbudet. Utredningens granskning av dagens utbud av webbinformation tyder på att behovet härav är relativt omfattande. Enligt utredningens mening är det naturligt att behovet av samordning tillgodoses genom att den myndighet som ansvarar för den centrala webbplatsen också anförtros samord- ningsansvaret. bör sålunda enligt utredningens uppfattning ha ett övergripande ansvar i dessa avseenden och bör i samarbete med andra intressenter utarbeta riktlinjer för vilket basutbud som bör finnas på webbplatserna. bör även kunna påpeka brister och föreslå förbättringar på andra myndigheters webbplatser. ska givetvis huvudsakligen ses som ett stöd för de andra myndigheterna, varvid dess roll som central inremarknadsmyndighet med kunskap om de horisontella aspekterna och goda överblick, gör att kollegiet kan bidra med ytterligare insikter och kunskaper. Som utredningen tidigare varit inne på i detta betänkande samman- hänger kontaktpunktsfunktionen enligt tjänstedirektivet nära med upprättandet av ett informationssystem för den inre marknaden och med ett stegvis införande av elektronisk ärendehantering. Regeringen förstärkte sin prioritering av e-förvaltnings- frågorna genom att skapa en operativ e-delegation inriktad på att genomföra regeringens handlingsplan för e-förvaltning. E-delega- tionen ska stödja både regeringens och myndigheternas utveck- lingsarbete samt öka samspelet mellan regeringen, myndigheterna, kommunerna, landstingen och näringslivet. Utvecklingen av elektronisk förvaltning ska göra det enklare för medborgare och företag att utöva sina rättigheter och fullgöra sina skyldigheter samt ta del av förvaltningens service. förslag om en webbportal för den inre marknaden, med all relevant allmän information om den inre marknaden och länkar till tjänsteportalen samt till relevanta webb- platser för mer specifika frågor, som fungerar som central knut- punkt för kontakter med de myndigheter som är behöriga och genom vilken hantering av ärenden kan göras elektroniskt utgör ett steg i den utstakade riktningen. En webbportal av det slag som utredningen föreslår, som kan kopplas till elektroniska tjänster när detta är möjligt, är enligt också ett viktigt instrument för regel- förenkling. Tjänsterna kan bidra till effektivisering hos såväl offentliga myndigheter som hos företagen. Staten bör därför enligt uppmuntra företag att använda elektronisk kommunikation och elektroniska tjänster för att öka tillgänglig- heten till viktig samhällsservice och stärkt tillväxt och utveckling i hela landet. instämmer i slutsatser och föreslår därför att den planering för utökad elektro- nisk ärendehantering som utvecklas pga. tjänstedirektivet tas tillvara och läggs till grund för en granskning av om systemet kan utökas med sikte på att även omfatta varuaspekter.98 Arbetet med att utöka användningen av elektronisk ärende- hantering är, i vart fall i fråga om gränsöverskridande ärenden, beroende av utvecklingen på EU-nivå. Arbetet med EU-gemen- samma system bedrivs huvudsakligen utifrån det s.k. IMI-syste- met.99 Detta system är konstruerat som ett horisontellt verktyg för att fullgöra samarbetsskyldigheter på den inre marknaden. När tjänstedirektivet är genomfört kommer alla behöriga myndigheter 98Se SOU 2008:118. 99IMI har inrättats som ett elektroniskt stödverktyg i det administrativa samarbetet mellan medlemsländernas myndigheter enligt tjänstedirektivet. Jfr betänkandet Ds 2008:75 om tjänstedirektivets införlivande s. 316 ff. enligt tjänstedirektivet, i ca 300 myndigheter, att ha skyl- dighet att utbyta information genom informationssystemet. Även myndigheter och andra organ inom yrkeskvalifikationsområdet använder nu . Planen är emellertid att användningen av IMI- systemet ska utökas successivt, med tillvaratagande av de erfaren- heter som vinns under den inledande användningen av systemet. Enligt är detta en utveckling som bör välkomna och verka för att utveckla och utvidga. Eftersom det inte finns någon skyldighet att upprätta en webb- portal för alla delar av den inre marknaden finns det heller ingen angiven tidsgräns för när en webbportal med en sådan omfattning bör finnas tillgänglig. Då det finns potentiella synergieffekter mellan tjänsteområdet och resterande delar av den inre marknaden bör dock vid utarbetandet av en inremarknadsportal ett sådant arbetssätt som tar helheten i beaktande användas i största möjliga utsträckning. Detta torde främjas av utredningens förslag att samma myndigheter som ansvarar för utvecklingen av tjänste- portalen ska ansvara för utvecklingen av inremarknadsportalen. Det är under rådande förhållanden inte realistiskt att förvänta sig ett genomförande av elektronisk ärendehantering på hela inremarknadsområdet . Genomförande av elektro- nisk ärendehantering bör som framgått ske successivt. Arbetet bör emellertid redan från början vara inställt på målet att sådan han- tering ska införas, och planeringen härför bör inte heller begränsas till tjänste- och varusektorerna utan omfatta hela området för den inre marknaden. Det finns enligt utredningens mening annars risk för fördyring och effektivitetsförluster i ett längre perspektiv. ligger också vid internationell jämförelse väl framme vad gäller datorisering, och de konkurrensfördelar detta kan ge bör tas väl till vara. 9.13Kompetensförhöjningsstrategi för tjänstemän som berörs av den inre marknaden Kunskaper i EG-rätt samt språk bör ges större betydelse vid rekrytering av handläggare. Särskilda riktlinjer för förvalt- ningen som helhet bör tas fram. Introduktions- och vidareutbildning bör ges avseende EG- rätten och dess utveckling. Utbytestjänstgöring bör ske i större utsträckning, organise- ras mer ändamålsenligt och ses som en kompetenshöjande och meriterande erfarenhet som kommer såväl individen som myndigheten tillgodo. En översyn av EG-rättens behandling inom svensk jurist- utbildning och andra utbildningar bör genomföras för att uppnå en kompetenshöjning inom framför allt den svenska juristkåren, särskilt med avseende på EU-rättslig metod. Forskning bör främjas i större utsträckning och kontakterna mellan dem som är praktiskt verksamma på den inre marknaden och forskare bör förbättras. Av utredningens direktiv framgår att utredaren ska lämna förslag på hur kunskapen om den inre marknadens funktion och regel- verket kan ökas hos berörda myndigheter. Direktiven hänvisar till ett antal tidigare studier, vilka redovisas i betänkandet.100 Den bild som förmedlas främst i rapporterna från Kommers- kollegium101 och Statskontoret102, visar att det råder brist på både medvetenhet och kunskap om inremarknadsreglerna hos många av de myndigheter och andra organ som ska tillämpa dem eller som annars berörs av dem. Självfallet varierar dock förtrogenheten med reglerna och hos många myndigheter finns ingående kunskap och insikter. Utredningen tar upp de konkreta behov, slutsatser och förslag som har framkommit samt egna överväganden och förslag. 100Se kapitel 8 samt bilaga 7. 101Från 2002, 2005 (4 st) och 2008. förslag som har förts fram går främst ut på ökad information både i form av särskilda utbildningsinsatser och av mer löpande natur. Utredningen går i detta avsnitt in på frågor som gäller behovet av grundläggande kunskaper, informationsinsatser samt slutligen frågor om kompetensförsörjning m.m. I de utredningar och rapporter om den inre marknaden som ingår i underlaget för utredningsuppdraget och har redovisats i det föregående (se kapitel 8 och bilaga 7) behandlas i vissa fall utförligt frågorna om behovet av information för såväl myndigheter som företag och enskilda samt av behovet en allmän kompetenshöjning hos myndigheterna. Det handlar också om behovet av uppdaterad löpande information för myndighetsspecifika ändamål. Det står enligt utredningens mening klart att det finns tämligen utbredda kunskapsbrister hos myndigheterna i fråga om såväl allmän EG-rättskunskap som vissa horisontella aspekter av inre- marknadsregleringen. Utredningen kommer i det följande att först uppehålla sig vid olika uttalanden i utredningsunderlaget för att därefter redovisa överväganden och förslag om hur skilda informationsbehov som är aktuella kan tillgodoses. Övervägandena är främst inriktade på myndigheters informationsbehov. En allmän förhöjning av kun- skaps- och kompetensnivån inom den offentliga sektorn ger emellertid omedelbara effekter i form av en förbättrad verksamhet och får med stor sannolikhet ett bredare genomslag därutöver hos allmänhet och företag. redovisar i sina rapporter att personal såväl vid domstolar som vid förvaltningsmyndigheter i många fall anser att det föreligger ett behov av mer löpande och lättillgänglig infor- mation avseende både allmänna EG-rättsliga regler och horisontella inremarknadsregler. Som exempel anges reglerna om ömsesidigt erkännande och om anmälningsproceduren enligt direktiv /34/EG. Statskontoret kommer i sin rapport till slutsatser som i stort sett överensstämmer med vad redovisar. Såväl i betänkandet SOU 2004:57 som i sitt slutbetänkande SOU 2004:100 anger att det finns behov av ytterligare information till de myndigheter som utövar marknadskontroll. Samma förhållande påpekas i en promemoria från SWEDAC (se bilaga 7). Det framgår att informa- tionsbehovet avser såväl allmänna EG-rättsliga regler som mer specifika regler om marknadskontroll, t.ex. avseende marknads- kontroll av varor som ska övergå till fri omsättning. SWEDAC nämner i sin promemoria även de krav på upp- rättande av marknadskontrollprogram som följer av den nya för- ordningen om ackreditering och marknadskontroll. Programmen måste enligt SWEDAC göras sektorsspecifika och detaljerade för att kunna ge marknadskontrollmyndigheterna tillräcklig informa- tion och vägledning. Allmänhetens behov av relevant information om hur marknadskontrollen bedrivs måste tillgodoses genom att ett annat marknadskontrollprogram upprättas. I Standardiseringsskrivelsen efterlyses en kommunikationsplan för bättre förståelse för standardisering och dess betydelse. Genomgående föreslås att särskilda informationsinsatser ska genomföras. Sålunda framhåller Statskontoret i sin rapport till Tillsynsutred- ningen (SOU 2004:100) att genomförandet i svensk rätt av tjänstedirektivet gör det nödvändigt med en informationskampanj inte bara beträffande det område som täcks av direktivet utan även avseende EG-rättsliga regler i allmänhet. anger i sina rapporter att information visserligen har getts i form av punktinsatser, men att det krävs fortlöpande informationsinsatser och uppdateringar av informa- tionen som följer rättsutvecklingen. a. SWEDAC tar upp sådant utbyte av erfarenheter och så kallad bästa praxis mellan myndigheter, som kan ske inom särskilda fora. Allmänna överväganden om informationsbehov rörande den inre marknaden kan överlag instämma i och för egen del understryka de ovan återgivna synpunkterna vad avser åtgärder för att förbättra informationen om den inre marknaden. I samband med upprättande av EES-området, som i synnerhet omfattar inremarknadsregler, och den kort därpå följande svenska anslutningen till EU skedde en intensiv och omfattande anpassning av det svenska författningsbeståndet. I detta arbete var stora delar av personalen inom och den centrala förvalt- ningen engagerad. Även utbildning i central EG-rätt, inte minst rörande frågor kring den inre marknaden, anordnades i betydande omfattning. Aktningsvärda utbildningsinsatser genomfördes på många håll, inte minst på domstolsområdet, där bl.a. den övervägande delen av den svenska domarkåren undergick täm- ligen kvalificerad flerdagarsutbildning, samt inom delar av rätts- väsendet i övrigt. Den allmänna kunskapsnivån i EG-frågor vid tiden kring anslutning får bedömas ha hållit jämförelsevis god standard. I betraktande av den tid nu tillhört Europeiska unionen och den fortlöpande inverkan av ett ständigt ökande bestånd av gemenskapsrättslig sekundärrätt kan det förvåna att kunskaps- behoven ändå i dagens läge framstår som så förhållandevis om- fattande. Utan tvekan har den snabba utvecklingen dessa år inom EU varit en bidragande orsak. Särskilt för tjänstemän som inte fortlöpande arbetar med EG-rättsliga frågeställningar har det helt enkelt varit svårt att följa utvecklingen och hålla baskunskaperna aktuella. Inte minst har återkommande fördragsrevisioner satt sin prägel på utvecklingen, för övrigt redan vid tiden för genomförande. Den omstrukturering av fördragsregler som skett har skapat en del svårigheter som kanske underskattas. Det kan emellertid också hända att svårigheterna att förena det EG-rättsliga angreppssättet med en specifikt svensk rättstradition och andra särdrag i det svenska samhället har underskattats. Det är emellanåt svårt att helt frigöra sig från intrycket att EG-rätten och övriga konsekvenser av medlemskapet inte förmått att riktigt nå det genomslag som kanske hade kunnat förväntas i betraktande av den tid nu tillhört unionen. Det låter sig naturligtvis sägas att mer eller mindre framträdande utbildningsbehov låter sig konstateras inte bara i utan även i För , som liten men högutvecklad nation med begränsad hemmamarknad och starkt internationellt beroende, är emellertid intresset av integration med den inre mark- naden av hög prioritet. Att ligga väl framme i detta arbete ger också de bästa förutsättningarna att lämna bidrag till och på andra sätt inverka på den fortsatta integrationsprocessen. Redan i det anförda ligger enligt utredningens uppfattning goda skäl att genomföra kraftfulla satsningar i kunskapshöjande syfte. Det talar också för att breda utbildningsinsatser med avseende på innehållet i Lissabonfördraget är påkallade om detta fördrag träder i kraft. Särskilda överväganden om det aktuella informationsbehovet och hur detta kan tillgodoses En betydande informationsansträngning är påkallad med anledning av genomförandet av tjänstedirektivet i . medför även varupaketet behov av informationsinsatser av till väsentlig del motsvarande art. En samordning av dessa informationsansträngningar erbjuder såväl pedagogiska som orga- nisatoriska och resursmässiga fördelar. Informationen på varu- och tjänsteområdena måste enligt utred- ningens uppfattning oundgängligen baseras på upplysning om de allmänna principerna för den inre marknaden och för EG-rätten i allmänhet, eftersom det handlar om sammanhang som är helt nödvändiga för att förstå de två nu aktuella reformerna på EU-nivå och därigenom även för att de fördelar dessa erbjuder fullt ska kunna tas till vara. En sådan bredare insats skulle kunna bidra till en vidgad och förbättrad helhetssyn och därmed hos myndigheter reducera risken för ett sektoriellt präglat stuprörstänkande. Ett sådant tänkande representerar ofta en felsyn som erfarenhetsmässigt leder till fel i föreskrivande och rättstillämpande verksamhet och vid annan handläggning. De som informerar om de nu aktuella reformerna skulle få en möjlighet att bygga upp en behövlig grund- läggande förståelse för den inre marknaden som helhet hos såväl myndigheter som företrädare för näringsliv. Informationen skulle mycket schematiskt kunna struktureras enligt följande: Allmänna EU-regler och grundläggande tankesätt (EU-rättslig metod). Allmänna regler för den inre marknaden – de fyra friheterna – inremarknadstänkande. Den nya regleringen på varu- och tjänsteområdet. Informationsinsatsen bör inledas så snart det är möjligt och riktas mot breda målgrupper. Det saknas enligt utredningens uppfattning anledning att in- vänta att genomförandet av tjänstedirektivet och eventuella kom- pletteringar av varupaketet träder i kraft. Det huvudsakliga inne- hållet i reformerna står fast och att det föreligger olika genomförandealternativ hindrar inte att informa- tionsåtgärderna planeras och inleds . Ett igångsättande skulle stå i överensstämmelse med den allmänna tidtabell som föreslås för genomförandet av tjänste- direktivet där informationsinsatser mot ett mycket stort antal myndigheter planeras . En så bred krets som möjligt måste nås av informations- kampanjen. Alla nivåer i förvaltningen bör delta. Såväl myndigheter med generella uppdrag som myndigheter med mer specialiserade uppdrag bör bli föremål för informationen. En noggrann genom- gång av vilka myndigheter som berörs måste göras inledningsvis, för att inte någon myndighet med uppenbart informationsbehov förbises. Det bör finnas en skyldighet för vissa särskilt berörda myndigheter att ta del av och tillgodogöra sig informationen. I viss mån kan och bör informationsinsatserna även anpassas till specifika målgrupper. Det bör därför finnas både mer allmän och mer specialiserad information. Områden som marknadskontroll respektive provning och teknisk kontroll bör t.ex. omfattas av specifika och specialiserade informationsåtgärder. På dessa om- råden inträder som framgått betydelsefulla förändringar till följd av förordning (EG) nr 765/2008 om ackreditering och marknads- kontroll och sammanhängande beslut 768/2008/EG. Vad gäller organisationen av denna informationskampanj, finns det anledning att engagera olika aktörer. Inremarknadsutred- ningens förslag är att , i egenskap av svensk inremarknadsmyndigheten, bör samordna informationskampanjen. bör anlita experter från , , och andra myndigheter med särskilt ansvar och kompetens på området. Naturligtvis ska myndigheter inom ramen för denna informationskampanj ha ansvar för sina specialområden. När det gäller marknadskontroll respektive prov- ning och teknisk kontroll bör t.ex. SWEDAC informera om de nyheter som följer av förordning (EG) nr 765/2008 och beslut 768/2008/EG. För att i så stor utsträckning som möjligt uppnå en helhetssyn och för att få in andra perspektiv på inremarknadsfrågorna bör även externa experter anlitas, för att på så sätt skapa en övergripande ram till den specialistkompetens som finns inom myndigheterna samt naturligtvis för att avlasta dessa i personalhänseende. Det framstår som lämpligt att informationskampanjen planeras och genomförs i samarbete med för utveckling i staten (). Såsom har påpekats av i dess rapporter krävs det att information ges kontinuerligt och hålls uppdaterad. påpekar i sitt betänkande103 är det mycket bra med breda allmänna informationsinsatser av det slag som genomfördes vid inträde i EU samt inför ordförandeskap , men det krävs även att dessa insatser följs upp och kontinuerligt uppdateras med aktuell information. För att den kunskap som har erhållits genom större informa- tionsinsatser inte ska falla i glömska krävs kontinuerliga uppdate- ringar, som både kan tjäna som påminnelser om tidigare informa- tion och ge en uppdatering avseende senare utveckling på inremarknadsområdet. De myndigheter som har ansvar för inremarknadsfrågor, främst , bör ha ansvar för att upprätta en plan inte bara för en informationsinsats med anledning av tjänstedirektivet och varupaketet, utan också kontinuerlig information. Denna typ av arbete har i viss utsträckning redan inletts genom att Kommers- kollegium utgett sin Inremarknadsguide. Med guiden som utgångs- punkt bör det vara möjligt att bedriva en kontinuerlig informa- 103 SOU 2008:118. tionsspridning, som kan utvecklas och byggas på med mer ingående information om den senaste utvecklingen på inremarknadsområdet. Informationsspridningen skulle också kunna riktas till en vidare krets än de myndigheter som Inremarknadsguiden är avsedd för. Den ovan föreslagna webbportalen för den inre marknaden kan beskrivas som ett passivt tillhandahållande av information som alltid kan tas i anspråk vid behov. Detta är givetvis ett nödvändigt komplement till en kontinuerlig aktiv information genom t.ex. seminarier och nyhetsbrev. I utredningens direktiv anges att det särskilt på lokal nivå kan vara svårt för berörda myndigheter att tillämpa olika procedurer samt att utredaren ska lämna förslag på hur kunskapen om den inre marknadens funktion och regelverket kan ökas hos berörda myn- digheter104 Vidare beskrivs schematiskt de tillämpningsproblem som har konstaterats på lokal nivå. Detta innebär att utredningen särskilt ska uppmärksamma behovet av åtgärder i det avseendet. Ovan föreslagna informationsåtgärder bör därför inte minst inriktas mot myndigheter på lokal nivå. Vidare bör de informa- tionsinsatser som ska planeras av bland andra , och som avser generella EG-regler samt inremarknadsregler, kom- pletteras med information som är särskilt anpassad för kommuner- nas behov. Informationsinsatsen kan t.ex. avse vissa specifika ämnesområden som kommuner har ansvar för. Sådan information bör ges under medverkan av berörda centrala myndigheter. Det är även angeläget att länsstyrelserna deltar (jfr avsnitt 9.10). Det finns på samma sätt anledning att särskilt uppmärksamma myndigheter som verkar inom områden, där det har konstaterats att det finns kunskapsbrister eller där tjänstedirektivet och varu- paketet förväntas medföra särskilt stora förändringar. Det kan också finnas en del myndigheter som har ett behov av mycket specifik information. Även för sådana myndigheter bör information skräddarsys, så att de områden som är relevanta och som täcker det största behovet belyses särskilt. Informationsåtgärderna bör kompletteras med ökade möjlig- heter för myndigheter att utbyta erfarenheter inbördes. 104 Dir. 2008:24. erfarenhetsutbyte kan avse särskilda fackområden eller någon viss typ av myndighetsutövning. Särskilt tydliga behov förekommer på marknadskontroll- området.