sou · GWB325 · 2009-01-01 00:00:00 — Medlemsstaterna skall se till att slutförbrukare av el, naturgas, fjärrvärme och/eller fjärrkyla och varmvatten för hushållsbruk, så långt det är tekniskt möjligt, ekonomiskt rimligt och proportionerligt i förhållande till möjliga energi- besparingar, har individuella mätare som till ett konkurrensk- raftigt pris korrekt visar slutförbrukarens faktiska energiförbrukning och ger information om faktisk använd- ningstid. När en befintlig mätare byts ut skall alltid individuella mätare erbjudas till ett konkurrenskraftigt pris, förutsatt att detta är tekniskt möjligt och kostnadseffektivt i förhållande till den beräknade sparpotentialen på lång sikt. När en ny inkoppling (1) EGT L 1, , s. 65. sker i en ny byggnad eller större renoveringar görs enligt direktiv /91/EG skall sådana individuella mätare till ett konkurrenskraftigt pris alltid erbjudas. 2.Medlemsstaterna skall se till att fakturering från energi- distributörer, systemansvariga för distributionen och företag som säljer energi i detaljistledet när det är lämpligt grundas på faktisk energiförbrukning och presenteras på ett klart och begripligt sätt. Lämplig information skall göras tillgänglig tillsammans med fakturan och ge slutförbrukarna en full- ständig redovisning av de aktuella energikostnaderna. Faktu- rering, grundad på den faktiska förbrukningen, skall ske så ofta att kunderna kan styra sin egen energiförbrukning. 3.Medlemsstaterna skall se till att följande information, när det är lämpligt, på ett klart och begripligt sätt av energi- distributörer, systemansvariga för distributionen eller företag som säljer energi i detaljistledet görs tillgänglig för slutförbru- karna i eller tillsammans med fakturor, avtal, transaktioner och/eller kvitton från distributionsstationer: a)Aktuella faktiska priser och faktisk energiförbrukning. b)Jämförelser av slutförbrukarens aktuella energiförbruk- ning med förbrukningen före- gående år, helst i grafisk form. c)Jämförelser med en genomsnittlig, normaliserad använ- dare eller referensanvändare av energi i samma använ- darkategori närhelst detta är möjligt och användbart. d)Kontaktinformation, inbegripet webbplatsadresser, för konsumentorganisationer, energibyråer eller liknande organ, där information kan erhållas om tillgängliga åtgärder för förbättrad energieffektivitet, jämförande slutanvändarprofiler och/eller objektiva tekniska specifi- kationer för energiförbrukande utrustning. Medlemsstater som för något ändamål redan använder sådana beräkningsmetoder för mätning av energibesparingar som liknar dem som beskrivs i bilaga IV när detta direktiv träder i kraft får lämna upplysningar på lämplig detaljnivå till kommissionen. Upplysningarna skall lämnas , helst inte senare än . Dessa upplysningar kommer att göra det möjligt för kommissionen att beakta befintlig praxis. Europeiska unionens officiella tidning L 114/73 Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna följande handlingsplaner för energieffektivitet: En första handlingsplan för energieffektivitet . En andra handlingsplan för energieffektivitet . En tredje handlingsplan för energieffektivitet . Alla handlingsplaner skall beskriva de åtgärder för förbättrad energieffektivitet som planeras för att uppnå målen i artikel 4.1 och 4.2 samt för att uppfylla bestämmelserna om den offentliga sektorns roll som ett exempel samt om information och rådgivning till slutförbrukare som anges i artikel 5.1 respektive artikel 7.2. Den andra och tredje handlingsplanen skall innehålla en grundlig analys och utvärdering av den tidigare planen, innehålla slutresultaten när det gäller uppfyllande av de energisparmål som anges i artikel 4.1 och 4.2, innehålla planer för – och information om förväntade effekter av – ytterligare åtgärder som skall vidtas för det fall att målen inte uppfylls eller inte förväntas uppfyllas, användning och successivt ökad användning, i enlighet med artikel 15.4, av harmoniserade indikatorer och referensmått för effektivitet, för utvärdering av såväl tidigare åtgärder som förväntade effekter av planerade framtida åtgärder, grundas på tillgängliga uppgifter som kompletteras med uppskattningar. 3.Kommissionen skall, offentlig- göra en kostnads-/nyttoanalys i vilken sambandet mellan EU: s normer, bestämmelser, politik och åtgärder för effektiv slutanvändning av energi granskas. 4.Handlingsplanerna för energieffektivitet skall bedömas enligt följande i enlighet med förfarandet i artikel 16.2: På grundval av handlingsplanerna för energieffektivitet skall kommissionen bedöma i vilken utsträckning medlems- staterna har uppnått sina nationella vägledande energibespa- ringsmål. Kommissionen skall offentliggöra en rapport med sina slutsatser om de första handlingsplanerna för energieffektivitet före , om de andra handlingsplanerna för energieffektivitet före , om de tredje handlingsplanerna för energieffektivitet före . Dessa rapporter skall innehålla information om liknande åtgärder på gemenskapsnivå, inklusive gällande och framtida lagstiftning. Rapporterna skall beakta det referensmåttssystem som avses i artikel 15.4, identifiera bästa metoder och identifiera fall då medlemsstaterna och/eller kommissionen inte har gjort tillräckliga framsteg, och de får innehålla rekommendationer. Den andra rapporten skall i förekommande fall och om nödvändigt åtföljas av förslag till och rådet om ytterligare åtgärder, inklusive en eventuell förlängning av tillämpningsperioden för målen. Om det i rapporten dras slutsatsen att otillräckliga framsteg har gjorts mot att uppnå de nationella vägledande målen skall dessa förslag behandla nivån och arten på målen. Översyn och anpassning av ramen De värden och beräkningsmetoder som avses i bilagorna II, III, IV och V skall anpassas till tekniska framsteg i enlighet med förfarandet i artikel 16.2. 2.Före skall kommissionen, i enlighet med förfarandet i artikel 16.2, vid behov ytterligare justera och komplettera punkterna 2–6 i bilaga IV med beaktande av den allmänna ramen i bilaga IV. 3.Före skall kommissionen, i enlighet med förfarandet i artikel 16.2, besluta att höja procentsatsen för de harmoniserade bottom‑up‑beräkningar som används i den harmoniserade beräkningsmodell som avses i punkt 1 i bilaga IV, utan att det påverkar de medlemsstaters system som redan har en högre procentsats. Den nya harmoniserade beräkningsmodellen med en betydligt högre procentsats för bottom‑up‑beräkningarna skall inte användas förrän . L 114/74 Europeiska unionens officiella tidning Om det är genomförbart och möjligt skall man vid mätningen av de samlade besparingarna under direktivets hela tillämp- ningsperiod använda sig av denna harmoniserade beräknings- modell utan att det påverkar de medlemsstaters system som använder en högre procentsats för bottom‑up‑beräkningar. skall kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 16.2 utarbeta en uppsättning harmoniserade energieffektivitetsindikatorer och referensmått som baseras på dessa, och då ta hänsyn till tillgängliga uppgifter eller uppgifter som kan insamlas på ett kost- nadseffektivt sätt för varje medlemsstat. För utarbetandet av dessa harmoniserade energieffektivitetsindikatorer och refe- rensmått skall kommissionen som referensguide använda den vägledande förteckningen i bilaga V. Medlemsstaterna skall gradvis integrera dessa indikatorer och referensmått i de statistiska uppgifter som ingår i deras handlingsplaner för energieffektivitet, vilka avses i artikel 14, och använda dem som ett av de redskap som står till deras förfogande när de skall besluta om framtida prioriteringsområden i handlings- planerna för energieffektivitet. skall kommissionen lägga fram en rapport för och rådet om framstegen när det gäller att fastställa indikatorer och referensmått. 1.Kommissionen skall biträdas av en kommitté. 2.När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut /468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmel- serna i artikel 8 i det beslutet. Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut /468/EG skall vara . 3.Kommittén skall själv anta sin arbetsordning. Direktiv /76/EEG upphör härmed att gälla. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före , med undantag av bestämmel- serna i artikel 14.1, 14.2 och 14.4, för vilka införlivandet skall ske . De skall genast underrätta kommissionen om detta. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. J. BORRELL FONTELLES Europeiska unionens officiella tidning L 114/75 Metod för beräkning av de nationella vägledande energibesparingsmålen Följande metod skall användas för att beräkna de nationella vägledande energibesparingsmål som anges i artikel 4: 1.Medlemsstaterna skall använda den årliga inhemska slutförbrukningen av energi för alla energianvändare som omfattas av detta direktiv före genomförandet av detta direktiv och för vilka offentliga data är tillgängliga för att beräkna ett årligt förbrukningsgenomsnitt. Denna slutliga energiförbrukning skall vara den mängd energi som distribueras eller säljs till slutförbrukare , ej justerat för graddagar, strukturella förändringar eller produktionsförändringar. På grundval av detta årliga förbrukningsgenomsnitt skall det nationella vägledande energibesparingsmålet beräknas en gång, och den resulterande absoluta energimängd som skall sparas kommer att tillämpas under direktivets hela varaktighet. Det nationella vägledande energibesparingsmålet skall a)bestå av av det årliga förbrukningsgenomsnittet enligt ovan, b)mätas efter det nionde året av detta direktivs tillämpning, c)vara resultatet av kumulativa årliga energibesparingar som har uppnåtts under direktivets hela nioåriga tillämpningsperiod, d)kunna uppnås genom energitjänster och andra åtgärder för förbättrad energieffektivitet. Genom denna metod för mätning av energibesparing säkerställs att de totala energibesparingar som föreskrivs i direktivet är en fast mängd och därigenom oberoende av framtida BNP‑tillväxt och av varje framtida ökning av energiförbrukningen. 2.Det nationella vägledande energibesparingsmålet skall uttryckas i absoluta termer i GWh eller motsvarande, beräknat enligt bilaga II. 3.Energibesparingar under ett särskilt år, efter det att detta direktiv har trätt i kraft, till följd av åtgärder för förbättrad energieffektivitet som har inletts , men inte , och som har bestående effekt får tas med vid beräkningen av de årliga besparingarna. I vissa fall där omständigheterna motiverar detta får åtgärder som inleddes men beaktas. Åtgärder av teknisk art skall antingen ha uppdaterats för att ta hänsyn till tekniska framsteg eller bedömas i förhållande till referensmått för sådana åtgärder. Kommissionen skall tillhandahålla riktlinjer om hur effekten av alla sådana energieffektivitetsförbätt- rande åtgärder skall mätas eller beräknas, vilka där så är möjligt skall baseras på befintlig gemenskapslag- stiftning, såsom och rådets direktiv /8/EG av om främjande av kraftvärme på grundval av nyttiggjord värme på den inre marknaden för energi (1) och direktiv /91/EG. I samtliga fall skall de resulterande energibesparingarna fortfarande kunna kontrolleras och mätas eller beräknas i enlighet med den allmänna ramen i bilaga IV. (1) EUT L 52, 21.2.2004, s. 50. L 114/76 Europeiska unionens officiella tidning Energiinnehåll i vissa utvalda bränslen för slutförbrukning – omvandlingstabell (1) kJ (NCV) kWh (NCV) 17 200 30 700 brunkol med högt förbränningsvärde 10 500 21 000 5 600 10 500 8 000 9 000 7 800 13 800 16 000 16 800 rester av eldningsolja (tung olja) motorbränsle (bensin) naturgas (1) trä (fuktighet) (2) 7 400 10 700 1 MJ utvunnen värme 1 (3) Det är tillåtet att använda andra värden beroende på vilken typ av trä som används mest i medlemsstaten. För besparingar i kWh el får medlemsstaterna använda en standardkoefficient på 2,5 som genomsnittliga produktionseffektiviteten i EU () . Medlemsstaterna får tillämpa en annan koefficient om de kan motivera detta. Medlemsstaterna får tillämpa olika omvandlingsfaktorer om detta kan motiveras. Europeiska unionens officiella tidning L 114/77 Vägledande förteckning över exempel på lämpliga åtgärder för förbättrad energieffektivitet I denna bilaga ges exempel på var program för förbättrad energieffektivitet och andra åtgärder för förbättrad energieffektivitet kan utvecklas och genomföras i samband med artikel 4. För att tas i beaktande måste dessa åtgärder för förbättrad energieffektivitet leda till energibesparingar som klart kan mätas och kontrolleras eller beräknas i enlighet med riktlinjerna i bilaga IV till detta direktiv, och deras energibesparingseffekter får inte redan vara medräknade i andra specifika åtgärder. Följande förteckningar är inte uttömmande utan är avsedda som vägledning. Exempel på lämpliga åtgärder för förbättrad energieffektivitet: Bostäder och tjänstesektorns byggnader a)Uppvärmning och kylning (till exempel värmepumpar, nya effektiva värmepannor, installation eller effektiv modernisering av fjärrvärme‑/fjärrkylsystem). b)Isolering och ventilation (till exempel isolering av väggar och tak, två‑/treglasfönster, passiv uppvärmning och kylning etc.). c)Varmvatten (till exempel installation av nya anordningar, direkt och effektiv användning vid uppvärmning av utrymmen, i tvättmaskiner). d)Belysning (till exempel nya effektiva glödlampor och förkopplingsdon, digitala kontrollsystem, användning av rörelsedetektorer till belysningssystem i kommersiella byggnader). e)Matlagning och nedfrysning (till exempel nya effektiva anordningar, värmeåtervinningssystem). f)Annan utrustning och andra apparater (till exempel apparater för kombinerad uppvärmning och kraftgenerering, nya effektiva anordningar, tidkontroll för optimerad energianvändning, viloläge för minskning av energiförluster, installation av kondensorer för att minska reaktiv effekt, transformatorer med låga förluster). g)alstring av förnybara energikällor i hemmet, varigenom mängden köpt energi minskas (till exempel solvärmeapparater, varmvatten för hushållsbruk, uppvärmning och kylning av utrymmen med solenergi). h)Produkttillverkningsprocesser (till exempel effektivare användning av tryckluft, kondensat samt strömbrytare och ventiler, användning av automatiska och integrerade system, effektiva vilolägen). i)Motorer och regulatorer (till exempel ökad användning av elektronisk styrning, varvtalsreglerare, integrerad tillämpningsprogrammering, frekvensomvandling, elektrisk motor med hög verkningsgrad). j)Fläktar, varvtalsreglerare och ventilation (till exempel nya anordningar/system, användning av naturlig ventilation). k)Efterfrågestyrning (till exempel belastningsstyrning, system för kontroll av toppbelastningsutjämning). l)Högeffektiv kraftvärme (till exempel apparater för kombinerad uppvärmning och kraftgenerering). m)Använt transportmedel (till exempel främjande av energieffektiva fordon, energieffektiv användning av fordon, bland annat system för anpassning av däcktryck, energieffektiva anordningar och tillbehör i fordon, tillsatser i bränsle som förbättrar energieffektiviteten, högsmörjande oljor och lågresistenta däck). L 114/78 Europeiska unionens officiella tidning n)Byte av transportslag för resorna (till exempel arrangemang för resor utan bil mellan hem och arbetsplats, bildelning, byte av transportslag från mer till mindre energiförbrukande transportslag per passagerarkilometer eller tonkilometer). o)Bilfria dagar. p)Standarder och normer som i första hand syftar till att förbättra energieffektiviteten hos produkter och tjänster, inklusive byggnader. q)Energimärkningssystem. r)Mätning, intelligenta mätsystem såsom individuella mätare med fjärrhantering, samt upplysande fakturering. s)Yrkesutbildning och allmän utbildning som leder till användning av energieffektiv teknik. t)Regleringar, skatter osv. som leder till minskad slutförbrukning av energi. u)Riktade informationskampanjer för att främja energieffektivitet och åtgärder för förbättrad energieffektivitet. Europeiska unionens officiella tidning L 114/79 Allmän ram för mätning och kontroll av energibesparingar 1.Mätningar och beräkningar av energibesparingar samt normalisering av dessa A l l m ä n t För att mäta uppnådda energibesparingar enligt artikel 4 i syfte att få fram den totala förbättringen av energieffektiviteten och bestämma enskilda åtgärders verkningar skall man använda en harmoniserad beräkningsmodell med en kombination av de båda beräkningsmetoderna top‑down och bottom‑up för att mäta de årliga förbättringarna av energieffektiviteten för handlingsplanerna för energieffektivitet enligt artikel 14. När kommittén utvecklar den harmoniserade beräkningsmodellen i enlighet med artikel 15.2 skall den i största möjliga utsträckning eftersträva att använda de uppgifter som och/eller nationella statistiska organ redan lämnar rutinmässigt. To p - d o w n - b e r ä k n i n g a r En top-down-beräkningsmetod innebär att energibesparingarnas storlek beräknas med utgångspunkt i nationella energibesparingsnivåer eller mer aggregerade sektorsvisa sådana. Korrigeringar av årsuppgifterna görs därefter för sådana yttre faktorer som graddagar, strukturförändringar, produktmix osv., för att få fram ett mått som ger en rättvis indikation på den totala förbättringen av energieffektiviteten enligt punkt 1.2. Denna metod innefattar varken exakta mätningar på en detaljerad nivå eller visar orsaks- och verkningssammanhangen mellan åtgärder och de energibesparingar som följer av dessa. Emellertid är metoden normalt enklare och mindre kostsam och kallas ofta för energieffektivitetsindikator eftersom den ger en indikation på utvecklingen. När kommittén utvecklar den top-down-beräkningsmetod som skall användas i den harmoniserade beräkningsmodellen, skall den i största möjliga utsträckning grunda sitt arbete på befintliga metoder, till exempel Odex-modellen (1). B o t t o m - u p - b e r ä k n i n g a r En bottom‑up‑beräkningsmetod innebär att de energibesparingar som erhålls genom att vidta en särskild åtgärd för förbättrad energieffektivitet mäts i kilowattimmar (kWh), joule (J) eller kilogram oljeekvivalenter (kgoe) och läggs samman med de energibesparingar som följer av andra särskilda åtgärder för förbättrad energieffektivitet. De myndigheter eller byråer som avses i artikel 4.4 skall undvika att dubbelräkna energibesparingar som följer av en kombination av åtgärder för förbättrad energieffektivitet (inklusive mekanismer). För bottom‑up‑beräk- ningsmetoden kan de uppgifter och metoder som avses i punkt 2.1 och 2.2 utnyttjas. Före skall kommissionen utarbeta en harmoniserad bottom-up-modell. Denna modell skall täcka en andel på mellan av den årliga inhemska slutförbrukningen av energi för sektorer som omfattas av detta direktiv, med vederbörligt beaktande av de faktorer som avses i punkterna a, b och c nedan. Fram till skall kommissionen fortsätta att utarbeta denna harmoniserade bottom-up-modell som skall täcka betydligt högre nivå av den årliga inhemska slutförbrukningen av energi för sektorer som omfattas av detta direktivs tillämpningsområde, med vederbörligt beaktande av de faktorer som avses i punkterna a, b och c nedan. (1) , SAVE-programmet. L 114/80 Europeiska unionens officiella tidning Vid utvecklingen av den harmoniserade bottom-up-modellen skall kommissionen beakta följande faktorer och i enlighet därmed motivera sitt beslut: a)Erfarenheter av den harmoniserade beräkningsmodellen . b)Förväntad möjlig förbättring av precisionen till följd av en större andel bottom‑up‑beräkningar. c)Beräknad möjlig merkostnad och/eller större administrativ börda. När kommittén utvecklar denna harmoniserade bottom-up-modell i enlighet med artikel 15.2, skall den sträva efter att använda standardiserade metoder som medför minsta möjliga administrativa bördor och kostnader, särskilt genom att utnyttja de mätningsmetoder som avses i punkt 2.1 och 2.2 och koncentrera sig på de sektorer där den harmoniserade bottom-up-modellen kan tillämpas mest kostnadseffektivt. Medlemsstaterna kan om de så önskar utnyttja ytterligare bottom-up-mätningar utöver den del som föreskrivs av den harmoniserade bottom-up-modellen efter att ha nått en överenskommelse med kommissionen, i enlighet med förfarandet i artikel 16.2, på grundval av en beskrivning av den metod som den berörda medlemsstaten lagt fram. Om bottom-up-beräkningar inte finns tillgängliga för vissa sektorer, skall bottom-up-indikatorer eller en blandning av bottom-up- och top-down-beräkningar användas i rapporterna till kommissionen, med förbehåll för en överenskommelse med kommissionen, i enlighet med förfarandet i artikel 16.2. Särskilt vid bedömning av en begäran av detta slag i samband med den första handlingsplan för energieffektivitet som beskrivs i artikel 14.2 skall kommissionen visa lämplig flexibilitet. Några top-down-beräkningar kan bli nödvändiga för att mäta verkningarna av de åtgärder som genomförts efter 1995 (och i vissa fall ) men som fortfarande har verkningar. 1.2Hur energibesparingsmätningar bör normaliseras Energibesparingar skall fastställas genom mätning och/eller uppskattning av förbrukningen före och efter genomförandet av åtgärden. Det är härvid nödvändigt att korrigera för och normalisera de yttre förhållanden som vanligen påverkar energiförbrukningen. Dessa förhållanden kan variera över tiden. Det kan till exempel röra sig om påverkan av en eller flera av följande faktorer: a)Väderförhållanden, såsom graddagar. b)Beläggningsnivåer. c)Öppettider för andra byggnader än bostadshus. d)Den installerade utrustningens kraft (anläggningens produktion), produktmix. e)Anläggningens produktionskapacitet, produktionsnivå, volym eller mervärde, inklusive ändringar i BNP‑nivån. f)Användningsschema för anläggningar eller fordon. g)Förhållande till andra enheter. 2.Data och metoder som får användas (mätbarhet) Det finns flera metoder för insamling av data som kan användas för mätning och/eller uppskattning av energibesparingar. När en energitjänst eller en åtgärd för förbättrad energieffektivitet utvärderas, kan det ofta vara omöjligt att enbart förlita sig till mätningar. Här görs därför skillnad mellan metoder för att mäta energibesparingar och metoder för att uppskatta energibesparingar, där de sistnämnda är de vanligaste. Europeiska unionens officiella tidning L 114/81 2.1 Data och metoder som grundas på mätningar R ä k n i n g a r f r å n d i s t r i b u t i o n s f ö r e t a g e l l e r d e t a l j i s t e r Mätningsbaserade energiräkningar kan ligga till grund för mätningen innan åtgärden för förbättrad energieffektivitet införs. Dessa räkningar kan sedan jämföras med mätningsbaserade räkningar för perioden efter införandet och tillämpningen av åtgärden, även här . Om möjligt bör resultaten jämföras med en kontrollgrupp (grupp som inte deltar) eller alternativt normaliseras enligt punkt 1.2. U p p g i f t e r o m e n e r g i f ö r s ä l j n i n g Förbrukningen av olika typer av energi (el, gas, eldningsolja) kan mätas genom att man jämför detaljistens eller distributörens försäljningsdata före införandet av åtgärderna för förbättrad energieffektivitet med försäljnings- data efter införandet av dessa åtgärder. En kontrollgrupp skall användas eller uppgifterna normaliseras. F ö r s ä l j n i n g s d a t a f ö r u t r u s t n i n g o c h a p p a r a t e r Prestanda för utrustning och apparater kan beräknas på grundval av information som erhålls direkt från tillverkaren.