sou · GWB364 · 2009-01-01 00:00:00 — En viktig utgångspunkt för UR:s programverksamhet är att den främst vänder sig till specifika målgrupper som utbildningsanord- nare, lärare och elever och inte en allmän publik. 12.3.1Utbildningsprogram en viktig del av public service- uppdraget Att UR:s verksamhet är uppskattad framgår av det faktum att totalt av lärarna i använde bild- eller ljud- material från UR i undervisningen /2006. I t.ex. årskur- serna 7–9 var användningen störst bland lärare i främmande språk där använde material från UR. UR:s starka och naturliga plats på utbildningsområdet visas även av att utlåningen från mediecentralerna av UR:s TV-program under /uppgick till 810 400, vilket var en ökning från föregående år.10 Lånen av radio- eller ljudband minskade dock . Totalt var utlåningen av UR:s material 910 850. UR:s program sänds i SR, SVT och i Kunskapskanalen. Sänd- ningsvolymen i TV uppgick , vilket var en ökning jämfört med året innan. I radio sändes vilket var en ökning från föregående år. 9KrU 1987/88; rskr.1987/88:287. 10Alla UR:s TV- och radioprogram bandas av landets mediecentraler. Där kan lärare eller studenter låna inspelade program från UR utan kostnad under förutsättning att skolorna som läraren eller studenten är verksam i har avtal med en mediecentral. minskade publiksiffrorna för UR:s TV-program vilket kan förklaras av det totalt minskade tittandet för SVT1 och SVT2.11 Lyssnandet på UR:s radioprogram var stabilt. UR:s publikt sett bästa tider är barn- och vuxensändningar i P4 där antalet lyss- nare uppgick till en halv miljon. Förutom spridning av program genom radio och TV, som även distribueras via mediecentraler, har Internet utvecklats till en hörn- sten för företagets verksamhet och kontakt med utbildningsområ- det (se avsnitt 15.2.3). fanns 119 webbplatser utlagda som hade cirka 9 miljoner besökare, vilket var en ökning jämfört med . En Internettjänst som UR lyft fram är Mediebiblioteket på UR:s hemsida. Pedagoger, elever och allmän- het kan där söka efter specifika UR-produktioner.12 hade mediebiblioteket 2,9 miljoner förfrågningar. Av statistiken framgår att UR kraftigt har utvecklat den digitala utbildningsmiljön. Jag anser att UR bör fort- sätta sitt arbete med att tillgängliggöra och skapa kunskap om pro- grammen. Detta är en viktig del av företagets uppdrag. Internet- verksamheten har här en betydelsefull roll för att tillgängliggöra utbudet. UR har inte bara skyldighet att producera program av skilda slag utan de ska även kunna användas i utbildning. Detta är en viktig och kompletterande del av uppdraget som inte de andra företagen har. UR har därför särskilda lösningar på upphovsrättsområdet för vidareanvändning av programmen i utbildningssammanhang.13 Det är centralt att programmen är friköpta så att de kan laddas ned eller bandas för att på så sätt nå ut till användarna.14 Utbildningsprogram är en viktig del av public service-uppdraget. UR:s programverksamhet har möjlighet att nå alla medborgare oberoende av utbildningsbakgrund, ekonomiska förutsättningar och geografisk hemvist. Programmen kan också användas utanför det formella utbildningsväsendet i t.ex. folkbildande syfte. 11År 2002 såg i genomsnitt ca 130 000 personer på UR:s program i och vilket kan jämföras med ca 100 000 (UR:s public serviceredovisning 2006, s.18). 12Mediebiblioteket innehåller information om både UR:s radio- och TV-program och webbplatser samt övriga produkter som sänts eller publicerats (UR:s public serviceredovisning 2006, s. 24). 13Ett exempel är att UR:s program finns tillgängliga på Internet till skillnad mot SVT:s program som finns tillgängliga . 14För att göra programmen tillgängliga har UR upphovrättsavtal med Copyswede som gör det upphovsrättligt möjligt för UR att låta utbildningsanordnare ladda ner UR:s programutbud och göra detta tillgängligt via lösa kopior och streaming (UR:s public service- redovisning 2006, s. 67). 12.3.2En fortsatt och fördjupad samverkan med utbildningsväsendet Dialog och kontakt med utbildningsväsendet är ett kännetecken för UR:s utbildningsprogram. Företaget menar att kontaktarbetet är tätt förknippat med det mediepedagogiska uppdraget. I sänd- ningstillståndet sägs att användarna av UR:s programverksamhet, särskilt inom utbildningsväsendet, skall ges möjlighet att framföra synpunkter och önskemål gällande programverksamheten.15 UR:s samverkan med aktörer inom utbildningsväsendet är av avgörande betydelse för UR:s legitimitet som självständigt företag. Samarbetet sker både med centrala myndigheter och enskilda skolor. Några av samverkansformerna är mer formaliserade än andra, t.ex. Samverkan för nätbaserad högskoleutbildning, för skola och kultur samt flertalet av landets lärarutbildningar. Samverkan har skett i bl.a. referensgrupper med publik och användare med utveckling av projekt och programserier. genomförde UR referensgruppsmöten inom språk och språk- didaktik med lärarutbildningar från ungdomsskola och gymnasiet. På sju platser i landet tjänstgör åtta mediepedagoger som bl.a. är verksamma ute i klassrum, medverkar på studiedagar, konferenser och i fortbildningssammanhang. prövas, visas och används programmen med mediepedagogen som länk tillbaka till UR. UR har under haft ett samarbete med Myndigheten för skolutveckling. I betänkandet Tre nya skolmyndigheter (SOU 2007:79) föreslås att Myndigheten för skolutveckling och Natio- nellt centrum för flexibelt lärande bör läggas ned. Tre nya skol- myndigheter föreslås som bl.a. ska överta uppgifterna från dessa. I betänkandet föreslår man att en stor del av kompetens- utvecklingsansvaret för skolan läggs över på kommunerna. UR ser risker med att utvecklingsarbetet och utvecklingsfrågor kommer att sakna en nationell samordning. Det är dock svårt att bedöma på vilket sätt förslaget kommer att påverka UR:s roll och framtid. Företaget kommer troligtvis att behöva fördjupa sina kontakter med regionala och lokala utbildningsanordnare. har UR möjlighet att söka och ta emot bidrag av allmänna medel som stöd för produktioner och utveck- lingsarbete riktat till fortbildning av lärare. fick UR 7 mil- joner kronor från Myndigheten för skolutveckling. 15 Sändningstillstånd för UR för perioden –2009. medlen ska produktionen bedrivas inom de villkor som gäller för UR:s reguljära verksamhet, dvs. att principen om UR:s publicis- tiska oberoende inte får rubbas. UR:s samarbete med utbildningsinstitutionerna är centralt för företagets uppdrag. Jag vill betona att utbildningsväsendet även fortsättningsvis bör ges goda möjligheter att föra fram synpunkter och önskemål på programverksamheten. Jag anser att UR även fortsättningsvis bör ha möjligheter att söka externa medel för att kunna utveckla sitt utbildningsuppdrag. 12.3.3Samverkan med SR och SVT bör fortsätta och fördjupas I betänkandena från de två senaste public service-utredningarna Radio och TV i allmänhetens tjänst: Ett beredningsunderlag (SOU 2000:55) och Radio och TV i allmänhetens tjänst: Riktlinjer inför en ny tillståndsperiod (SOU 2005:1) betonades att UR borde organiseras som ett separat företag. Detta var viktigt för att stärka utbildningsverksamheten i det samlade public service-utbudet. Ett skäl som lyftes fram var att UR:s pedagogiska uppdrag och företa- gets kontaktytor talade för att verksamheten skulle bedrivas sam- manhållet och självständigt. UR:s självständighet har ifrågasatts av ekonomiska skäl. Frågan har varit om det är rationellt och ekonomiskt försvarbart att orga- nisationer inom samma public service-sfär byggt upp parallella pro- duktionsapparater. Det är kostsamt att ha en fullt utrustad teknik- park för radio- och TV-produktioner.16 I arbetet med att effektivi- sera public service-företagens verksamhet förutsätter jag att UR kommer att öka sitt samarbete med både SR och SVT på detta område (se vidare kapitel 4). UR har ett nära samarbete med SR och SVT, bl.a. genom att UR:s program sänds i SR:s och SVT:s kanaler. Kunskapskanalen är ett samarbetsprojekt mellan SVT och UR, vilket har gett utbild- ningsprogrammen en mer framträdande roll i det samlade utbu- det.17 Ett annat gemensamt projekt med SVT är Lilla löpsedeln som samproduceras med SVT:s Lilla Aktuellt. I radion ansvarar UR och SR gemensamt för Barnradion i P4. 16Radio och TV i allmänhetens tjänst: Riktlinjer för en ny tillståndsperiod (SOU 2005:1), s. 17SOU 2005:1, s. 282. Det är enligt min mening inte lämpligt att slå samman UR med t.ex. SVT. Jag vill understryka att UR:s pedagogiska uppdrag och företagets kontaktytor med utbildningsväsendet talar för att verk- samheten bör bedrivas sammanhållet och självständigt även i fram- tiden. Jag ser även svårigheter med att förena UR:s utbildnings- uppdrag i en gemensam organisation med SR och SVT. Dessa företag har ett uppdrag som innebär att kritiskt granska makt- havare som t.ex. olika aktörer inom utbildningsområdet. De nära kontakterna och samarbetet med utbildningsväsendet som UR har skulle vara svårt att förena med ett sådant kritiskt granskande upp- drag. Förslag: UR ska koncentrera sin programverksamhet till utbild- ningsområdet. Därutöver ska UR tillhandahålla ett utbud av folkbildningsprogram. I sändningstillståndets 9 § står bl.a. att UR även fortsättningsvis ska koncentrera sin programverksamhet till utbildningsområdet och att programutbudet som helhet ska präglas av folkbildnings- ambitioner. Mitt förslag innebär en förändring i UR:s sändnings- tillstånd. 12.4.1UR:s programverksamhet – en bakgrund Frågor om UR:s relation till utbildningsväsendet och vilken typ av program som UR bör producera har diskuterats sedan UR:s till- komst 1978. kritiserades UR:s utsändning av program som i sin tur bandades på de kommunala AV-centralerna. UR borde istället begränsa sin uppgift till att enbart producera bandande program och tryckta läromedel som skulle distribueras direkt till användarna.18 Att UR borde ha en mer avgränsad uppgift, än de i sin roll som självständigt företag tagit på sig, kom även att uppmärksammas av . I betänkandet Utbildningskanalen (SOU 1997:148) kritiserades UR:s program för att flertalet av dem 18 Runcis & 2006, s. 168. vände sig till enskilda människor och inte de utpekade målgrup- perna. Kommitténs slutsats var att utbildningsprogrammen borde betraktas som läromedel och att uppdraget borde snävas in.19 UR borde inte heller, enligt kommittén, bedriva distansundervisning och inte heller producera andra läromedel än radio- och TV-pro- gram.20 Förslagen att snäva in uppdraget kom inte att förverkligas.21 Att UR haft, eller tagit på sig, uppgiften att producera både utbildnings- och folkbildningsprogram har diskuterats i bl.a. tidi- gare public service-utredningar. Med utbildningsprogram avses program som stödjer eller kompletterar den utbildning som ges i formella sammanhang (skola, högskola och vuxenutbildning). De ska även syfta till ett systematiskt inlärande av ett visst ämne. Pro- grammen ges i serieform och kompletteras ofta med annat kurs- material. Programmen kan rikta sig både till elever i utbildnings- väsendet och till enskilda personer. Det är endast UR som i sitt sändningstillstånd har uppdrag att sända program som riktar sig till utbildningsområdet. Folkbildningsprogram syftar inte till syste- matiskt inlärande och ses inte som en del i den formella utbild- ningen. Det primära syftet är att vara allmänbildande program.22 Att producera folkbildningsprogram, eller program som präglas av folkbildande ambitioner, är en uppgift som även SR och SVT har. I Radio och TV i allmänhetens tjänst: Ett beredningsunderlag (SOU 2000:55) konstaterades att en stor andel av UR:s program saknade utbildningsprofil och liknade de program som de andra företagen producerade, vilket resulterat i en oklar programprofil. En förklaring var att public service-tillhörigheten bidragit till att UR såg som sin uppgift att producera ett brett utbud av program.23 I propositionen Radio och TV i allmänhetens tjänst 2002–2005 2000/01:94) föreslogs att UR i större utsträckning skulle koncentrera sina insatser på utbildningsprogram och att företaget borde stärka sin samverkan om folkbildningsuppdraget med SR och SVT. UR kom i högre utsträckning att fokusera på utbild- ningsprogram och att arbeta mot utbildningsväsendet.24 Andelen utbildningsprogram uppgick av UR:s 19Utbildningskanalen (SOU 1997:148); se även 2005, s. 251. 20SOU 1997: 148, s 63. 21Runcis & 2006; 2005. 22Radio och TV i allmänhetens tjänst: Ett beredningsunderlag (SOU 2000:55), s. 32. 23SOU 2000:55, s. 238. 24SOU 2005:1, s. 266. UR har som mål att av sändningarna ska vara utbildningsprogram. 12.4.2UR ska även göra folkbildningsprogram Formuleringarna i UR:s sändningstillstånd om vilka typer av program som UR bör producera har varit föremål för diskussion i tidigare utredningar. Detta beror på att skrivningen kan tolkas och har tolkats på skilda sätt. En första oklarhet är att det inte uttryckligen står att UR ska producera utbildningsprogram eller folkbildningsprogram. Det som stadgas är att programverksamheten ska koncentreras till utbildningsområdet och att programutbudet som helhet ska präglas av folkbildningsambitioner. UR har tolkat skrivningarna så att pro- gram som riktar sig till utbildningsområdet främst skall ha formen av utbildningsprogram. Jag anser att det är en relevant och rimlig tolkning av intentionerna i sändningstillståndet. UR ska, enligt sändningstillståndet, koncentrera sin verksamhet till utbildningsområdet vilket innebär att huvuddelen av verksam- heten bör ske inom detta område. Men det står inte i sändnings- tillståndet att all produktion ska vara riktad till utbildningssektorn eller vara utbildningsprogram. Enligt sändningstillståndet finns det stöd för att UR även kan göra andra typer av program, vilket UR gör. En annan formulering som lett till oklarheter är att det i till- ståndet inte explicit sägs att UR ska sända folkbildningsprogram. Däremot står det att programutbudet som helhet ska präglas av folkbildningsambitioner. Formuleringen återfinns även i SR:s och SVT:s sändningstillstånd. En tolkning är att de program som UR ska koncentrera sig på, dvs. utbildningsprogram, även ska ha folk- bildande ambitioner. En parallell kan dras till de andra två public service-företagen som i sina sändningstillstånd även har krav på att hela programutbudet oavsett genrer, som t.ex. nyhets-, barn- eller underhållningsprogram ska präglas av folkbildningsambitioner. I Radio och TV i allmänhetens tjänst (SOU 2005:1) ansåg utred- ningen att UR:s uppdrag inte var att göra särskilda folkbildnings- program, utan att programutbudet i samtliga programföretag som helhet skulle präglas av folkbildningsambitioner. UR:s uppdelning av folkbildnings- och utbildningsprogram bedömdes inte ha något direkt stöd i sändningstillståndet eller i förarbetena. slog man en uppdelning mellan kursanknutna utbildningsprogram och ämnesanknutna allmänbildande utbildningsprogram. Kursan- knutna program skulle definieras utifrån de riktlinjer som finns för utbildningsprogram. De ämnesanknutna allmänbildande utbild- ningsprogrammen hade som mål att ge sammanhang och skapa intresse för ett ämnesområde som kunde stimulera människor till att fortsätta studera eller återuppta sina studier.25 Enligt min mening är den uppdelningen inte mer klargörande än den nuva- rande. Det som kallas ämnesanknutna allmänbildande utbildnings- program är i princip de som definieras som folkbild- ningsprogram. Min utgångspunkt är att UR:s verksamhet bör fokuseras på utbildningsprogram, vilket kan tolkas som program som riktar sig specifikt till utbildningssektorn. Jag föreslår att det i sändnings- tillståndet ska förtydligas att UR även ska producera folkbild- ningsprogram. Allmänbildande program eller folkbildningsprogram produceras även av SVT och SR. UR är dock ensamt om att i sitt sändnings- tillstånd ha uppdraget att ge utbildningsväsendets olika organisa- tioner möjlighet att framföra synpunkter och önskemål på verk- samheten. För folkbildningens studieförbund och folkhögskolor, liksom för det övriga utbildningsväsendet, är detta en viktig sida av UR:s uppdrag. Vuxenutbildning och folkbildning följer inte i samma utsträckning den typ av kursplaner och pedagogiska upp- lägg som ungdomsskolan har. Kursverksamhet präglas där istället av friare och mer folkbildande former. För att UR ska kunna full- följa sitt utbildningsuppdrag gentemot vuxenutbildningen och folkbildningen är det viktigt att UR har som uppgift att producera folkbildningsprogram. Om UR:s enda uppgift är att producera program riktade mot utbildningssektorn kan företaget riskera att uppfattas som enbart en statlig producent av utbildningsmaterial. Ett sådant smalt upp- drag kan leda till att UR:s roll som ett självständigt public service- företag kan ifrågasättas och krav kan ställas på att UR borde inord- nas under den statliga utbildningspolitikens hägn. Detta vore olyckligt. UR har visat att man i sin nuvarande roll som självstän- digt företag framgångsrikt fullföljt de mål som finns i sändnings- tillståndet. 25 SOU 2005:1, s. 279. UR:s uppgift är inte att göra underhållningsprogram, även om dessa skulle präglas av folkbildningsambitioner. Det är i fältet all- mänbildande program, kunskapsprogram, folkbildningsprogram och utbildningsprogram som UR har sin kompetens och legitimitet. De som via sin public service-avgift finansierar UR:s verksamhet ska även framledes kunna ta del av UR:s folkbildningsprogram. Att tydliggöra UR:s programverksamhet stärker UR:s legitimitet hos avgifts- betalarna. Att i UR:s sändningstillstånd tydliggöra att de ska producera folkbildningsprogram innebär en anpassning av tillståndet till den verksamhet som UR i realiteten bedriver. Sammanfattningsvis anser jag att UR även bör göra program inom utbildningsområdet men även få ett uttalat uppdrag att göra folkbildningsprogram. Detta behöver förtydligas i sänd- ningstillståndet för att undvika kommande tolkningsproblem kring UR:s uppdrag. Dagens relation mellan utbildnings- och folkbild- ningsprogram är rimlig. Det finns en rad sätt att tillgängliggöra radio- och TV-pro- gram för lyssnarna och tittarna. Från att bara ha distribuerats i marknätet för TV kommer numera TV-signalerna till tittaren via kabel, satellit, Internet, IP-nät eller till mobilen. Radioprogrammen finns tillgängliga i FM-nätet, i det digitala DAB-nätet, via kabel, IP- nät och på Internet. Successivt har också radio- och TV-program- men förmedlats på ett sådant sätt att fler och fler lyssnare och tittare har kunnat ta del av dem med hjälp av t ex. programtextning, uppläst textremsa och bättre hörbarhet. Den ökade tillgängligheten, det större utbudet och våra tittar- och lyssnarvanor har tillsammans inneburit förändringar i medie- landskapet. Hur det kommer att se ut på är svårt att förutse. Än så länge sker exempelvis av allt tittande på rörlig bild på en vanlig TV i realtid, så kallad linjär TV. TV-tittan- det och radiolyssnandet på Internet är, än så länge, begränsat. Detta kan dock komma att ändra sig. Mitt uppdrag har varit att utreda vilka förändringar som är nöd- vändiga inför nästa tillståndsperiod. Det har inte funnits någon möjlighet att allvarligt fundera över framtiden bortom 2015. Men en fråga som skulle kunna bli aktuell är vem som ska distribuera programmen. Kanske ska det inte vara public service-företagens ansvar att sända program utan bara producera innehåll. Kanske finns det andra som är beredda att sända eftersom utbudet är så intressant. Ny teknik och gammal reglering gör det svårt för vissa att få tillgång till hela public service- utbudet utan krångel och extra kostnader. Jag anser att tiden inte är mogen för en större diskussion om distributionen. Men den tekniska förändringens återverkan på vidaresändningsplikten, kraven på närvaro på nya plattformar och inte minst de upphovsrättsfrågor som är kopplade till dessa föränd- ringar reser frågor om hur public service-företagens medel bäst ska användas . Utmaningen för public service är att tillgodose behov hos hela befolkningen, både de som är snabba att ta till sig ny teknik, de som är vanemänniskor och gärna ser sin nyhetssändning eller sitt underhållningsprogram i soffan vid en särskild tid eller personer med funktionsnedsättningar. Utmaningen för riksdag och regering är att se till att public service har så goda förutsättningar som möj- ligt för att tillgängliggöra sitt utbud. I detta avsnitt kommer jag framför allt att behandla tillgänglig- hetsfrågor som ligger nära , men jag resonerar något också om vilka möjligheter och utmaningar som finns . Avsnittet är uppdelat i tre kapitel. De två första behandlar att tillgängliggöra TV respektive radio. Därefter kommer ett kapitel som behandlar Internet och ny teknik. 13 Att tillgängliggöra TV Det finns framför allt fyra sätt att ta emot TV-signalen på: via marknätet, via satellit, via kabel eller via IP (InternetProtokoll). Det är svårt att exakt fastställa hur många hushåll som tar emot signalen på de olika sätten. Det beror också på om man räknar mottagningssättet för den så kallade första TV:n eller om man räknar alla de mottagningssätt som finns i ett hushåll. Radio- och uppskattar andelen hushåll som får TV kabelsänd till , att av hushållen tar sin TV-signal från marknätet och att har satellitsänd TV, vilket är siffror som gäller för första TV:n. Basundersökningen av Mediamätning i uppgav att av hushållen tog emot sin TV-signal via marknätet, via satellit och via kabel, vilket innebär att samma hushåll har flera mot- tagningssätt. Bedömning: Marknätet för TV är med sin höga täckning en viktig infrastruktur för public service. Marknätet är den äldsta formen för distribution av radio och TV. Det består av 54 storstationer som täcker större delen av befolk- ningen samt hundratals mindre slavsändare som vidaresänder signalen till ställen där storstationerna inte kommer åt. För att sända TV i marknätet krävs tillstånd enligt radio- och TV-lagen. SVT är genom sitt sändningstillstånd skyldiga att sända till av befolkningen i marknätet. 1 Medieutveckling , Radio- och . Utrymmet för TV i marknätet är begränsat. Det påverkas av vilka frekvensband man internationellt kommit överens om att använda för TV, vilken efterfrågan på frekvenser som finns i varje sändningsområde och tillgången på frekvenseffektiv teknik. Alla dessa faktorer samverkar och innebär att tillgång, efterfrågan och utbud varierar . Det är det statliga bolaget som äger och driver distri- butionsnätet för TV i . SVT köper tjänsten för utsändning i marknätet av Teracom.2 Digitaliseringen av marknätet för TV har inneburit att konkur- rensen på TV-marknaden har ökat eftersom fler TV-kanaler har fått plats i marknätet. Tittare i flerfamiljshus med möjlighet till mot- tagning av signaler från marknätet kan genom en digital-TV-box för marknätet få tillgång till ett större fritt utbud än det tidigare analoga must carry-utbudet i kabelnäten. De flesta av dessa hushåll har också möjlighet att köpa tillgång till ytterligare program genom Boxer och är inte hänvisade till sin kabelleverantör. På motsvarande sätt kan tittare i glesbygd numera välja mellan satellit-TV och digi- tal-TV i marknätet. Digitaliseringen har också medfört ökade möjligheter att till- gängliggöra utbudet för fler grupper. Det är framför allt i mark- nätet som de kompletterande tjänsterna som textning finns och marknätet är därför en central plattform för hela SVT:s utbud. För att denna ökade tillgänglighet också ska komma dem till godo som bor i hushåll med kabel-TV krävs förändringar i vidaresändnings- plikten (se vidare avsnitt 13.3.2). Bedömning: SVT:s försök med sändningar av HDTV i mark- nätet bör få fortsätta för att kunna göras tillgängliga i en nationell mux. SVT:s sändningar av högupplöst TV, s.k. HDTV-sändningar, betraktas som försöksverksamhet. De möjliggörs genom en 2 () har i en underrättelse den 24/10 2007 meddelat att inte får ta ut mer än ett visst belopp för produkten . har den 26/11 2007 svarat på PTS underrättelse.