sou · GXB351 · 2009-06-09 00:00:00 — Att sådana skäl föreligger såvitt avser offentlig visning av film m.m. för den som är har redan tagit ställning till genom att det redan finns ett undantag i YGL som tillåter förhandsgranskning av film m.m. som ska visas offentligt och genom filmgranskningslagen. Det kan knappast väcka några betänkligheter att utvidga granskningsplikten till att också omfatta de nu nämnda framställningarna. Jag anser att även dessa framställningar ska omfattas av de nya reglerna om åldersklassificering. Som har framgått i det föregående anser jag att de framställningar som ska åldersklassificeras måste omfattas av bestämmelserna i punkt 4 i övergångsbestämmelserna till lagen (1976:871) om ändring i regeringsformen i deras lydelse enligt SFS 1985:862. har föreslagit att bestämmelsen ändras så att sådana föreskrifter om obligatorisk förhandsgranskning får meddelas även beträffande offentlig uppspelning av rörliga bilder ur en databas. Detta undantag är så formulerat att det täcker alla former av offentlig uppspelning av rörliga bilder ur en databas. Ett genomförande av de ändringar jag nu diskuterat förutsätter alltså att de av föreslagna ändringarna i RF och YGL genomförs. Jag väljer att nu lägga fram förslagen. Om grundlagsändringarna inte genomförs får förslaget i den delen utgå. Jag ansluter mig också till kommitténs bedömning att det finns anledning att överväga om undantaget från censurförbudet i YGL bör snävas in så att det endast medger förhandsgranskning i form av åldersprövning till skydd för barn (se SOU 2009:14 s. 193). Jag vill erinra om att det även fortsättningsvis endast är framställningar i filmer m.m. som ska visas vid en allmän sammankomst eller offentlig tillställning som behöver åldersklassificeras (se avsnitt 8.3.1). Dessutom gäller skyldigheten endast i de fall barn ska medges tillträde till visningen. Den som inte har för avsikt att låta personer få tillträde till en sådan visning som angetts behöver inte lämna in sin framställning för åldersklassificering. Framställningar som inte har klassificerats får automatiskt en 15-årsgräns. Överväganden avseende ett ändamålsenligt system för filmgranskning 8.3.5Undantag från plikten att lämna in film för åldersklassificering Förslag: De undantag som finns i den nuvarande filmgranskningslagen ska gälla även enligt den nya lagen om åldersklassificering. Därutöver ska det införas ett undantag från kravet på åldersklassificering för enkla framställningar om högst som är skapade av barn eller unga amatörer när de visas vid en filmfestival eller annat konstnärligt eller ideellt evenemang som huvudsakligen riktar sig till barn och unga. Vidare behöver en framställning med rörliga bilder inte åldersklassificeras om den endast utgör ett återgivande av en offentlig opera-, teater- eller musikföreställning eller ett sportevenemang. De nuvarande undantagen i 2 § filmgranskningslagen Enligt 2 § filmgranskningslagen är vissa filmer och videogram undantagna från granskningsplikt, nämligen sådana som sänds i ett TV-program som omfattas av YGL, utgör reklam för vara eller tjänst, visas vid varumässa, utställning eller sportevenemang, om inte själva visningen utgör en allmän sammankomst, samt sådana som visas inom ett museum som ett led i museets normala utställningsverksamhet och är en dokumentär framställning. Jag ser inte någon anledning till ändring i dessa avseenden utan de undantag som finns bör i sak föras över till en ny lag om åldersklassificering av film m.m. Såvitt avser undantaget för TV-program som omfattas av YGL bör följande tilläggas. Enligt förslag En ny radio- och TV-lag, SOU 2008:116, ska även s.k. beställ-TV omfattas av den nya lagen. Med beställ-TV avses enligt förslaget en tjänst varigenom en leverantör av medietjänster i informations-, underhållnings- eller utbildningssyfte tillhandahåller allmänheten TV-program med hjälp av elektroniska kommunikationsnät på begäran av användaren, som han eller hon väljer och från en katalog med program som leverantören av medietjänsten har valt ut. enligt den av utredningen föreslagna definitionen kan falla in under databasregeln i 1 kap. 9 § YGL eller – när det är fråga om inspelade program – under den s.k. webbsändningsregeln i 1 kap. 6 § första stycket andra meningen YGL (se yttrande över betänkandet, dnr Ku2008/2231/MFI). Överväganden avseende ett ändamålsenligt system för filmgranskning Syftet med undantaget för TV-program i filmgranskningslagen är att förbudet i YGL mot censur av TV-program inte ska bli verkningslöst om en film eller ett videogram visas i ett TV-program vid en allmän sammankomst eller en offentlig tillställning (prop. 1995/96:160 s. 201). Inte heller framställningar med rörliga bilder i beställ-TV bör omfattas av plikten att ålderklassificera filmer m.m. förslag bereds i . En remiss om en ny radio- och TV-lag avses överlämnas till Lagrådet . Det är alltså när detta skrivs oklart hur beställ-TV kommer att definieras och om tillhandahållande av beställ-TV kommer att anses vara TV-program enligt YGL. Beroende på hur den nya lagen kommer att utformas – särskilt hur beställ-TV kommer att definieras – kan det komma att behövas ett undantag från skyldigheten att åldersklassificera framställningar i filmer m.m. även för framställningar med rörliga bilder i beställ-TV. Undantag för operaföreställningar m.m. En konsekvens av att lagens tillämpningsområde föreslås omfatta rörliga bilder i uppspelningar ur en databas som sker vid allmän sammankomst eller offentlig tillställning är att vissa sådana uppspelningar som inte avser film enligt vanligt språkbruk kommer att falla in under lagen. Jag avser närmast sådana offentliga uppspelningar som innebär att det i en biografsalong visas en upptagning från en opera- eller teaterföreställning, en konsert eller ett sportevenemang. När det är fråga om visning av ett direktsänt TV-program på en storbildsskärm är huvudregeln om radioprogram i YGL tillämplig på överföringen till biografen (SOU 2009:14 s. 168). Den situationen faller därmed in under det undantag för TV-program som omfattas av YGL som föreslås överfört till den nya lagen. Folkets Hus & Parkers visningar av opera (från Metropolitan i ) och teater (bl.a. från och i ) sänds direkt via satellit och tas emot i varje biograf via en parabol och en HDTV-mottagare (högupplösnings-TV) som omvandlar signalen till rätt bild- och ljudformat i projektor och ljudanläggning. En sådan förevisning kan emellertid också ske genom att en upptagning av evenemanget laddas ned i en server hos biografen eller hos den som tillhandahåller innehållet och sedan spelas upp ur servern vid förevisningen. Överväganden avseende ett ändamålsenligt system för filmgranskning En föreställning som sänds direkt utan någon mellanlagring i en server kommer inte att falla in under den föreslagna lagens tillämpningsområde eftersom det inte kan anses vara fråga om en uppspelning ur en databas och inte heller ett TV-program (jfr prop. 1986/87:151 s. 164 f. och 1990/91:64 s. 109 f. samt SOU 2009:14 s. 170). Om däremot förevisningen går till så att en upptagning från en operaföreställning, ett evenemang etc. laddas ned i en server hos biografen eller hos den som tillhandahåller innehållet och spelas upp ur servern vid förevisningen kommer innehållet att omfattas av kravet på åldersklassificering om inget undantag görs. Eftersom det naturligtvis inte är meningen att upptagningar av teaterföreställningar, konserter, operaföreställningar eller sportevenemang ska behöva undergå åldersprövning för att få visas för en publik under föreslår jag att ett undantag ska göras även för dessa typer av visningar. Undantag för vissa kortfilmer som skapats av barn och unga I utredningens direktiv anges att en fråga som aktualiserats är om det bör finnas ett undantag från kravet på förhandsgranskning när det gäller kortfilmer som är gjorda av barn och unga i syfte att visas på lokala filmfestivaler. Teknikutvecklingen har medfört att det blivit både enklare och billigare att göra egna filmer. Det ökade ekonomiska stödet till det enkla skapandet har medfört en kraftig ökning av kortfilmsproduktion . Det har t.ex. blivit vanligare att filmer görs som en del i utbildningen. Ute i landet finns 19 regionala resurscentra med verksamhet inom huvudsakligen pedagogik, visning och produktion av film och video. Verksamheten får ekonomiskt stöd av och av respektive landsting. Syftet med stödet är att regional och lokal filmverksamhet ska främjas. Ett regionalt resurscentrum som beviljas stöd ska bland annat stimulera och utveckla filmpedagogisk verksamhet och ungas eget skapande, främja spridning och visning av film (i synnerhet på biograf) och stödja produktion av kort- och dokumentärfilm samt talangutveckling av unga filmare. Ett forum för kortfilm skapad av barn och unga amatörer är den s.k. som hålls i . Där visas ett 60-tal filmer och en jury väljer ut en pristagare i varje klass. Det är endast oetablerade filmare som får delta i tävlingen. De regionala resurscentren åtar sig att ordna en regional uttagningsomgång för Överväganden avseende ett ändamålsenligt system för filmgranskning SOU 2009:51 kortfilmer som är producerade av barn och unga upp t.o.m. . Filmerna tävlar i tre klasser, lättvikt (0–), mellanvikt (17– ) och tungvikt (22–). En regional jury väljer ut en film i varje tävlingsklass som får tävla vid . Enligt Biografbyrån lämnas det in mellan 200 och 300 filmer i denna kategori för granskning och godkännande för visning för barn . Merparten är filmer som gjorts av barn i skol- eller fritidsverksamhet. lämnades det in totalt 396 kortfilmer för granskning. Flertalet var avsedda att visas på festivaler eller liknande evenemang för barn. Filmerna är i allmänhet mycket korta. Många har en speltid som uppgår till högst en eller . Eftersom de ska visas offentligt omfattas de av filmgranskningslagen. Biografbyrån beviljar med stöd av 9 § tredje stycket filmgranskningslagen undantagslöst avgiftsbefrielse för granskningen av filmer av denna typ. Det administrativa arbetet med bl.a. registrering och upprättande av granskningsprotokoll är dock lika tidskrävande för kortfilmer som när det gäller granskning av en långfilm. De flesta kortfilmer i denna kategori blir enligt uppgift från Biografbyrån barntillåtna men det förekommer också att de godkänns för visning från eller, i några fall, först från . Av de kortfilmer som lämnades in blev barntillåtna, tillåtna från och tillåtna från . Det är enligt Biografbyrån fråga om enkelt gjorda filmer som har skapats av barn eller unga, ofta som ett led i utbildningen. De flesta filmerna är helt oproblematiska och kan visas för alla barn. I enstaka fall ges 11-årsgräns. De visningssituationer som kan bli aktuella är filmfestivaler av den typ som beskrivits. Det förekommer också att barn som skapat kortfilmer i skolan eller i fritidsverksamhet visar dessa vid visningar för främst föräldrar och klasskamrater. Det är således fråga om ett begränsat utbud av visningar och de är huvudsakligen avsedda för barn och unga. Att enkla filmer av denna typ måste lämnas in för åldersklassificering före visning är ett exempel på vad som måste betecknas som onödig byråkrati. Det skulle också innebära en lättnad för den myndighet som ska göra åldersklassificeringarna att slippa framför allt den administrativa hanteringen av kortfilmer av denna typ. Jag föreslår därför att denna typ av filmer ska undantas från kravet på åldersklassificering. Undantaget bör gälla för enkla filmer om högst som är skapade av barn eller unga amatörer när de visas vid en filmfestival Överväganden avseende ett ändamålsenligt system för filmgranskning eller annat konstnärligt eller ideellt evenemang som huvudsakligen riktar sig till barn och unga. Förslag: Utan hinder av bestämmelserna om åldersgränser vid tillträde till biografföreställningar får den som fyllt ta med sig barn som inte har fyllt till en för ändamålet särskilt anpassad visning, s.k. barnvagnsbio. Det ingår också i mitt uppdrag att pröva möjligheten att visa film offentligt där vuxna har med sig spädbarn. Sedan att antal år tillbaka förekommer på vissa orter s.k. barnvagnsbio. Det innebär att biograferna arrangerar särskilda filmvisningar med filmer på den ordinarie repertoaren för främst föräldrar som är föräldralediga. Föräldrarna tillåts ha med sig spädbarn och ofta ges möjlighet att parkera barnvagnar i biografens foajé. Vid vissa visningar förekommer det pauser i filmen för blöjbyte eller förfriskningar. Ljudnivån är lägre än vid en ordinär filmvisning och det är inte heller lika mörkt i salongen. Bland andra arrangerar sådana filmvisningar. visades barnvagnsbio på 23 SF-biografer runt om i landet, varav 7 i . Visningarna äger rum en eller . Det har uppmärksammats att det kan strida mot filmgranskningslagen att ordna sådana visningar av filmer som är begränsat barntillåtna. Det är dock endast när det är fråga om filmer som är tillåtna först från 11 eller som det strider mot bestämmelserna att ha med barn som är . Däremot är det alltså möjligt för föräldrar att ta med sig barn på filmer som är barntillåtna och på filmer som är tillåtna från . Frågan är mot denna bakgrund om det finns ett reellt behov av en särreglering för barnvagnsbio. Å andra sidan ser jag inte något hinder mot en sådan öppning i tillträdesreglerna. Det är inte rimligt att anta att ett mycket litet barn skulle ta skada av att följa med en förälder på en biografvisning där belysningen delvis är tänd, där ljudet är dämpat och barnen sitter eller ligger i förälderns famn. Jag föreslår därför att den som fyllt utan hinder av bestämmelserna om tillträde till offentliga filmvisningar får ta med sig barn som inte har Överväganden avseende ett ändamålsenligt system för filmgranskning fyllt till en visning som särskilt anpassats för föräldrar som har med sig spädbarn. Förslag: Ansvars- och överklagandebestämmelserna ändras inte i förhållande till vad som gäller i fråga om åldersklassificeringarna. I 19 § filmgranskningslagen finns en ansvarsbestämmelse som föreskriver böter eller fängelse för den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot vissa av bestämmelserna i lagen. Det torde även i fortsättningen finnas ett behov av en specialstraffbestämmelse för vissa överträdelser av bestämmelser i en ny lag om åldersklassificering. Jag föreslår därför att det även i fortsättningen ska vara förenat med straffansvar att inte iaktta de åldersgränser som gäller för tillträde till visning. Det ska även gälla i de fall då den som inte har fyllt medges tillträde till visning av en film som inte har åldersklassificerats. I 20 § filmgranskningslagen finns en bestämmelse som möjliggör förverkande av film, videogram och utrustning som använts i strid med 1 § (dvs. om någon visar filmer som inte har granskats och godkänts för offentlig visning av Biografbyrån). Förverkande får ske om det inte är uppenbart oskäligt. Det kan antas att bestämmelsen är avsedd att tillämpas främst i de fall då visning sker i strid med ett uttryckligt förbud av Biografbyrån att visa filmen offentligt. I en sådan situation finns i princip inte något lagligt användningsområde för filmen i fråga. Med den förändring av granskningsverksamheten som föreslås blir det straffbara området inskränkt till situationer då personer som inte har uppnått föreskriven ålder ändå medges tillträde till en biografföreställning. Den film som visats får naturligtvis visas offentligt med iakttagande av gällande åldersgräns. Det är med den nya regleringen svårt att föreställa sig en situation då det inte skulle framstå som uppenbart oskäligt att förverka utrustning och film. Det torde i de allra flesta fall vara fråga om en förhållandevis dyr utrustning. En förverkandebestämmelse framstår därför som överflödig. Överväganden avseende ett ändamålsenligt system för filmgranskning Bestämmelserna om straff och särskild rättsverkan i filmgranskningslagen utgör en inskränkning i yttrandefriheten och möjliggörs genom ett undantag i 3 kap. 12 § andra stycket YGL. Där anges att bestämmelserna i inte hindrar att det meddelas föreskrifter i lag om straff och särskild rättsverkan för den som bryter mot föreskrifter om granskning och godkännande av filmer, videogram eller andra tekniska upptagningar med rörliga bilder som ska visas offentligt. Den föreslagna lagen om åldersklassificering kommer förutom filmer och andra tekniska upptagningar även att omfatta uppspelningar av rörliga bilder ur en databas som sker vid en allmän sammankomst eller offentlig tillställning. Straffbestämmelserna i förslaget gäller oavsett hur en film visas, dvs. oavsett om det är en traditionell film eller digital bio som sker genom en uppspelning ur en databas. Den bestämmelse i YGL som öppnar för bestämmelser i lag om straff och särskild rättsverkan i detta sammanhang omfattar emellertid inte offentliga uppspelningar ur databaser. För att de av mig föreslagna straffbestämmelserna ska kunna införas i full omfattning krävs därför att den nämnda bestämmelsen i YGL utvidgas till att även omfatta sådana offentliga uppspelningar som sagts. Eftersom jag inte föreslår några bestämmelser om särskild rättsverkan kan bestämmelsen i YGL begränsas i denna del. Enligt direktiven kan som jag nämnt tidigare, förslag till ändringar i grundlag endast läggas fram av och jag ska samråda med den i sådana frågor. Jag har informerat kommittén om behovet av denna ändring. Om en sådan utvidgning av 3 kap. 12 § andra stycket YGL som jag nu berört inte kommer till stånd får mitt förslag inskränkas i motsvarande mån. En nyhet i filmgranskningslagen var att Biografbyråns beslut i frågor om filmcensur inte längre skulle överklagas till regeringen utan i stället till kammarrätt. hade i betänkandet Censurlagen – en modernisering av biografförordningen, SOU 1989:22, föreslagit att det skulle inrättas en särskild frågor. Regeringen ansåg dock att det skulle innebära inte minst ekonomiska nackdelar att inrätta en ny myndighet för de med all sannolikhet ytterligt få ärenden som skulle komma att bli föremål för överprövning. I stället överfördes prövningen till domstol. Överväganden avseende ett ändamålsenligt system för filmgranskning får överklagas hos Kammarrätten i . Därmed uppfylldes också kravet på domstolsprövning enligt . Enligt uppgift från Biografbyrån har antalet överklaganden uppgått till omkring tio filmgranskningslagen trädde i kraft . har fem till tio beslut överklagats. Överklagandena har sällan medfört någon ändring i byråns beslut. Det är endast de beslut som går sökanden emot som är möjliga att överklaga. Av de 1 114 beslut i granskningsärenden som Biografbyrån fattade , gick 222 beslut distributören emot. Av dessa överklagades åtta beslut. uppgick antalet beslut i granskningsärenden till 1 223, varav 180 gick distributören emot. Av dessa överklagades 5 beslut. Det är således endast ett fåtal ärenden som blir föremål för överklagande. Trots att antalet granskningsärenden med stor sannolikhet kommer att minska om kravet på förhandsgranskning av filmer som ska visas för en vuxen publik avskaffas kommer antalet överklagbara beslut sannolikt att stanna på ungefär samma nivå. Jag ser inte någon anledning att ändra den nuvarande ordningen utan föreslår att de nuvarande överklagandebestämmelserna förs över till den nya lagen om åldersklassificering av film m.m. som ska visas offentligt. När det gäller frågor om inkallande till tjänstgöring i kammarrätten, ordnandet av kammarrättens arbete med handläggning av ärenden enligt den nu föreslagna lagen och särskilda ledamöters rätt till ersättning kan föreskrifter liksom meddelas i förordning. Någon upplysning i lagen om detta behövs enligt min mening inte. Anslag om åldersgränser, m.m. I 4 § förordningen (1990:992) om granskning och kontroll av filmer och videogram (filmgranskningsförordningen) anges att det genom tydliga anslag ska utmärkas i vad mån barn får medges tillträde till allmän sammankomst eller offentlig tillställning där visning av en framställning i film eller videogram förekommer. På motsvarande sätt bör det även i fortsättningen åligga en biograf att genom tydliga anslag ange vilka åldersgränser som gäller för tillträde till en allmän sammankomst eller offentlig tillställning för filmvisning. Sådana föreskrifter meddelas i förordning. Även andra ändringar i filmgranskningsförordningen kommer att bli nödvändiga. Jag lägger dock inte fram några sådana förslag. Frågan får övervägas i det fortsätta lagstiftningsarbetet. Överväganden avseende ett ändamålsenligt system för filmgranskning I utredningens uppdrag ingår att, i samband med övervägandena om ett ändamålsenligt system för förhandsgranskning och godkännande av film för offentlig visning, beakta en anmälan från JK till regeringen och överväga om det finns behov av ändringar i filmgranskningslagen i syfte att upprätthålla straffstadgandet i 16 kap. 10 b § och i 5 kap. 1 § YGL. I ett beslut (dnr ) beslöt JK att hos regeringen, , begära en översyn av straffstadgandet rörande olaga våldsskildring i 16 kap. 10 b § , särskilt med hänsyn till hur detta stadgande förhåller sig till bestämmelsen i 4 § granskningslagen om förutsättningarna för att ingripa mot sådana våldsskildringar i biograffilm som bedöms vara förråande. Bakgrunden till begäran var följande. JK hade väckt åtal mot en importör av ett datorspel innehållande ingående skildringar av grovt våld. Åtalet prövades under medverkan av jury av (dom i mål B 311-05). Juryn fann att de åtalade sekvenserna av datorspelet inte kunde anses innefatta olaga våldsskildring och åtalet ogillades därför. Under huvudförhandlingen åberopade den åtalade importören av spelet utdrag ur biograffilmer med starka våldsinslag som godkänts för offentlig visning av . JK uttalade i begäran bl.a. följande. Vid de underhandskontakter som jag har haft med företrädare för under utredningen av det aktuella ärendet har framkommit att några ingripanden knappast längre sker mot våldsinslag i filmer som skall visas för vuxna (). Biografbyrån arbetar i stället med åldersgränser (7, 11 och ). Detta gäller även skildringar som innefattar närgånget eller utdraget grovt våld mot människor. Att rekvisiten för olaga våldsskildring är uppfyllda gör inte automatiskt att en skildring skall anses förråande. Någon vetenskaplig forskning som ger stöd för att sätta likhetstecken mellan begreppen finns inte. Överväganden avseende ett ändamålsenligt system för filmgranskning I praktiken tycks alltså utvecklingen snarare ha blivit den omvända mot vad som antogs böra vara fallet enligt förarbetena till granskningslagen. Sådant våld som uppfyller rekvisiten för olaga våldsskildring enligt 16 kap. 10 b § godkänns för offentlig visning därför att rekvisitet förråande inte anses uppfyllt och att iakttagande av en viss åldersgräns anses tillräckligt för ett godkännande. Innehållet i det datorspel som blev föremål för rättegång i var enligt min mening utan tvekan sådant att det bort anses stå i strid med straffstadgandet i 16 kap. 10 b §. En jury motiverar emellertid inte sina avgöranden. Det går därför inte säkert att veta vad som ytterst föranledde den friande utgången i detta fall. Att juryn kom till en sådan bedömning torde dock med stor sannolikhet ha berott på den jämförelse som gjordes med de filmer med starka våldsinslag som granskats av och godkänts för offentlig visning av biografbyrån. Dessa filmer innehöll också otvivelaktigt sådana skildringar av grovt och närgånget våld som avsetts med kriminaliseringen i . Min slutsats av det anförda är att det nuvarande regelverket inte går ihop och att kriminaliseringen av skildringar av sådant närgånget eller utdraget grovt våld som avses i straffstadgandet i 16 kap. 10 b § och 5 kap. 1 § YGL kan upprätthållas vid sidan av granskningslagens regler. Reglerna måste därför ändras. En möjlighet kan vara att helt upphäva straffstadgandet, eftersom det kan antas att det aldrig kommer att tillämpas. En annan möjlighet är att vidta lagstiftningsåtgärder för att skärpa tillämpningen.