sou · GXB32 · 2009-01-15 00:00:00 — har olika nättariffer ansluter till totala mängd el som registreras totala mängd el som registreras området med avdrag för sådan området med avdrag för sådan som avräknas efter timregi- som avräknas efter timregi- Andelstal: Den andel av Andelstal: Den andel av elproducent och balansansvarig. elproducent och balansansvarig. Innehavare av nätkoncession för område är inom sitt schablonberäkningsområde skyldig att enligt föreskrifterna i denna förordning utföra sådan mätning, beräkning och rapportering som nämns i 3 kap. 10 § ellagen (1997:857). Innehavare av nätkoncession för produktionsområde är skyldig att enligt föreskrifterna i denna förordning utföra sådan mätning, beräkning och rapportering som nämns i 3 kap. 10 § ellagen. Innehavare av nätkoncession för linje (region- eller stamnät) är skyldig att enligt föreskrifterna i denna förordning utföra sådan mätning och rapportering som nämns i 3 kap. 10 § ellagen. Bestämmelserna i denna förordning gäller bara vid mätning, beräkning och rapportering som nätkoncessionshavaren utför för någon annans räkning. Denna förordning träder i kraft . 1TP PT Senaste lydelse 1999:931. 1.1Utredningens uppdrag och rapportering Utredningens uppdrag omfattar åtta deluppgifter.TPF1FPT Två uppgifter har redan tidigare avrapporterats i utredningens delbetänkande Förhandsprövning av nättariffer m.m. (SOU 2007:99) som överlämnades till regeringen . En av dessa uppgifter gällde att lämna förslag till den lagstiftning och det regelverk i övrigt som krävs för att införa en ny ordning där tillsynsmyndigheten ska godkänna eller fastställa nätföretagens överförings- och anslutningstariffer innan de får börja gälla. Den andra uppgiften var att lämna förslag till hur de utlandsförbindelser som är anslutna till det svenska regionnätet kan hanteras så att dessa förbindelser behandlas enligt samma grunder som de utlandsförbindelser som är anslutna till stamnätet. Utredningens uppdrag i övrigt består av sex uppgifter i enlighet med uppräkningen nedan. Utredningen har i uppdrag att: Analysera om den nuvarande uppdelningen mellan områdeskoncession och linjekoncession samt dess koppling till reglerna för tariffsättning och redovisning är lämplig för att åstadkomma ändamålsenliga, driftsäkra och kostnadseffektiva elnät och, om så inte är fallet, föreslå åtgärder för detta. Avseende naturgasmarknaden beakta de slutsatser som dras vid analysen av den nuvarande uppdelningen mellan områdeskoncession och linjekoncession på elmarknaden och som är relevanta för jämförelse mellan marknaderna, i det förslag till utvidgat koncessionskrav för naturgasmarknaden som lades fram i slutbetänkandet El- och naturgasmarknaderna – energimarknader i utveckling (SOU 2004:129). I detta ingår även att analysera 1TP PT Se utredningens direktiv, dir. 2006:39, 2008:54 och 2008:XX. Direktiven finns intagna som bilagor till betänkandet. behov av undantag från koncessionskrav samt, om sådant behov finns, lämna förslag i denna del. Analysera om beslut i tillståndsfrågor bör överklagas till förvaltningsdomstol i stället för till regeringen och, om utredaren bedömer det vara lämpligt, lämna förslag till ändrad instansordning. Den prövning som regeringen gör som första instans omfattas härmed inte av tilläggsdirektiven. Analysera om tillstånden kan förenas med en omprövningsmöjlighet i stället för att vara tidsbegränsade och, om utredaren bedömer det vara lämpligt, lämna förslag till förändringar av lagstiftning och regelverk i övrigt. Utredaren ska beakta vad som framkommit i tidigare förslag (SOU 1995:108). Ta till vara erfarenheterna från projektet och analysera om nuvarande regelverk för tillståndsprövning av en nätkoncession för linje, dvs. såväl regionsom stamledningar, är ändamålsenligt vid strukturförändringar av det befintliga ledningsnätet. Om utredaren bedömer att så inte är fallet, ska han föreslå lämpliga åtgärder. Klargöra samt redovisa för- och nackdelar med det förslag till förändring av tillstånd enligt ellagen (1997:857) som avser s.k. enskild linje, vilket i en särskild skrivelse och i betänkandet Bättre kontakt via nätet (SOU 2008:13), överlämnats till regeringen. Utredaren ska lämna förslag till den närmare utformningen av ett sådant tillstånd. I föreliggande delbetänkande behandlas det sista av ovan nämnda uppdrag, dvs. uppgiften att analysera förslaget till förändring av tillstånd enligt ellagen avseende s.k. enskild linje, samt att lämna förslag till den närmare utformningen av ett sådant tillstånd. De övriga fem uppdragspunkterna avser vi att redovisa i ett slutbetänkande . Utredningsarbetet har bedrivits på sedvanligt sätt med regelbundna sammanträden. Liksom vid den tidigare delen av vårt uppdrag har utredningens sakkunniga och experter bidragit till arbetet med en mångfald av erfarenheter och exempel från verksamheten i företag och myndigheter. Beträffande det uppdrag som redovisas i föreliggande delbetänkande har utredningen samrått med (N 2007:02) och därvid diskuterat frågor som berört båda utredningarna, främst överlämnandet av frågan avseende nätkoncession för enskild linje till . har tillställt utredningen en PM angående en föreslagen ny typ av nätkoncession för elnät med uppgift att överföra el från vindkraft till region- eller stamnät, nätkoncession för produktionsnät. Företrädare för företaget har också redogjort för förslaget vid ett utredningssammanträde. hade i uppdrag att utvärdera om det nuvarande regelverket för förnybar elproduktion skapar hinder för en storskalig utveckling och utbyggnad av den förnybara elproduktionen (dir. 2007:10). Utredningen skulle också lämna förslag till hur nuvarande reducerade nätavgift för mindre produktionsanläggningar kan ersättas av enhetliga principer för bestämmandet av nätavgifter för produktionsanläggningar. Vidare skulle utredningen kartlägga förekomsten av små produktionsanläggningar för förnybar el och göra en bedömning av sådana anläggningars framtida utveckling, samt lämna förslag till den lagstiftning som krävs för att ett undantag från nuvarande krav på timvis mätning, beräkning och rapportering av el från små anläggningar för förnybar elproduktion ska kunna införas. Slutligen hade utredningen att lämna förslag till generella, icke-diskriminerande riktlinjer enligt vilka ersättning kan bestämmas vid inmatning av el från mindre elproduktionsanläggningar. avrapporterade sitt uppdrag till regeringen i betänkandet Bättre kontakt via nätet (SOU 2008:13). hade utredningen i en särskild skrivelse hemställt att ska analysera lämpligheten av att genomföra en förändring i ellagen som ger möjlighet att bevilja en föreslagen ny typ av koncession – nätkoncession för enskild linje. konstaterade i betänkandet att ett antal krav i den nuvarande lagstiftningen utgör hinder som på olika sätt försvårar introduktion av förnybara energikällor. Utredningen pekade på både administrativa krav och brister i samordningen av de olika tillståndsprocesserna. Syftet med utredningens förslag angavs vara att förbättra reglerna kring tillståndsprocesserna för att sänka kostnaderna och påskynda hanteringen för elproduktionsföretagen. Utredningen föreslog därför ett undantag från krav på nätkoncession för interna elnät inom anläggningar för elproduktion. beslöt regeringen i enlighet med utredningens förslag om en ändring av förordningen (2007:215) om undantag från kravet på nätkoncession enligt ellagen (IKN-förordningen) innebärande undantag från koncessionskravet för interna nät för produktionsanläggningar för förnybar elproduktion. Den nya bestämmelsen trädde i kraft . Vidare föreslog att nätmyndigheten skulle ges möjlighet att godkänna vissa lättnader avseende krav på en innehavare av linjekoncession förutsatt att koncessionen gäller en ledning som är avsedd för inmatning av el från en elproduktionsanläggning. Lättnaderna ska kunna avse skyldighet att upprätta risk- och sårbarhetsanalys avseende leveranssäkerheten i elnätet, åtgärdsplan för hur leveranssäkerheten i nätet ska förbättras, informationsskyldighet till elanvändare, krav på upprättande av övervakningsplan och att lämna skriftlig uppgift om nättariff. Dessutom ska det finnas möjlighet till befrielse från funktionskravet vid avbrott, dock inte kravet på att överföringen av el ska vara av god kvalitet. Förslaget bygger på att tredjepartstillträde och kravet på legal åtskillnad mellan elproducenter och nätägare kvarstår. Som ett andra steg föreslog en ny nätkoncession, nätkoncession för enskild linje. Utredningen lämnade dock inte något fullständigt förslag i denna fråga, utan föreslog i stället att den analyseras vidare av . Förslaget redovisas utförligt i kapitel 2. fick senare genom tilläggsdirektiv i uppdrag att bland annat klargöra samt redovisa för- och nackdelar med det förslag till förändring av tillstånd enligt ellagen som avser s.k. enskild linje, samt att lämna förslag till den närmare utformningen av ett sådant tillstånd (dir. 2008:54). föreslog också att koncessionsprövning av förnybara produktionsanläggningars elnät enbart ska omfatta anläggningens och elnätsföretagets lämplighet förutsatt att en annan instans har prövat och godkänt lämpligheten ur de övriga aspekter som ska prövas enligt ellagen. (M 2007:04) föreslogs få i uppdrag att ytterligare se över möjligheterna att samordna miljöprövning och lokaliseringsfrågan för elledning och elproduktionsanläggning i syfte att förenkla tillståndsprocessen för nya elproduktionsanläggningar. redovisade delbetänkandet Prövning av vindkraft (SOU 2008:86) där utredningen lämnar förslag som bedöms medföra förenklingar i form av ett mindre antal processer, kortare handläggningstid samt minskade kostnader för företag och myndigheter. Enligt bedömning förenklas processen på så sätt att främst vindkraftsetableringar i områden som är av riksintresse för vindkraftsproduktion kommer att prövas endast enligt . Som nämnts ovan har till utredningen lämnat ett förslag om en alternativ typ av nätkoncession, nätkoncession för produktionsnät. Detta förslag inrymmer både likheter och skillnader i jämförelse med förslaget om nätkoncession för enskild linje. Det är ett i sammanhanget intressant förslag, som i vissa avseenden kan ses som ett mer konkret förslag än det som framförts av . Det behandlas därför nedan tillsammans med förslaget om nätkoncession för enskild linje. Kapitel 2 beskriver förslaget om nätkoncession för enskild linje närmare. Förslagets förenlighet med det gällande regelverket analyseras och kapitlet avslutas med en redovisning av utredningens överväganden i frågan. I kapitel 3 beskrivs förslaget om nätkoncession för produktionsnät närmare. Också beträffande detta förslag behandlas dess förenlighet med gällande regelverk, och slutligen redovisas utredningens överväganden. I kapitlets andra del redovisar vi vissa synpunkter på det beslutade undantaget från krav på nätkoncession för interna elnät inom anläggningar för elproduktion. I kapitel 4 följer utredningens sammanfattande överväganden och förslag avseende hela frågekomplexet. Utredningen presenterar där ett antal förslag som tillsammans utgör ett modifierat och utvidgat förslag till en ny typ av områdeskoncession för elproduktion, här benämnt nätkoncession för produktionsområde. I kapitel 5 redogör utredningen för ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag, och slutligen i kapitel 6 finns en författningskommentar. 2 Nätkoncession för enskild linje förslag innebär att ett elproduktionsföretag ska kunna bygga och driva en anslutningsledning från en elproduktionsanläggning med stöd av en ny typ av nätkoncession, nätkoncession för enskild linje. Syftet med förslaget är att förenkla för en elproducent att själv äga och förfoga över anslutningsledningen utan att för den skull ta bort kravet på koncessionsplikt. pekade på att ellagens regler inte gör någon skillnad mellan elnätsverksamhet med anslutna kunder och elnätsverksamhet helt utan anslutna kunder, som är fallet med ett produktionsföretags anslutningsledning. Reglerna för koncessionshavare, som också omfattar produktionsföretagets enskilda nätverksamhet, leder därmed enligt till onödigt omfattande administration. Den ökade administrationen förorsakar merarbete inte bara för koncessionshavaren utan även för . Nätkoncession för enskild linje ska kunna sökas hos nätmyndigheten och koncessionsbeslutet ska föregås av ett samlat remissförfarande och en miljöprövning. Vid prövningen ska en bedömning göras av huruvida ledningen är samhällsekonomiskt rationell och om det tekniska utförandet är i enlighet med gällande krav. Däremot ska inget separat nätbolag behöva bildas utan koncessionen ska kunna ligga i ett elproduktionsbolag. Vidare ska lättnader medges jämfört med vanlig linjekoncession avseende rapportering till nätmyndigheten. Att linjen är enskild innebär vidare att det inte föreligger någon anslutningsskyldighet. Om anslutning av nya elanläggningar aktualiseras i området ska dock en omprövning av koncessionen göras. Alternativen är då att sälja anläggningen till den befintliga koncessionshavaren i området eller att elproduktions- Nätkoncession för enskild linje anläggningens ägare bildar ett separat bolag och söker vanlig koncession för ledningen. betonade i frågan om undantag från anslutningsskyldighet att detta inte alltid är optimalt ur samhällsekonomisk synpunkt. exempel på detta föreligger i de fall andra anslutningar av elproducenter eller elanvändare finns eller planeras utmed sträckan. I sådana fall ska därför nätmyndigheten ur lämplighetssynpunkt inte godkänna en ansökan om nätkoncession för enskild linje. Ledningen bör då i stället drivas med stöd av linje- eller områdeskoncession. En ledning med nätkoncession för enskild linje ska anses utgöra en del av elproduktionsanläggningen och den ska därför inte kunna erhålla medel ur den av föreslagna Elnätsinvesteringsfonden. Skälet till detta är att kostnaden för ledningen inte ingår i anslutningsavgiften. ansåg att det kan finnas behov av att i lagtexten införa begränsande villkor för enskilda linjer med avseende på spänningsnivå, längd och anslutning till stamnätet. Dessa frågor behandlades dock inte av utan överlämnades till . Förslaget om koncession för enskild linje skulle, enligt , eventuellt kunna strida mot EU:s avsikter om legal åtskillnad mellan nät- och produktionsverksamhet. berörde dock inte de enligt direktiv /54/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för el (elmarknadsdirektivet) gällande kraven på åtskillnad av systemansvariga för distributionssystem. Dessa frågor behandlas nedan i avsnitt 2.2. Däremot hänvisade till det liggande förslaget om ändring av elmarknadsdirektivet. Ändringsförslaget innehåller förslag om åtgärder för effektiv åtskillnad. Åtskillnaden avser verksamhet i form av drift av transmissionsnät och handels- och produktionsverksamhet. Kommissionen föreslår att nu gällande regler om juridisk och funktionell åtskillnad utökas till att bl.a. gälla krav på ägarskapsåtskillnad. Förslaget omfattar endast transmissionsnät. Ägarskapsåtskillnaden på transmissionsnätsnivå har i genomförts genom att stamnätet ägs av staten och förvaltas av . konstaterade vidare att en motsvarighet till koncession för enskild linje tillämpas i fyra EU- länder, nämligen , , och , Nätkoncession för enskild linje vilket talar emot att förslaget inte skulle vara tillåtet enligt EG- rätten. Dessa länder har inte heller någon avsikt att ändra sina regler om detta. drog därför slutsatsen att EG-rätten inte utgör något hinder för förslaget om nätkoncession för enskild linje. 2.2Förslagets förenlighet med gällande regelverk Förslaget om nätkoncessionen för enskild linje innebär ett antal avsteg från nu gällande regler på elmarknaden. Vissa delar av förslaget är dock inte enbart förbundet med denna särskilda koncessionstyp, utan föreslås av att under vissa villkor också kunna tillämpas på vanliga linjekoncessioner. Detta gäller exempelvis förslaget om lättnader i kraven på rapportering och informationsskyldighet för innehavaren av linjekoncession, förutsatt att koncessionen avser en ledning som är avsedd för inmatning av el från en elproduktionsanläggning. Ett antal sådana allmänna förslag behandlas senare i betänkandets kapitel 4. I två avseenden är dock förslaget om nätkoncession för enskild linje speciellt och innebär tydliga avsteg från grundregler som är etablerade på den svenska elmarknaden. Det gäller dels kravet på åtskillnad mellan nätverksamhet och konkurrensutsatt verksamhet, dels nätföretagens anslutningsskyldighet. Förslaget om nätkoncession för enskild linje granskas här mot bakgrund av dessa principer. 2.2.1Åtskillnad mellan nätverksamhet och konkurrensutsatt verksamhet Elmarknadsdirektivet innehåller bestämmelser om juridisk, funktionell och räkenskapsmässig åtskillnad mellan å ena sidan distributionsverksamhet och å andra sidan elhandels- och elproduktionsverksamhet. Dessa bestämmelser är genomförda i svensk lagstiftning. Bestämmelserna om juridisk åtskillnad anger att en juridisk person som bedriver nätverksamhet inte får bedriva produktion av eller handel med el (undantag gäller för täckande av nätförluster eller för att ersätta el vid elavbrott). Nätkoncession för enskild linje Kravet på funktionell åtskillnad har av den svenska lagstiftaren tolkats så att i ett elnätsföretag får en styrelseledamot, verkställande direktör eller firmatecknare inte vara styrelseledamot, verkställande direktör eller firmatecknare i ett företag som bedriver produktion av eller handel med el inom koncernen. Undantag från kravet medges i de fall elnätsföretaget har mindre än 100 000 elanvändare. I praktiken har detta inneburit att endast de allra största svenska elnätsföretagen omfattas av kravet på funktionell åtskillnad. har väckt talan mot vid och därvid gjort gällande att underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt elmarknadsdirektivet bl.a. genom att inte anta lämpliga åtgärder för att säkerställa kraven på funktionell åtskillnad (mål C-274/08). har medgett kommissionens talan i denna del. har på regeringens uppdrag analyserat huruvida direktivet i denna fråga är adekvat genomfört i svensk rätt.TPF1FPT Inspektionens slutsats är att lagstiftningen behöver kompletteras och man lämnar därför förslag om kompletterande bestämmelser. En departementspromemoria med inspektionens rapport är under remissbehandling. Enligt kravet på redovisningsmässig åtskillnad ska nätverksamhet ekonomiskt redovisas skild från annan verksamhet. Förordningen (1995:1145) om redovisning av nätverksamhet innehåller närmare föreskrifter om sådan redovisning och revision. förslag om nätkoncession för enskild linje innebär ett tydligt avsteg från principen om åtskillnad, eftersom ett elproduktionsföretag då skulle kunna erhålla nätkoncession. Det blir enligt förslaget elproduktionsföretag som i de flesta fall ansöker om nätkoncession för enskild linje och blir koncessionshavare. Syftet med kravet på legal åtskillnad mellan elnäts- och elproduktionsverksamhet är att garantera icke-diskriminerande anslutning till elnätet, att undvika intressekonflikter och att förebygga ett diskriminerande beteende från elnätsföretagets sida till direkt förmån för elhandels- eller elproduktionsverksamheten inom koncernen eller till direkt nackdel för elhandels- eller elproduktionsverksamhet utanför koncernen.TPF2FPT 1TP PT Energimarknadsinspektionen: Funktionell åtskillnad mellan företag som ingår i koncerner som bedriver nätverksamhet och produktion av eller handel med el. Rapport oktober månad 2008. 2TP PT Jämför Note of DG Energy & Transport on Directives 2003/54/ec and 2003/55/EC on the internal market in electricity and natural gas av . Nätkoncession för enskild linje Frågan om åtskillnad mellan elnätsverksamhet och elhandelsrespektive elproduktionsverksamhet har varit föremål för utredning av och El- och gasmarknadsutredningen.TPF3FPT Den senare utredningen framhäver åtskillnaden som mycket betydelsefullt för marknadens funktionssätt eftersom det är viktigt att nätföretagen kan agera neutralt gentemot alla aktörer på den konkurrensutsatta marknaden. Risken för korssubventionering och otillbörligt informationsutbyte kan öka om samma personer tillåts leda de båda verksamhetsgrenarna inom en och samma koncern och kan detta leda till en minskad konkurrens på elmarknaden. Skyldigheten enligt ellagen att upprätta övervakningsplan och att skicka den årliga rapporten till nätmyndigheten syftar till att genomföra elmarknadsdirektivets bestämmelser om legal, funktionell och räkenskapsmässig åtskillnad mellan elnätsverksamhet och elhandels- och elproduktionsverksamhet. Mot denna bakgrund omfattas inte rena elnätsföretag av kraven på upprättande av övervakningsplaner. är sådana elnätsföretag som inte ingår i en koncern som också bedriver elhandels- eller elproduktionsverksamhet. Det elproduktionsföretag vars anslutningsledning enligt förslag skulle omfattas av nätkoncession för enskild linje skulle enbart överföra el för egen räkning, dvs. sakna andra anslutna kunder. Reglerna i ellagen om legal, funktionell och räkenskapsmässig åtskillnad skulle därmed kunna undantas från tillämpning på koncessionshavaren, och i konsekvens därmed skulle denne kunna befrias från skyldigheten att upprätta övervakningsplan och att skicka den årliga rapporten till nätmyndigheten. drog slutsatsen att Kommissionens förslag till och rådets direktiv om ändring av direktiv /54/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för el, tar sikte på ägarskapsåtskillnad mellan transmissionsverksamhet å ena sidan och elhandels- och elproduktionsverksamhet å den andra sidan, varför direktivets bestämmelser inte utgör något hinder för utredningens förslag om nätkoncession för enskild linje. konstaterar att innehavaren av nätkoncession för enskild linje, enligt förslag, inte ska vara underställd anslutningsskyldighet. Om koncessionen meddelas ett elproduktionsföretag skulle därmed den enda anslutna 3TP , regler och tillsyn (SOU 2000:90) respektive El- och naturgasmarknaderna - europeisk harmonisering (SOU 2003:113). Nätkoncession för enskild linje anläggningen till den aktuella anslutningsledningen vara elproduktionsföretagets egna anläggningar. Det skulle därför inte föreligga någon risk för korssubventionering om ett produktionsföretag äger och driver en anslutningsledning med stöd av nätkoncession för enskild linje. Då det saknas anslutna kunder på anslutningsledningen har produktionsföretaget inga intäkter från överföringsverksamheten. Det finns således inga intäkter att använda för att stödja en underprissättning av den producerade elen. Argumenten mot att undanta en anslutningsledning, som drivs med stöd av nätkoncession för enskild linje, från det grundläggande kravet på åtskillnad mellan elnäts- och elproduktionsverksamhet tycks mot denna bakgrund vara mindre bärande. Denna slutsats förutsätter dock att ett undantag från anslutningsskyldighet också föreligger, vilket enligt vår uppfattning är mer diskutabelt. Denna fråga behandlas i det följande avsnittet. Elnätsverksamhetens monopolskydd i ellagen i form av nätkoncession för område eller linje bygger på samhällsekonomiska principer. Det är varken samhällsekonomiskt effektivt eller önskvärt att elnätsverksamhet är föremål för en konkurrens som leder till uppförandet av mindre väl utnyttjade och/eller parallella ledningar. Om så vore fallet kan markägarna i ett område drabbas av dubbla intrång i markanvändningen, och elkunderna av sammantaget högre kostnader, jämfört med situationen då enbart ett ledningsnät eller en ledning finns. Inför beslutet om elmarknadsreformen utvecklade regeringen motiven för prövningen av nätkoncessioner (prop. 1993/94:162 s. 47 f.). Elnätsverksamhet är kapitalkrävande med höga fasta kostnader i förhållande till de rörliga kostnaderna. Därigenom blir stordriftsfördelarna sådana att ett enda företag kommer att dominera inom sitt område, inom vilket det i praktiken blir omöjligt för någon annan att etablera nätverksamhet.