sou · GXB373 · 2009-10-07 00:00:00 — Antalet titlar var i stället t.o.m. högre 2008 än i början av decenniet. När det gäller ursprungsländer har andelen europeiska långfilmer ökat om man jämför 2008 med 2004, medan andelen svenska långfilms- titlar har legat tämligen . Andelen filmer både från och övriga världen har dock minskat om man jämför dessa år. Diagram 2.13 Antal premiärsatta långfilmer 1997–2008 Utvecklingen på filmområdet SOU 2009:73 Diagram 2.14 Premiärsatta långfilmer – ursprung Även antalet kopior per film har ökat, åtminstone om man jämför . I följande två diagram visas antalet kopior per film respektive år uppdelat dels efter ursprungsländer, dels efter hur stor publik och bred lansering filmerna har haft, med de 20 största filmerna längst till vänster i det aktuella diagrammet. Ökningen av antalet kopior gäller de mest publika filmerna. För mindre publika filmer är antalet kopior i stort sett oförändrat. Det kan, som Film- utredningen återkommer till senare i detta kapitel, bero på ett ökat tryck på lanseringen av större filmer, för att möta fenomenet med illegal fildelning. Även här bör man hålla i minnet att enskilda titlar kan påverka statistiken. Att antalet kopior av icke europeiska och icke amerikanska filmer var högre 2008 än tidigare kan till en del förklaras av att en australiensisk storfilm lanserades detta år. SOU 2009:73 Utvecklingen på filmområdet Diagram 2.15 Genomsnittligt antal kopior per film – ursprung Diagram 2.16 Genomsnittligt antal kopior per film – stora och små filmer Även om antalet filmtitlar var i stort sett detsamma 2008 som 2004, och antalet kopior per film delvis t.o.m. ökade, är det svårt att korrekt bedöma om och i så fall hur marknaden har förändrats, eftersom det saknas uppgifter om hur länge filmerna har varit uppe på reper- toaren samt vilka visningstider de har haft. Distributörerna väljer av ekonomiska skäl att i första hand distribuera till en stor biograf- ägare med många salonger. Som helt dominerande aktör har då enligt flera bedömare möjlighet att förhandla fram villkor som i praktiken utesluter att filmen visas även hos andra biograf- ägare. Detta får konsekvenser både för distributörer, som alltså får hålla sig till en enda biografägare, och för andra, mindre biografägare. Trots osäkra uppgifter om hur distributionen och andra bio- grafer har påverkats kan man konstatera att kombinationen av en horisontell dominans på biografmarknaden och ett vertikalt ägande inom SF, från produktion över distribution till visning, gör det mycket svårt för andra biografägare att konkurrera, i synnerhet som biografmarknaden totalt sett inte har varit någon tillväxtmarknad på mycket . Ett exempel på denna svårighet finner man vid tiden för den förra filmutredningen, för omkring . Då försökte den amerikanska biografkedjan etablera sig på den svenska marknaden genom ett biografkomplex i i utanför . AMC fick dock inte visa SF- distribuerade utländska filmer och inte heller svenska filmer i sina salonger. nyöppnade en tidigare ned- lagd biograf i i närheten. , av eko- nomiska förluster, sålde AMC biografkomplexet i till , som driver anläggningen. Konsekvenser för producenter och konstnärliga upphovsmän Producenten befinner sig i princip alltid i en beroendeställning i för- hållande till distributören. Eftersom distributören bekostar lanser- ingen är det också distributörens sak att i samråd med biografägare avgöra hur lanseringen ska genomföras, hur många kopior filmen ska gå upp i och på vilka biografer och orter. Aktörer i branschen menar att den nuvarande situationen på biografmarknaden, där distri- butörerna är hänvisade till en dominerande biografägare som får stort inflytande över lanseringens omfattning, får konsekvenser också för producenter och konstnärliga upphovsmän. Enligt producenter och filmskapare är det ett generellt problem att distributionsledet får en stor andel av biografintäkterna jämfört med produktionsledet. När SF dominerar även inom distributionen av svensk film gör det att många producenter och filmskapare upp- lever att de inte har möjlighet att vända sig till en distributör som ger bättre villkor. Önskemål har framkommit att man därför genom produktionsstödens villkor ska reglera hur stor del av intäkterna en distributör får ta ut. Ännu är det för tidigt att dra några slutsatser om ägarkoncentra- tionens långsiktiga konsekvenser för den svenska filmmarknaden. Det finns dock en tydlig oro för framtiden bland såväl distributörer och producenter som konstnärliga upphovsmän. En återkommande uppfattning är att avsaknaden av konkurrens och alternativ aldrig är gynnsam för marknaden, vare sig man värnar om kvalitet eller om tillväxt. Det gäller, menar man, oavsett i vilken mån den dominer- ande ägaren anstränger sig för att vara en god monopolist och ta ett ansvar som sträcker sig bortom det omedelbara egenintresset. delar uppfattningen att monopol på en mark- nad alltid är ett problem. Det är i princip omöjligt för aktörer på marknaden att inte påverkas av en monopolsituation i sitt agerande. Det gäller såväl den dominerande ägaren som andra aktörer. När man talar om biografmarknaden är det dock lätt att bortse från att densamma i flera avseenden faktiskt inte är någon ren marknad, dvs. en rent kommersiell marknad helt oberoende av sub- ventioner och utan icke-kommersiella alternativ. Tvärtom finns det både stödsystem och en relativt väl utvecklad infrastruktur av ide- ella verksamheter som verkar för att främja mångfald, kvalitet och tillgänglighet i filmutbudet. Flertalet svenska filmer som visas på biografer skulle inte heller ha producerats utan produktionsstöd. Tack vare ett omfattande ideellt engagemang och stöd till distribu- tion och visning finns det också alternativ i utbudet av biograffilm, genom visningsorganisationer som , och en rad filmfestivaler. Genom bl.a. Folkets Hus och filmstudioföreningarna kan biograffilm även spridas till mindre orter. Filmpolitiken har möjlighet att balansera vissa konsekvenser av den starka ägarkoncentrationen på den svenska biografmarknaden, genom att stödja en kvalitativ svensk filmproduktion samt de alter- nativ och det ideella engagemang för filmen som finns på många håll. har efter och Triangelfilms konkurser utvärderat stöden till distribution och visning och steg- vis börjat förändra dem för att de ska få ökad effekt. har stöden till import och lansering av kvalitetsfilm och till film- festivaler förstärkts. Man försöker också skapa incitament för ett ökat kommunalt engagemang för biograferna. En möjlighet som dock inte ryms inom den nuvarande film- politiken när det gäller långa spelfilmer är att stödja mångfald och kvalitet även i andra visningsfönster än på biograferna. Många bedömare i branschen anser att det behövs nya initiativ som möjlig- gör samtidiga releaser av svensk film på biograf och i andra visnings- fönster, eller premiär direkt i andra visningsfönster. Det nuvarande kravet på exklusiv biografvisning för att filmproduktioner ska få stöd bör, anser många, därför tas bort. Det bör finnas möjlighet att få produktionsstöd också för filmer som inte nödvändigtvis kommer att visas på biograf. Att alla långa spelfilmer som får produktions- stöd måste visas på biograf innebär att de måste passera det visningsfönster där SF har en mycket dominerande ställning. Att öppna för stöd även för filmer som tar alternativa vägar till publiken bör, menar man, främja såväl konkurrens och dynamik på filmmarknaden som mångfald i filmutbudet. 2.3.3Den digitala revolutionen och filmmarknaden har det talats om en digital revolution inom filmen, liknande den som skett inom andra områden, t.ex. musikens. Bero- ende på perspektiv kan det hävdas antingen att filmens digitala revo- lution redan har ägt rum, eller att vi befinner oss mitt i den, eller att den tvärtom ännu inte har inträffat, åtminstone inte på allvar. Filmproduktion är till vissa delar numer i princip alltid digital. Det gäller allt produktionsarbete som sker efter filmens inspelning, t.ex. klippning och ljudläggning. Vid inspelningen används dock fort- farande analoga filmkameror i relativt stor utsträckning. Digitala kameror har fått störst genomslag inom kort- och doku- mentärfilmen. Inom långfilmen har digitaliseringen revolutionerat tekniken för specialeffekter. Genom utvecklingen av dataanimation har den animerade filmen fått en renässans. Teknikutvecklingen har haft en avgörande påverkan på filmens produktionsvillkor. Tv:s inmarsch och filmens minskade lönsamhet bidrog till en drastisk förändring av sättet att göra film. Man lämnade de gamla, alltför kostsamma filmateljéerna och började filma ute på plats, med mindre filmteam. Denna förändring blev i sin tur möjlig tack vare utvecklingen av lättare kameror och mer ljuskänslig råfilm. Med den digitala tekniken har det blivit möjligt med än lättare och billigare filmproduktioner. Det visade sig bl.a. i den danska Dogma-vågen . Ett färskt exempel på en synner- ligen småskalig digital produktion är förra årets uppmärksammade svenska dokumentärfilm studie i mänsklig förnedring, som spelades in enbart med mobiltelefonkameror. Inom professionell filmproduktion i allmänhet är digital teknik i praktiken dock lika mycket kostnadsdrivande som kostnads- besparande. I stora Hollywoodproduktioner läggs allt mer resurser på digitala effekter. Digital teknik skapar nya möjligheter som man gärna utnyttjar maximalt, och som kräver teknisk kapacitet, tid och kompetens. Även i svensk film har digitala effekter blivit allt vanligare. Det är inte osannolikt att filmproduktionens digitalisering kom- mer att bidra till en större spännvidd mellan stora, dyra filmer och små, billiga. Möjligheterna finns redan att till låg budget göra kvali- ficerade och intressanta filmer som inte heller nödvändigtvis måste lanseras på biograf. När det gäller den internationella marknaden finns det också en trend som går tvärsemot storfilmernas ökande budgetar. Hollywoodbolagen väntas, i synnerhet i rådande ekono- miskt svåra tider, engagera sig mer i andra länders produktion, som i regel är mindre kostsam och på flera håll i världen har en stark ställning på sin hemmamarknad. Det är dock återigen viktigt att understryka att digitaliseringen, även om den påverkar produktionsvillkoren, inte i sig innebär att film generellt blir billigare att producera. Människors tid och kunnande är fortfarande det som kostar mest i all filmproduktion. Digitala visningsfönster: illegal fildelning och legala alternativ När det gäller visningen av film har som framgått digitaliseringen fått störst genomslag i hemmet. Den snabba övergången från vhs till dvd drevs på av den kraftigt ökade konsumtionen, som rymdes i en beprövad distributionsmodell, försäljning och uthyrning av fysiska enheter. Genom digitaliseringen av mark- nätet för tv-sändningar har också tillgången till filmkanaler ökat. Den mest omvälvande digitala förändringen efter dvd har dock inte skett på den legala filmmarknaden, utan genom den illegala fil- delningen av film via Internet. Det finns egentligen inga säkra upp- gifter om hur omfattande den illegala fildelningen är i , men bl.a. undersökningar tyder på att den är mycket omfattande. Antalet illegala nedladdningar av filmer tros vara mycket stort och antas ha överstigit antalet biografbesök.26 Debatten har varit livlig om den illegala fildelningens effekter på filmmarknaden. Branschföreträdare menar att den utgör ett allvar- ligt hot mot hela filmnäringen och alla de människor som där har sin utkomst. Man har bl.a. hänvisat till hur den kraftigt minskade cd-försäljningen, som antas till stor del bero på illegal fildelning, har drabbat inte bara skivbolagen utan även låtskrivare, musiker och artister. finns det andra som menar att den illegala fil- delningen av film i praktiken inte har så stora konsekvenser. SOM- institutets undersökning 2007 t.ex. visar att de som ägnar sig mest åt fildelning av film också är flitiga biobesökare. Man har påtalat att biobesöken generellt inte har minskat drastiskt och att biografmarknadens stagnation började långt innan Internet fanns. Även om det inte skulle finnas något rakt och enkelt samband mellan illegal fildelning och minskad legal filmkonsumtion finns det dock mycket som tyder på att den illegala fildelningen generellt har haft en hämmande effekt på den legala filmmarknadens utveckling. På biografmarknaden blir lanseringen av storfilmer enligt många bedömare allt snabbare och bredare, för att filmerna snabbt ska spela in sina kostnader. Det har blivit en strategi för att möta feno- menet att filmer finns tillgängliga illegalt via Internet strax efter eller ibland t.o.m. före biografpremiären. Många hävdar också att de mellanstora filmerna håller på att trängas bort från biograferna av storfilmernas lanseringar. Som redovisas tidigare i detta kapitel finns det ingen statistik som tyder på att antalet filmtitlar har min- skat på de svenska biograferna, men det kan vara så att tiden för biograflansering förkortas. Det drabbar i så fall främst den sortens filmer som inte har de största lanseringsbudgetarna och som behöver lite för att hitta sin publik. Den illegala fildelningen torde dock ha störst påverkan på hem- konsumtionen av film. Dvd-försäljningen, som ökade kraftigt , har planat ut och uthyrningen har t.o.m. påtagligt minskat, trots sjunkande priser, längre uthyrningstider för kunderna och allt 26 Se även Musik och film på – hot eller möjlighet? (Ds 2007:29). Framför allt bidrar den illegala fildel- ningen till att hämma utvecklingen av nya legala fönster, som kräver investeringar i ny teknik och nya distributionsmodeller. Film- tjänsterna via Internet har funnits , men har haft en svag utveckling. En del menar att det beror på att tjänsterna ofta är krångliga och föga prisvärda, bl.a. med kopieringsskydd som för- svårar användningen, och att utbudet dessutom är begränsat. Sam- tidigt blir konkurrensen från den illegala fildelningen ett hinder för de legala tjänsternas utveckling och förbättring, eftersom osäker- heten kring den legala marknadens förutsättningar gör att investe- ringsviljan minskar. Så länge de legala tjänsterna enbart genererar små intäkter blir det svårt att bekosta förbättringar av tjänsterna och att utöka katalogen av titlar. Den illegala fildelningen gör i sig att säkerhet prioriteras framför användarvänlighet. Trots de problem som möter den legala filmmarknaden på Internet är det många som menar att det ändå är där filmbranschens framtid ligger. I exempelvis har produktionsbolag samlat video on demand-rättigheterna till sina filmer i en samägd kooperation, VOD Selskabet, i syfte att stärka de enskilda bolagen och säker- ställa att de får en större andel av framtida intäkter från video on demand och liknande filmtjänster via Internet. De danska produ- centerna menar att detta är en nödvändig strategi för att kompen- sera för minskade intäkter från dvd , och för att kunna dra ekonomisk nytta av teknikutvecklingen. En fördel med vod- tekniken är den potentiellt globala tillgängligheten, till såväl nyare filmer som äldre filmer ur bolagens kataloger. Det danska initiativet kan peka fram emot en alternativ produktionsekonomi där film- skaparen står i mer direkt kontakt med filmkonsumenterna. Ett annat exempel på detta, som har prövats enbart i begränsad omfattning men som har uppmärksammats i , är crowd funding via Internet, som innebär att filmkonsumenter gemensamt förköper en film innan den produceras. Det är en finansieringsform som dock främst antas lämpa sig för vissa typer av genrefilmer med en särskilt hängiven publik. Filmbranschen har precis som skivindustrin kritiserats för att vara bakåtsträvande och hellre vilja värna om gamla intäktskällor än tänka nytt. Historiskt har filmbranschen ofta tenderat att betrakta nya medier som hot snarare än att se deras potential för filmen. Det var tydligt när tv-mediet kom och när videobandspelaren lanserades. Å andra sidan har filmbranschen inlemmat nya visningsfönster och på så vis fått en större publik och nya intäkts- källor, även om det har inneburit strukturförändringar inom branschen. Det är sannolikt att något liknande sker även . Avgörande för en sådan utveckling är dock att det finns en upphovsrättslig lagstiftning och en möjlighet att beivra upphovs- rättsintrång som gör att filmbranschen får rimliga förutsättningar att utvecklas på nya marknader. Att lagstiftningen har stor betydelse visar det som hänt efter att den s.k. Ipred-lagen trädde i kraft (prop. 2008/09:67, bet. 2008/09:NU11, rskr. 2008/09:176). I syfte att genomföra Europa- parlamentets och rådets direktiv /48/EG av om säkerställande av skyddet för immateriella rättigheter (det s.k. civilrättsliga sanktionsdirektivet) har ändringar gjorts bl.a. i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk. Lag- ändringarna innebär bl.a. att en rättighetshavare genom domstol kan begära ut information från en Internetleverantör om vem som innehar den IP-adress som har använts vid ett upphovsrättsintrång via Internet. Under förutsättning bl.a. att vissa beviskrav är upp- fyllda kan domstolen ålägga Internetleverantören att lämna ut sådan information. Innan lagändringarna infördes var rättighets- havare i princip hänvisade till att polisanmäla intrång. har möjligheterna ökat att ingripa civilrättsligt mot den som begår upphovsrättsintrång via Internet. Rättighetshavaren kan kontakta den abonnent som innehar IP-adressen och kräva att han eller hon ser till att intrånget upphör. Möjligheten finns också att väcka talan mot den som rättighetshavaren anser är ansvarig för eller som har medverkat till intrånget och kräva skadestånd. Sedan lagändringarna trädde i kraft har Internettrafiken minskat påtagligt. De flesta bedömare tror att det beror på minskad illegal fildelning av bl.a. film. Något som tycks bekräfta detta är att de lagliga filmtjänsterna via Internet har fått ett uppsving. Även en uppmärksammad fällande tingsrättsdom mot den svenska fildelningssajten The tros ha påverkat människors beteende i samma riktning. Regeringen har tillkallat en särskild utredare med uppdrag att redovisa och utvärdera tillämpningen av de nya bestämmelserna när det gäller intrång som begås via Internet eller andra elektroniska kommunikationstjänster (dir. 2009:68). Om utredaren mot bakgrund av utvärderingen anser att det finns behov av lagändringar, särskilt för att upprätthålla en väl avvägd balans mellan den enskildes integritet å den ena sidan och skyddet av immatetiella rättigheter å den andra sidan, ska förslag till sådana lagändringar lämnas. Uppdraget ska redovisas . På regeringens initiativ inleddes branschsamtal mellan rättighetshavare, , konsumentföreträdare och andra intressenter i syfte att förbättra förutsättningarna för och bidra till utvecklingen av lagliga och användarvänliga tjänster för upp- hovsrättsligt skyddat material via Internet. Branschsamtalen avslut- ades . De hade då ännu inte givit något konkret resultat, men det konstaterades att parterna önskade en fortsätt- ning på samtalen. Ännu har det inte givits något besked om när och i vilken form några ytterligare av regeringen anordnade samtal kan komma i fråga. Digitalisering av biografen, det sista analoga visningsfönstret Digital bio har en rad fördelar och öppnar en rad nya möjligheter jämfört med den analoga biografen. Digital film håller efter upp- repade visningar en bildkvalitet, utan repor och andra skador. Men framför allt blir den digitala filmdistributionen enklare, effektivare och mindre kostsam än den analoga. I stället för att man fraktar stora, tunga filmrullar kan filmer skickas runt på små hård- diskar och laddas ned på biografernas egna servrar. Det är i princip också möjligt att sända filmer via bredband eller satellit. Man kan därmed sprida aktuell biograffilm till fler orter och skapa ett mer diversifierat och lokalt anpassat filmutbud, med aktuell repertoar- film, äldre filmklassiker, lokalt producerad film eller annan film för särskilda målgrupper. Möjligheten öppnas också för cinema on demand, visningar utifrån publikens direkta önskemål. Digitaliser- ing innebär visserligen inte att alla biografer får tillgång till all film. Det är alltjämt en fråga för filmens rättighetsinnehavare var och när filmer ska visas. Men generellt möjliggörs en mer flexibel program- sättning på biograferna. Den digitala biografen kan också vara något mer än en biograf, ett hus för olika kulturupplevelser, med direktsänd opera och teater, konserter och andra evenemang. Den digitala tekniken möjliggör även olika interaktiva aktiviteter, t.ex. dataspelsturneringar. Trots fördelarna har den digitala utvecklingen på biografområdet gått långsamt. Det äldsta visningsfönster för film som fort- farande används utgör också det sista analoga fönstret. I har Folkets Hus-rörelsen och delvis även varit drivande när det gäller digital biografutveckling. fanns det 55 digitala biografer med totalt 63 digitala salonger i landet. Av dessa var det dock endast fem salonger som uppfyllde de s.k. DCI-kraven (Digital Cinema Initiative), som fungerar som en internationell standard avseende teknisk prestanda och säkerhet mot bl.a. piratkopiering. Att uppfylla DCI-kraven är nödvändigt för att Hollywoodbolagen ska leverera de amerikanska publik- filmerna, som är viktiga för flertalet biografägare. har valt att invänta bl.a. den internationella utvecklingen och att priserna på digital visningsutrustning ska sjunka. Man digi- taliserade dock 2007 all reklamvisning genom att installera enklare och billigare projektorer (som inte uppfyller DCI-kraven). installerades dessutom digital 3D-utrustning i åtta salonger i , , , och . För 3D krävs viss ytterligare teknik, utöver den som används för vanlig digital filmvisning. Mycket tyder på att digital 3D-bio kan bli en intressant intäktskälla, och eventuellt ett konkurrensmedel gentemot andra visningsfönster. Ett antal filmer distribueras och kom- mande år i digital 3D, parallellt med det traditionella formatet. Vid 3D-visningar kan man ta ett högre biljettpris än normalt, vilket gör att det blir mer ekonomiskt intressant att investera i tekniken. 3D- tekniken har gjort att digitaliseringen delvis har tagit ny fart. Även andra mindre aktörer, bl.a. Folkets Hus, har parallellt med digitaliserat ett antal salonger med 3D-utrustning. fanns det i 75 digitala salonger, varav 21 upp- fyllde DCI-kraven. Av dessa 21 salonger var 14 stycken 3D-salonger, enligt uppgifter från . Internationellt har den digitala biografutvecklingen kommit längst i , där det 2008 fanns omkring 900 digitala bio- grafer med närmare 5 000 digitala salonger som uppfyllde DCI- standard. Totalt fanns det i världen fler än 2 100 digitala biografer med över 7 300 salonger enligt DCI:s standard. I är det främst i , , , , och som man har börjat digitalisera enligt DCI-kraven. I finns 250 arthousesalonger (biograf- salonger med inriktning på kvalitetsfilm) som har digitaliserats med hjälp av stödmedel. En omfattande digitalbiosatsning förbereds nu också i , med hjälp av stödmedel som finansieras av den norska biograf- och dvd-avgiften. Det finns flera skäl till att utvecklingen har varit avvaktande. Fram tills relativt saknades en internationell teknisk stand- ard för digital bio. Digitalisering kräver också omfattande invester- ingar i ny visningsutrustning. Digitaliseringen av biografer inbegriper en ekonomisk ekvation som kan kräva ett samspel mellan biograf- ägare och distributörer för att lösas. Medan kostnaden för visnings- utrustningen ligger hos biografägaren är det i första hand distribu- tören som vinner ekonomiskt på digitaliseringen, genom minskade kostnader för framställning och transport av filmkopior. Det finns olika beräkningar av vad digital utrustning enligt DCI:s krav kostar, bl.a. beroende på om man anser det nödvändigt att inkludera ny ljudanläggning eller inte. Enligt är kostnaden för visningsutrustning (som inte kan visa 3D) ca exklusive mervärdesskatt. Kostnaden kan dock variera beroende på valutakurser.