sou · GWB380 · 2009-01-01 00:00:00 — 1. koncessioner, immateriella tillgångar, och någon annan, och 2. anslutningsavgift eller anläggningsbidrag som avser en nyttig- het som är knuten till en fastighet och inte till ägaren personligen. Utgifter för reparation och underhåll av inventarier får dras av . förhållande till vad som gällde åtgärder) anses inte som repa- ration eller underhåll. inventarier ska dras av genom inventarier ska dras av genom Avdragen beräknas enligt be- Avdragen beräknas enligt be- 13 22 §§ om stämmelserna i 13 18 §§. 16 Senaste lydelse 2007:1419. räkenskapsenlig avskrivning och restvärdesavskrivning. Värdeminskningsavdrag ska inte göras för sådana konstverk och andra tillgångar som kan antas ha ett bestående värde. För inventarier som är av För inventarier eller förbätt- mindre värde eller kan antas ha ringsåtgärder som är av mindre en ekonomisk livslängd på högst värde eller kan antas ha en , får hela utgiften dras av ekonomisk livslängd på högst , får hela utgiften dras av inte sådana rättigheter m.m. som avses i 1 § andra stycket. Med mindre värde förstås att naturligt samband mellan flera inventarier ska de endast anses vara inventarier av mindre värde om det sammanlagda anskaff- ningsvärdet understiger ett halvt det fall förvärv av olika inven- tarier kan anses ingå som ett led i en större inventarieanskaffning. göras för immateriella tillgångar som upparbetats i den skatt- skyldiges egen verksamhet. I anskaffningsvärdet för in- ventarier är utgiften för förvärvet ventarier som förvärvas genom om de förvärvas genom köp, köp, byte eller på liknande sätt byte, egen tillverkning eller på ska utöver förvärvspriset räknas in utgifter som är direkt hän- förvärvas på annat sätt, anses förliga till förvärvet. gifter som uppgår till sammanlagt högst en tiondel av inköpspriset 17 Senaste lydelse 2006:908. behöver dock inte räknas in i Om en enskild näringsidkare I anskaffningsvärdet för in- upprättar ett förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen tillverkat ska räknas in utgifter (1999:1078), avses med anskaff- som direkt kan hänföras till till- ningsvärde det värde som följer av god redovisningssed. Andra sådana utgifter än utgifter för material samt lön, arbets- givaravgifter och allmän löne- avgift för personal som arbetar med tillverkningen behöver dock inte räknas in i anskaffnings- värdet om de uppgår till sam- manlagt högst en tiondel av för- värvspriset för materialet. utgifter behöver inte räknas in i skuld avseende förvärv av inven- tarier enligt 14 kap. 8 a §, utgörs utgiften av nuvärdet. på annat sätt än som anges i 7 §, anses marknadsvärdet vid för- värvet som anskaffningsvärde. för ett visst beskattningsår göras för ett visst beskattningsår göras med högst och vid 18 Senaste lydelse 2007:1419. av avskriv- ningsunderlaget. Avskrivningsunderlaget består av följande: 1. värdet på inventarierna vid 1. det skattemässiga värdet på inventarierna vid det föregående –vid räkenskapsenlig avskriv- ningsvärdet enligt balansräk- ningen, och –vid restvärdesavskrivning det skattemässiga värdet, 2. ökat med anskaffningsvärdet på sådana inventarier som anskaffats under beskattningsåret och som vid utgången av detta fortfarande tillhör näringsverksamheten, 3. minskat med avdrag enligt 15 och 16 §§. Om beskattningsåret är längre eller kortare än , ska värdeminskningsavdraget justeras i motsvarande mån. Förutsättningar för räkenskaps- Anskaffningstidpunkt enlig avskrivning Inventarier som förvärvats ska anses anskaffade när de har tillämpas bara om den skatt- Inventarier som den skatt- som avslutats med årsbokslut och skyldige har tillverkat ska anses om avdraget motsvarar avskriv- anskaffade när de är färdiga att ningen i bokslutet. tas i bruk. Första stycket gäller inte vid Sådana tillgångar som avses i 1 § andra stycket ska anses an- eller delägares andel av låg- skaffade när de kan utnyttjas. 39 a kap. 6 och 13 §§. Oavsett vad som föreskrivs i Oavsett vad som föreskrivs i 13, 15 och 16 §§ får ett så högt belopp dras av att det skatte- 19 Senaste lydelse 2003:1086. av ett så högt belopp att det skattemässiga värdet inte över- stiger anskaffningsvärdet av in- tarierna minskat med en beräk- beräknad årlig avskrivning med särskilt för varje sådant slag av särskilt för varje sådant slag av inventarier som avses i 1 § första inventarier som avses i 1 § första stycket, andra stycket 1 respek- stycket, andra stycket 1 respek- tive andra stycket 2. tive andra stycket 2. jämkat avdrag för ingående skatt jämkat avdrag för ingående skatt 8 a kap. eller 9 enligt 8 a kap. eller (1994:200), (1994:200), ska, till den del det serna i andra och tredje styckena jämkade beloppet avser mer- till den del det jämkade beloppet avser mervärdesskatt på sådana utgifter som ingår i anskaff- ningsvärdet för inventarier. underlaget enligt 13 § justeras med summan av jämknings- avdrag för värdeminskning enligt ningsvärdet justeras med mot- med det belopp som gäller enligt ningsvärdet justeras med mot- svarande belopp. 20 Senaste lydelse 2007:1419. Om den skattskyldige gör avdrag för värdeminskning enligt restvärdesmetoden, ska avskriv- ningsunderlaget enligt 13 § justeras med summan av jämk- ningsbeloppen för den återstående korrigeringstiden. Avdrag får göras för ned- Avdrag får göras för ned- skrivning av värdet på rätten till skrivning av värdet på rätten till köpts men ännu inte levererats köpts men ännu inte avlämnats (kontraktsnedskrivning). (kontraktsnedskrivning). Avdrag får göras bara om Avdrag får bara göras om samma slag vid beskattnings- samma slag vid beskattnings- avtalade priset och högst med avtalade priset och högst med Första stycket gäller inte för sådana rättigheter m.m. som avses i 1 § andra stycket. I detta kapitel finns bestämmelser om –ersättningar för avverkningsrätt i 2 §, –avdrag för återplantering m.m. i 2 a §, –anläggning av skog och diken i 3 §, –skogsavdrag i 4 19 §§, och –skogskonto och skogsskadekonto i 21 40 §§. Vad som avses med skogsbruk framgår av 22 §. Om ersättning för avverk- ningsrätt till skog ska betalas , får den som har rätt till ersättningen som intäkt ta upp den del som betalas . Ersättning för avverkningsrätt till skog ska tas upp när avtalet om avverkningsrätten ingås. Om hela eller del av ersätt- ningen betalas efter utgången av det beskattningsår då avtalet ingås, får som intäkt tas upp det belopp som betalats under det aktuella beskattningsåret. Avdrag för återplantering m.m. Framtida utgifter för att återplantera skog och för andra åtgärder som är en direkt följd av avverkning får dras av. Avdraget får för varje beskatt- ningsår inte göras med högre belopp än summan av vad som under beskattningsåret och tidi- gare år tagits upp som intäkt på grund av avverkningen. Avdraget ska återföras det följande beskattningsåret. Ett koncernbidrag från ett moderföretag till ett helägt dotter- företag eller från ett helägt dotterföretag till ett moderföretag ska dras av under förutsättning att draget förs över från givaren till 1. varken givaren eller mot- tagaren är ett privatbostadsföre- tagaren är ett privatbostadsföre- tag eller ett investmentföretag, tag eller ett investmentföretag, 21Senaste lydelse 2007:1419. 22Senaste lydelse 2007:1419. 2. både givaren och mot- tagaren redovisar bidraget öppet i självdeklaration vid samma års taxering, 3. dotterföretaget har varit helägt under givarens och mot- tagarens hela beskattningsår eller sedan dotterföretaget bör- jade driva näringsverksamhet av något slag, 4. mottagaren inte enligt skatteavtal ska anses ha hemvist i en utländsk stat utom i fall som avses i 2 a § andra meningen, 5. näringsverksamheten som koncernbidraget hänför sig till inte är undantagen från beskatt- ning i på grund av 6. om bidraget lämnas från dotterföretaget till moderföre- taget utdelning under beskatt- ningsåret från dotterföretaget inte ska tas upp hos moderföre- taget. 3.både givaren och mot- tagaren redovisar bidraget öppet isjälvdeklaration vid samma års taxering, 4.dotterföretaget har varit helägt under givarens och mot- tagarens hela beskattningsår eller sedan dotterföretaget bör- jade driva näringsverksamhet av något slag, 5.mottagaren inte enligt skatteavtal ska anses ha hemvist ien utländsk stat utom i fall som avses i 2 a § andra meningen 6.näringsverksamheten som koncernbidraget hänför sig till inte är undantagen från beskat- tning i på grund av skatteavtal, och 7.om bidraget lämnas från dotterföretaget till moderföre- taget utdelning under beskatt- ningsåret från dotterföretaget inte ska tas upp hos moderföre- taget. ska tas upp när av- talad försäkringsperiod påbörjas. för återförsäkring ska dras av när avtalad försäkrings- period påbörjas. sättningar för egen räkning avses sådana avsättningar enligt 4 kap. – avsättningar för ej intjänade 9 § lagen (1995:1560) om års- 23 Senaste lydelse 2004:1181. redovisning i försäkringsföretag minskade med värdet av åter- försäkringsgivares ansvarighet. –avsättningar för kvardröjan- de risker, –avsättningar för oreglerade skador, och –andra avsättningar som be- hövs för att den skattskyldige ska kunna uppfylla de åtaganden som skäligen kan förväntas uppkom- ma med anledning av ingångna avtal om direkt försäkring och mottagen återförsäkring. Försäkringstekniska avsätt- ningar ska beräknas utifrån vedertagna aktuariella metoder och principer. Vid beräkningen av försäk- ringstekniska avsättningar ska hänsyn inte tas till att utgifterna betalas . Med försäkringstekniska av- sättningar för egen räkning avses de försäkringstekniska avsätt- ningarna minskade med värdet av återförsäkringsgivares ansvarig- het. Vid utgången av beskattnings- året får säkerhetsreserven inte uppgå till ett högre belopp än det högsta av följande: a) summan av de maximi- belopp för respektive försäkrings- gren som anges i bilaga 39, b) , eller c) det högsta fak- tiska självbehållet för enskild risk. Vid beräkning av säkerhets- reserven får belopp för sjukränta, livränta eller försäkring där premien bestämts än inte räknas med. Undantag gäller för sjuk- och livränta avseende okända skador. Om den ingående säkerhets- reserven är större än det maxi- mala beloppet som för beskatt- ningsåret beräknats enligt 8 a §, ska säkerhetsreserven minskas med skillnadsbeloppet. Säkerhetsreserven får, utöver en minskning enligt första stycket, endast minskas för att täcka för- lust i försäkringsrörelsens tekniska resultat, till den del en minskning enligt första stycket inte täcker sådan förlust. Om det finns synnerliga skäl får regeringen eller den myndig- het regeringen bestämmer medge att säkerhetsreserven får minskas i andra fall än som anges i andra stycket. Principbyten efter ägarföränd- ringar Om en skattskyldig det beskattningsår en sådan ägarför- ändring som avses i 10–14 §§ inträffar, eller de två följande beskattningsåren byter grund- läggande metod för att värdera tillgångar eller skulder eller hänföra inkomster och utgifter till rätt beskattningsår, ska han ta upp en inkomst enligt 19 b § om: 1.den nya metoden tillämpas på tillgångar, skulder eller avsätt- ningar, som den skattskyldige hade vid ägarförändringen, 2.metoden, om den hade tillämpats beskattningsåret före ägarförändringen, skulle ha med- fört att ett underskott uppkommit eller ökat (hypotetiskt under- skott), och 3.det hypotetiska underskottet inte skulle ha fått dras av enligt 15 eller 18 § om det hade varit ett underskott. Ett belopp som motsvarar den del av det hypotetiska under- skottet som inte hade fått dras av enligt 15 eller 18 § om det hade varit ett underskott ska tas upp som inkomst. Inkomsten ska tas upp det år metodbytet görs om det hypo- tetiska underskottet inte skulle ha fått dras av enligt 15 §. Om underskottet inte fått dras av enligt 18 §, ska inkomsten tas upp det år den skattskyldige tar upp koncernbidrag enligt 35 kap. mot vilket ett hypotetiskt underskott inte hade kunnat dras av om det hade varit ett underskott. Om en skattskyldig har tagit upp inkomst enligt 19 b § på grund av koncernbidragsspärren i 18 §, ska ett belopp som mot- svarar det som tagits upp dras av under senare beskattningsår till dess hela beloppet dragits av. Avdraget ett visst år får inte överstiga beskattningsårets över- skott, beräknat utan hänsyn till avdragen för underskott och sådana mottagna koncernbidrag som ska tas upp enligt 35 kap. Vid utgången av det femte året efter ägarförändringen ska dock avdrag medges så att de avdrag som sammanlagt gjorts motsvarar den intäkt som tagits upp. Avdrag enligt 19 c § får inte göras förrän spärren i 18 § fallit bort. För att bestämma maximibeloppet enligt 39 kap. 8 a punkt a) § IL gäller följande formler: Premieinkomsten anges med P och avsättning för oreglerade skador med E. Med UK avses utjämningsavsättning för direkt kreditförsäkring enligt 7 kap. 1 § försäkringsrörelselagen (1982:713). Maximi- beloppet för kreditförsäkring är reducerat med värdet av denna reserv, men ska vara lägst 0. Direkt försäkring i , utom kreditförsäkring och borgensförsäkring Försäkring som avser: –sjuk- och olycksfallsförsäkring: 0,10P+0,15E –trygghetsförsäkring vid arbetsskada: 0,00P+0,45E –hem- och villaförsäkring: 0,80P+0,15E –företags- och fastighetsförsäkring: 0,50P+0,15E –motorfordonsförsäkring: 1,00P+0,15E –trafikförsäkring: 0,15P+0,15E –sjöfartsförsäkring: 1,75P+0,15E –luftfartsförsäkring: 2,15P+0,15E –transportförsäkring: 0,45P+0,15E –avgångsbidragsförsäkring: 0,30P+0,15E –hagelskadeförsäkring: 1,20P+0,15E –husdjursförsäkring: 0,60P+0,15E –arbetslöshetsförsäkring: 3,00P Direkt försäkring, utom kreditförsäkring och borgensförsäkring, i utlandet Här avses sådan försäkring som av ett svenskt bolag meddelas genom gränsöverskridande verksamhet eller från ett fast driftsställe (filial eller agentur) i utlandet: 1,50P+0,45E Kreditförsäkring och borgensförsäkring i eller i utlandet Om återförsäkring är avgiven från ett svenskt bolag som ingår i samma koncern som det mottagande bolaget, tillämpas samma formel för maximibelopp som hade gällt om affären hade behållits i det avgivande bolaget (se ovan). avses här en koncern enligt aktiebolagslagen (2005:551) eller försäkringsrörelselagen (1982:713). I annat fall gäller: –kreditåterförsäkring: 6,00P –övrig återförsäkring: 1,50P+0,45E Oberoende av vad som sägs ovan får maximibeloppet för krigs- risker beräknas som 2P. Maximibeloppet för atomförsäkring beräk- nas som det högsta av beloppen 10P och högsta individuella ansvarighetsbeloppet för egen räkning. 1.Denna lag träder i kraft och tillämpas på beskattningsår som börjar efter . 2.Om de nya bestämmelserna innebär en förändring av beskattningstidpunkten för inkomster och utgifter i förhållande till äldre bestämmelser, ska ett belopp läggas till eller dras av för att undvika att någon intäkts- eller kostnadspost utelämnas eller räknas dubbelt. 3.Vid 2012 taxeringar eller, om den skattskyldige inte taxeras 2012, 2013 taxeringar ska vid tillämpning av 14 kap. 24 § summan av skillnadsbeloppen minskas med ett belopp som motsvarar en del av en övergångspost för byggnader enligt följande: bestäms enligt punkt 5. I punkt 6 finns bestämmelser om hur posten påverkas av att byggnader överlåts eller utrangeras. Vid 2012 taxeringar eller, om den skattskyldige inte taxeras 2012, 2013 taxeringar ska vid tillämpning av 14 kap. 24 § summan av skillnadsbeloppen minskas med ett belopp som motsvarar en del av en övergångspost för inventarier för vilka värdeminskningsavdrag gjorts som restvärdesavskrivning enligt 18 kap. 3 § i dess lydelse intill utgången av 2010 enligt följande: bestäms enligt punkt 5. I punkt 6 finns bestämmelser om hur posten påverkas av att inventarier överlåts eller utrangeras. 5.Vid taxering, eller, om den skattskyldige inte taxeras då, taxering, ska särskilda poster (övergångsposter) bestämmas, om den skattskyldige begär det. Övergångsposterna beräknas som skillnaden mellan värdet i räkenskaperna och det skattemässiga värdet på a) byggnader respektive b) inventarier för vilka värdeminskningsavdrag gjorts som restvärdesavskrivning enligt 18 kap. 3 § i dess lydelse intill utgången av 2010. Möjligheten att beräkna övergångsposten på inventarier som avses i andra stycket b gäller bara om den skattskyldige tillämpat restvärdesavskrivning vid de fyra taxeringar som föregått taxering eller, om den skattskyldige inte taxerats då, taxering. 6.Överlåts eller utrangeras tillgångar som avses i punkt 5 andra stycket, ska övergångsposten sättas ned med skäligt belopp. 7.Äldre bestämmelser om pågående arbeten i 17 kap. ska tillämpas på arbeten som påbörjats före ikraftträdandet. lag om ändring i taxeringslagen (1990:324) Härigenom föreskrivs att 4 kap. 17 § taxeringslagen (1990:324) ska ha följande lydelse. Eftertaxering får också ske 1.vid rättelse av felräkning, misskrivning eller annat uppenbart förbiseende, 2.när kontrolluppgift som ska lämnas utan föreläggande enligt lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter saknats eller varit felaktig, 3.när en ändring i ett taxeringsbeslut föranleds av beslut som anges i 13 § andra stycket 1–5, 4.när en förening eller registrerat trossamfund inte har genomfört en investering inom den tid som har föreskrivits i ett sådant beslut som avses i 7 kap. 12 § inkomstskattelagen (1999:1229) eller inte har iakttagit ett annat villkor i beslutet, 5. när en ändring i ett taxeringsbeslut föranleds av en uppgift enligt 3 kap. 9 a §, 19 a § eller 5 kap. 2 § lagen om självdeklarationer och kontroll- uppgifter, och 6. när en ändring i ett taxeringsbeslut föranleds av en uppgift som har lämnats eller skulle ha lämnats enligt 3 kap. 21 a § lagen om självdeklara- tioner och kontrolluppgifter. 5. när en ändring i ett taxeringsbeslut föranleds av en uppgift enligt 3 kap. 9 a §, 19 a § eller 5 kap. 2 § lagen om självdeklarationer och kontroll- uppgifter, 6. när en ändring i ett taxeringsbeslut föranleds av en uppgift som har lämnats eller skulle ha lämnats enligt 3 kap. 21 a § lagen om självdeklara- tioner och kontrolluppgifter, och 1 Senaste lydelse 2007:1253. 7. när en värdeöverföring en- ligt 35 kap. 3 § första stycket 1 inkomstskattelagen (1999:1229) inte gjorts. Denna lag träder i kraft och tillämpas på beskattningsår som börjar efter . lag om upphävande av lagen (1955:257) om inventering av varulager för inkomsttaxeringen Härigenom föreskrivs att lagen (1955:257) om inventering av varulager för inkomsttaxeringen ska upphöra att gälla vid utgången av . Den upphävda lagen tillämpas dock alltjämt på beskatt- ningsår som börjat . lag om ändring i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter Härigenom föreskrivs att 3 kap. 6 §1 lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter ska upphöra att gälla vid utgången av . Den upphävda paragrafen tillämpas dock på beskattningsår som börjat . 1 Senaste lydelse 2003:1103. 1Utredningens uppdrag och arbete Utredningen ska enligt direktiven (bilaga 1) förutsättningslöst pröva hur sambandet mellan redovisning och inkomstbeskattning ska se ut och föreslå de skatteregler som är motiverade utifrån analysen. I direktiven anges att frågan allsidigt ska belysas utifrån exempelvis hur den föreslagna skattebasen förhåller sig till en skattebas som bygger på en strikt tillämpning av civilrättsliga redovisningsregler, hur skattekontrollen påverkas och vilket admi- nistrativt merarbete som reglerna medför. I direktiven anges vidare att utredningen, om den föreslår särskilda skatteregler, ska föreslå någon mekanism som gör att det inte går att dela ut obeskattade vinster. Till utredningen har av regeringen överlämnats framställningar från dåvarande , , dåvarande Bygg- entreprenörerna, dåvarande , Föreningen och Näringslivets Skattedelegation. Direkt till utred- ningen har inkommit en gemensam framställan från Föreningen och Fastighetsägare samt från Byggindustrier. De sakfrågor som framställningarna gäller behand- las i respektive kapitel. Utredningen har haft sammanträde med de sakkunniga och experterna vid tjugofem till- fällen. lämnade utredningen delbetänkandet Beskattning när tillgångar värderas till verkligt värde (SOU 2005:53). Utredningens uppdrag och arbete det föreslogs att redovisning till verkligt värde av tillgångar skulle leda till att värdeuppgångar beskattades. Utredningen rekommen- derade dock att förslaget inte skulle genomföras utan förordade att tillämpningstidpunkten för de nya civilrättsliga värderingsreglerna skulle skjutas upp i avvaktan på utredningens fortsatta arbete. Regeringen och följde utredningens rekommendation och genom lagstiftning sköts tillämpningen av värderings- reglerna i 4 kap. 14 f och §§ årsredovisningslagen (1995:1554), ÅRL, upp till räkenskapsår som inleds efter (prop. 2005/06:25, bet. 2005/06:LU5, rskr. 2005/06:74 och SFS 2005:918). I en promemoria från – Ändringar i EG:s redovisningsdirektiv (Ds 2008:5) – föreslås att de nya värderingsprinciperna ska kunna tillämpas för räkenskapsår som inleds närmast efter . Utredningens sekretariat har under utredningsarbetet gjort besök i , och . Utredningen har yttrat sig över promemorian Ändringar i EG:s redovisningsdirektiv (Ds 2008:5) och över ett delbetänkande av Utredningen om revisorer och revision, Avskaffande av revisions- plikten för små företag (SOU 2008:32). Mervärdesskatt och andra skatter Utredningsuppdraget är att utreda det framtida sambandet mellan redovisning och inkomstbeskattning. Utredningen behandlar där- för över huvud taget inte sambandet mellan redovisning och andra skatteslag. har i betänkandet Mervärdes- skatt i ett EG-rättsligt perspektiv (SOU 2002:74) föreslagit att det materiella sambandet mellan redovisning och mervärdesskatt ska avskaffas. Utredningen föreslår att det materiella sambandet mellan redo- visning och inkomstbeskattning ska upphöra. Till följd härav behandlar utredningen ingående alla de områden där det är god redovisningssed som är styrande för när inkomster ska tas upp och utgifter dras av. När det gäller pensioner finns ett mycket Utredningens uppdrag och arbete starkt samband mellan civilrättsliga och skatterättsliga övervägan- den. Frågorna är bl.a. av den anledningen komplicerade och kan inte behandlas åtskilda. I kapitel 23 redovisas närmare de över- väganden som lagts till grund för utredningens ställningstagande att inte lämna förslag om pensionskostnader. I utredningens direktiv nämns särskilt frågan om leasing. Före- trädesvis handlar frågan om leasing om klassificering, även om klassificeringen har ett direkt samband med periodiseringen. Utredningen lämnar inga förslag som berör vilka transaktioner som ska anses vara eller åtminstone behandlas som köp och vilka som ska anses som eller behandlas som hyra. I kapitel 23 diskuteras och motiveras detta ställningstagande. Framställningen är disponerad enligt följande. Kapitel 1 och 2 utgör del I. I kapitel 2 behandlas gällande rätt och andra frågor som är viktiga som en allmän bakgrund. Här diskuteras bl.a. i vilka frågor det materiella sambandet gör sig gällande. I kapitlet finns också en kortfattad beskrivning av syste- men i några andra länder. Del II består av kapitel 3–6. I denna del görs en övergripande bedömning som leder fram till ett ställningstagande i frågan: Vilket system ska väljas? I kapitel 3 beskrivs hur man sett på för- delar och nackdelar med ett materiellt samband mellan redovisning och beskattning. I kapitel 4 diskuteras utvecklingen inom redo- visningen i de avseenden som är av intresse för beskattningen och för vägvalet för framtiden. Frågan om hur ett materiellt samband mellan redovisning och beskattning som bygger på skrivna redo- visningsregler förhåller sig till grundlagens regler om att har exklusiv rätt att stifta skattelag behandlas i kapitel 5. I kapitel 6, som avslutar del II, behandlas vilket system som ska väljas i fråga om det materiella sambandet. Kapitel 7 till 10 är slutbetänkandets del III. I denna del behand- las huvuddragen i ett system med frikopplade regler om beskatt- ningstidpunkten. I kapitel 7 diskuteras några övergripande och Utredningens uppdrag och arbete