sou · GWB325 · 2009-01-01 00:00:00 — Utredningen beräknar att målet på effektivisering i innebär att en besparing om ska uppnås. Jag finner att när man utgår ifrån att syftet med direktivet är att åstad- komma en förändring i energisystemet och därför räknar effekti- viseringen med utredningens egna marginalviktningsfaktorer, så blir slutsatsen istället att: om väljer EU:s vägledande målnivå på effekti- visering så blir målet för som ska uppnås till slutet av . Av detta har vi redan uppnått genom tidiga åtgärder och framtida effekter av beslutade styrmedel enligt utredningen. Denna siffra har utredningen räknat med marginalviktningsfaktorer. Dessa uppnådda resultat motsvarar effektivare slutanvändning räknat på den bas som jag tagit fram med hjälp marginalviktnings- faktorer. Det kan jämföras med att utredningen anser att vi uppnått , eftersom de räknar på primärenergin. Effektiviseringstaktens betydelse för klimatförändringen Man kan naturligtvis fråga sig om det har någon större betydelse om vi redan har uppnått eller energi- effektivisering. Huvudfrågan är istället hur stor den önskvärda energieffektiviseringen är sett från exempelvis miljösynpunkt och samhällsekonomisk synpunkt. Från ett miljöperspektiv pekar dagens kunskap på att de globala utsläppen av växthusgaser måste minska mycket kraftigt för att efterhand närma sig noll. Vi vet inte med säkerhet att ny energieffektiv teknik och tillgången på förnybar energi räcker för att nå en tillräckligt låg klimat- och miljöpåverkan, utan ett förändrat beteende kan komma att behövas. Det snabbt ökande flygresandet och vägtransporterna är exempel på tuffa utmaningar. Min slutsats är därför att vi behöver göra stora insatser för att få till stånd en hög grad av ny energieffektiv teknik och även i viss mån energieffektivare beteende. och andra berörda myndigheter har också inom ramen för den fördjupade utvär- deringen av miljömålen dragit slutsatsen att för att nå miljömål på ett kostnadseffektivt sätt bör generell energieffektivisering vara ett prioriterat område (, rapport 5777). Jag menar att en tolkning av EG-direktivet som innebär att effektivare slutlig energianvändning uppnås skulle innebära att vi behöver öka takten i effektivi- seringen ännu mer . En långsammare effektivisering än under kom- mande decennierna kan riskera att innebära att vi får svårt att nå ett ekologiskt hållbart energisystem och kraftigt reducerade utsläpp av växthusgaser . Åtminstone en forskningsstudie pekar i den riktningen. I ett av framtidscenarierna från KTH (Naturvårds- verket, rapport 5754) blir utsläppen av koldioxid 190 pro- cent högre än en av de utsläppsnivåer (-), som det Vetenskapliga rådet för klimatfrågor indikerade som olika möjliga utsläppsutrymmen i för att klara 2-graders-målet. Då hade ändå KTH antagit en teknisk effektivisering så att den specifika energianvändningen minskat med 60 för personbilar, för flyget och med 37 för uppvärmning. antogs tillförseln av förnybar energi öka kraftigt. Yttrandet avser synpunkter på förslag till viktningsfaktorer (del- betänkandets kapitel 4 och bilaga 4) samt hur dessa enligt utred- ningen ska tillämpas. Nedanstående argument och synpunkter leder till ståndpunkten att jag inte kan ställa mig bakom utredningens förslag till marginal- viktningsfaktorer. Istället förordar jag att enbart de genomsnittliga viktningsfaktorer som utredningen föreslår tillämpas som försiktighetsåtgärd för att de inte ska leda till en felaktig styrning och suboptimering av effektiviseringsåtgärder. Ytterligare förordar jag att samma viktningsfaktorer tillämpas såväl för basårets energi- användning som för beräkning av effekter av energieffektiviserings- åtgärder. Jag ser, precis som utredningen, det som nödvändigt att åtgärder för en effektivare energianvändning liksom klimatförbättrande åtgärder betraktas ur ett systemperspektiv. Det finns en rad forskningsprojekt på området primärenergi- faktorer som bland annat givit stöd till (refe- renser som Elforsk, Profu etc). Dessa pekar på att frågan är mycket komplex och att det inte går att ange en enskild primärenergifaktor för en energibärare. Inom Energimyndigheten pågår ett internt arbete baserat på dessa forskningsresultat liksom på hur dagens energisystem är utformat och kan komma att utvecklas. Med utgångspunkt i detta arbete kan jag konstatera att primärenergifak- torerna för en och samma energibärare är starkt beroende av vilka antaganden som görs i analysen. Inom livscykelanalys tillämpas primärenergifaktorer och flera forskare (mfl) pekar där på att syftet och användningen har en avgörande betydelse för vilket värde som ska sättas på primär- energifaktorn. Därmed har den strikt vetenskapliga grunden vid valet av faktor frångåtts dvs. den är inte enbart beroende av vilken uppströms energianvändning som energibäraren ger upphov till. Jag anser att det finns stora risker förknippade med användandet av det förslag till marginalviktningsfaktorer som utredningen lägger fram även om marginalviktningsfaktorer principiellt är att förorda. Den huvudsakliga risken rör robustheten i de föreslagna marginal- viktningsfaktorerna. Enligt min erfarenhet kan viktningsfaktorerna som baseras på ett marginalresonemang vara drygt det dubbla mot vad utredningen föreslår för fjärrvärme, olja, biobränslen och fjärr- kyla. Faktorn för el kan lika väl vara underskattad som överskattad Den stora osäkerheten är framförallt ett resul- tat av vilka antaganden som görs beträffande hur effektiviserings- åtgärder påverkar investeringar i energisystemet och hur teknik- utvecklingen påverkar substituerbarheten mellan råvaror. De av utredningen föreslagna vikningsfaktorerna kan möjligen vara någorlunda representativa för dagens energisystem utan att hänsyn tagits till hur åtgärder påverkar investeringar i energisystemet, möj- ligen med undantaget för marginalfaktorn för el. Viktningsfak- torerna speglar således varken de risker eller möjligheter som finns med den framtida utvecklingen. Även om viktningsfaktorerna inte direkt enligt vad utredningen föreslår ska användas i styrmedel så kommer de att påverka inriktningen av styrmedel inom olika sek- torer och områden. Större hänsyn till den framtida utveckling och de osäkerheter som finns borde därför tas i valet av faktorer. Utredningen har beskrivit olika perspektiv ur vilket energisyste- met kan betraktas (kapitel 4) och för därefter ett resonemang kring valet av faktorer. Jag anser att de viktningsfaktorer som utred- ningen presenterar, speciellt avseende marginalviktningsfaktorer, är approximationer där utredningen inte varit konsekvent i valet av systemgräns för de olika viktningsfaktorerna. Utredningen har för avsikt att beskriva verkligheten och vilka konsekvenser en effekti- viseringsåtgärd ger på marginalen. Att bedöma vilken energipro- duktion som sker på marginalen är relativt enkelt medan det inte alls är självklart hur verkligheten kommer att se ut avseende marginalproduktionen de kommande 10 20 åren. Många av de åtgärder som kommer att genomföras för en effektivare energi- användning sker på mycket än direktivets nioåriga giltig- hetsperiod. Därför är det ytterst viktigt att de viktningsfaktorer som ska tillämpas styr mot åtgärder som ur ett långsiktigt perspek- tiv inte suboptimerar utnyttjandet av samhället resurser. Exempel- vis bör inte viktningsfaktorerna styra mot att nya byggnader kan byggas med dåliga klimatskal på grund av att de har fjärrvärme som uppvärmning, speciellt med beaktande av osäkerheten i marginal- viktningsfaktorn för fjärrvärme. Det samma gäller andra långsiktiga åtgärder som t.ex. samhällsplanering. Jag ser med ovanstående argumentation att marginalviktnings- faktorerna som utredningen föreslår inte kan tillämpas. Istället bör, eftersom osäkerheten är mindre, de genomsnittliga viktnings- faktorerna användas till att både definiera målet och till uppföljning och återrapportering till kommissionen. Ytterligare finns enligt min kännedom ingen paragraf eller bilaga i direktivet som öppnar för en användning av olika viktnings- faktorer för basårets energianvändning respektive för genomförda effektiviseringsåtgärder så som utredningen föreslår. Jag har tidigt till utredningen påtalat att direktivet inte berör de slutförbrukare som är företag som ingår i handel med utsläpps- rätter. Detta framgår tydligt i artikel 2 enligt nedan. Utredningen har däremot gjort en egen tolkning av de två direktiv som berörs. Direktivet för handel med utsläppsrätter använder benämningen anläggningar medan energitjänstedirektivet använder ordet företag. Enligt utredningens tolkning är detta en medveten skrivning som betyder att de delar av företagen som inte ingår direkt i handelssystemet ska omfattas av energitjänstedirek- tivet, t.ex. el- och biobränsleanvändningen. Detta är en övertolk- ning, som leder till en överimplementering av direktivet. I samband med framtagningen av direktivet var aldrig basindustrin involverad och det togs förgivet från industrin att den inte skulle omfattas. Utredningen har inte gjort någon konsekvensanalys vad det skulle innebära för den tillverkande industrin som ingår i handels- systemet att omfattas. Min slutsats är att det leder till omfattande krav på rapportering som är betungande. Energieffektivisering är viktigt och en självklarhet för industrin, men mer detaljerad in- rapportering av energistatistik belastar tillverkningsindustrin i onödan. Rapportering av energistatistik upplevs som mycket resurskrävande för industrin. Genom utredningen har jag försökt att få fram uppgifter om hur andra medlemsländer kommer att tillämpa direktivet på industrin som ingår i handlande sektorn. Någon tillförlitlig information har inte kunnat ges. För de företag som finns utanför den handlande sektorn men ingår i Programmet för Energieffektivisering, PFE, är det viktigt att det tydliggörs att rapporteringen inom programmet är tillräcklig för att uppfylla direktivet. Utredningen har heller inte genomfört någon konsekvensanalys av sitt förslag för dessa företag. Detta direktiv skall tillämpas på a)leverantörer av åtgärder för förbättrad energieffektivitet, energi- distributörer, systemansvariga för distributionen och företag som säljer energi i detaljistledet. Medlemsstaterna får dock undanta små distributörer, små systemansvariga för distributionen eller små före- tag som säljer energi i detaljistledet från tillämpningsområdet för artiklarna 6 och 13. b)slutförbrukare. Detta direktiv skall emellertid inte tillämpas på företag som bedriver sådan verksamhet som förtecknas i bilaga I till och rådets direktiv /87/EG av den 13 okto- ber 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthus- gaser inom gemenskapen (3P )P . (3P )P EUT L 275, 25.10.2003, s. 32. Direktivet ändrat genom direktiv /101/EG (EUT L 338, 13.11.2004, s. 18). ser energieffektivisering som en av de viktigaste möjligheterna att framgångsrikt bekämpa de globala utsläppen av växthusgaser och en viktig väg att nå klimatmål. Elsektorn kan lämna viktiga bidrag till utvecklingen, både genom ökad produktion av klimateffektiv el och genom utnyttjande av elens potential att skapa effektivitet i användarledet, inte minst i sam- band med den snabba teknikutvecklingen. Det är viktigt att utnyttja möjligheterna som modern elteknik kan ge för att effek- tivisera klimatarbetet. Mot den bakgrunden beklagar vi att har valt en metodik som kan komma att försvåra utnyttjandet av el för att åstadkomma energieffektivisering. Metodiken är baserad på fast definierade viktningsfaktorer för att dels räkna ut hur mycket energi behöver effektivisera för att uppfylla Energitjänste- direktivet dels för att räkna ut energibesparingseffekten av genom- förda energieffektiviseringar. Vi anser att utredningen borde innehålla en mera omfattande analys av problemställningarna och tydligare redovisa skälen till den valda metodiken. Vi har under arbetets gång lyft fram att de av utredningen före- slagna faktorerna vad gäller el är godtyckligt fastställda och i viktiga avseenden principiellt felaktiga. Enligt utredningen skall fak- torn 2,5 avspegla marginaleffekten i primärenergiåtgång av föränd- ringar i elanvändningen. Den marginella effekten i produktions- ledet av förändringar i förbrukningen i en punkt i det svenska nätet varierar dock inom mycket vida ramar beroenden på aktuella driftförhållanden. Detta illustreras för övrigt av den mycket stora volatiliteten i Nord-Pools spotpris för prisområde , som ju speglar kostnaden för marginalproduktionen. Marginaleffekten blir också mycket olika beroende på vilken tidshorisont som används beroende på kommande förändringar i produktionssystemets upp- byggnad. Vidare är utredningens utgångspunkt att det är marginaleffekten i primär-energiåtgång som skall återspeglas inte självklar. Marginal- effekten vad gäller utsläpp av växthusgaser torde vara ett väl så viktigt kriterium för att avgöra vilka energieffektiviseringsåtgärder som bör prioriteras. Den snabba ökningen i utnyttjande av för- nybara energikällor som förutses i kommer till stor del att producera el. Tillsammans med den betydelse såväl kärnkraft som CCS-teknik (avskiljning och lagring av koldioxid) bedöms komma att få innebär detta snabba förändringar i miljövärderingen av elanvändning (se exempelvis Elforsks . har under utredningens gång tillfrågats om lämp- liga val av viktningsfaktor för el och därvid beskrivit komplexiteten i att beräkna sådana faktorer. Ställda inför svårigheten att finna rättvisande faktorer har vi i stället föreslagit att utredningen enbart borde redovisa energieffektiviseringen i termer av slutanvänd energi i enlighet med Energitjänstdirektivets huvudalternativ. Vi beklagar att utredningen inte tydligare belyser svårigheterna att på ett tillfredsställande sätt fastställa en viktningsfaktor för marginalel och har framfört till utredningen förslag som hade kunnat bidraga till denna redovisning. Det är speciellt angeläget att utredningen innehåller en väl underbyggd analys av den ovan angivna problematiken om avsikten är att utredningens bedömningar i ett senare skede skall ligga till grund för val av styrmedel för att åstadkomma energieffektivi- seringen. Priset på el i innehåller nämligen redan ett beaktande av verkningsgraden i energiomvandlingen genom att kostnaden för såväl utsläppsrätter som primärenergi belastar tillförselsidan och därför räknas upp beroende på verkningsgraden i den produktions- anläggning som momentant ligger på marginalen. Genom att basera energieffektiviseringarna på rådande mark- nadspriser erhålls en automatisk följsamhet till förändringar i kraft- systemets utveckling både och geografiska områden. För- ändringarna kommer att resultera i varierande marginalelssitua- tioner med därtill hörande varierande elpriser. Detta är särskilt viktigt för förhållandena i och som har och fortsätter att utveckla ett kraftsystem som påtagligt skiljer sig från kontinentens. Marknadspriset på el är i grunden tillkommet på olika elbörser, dvs. I priset ingår kostnader- na för primärenergi och också koldioxidutsläpp. Genom att dessa styrmedel lagts på tillförselsidan får aktuell verkningsgrad i omvandlingen redan fullt genomslag på användningssidan. Vikt- ningsfaktorer vars syfte är att belysa primärenergiåtgången behövs därför inte för att prioritera åtgärder för energieffektivisering. Elpriset (och andra energipriser) räcker. Utredning om genomförande av direktiv om effektiv slutanvändning av energi och om En särskild utredare tillkallas med uppdraget att lämna förslag till hur och rådets direktiv /32/EG om effek- tiv slutanvändning av energi och om energitjänster skall genom- föras i . Utredaren skall utarbeta förslag till lämplig organisation, de författningar eller författningsändringar som behövs och övriga åtgärder för att underlätta genomförandet. Utredaren skall delredovisa uppdraget rörande redovisning och analyser av tillgängliga och tillämpade metoder för uppföljning och verifiering av uppnådd energieffektivisering senast den 15 novem- ber 2006. Utredaren skall lämna ett förslag till nationell plan för energieffektivisering. Utredaren skall slutredovisa uppdraget . och rådets direktiv /32/EG av om effektiv slutanvändning av energi och om energitjänster och om upphävande av rådets direktiv /76/EEG antogs och publicerades i Europeiska unionens officiella tidning . Direktivet skall vara genomfört vad gäller nationell statistik samt i övrigt ; dock skall åtgärder relaterade till medlemsstaternas rapporte- ring enligt direktivets artikel 14.1, 14.2 och 14.4 vara genomförda . Enligt direktivet skall medlemsstaterna anta ett nationellt väg- ledande mål om energieffektivisering, som skall uppnås under direktivets nionde tillämpningsår. Medlemsstaterna skall vidare tillse att den offentliga sektorn tar en ledande roll beträffande effektivisering av energianvändningen. Direktivet ställer också krav på energidistributörer m.fl. att till- handahålla energibesiktningar eller fondera medel för detta. Medlemsstaterna skall också skapa lämpliga förutsättningar för och incitament till ett förstärkt utbud från marknadsaktörerna, av information och rådgivning om effektiv slutanvändning av energi till slutförbrukarna. Medlemsstaterna skall vidare tillse att slutförbrukare av el, natur- gas, fjärrvärme, fjärrkyla och varmvatten för hushållsbruk har individuella mätare samt se till att fakturering från energidistri- butörer, systemansvariga för distributionen och företag som säljer energi i detaljistledet grundas på faktisk energiförbrukning och presenteras på ett klart och begripligt sätt. Enligt direktivet skall medlemsstaterna utarbeta ett förslag till nationell plan för energieffektivisering. Förslaget skall innehålla en strategi för att uppnå målet om energi- effektivisering samt en beskrivning av de åtgärder som vidtagits nationellt, beslutats eller planeras för att uppnå de nationella målen för energieffektivisering. En särskild utredare skall lämna förslag till hur och rådets direktiv /32/EG om energitjänster och effektiv slutanvändning av energi och om upphävande av rådets direktiv /76/EEG skall genomföras i . Utredaren skall utarbeta förslag till organisation, de författningar eller författningsändringar som behövs och nationell rapportering enligt direktivets artikel 14. Utredaren skall belysa fördelar och nackdelar med att undanta små företag enligt artikel 6 och 13 samt lämna preciserat förslag till vilka kriterier som skall gälla för att ett företag skall undantas från nu åsyftad reglering. Utredaren skall belysa eventuella svårigheter med uppföljning samt problem förknippade med att små företag i vissa konjunkturlägen möjligen inte uppfyller kriterierna. Utredaren skall analysera behovet av och, om det bedöms lämpligt, föreslå regler för hantering av det förhållandet att små företag kan utvecklas så att de upphör att uppfylla kriterierna för att undantas såsom småföretag. I de delar EG-direktivet är tillämpligt för verksamhet inom totalförsvaret skall utredaren lämna förslag till en funktionell avgränsning av de delar av totalförsvarets verksamhet som skall anses omfattas av direktivets krav. Nationellt mål för energieffektivisering Utredaren skall föreslå ett nationellt vägledande mål för energi- effektivisering enligt vad som föreskrivs i direktivets artikel 4.1. Enligt direktivet skall fastställa ett vägledande nationellt mål för energieffektivisering samt sträva efter att uppfylla denna målsättning. Det vägledande målet skall inte vara lägre än av den energi som användes inom de samhällssektorer som om- fattas av direktivet som föregick direk- tivets ikraftträdande. Målet skall uttryckas som en absolut energi- mängd. Som underlag för detta förslag skall utredaren analysera vilken effekt som kan tillgodoräknas som resultat av energi- och kol- dioxidskatten samt som resultat av andra åtgärder som redan genomförts efter 1995. Denna analys skall även omfatta vilken effekt som kan beräknas uppnås kommande år som effekt av redan vidtagna åtgärder och fattade beslut, såsom investeringsstöd för konvertering från direktverkande elvärme eller enskild uppvärm- ning med olja, stöd till energieffektiviserande åtgärder i lokaler med offentlig verksamhet samt åtgärder som aviseras i regeringens proposition Nationellt handlingsprogram för energieffektivisering och energismart byggande (prop. 2005/06:145). I detta analys- arbete skall utredaren använda det material som Statens energi- myndighet utarbetar enligt uppdrag i regleringsbrevet för budget- . Samhällsekonomiska kostnader för att uppnå det vägledande målet skall beräknas. Utredaren skall vidare analysera om de viktningsfaktorer för olika energibärare som anges i direktivets bilaga 2 är lämpliga att använda eller om det finns skäl för att skall använda andra viktningsfaktorer. Utredaren skall föreslå särskilda viktnings- faktorer för el, fjärrvärme och fjärrkyla. För fjärrvärme och fjärr- kyla skall utredaren särskilt belysa rimligheten av att använda en för varje fjärrvärmenät individuellt beräknad viktningsfaktor eller över tiden ändrad viktningsfaktor. Sådana viktningsfaktorer skall rätt- visande återspegla den effektivisering som erhålls genom förekom- mande kraftvärmeproduktion samt överföringsförluster. Utredaren skall också analysera betydelsen av att för främst oljeprodukter använda viktningsfaktorer som beaktar energiförbrukningen vid oljans utvinning, raffinering och transport samt föreslå lämplig viktningsfaktor för oljeprodukter. I detta analysarbete skall utreda- ren utgå från det underlag som utarbetar enligt uppdrag i regleringsbrevet för . Utredaren skall vidare föreslå ett nationellt delmål avseende energieffektivisering som skall uppnås efter det att direktivet genomförts och visa att detta föreslagna delmål är förenligt med det mål som föreslås uppnås . Utredaren skall lämna förslag på lämplig organisation för upp- giften att följa upp utvecklingen relaterat till det nationella målet för energieffektivisering. Energieffektivisering inom den offentliga sektorn Utredaren skall precisera en lämplig definition och avgränsning av den offentliga sektorn vad gäller direktivets tillämpning. Utredaren skall göra en inledande bedömning av lämplig utformning av fri- villiga avtal eller andra bindande åtgärder samt vilka författningar eller författningsändringar som behövs för att direktivets krav beträffande den offentliga sektorns roll kan anses uppfylld. Ut- redaren skall som ett förstahandsalternativ ha rollen som förhand- lare med uppgiften att utarbeta och förankra förslag till ett frivilligt avtal om hur den offentliga sektorn skall tillämpa minst två av de åtgärder/rutiner som anges i direktivet. För det fall att frivilliga avtal inte bedöms vara en lämplig och framkomlig väg skall utredaren utarbeta förslag till den reglering som behövs för att uppfylla artikelns krav. Utredaren bör i detta fall även beskriva varför frivilliga avtal inte kunnat föreslås. Företag som distribuerar energi eller säljer energi i detaljistledet Enligt direktivet skall energidistributörer, systemansvariga för distribution och/eller företag som säljer energi i detaljistledet, på begäran, men inte oftare än en gång , tillhandahålla samlad statistisk information om sina slutförbrukare. Utredaren skall före- slå vilka myndigheter som skall bemyndigas att begära in denna information samt lämna förslag till vilken detaljeringsgrad i informationen som skall krävas. Den information som skall lämnas av företagen skall vara utformad och sammansatt på ett sådant sätt att den kan vara till verklig hjälp för myndigheterna vid genom- förande av program för förbättrad energieffektivitet samt vid främjande och kontroll av marknaden för energitjänster och andra åtgärder för förbättrad energieffektivitet. Informationen skall omfatta aktuella uppgifter om slutanvändarnas förbrukning, inklu- sive belastningsprofiler, kundsegmentering och kundernas geo- grafiska lokalisering i tillämpliga fall.