sou · GXB337 · 2009-04-21 00:00:00 — Enligt Nuteks bedömning innebär förslaget att avskaffa kravet på två stämmor vid beslut om stadgeändring (se avsnitt 7.4.5) inte någon större minskning av föreningarnas administrativa kostnader, eftersom en stor del av det administrativa arbetet med att ta fram beslutsunderlag, kalla till stämma och anmäla ändringen för regi- strering ändå måste ske. I vissa fall bör dock förslagen enligt leda till en minskning av dessa kostnader, nämligen när föreningen kan undvika att hålla en extra stämma. har uppskattat att den sammanlagda kostnadsminskningen för detta till per förening. Denna siffra avser främst de mindre ekonomiska före- ningarna. Vi anser för vår del att kostnadsminskningen kommer att bli avse- värt större än vad har bedömt. Som framgår av avsnitt 3.5.3 utgörs merparten av kostnaderna för informationskravet regi- strering av beslut om ändring av stadgarna (totalt uppskattade till ) av kostnader för interna möten. Dessa kost- nader påverkas uppenbarligen avsevärt av om föreningen måste hål- la en eller två stämmor. Ett avskaffande av tvåstämmokravet bör därför avsevärt minska kostnaderna för detta informationskrav. Kallelse genom elektronisk kommunikation och tillhandahållande av handlingar på webbsida Vi har i avsnitt 6.2.2 lämnat förslag som innebär att föreningarna i stället för att skicka handlingar per post till medlemmar kan över- sända dem med t.ex. e-post eller fax. Vidare innebär förslagen i av- snitt 6.2.3 att vissa handlingar kan hållas tillgängliga på föreningens webbplats i stället för att skickas till medlemmarna. Dessa förslag leder enligt till minskade administrativa kostnader för kopie- ring och utskick av handlingar. har dock inte kunnat lämna något uppgift om hur kostnadsbesparingarna bör beräknas. Även vi bedömer att förslagen kommer att leda till minskade administrativa kostnader. Vidare tillkommer det mervärde som före- ningens funktionärer kan uppleva genom att slippa besväret med utskick m.m. Avskaffande av tvåstämmokravet vid likvidation och fusion Vi har i avsnitt 8.5.1 och 8.6.2 föreslagit att kravet på två stämmor ska avskaffas även vid beslut om likvidation och godkännande av fusionsplan. Förslaget om avskaffa tvåstämmokravet vid likvidation leder till en minskning av de administrativa kostnaderna genom att före- ningen kan undvika att hålla extra stämma. har, som ovan nämnts, uppskattat att den sammanlagda kostnadsminskningen för detta till per förening. Enligt är den aktuella popu- lationen 217 ekonomiska föreningar, vilket medför att förslaget skulle innebära en kostnadsminskning om . Nuteks mätningar av de administrativa kostnaderna omfattar inte föreningarnas kostnader för att genomföra en fusion. Ett fusions- förfarande innebär dock rent faktiskt vissa kostnader och förslaget att avskaffa tvåstämmokravet vid fusion bör minska dessa kost- nader. Kostnadsminskningen bör kunna beräknas till i vart fall per fusion. Upplösning utan föregående likvidation har inte haft möjlighet att lämna några fullständiga beräk- ningar av detta informationskrav. Vi redovisar därför kortfattat våra egna bedömningar av de kostnadsminskningar som förslaget kan innebära. har i rapporten 2008:02 beräknat kostnaderna för att genomföra en likvidation till per ekonomisk förening. Den förening som i stället väljer att upplösas utan föregående likvi- dation undviker sålunda dessa kostnader. Dock kommer även det förenklade upplösningsförfarandet att vara förenat med vissa admi- nistrativa kostnader. Föreningen ska hålla en stämma för att fatta beslut om upplösning i denna form (en kostnad som, försiktigt beräknad, kan skattas till ). Därtill kommer de admi- nistrativa kostnaderna för att anmäla beslutet till och att inhämta intyg från och . har i databasen redovisat kostnaden för att anmäla ett likvidationsbeslut för registrering enligt 11 kap. 1 § föreningslagen till per ekonomisk förening. Baserat på denna beräkning uppskattar utredningen kostnaden för att anmäla ett beslut om upplösning utan föregående likvidation till per ekonomisk förening. Kostnaden för att inhämta intyg från Kronofogdemyn- digheten och uppskattas grovt till per ekono- misk förening. Sammantaget skulle detta innebära administrativa kostnader om , vilket bör kunna avrundas till . I relation till kostnaden för att genomföra ett likvidationsförfarande innebär det en minskad administrativ kostnad om per likvidation/upplösning. har i sin beräkning av de totala kostnaderna för likvida- tionsförfarandet använt en population om 217 ekonomiska före- ningar. Om 100 föreningar i stället skulle kunna upplösas utan före- gående likvidation, innebär det en total kostnadsminskning om . Övriga förslag kommer enligt inte att ha någon egentlig inver- kan – varken ökad eller minskad – på föreningarnas administrativa kostnader. Vi vill för egen del framhålla att förslaget att förkorta tiden för kallelse på okända borgenärer bör leda till inte obetydliga kost- nadsminskningar för de föreningar som har gått i likvidation, efter- som det får till följd att likvidationen kan genomföras snabbare och kostnaden för likvidator därmed kan hållas nere. Vidare bör regler- nas nya enklare utformning och språk bidra till minskade administra- tiva kostnader, eftersom det bör ta att sätta sig in i relevanta regler. För de ekonomiska föreningar som önskar behålla nuvarande ordning för exempelvis beslut om stadgeändringar, likvidation eller fusion, innebär förslagen att föreningarna måste ta in stadge- bestämmelser som avviker från lagens bestämmelser. Detta leder till en viss administrativ kostnad. Det ska dock framhållas att den administrativa kostnaden i dessa fall är grundad på ett frivilligt be- slut från föreningen och inte på lagregler som föreningen måste följa. 13.3.3Konsekvenser för företagens konkurrensförhållanden De förslag som vi har lämnat i avsnitten 7.4.5 och 8.6.2 om att beslut om ändring av stadgar respektive fusion ska kunna fattas på ett enklare sätt innebär en anpassning för de ekonomiska förening- arnas del till vad som gäller för aktiebolag. Detta bör kunna bidra till att stärka företagsformens konkurrenskraft. Förslagen i betänkandet bör inte i något avseende ha negativ inver- kan på de ekonomiska föreningarnas konkurrenskraft. De påverkar inte heller konkurrensförhållandena mellan stora och små ekono- miska föreningar. Förslagen bör också ha en viss positiv påverkan på svenska före- tags konkurrenskraft. Exempelvis innebär ett avskaffande av två- stämmokravet att svenska föreningar i detta hänseende kommer att kunna verka på samma villkor som kooperativa företag i och . 13.3.4Konsekvenser för små företags villkor Våra förslag kommer att kunna tillämpas av såväl små som stora föreningar. Även om man får räkna med att en del föreningar kommer att välja att anlita hjälp av utomstående för att anpassa sig till de föreslagna reglerna, torde inget av förslagen kräva att före- ningarna anlitar expertkunskap i någon större utsträckning. Vissa av våra överväganden och förslag är sådana att de bör innebära för- enklingar särskilt för de mindre ekonomiska föreningarna. Förslagen får inte några konsekvenser för den kommunala själv- styrelsen. De får inte heller några konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheten att nå de integra- tionspolitiska målen. Vi har inte heller funnit att förslagen har någon påverkan på de skyldigheter som följer av anslutning till Europeiska unionen. 13.4.1Konsekvenser för sysselsättningen i olika delar av landet Vi har i avsnitt 9.3 föreslagit att ska överta vissa upp- gifter från länsstyrelserna, t.ex. kallelse till föreningsstämma och förordnande av revisor. Förslaget innebär att det arbete med dessa frågor som utförs vid de olika länsstyrelserna runt om i landet – och som sammanlagt inte torde motsvara mer än cirka två års- arbetskrafter1 – i fortsättningen kommer att utföras av personal i . De övriga förslag som vi har lämnat kan inte antas ha någon direkt påverkan på sysselsättningen i olika delar av landet. 13.4.2Konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet Vi har i avsnitt 8.5 föreslagit att en ekonomisk förening ska kunna upplösas utan föregående likvidation. Det kan inte uteslutas att för- slaget kan göra det något svårare för de brottsbekämpande myn- digheterna att uppmärksamma brott som begåtts i föreningens verksamhet i och med att upplösningen inte kommer att stå under 1 Av redogörelsen i Ds 2007:28 framgår att vid länsstyrelserna i , län och sysselsattes sammanlagt 1,59 årsarbetskrafter inom området När- ingsrättsliga frågor (ett område som omfattar även annat än den nu aktuella verksamheten). Vid övriga länsstyrelser var sysselsättningsgraden från noll till 0,1 årsarbetskrafter. kontroll av en likvidator. Det går därmed inte heller att utesluta att förfarandet kan komma att användas för att dölja missförhållanden och undvika utredning om ekonomisk brottslig- het. De föreslagna bestämmelserna om att styrelseledamöterna, den verkställande direktören och medlemmarna ska ha ett personligt ansvar för kvarstående skulder torde dock förebygga missbruk. En viss kontroll av den förening som ska upplösas säkerställs dessutom genom bestämmelserna om att föreningen ska ge in intyg från och (se avsnitt 8.5.4). Sam- mantaget torde därför riskerna med förfarandet från brotts- bekämpningssynpunkt vara ganska begränsade. Vidare föreslår vi i avsnitt 9.3 att bosättningskravet för förening- ens funktionärer ska avskaffas. Förslaget möjliggör för samtliga styrelseledamöter, den verkställande direktören, där en sådan finns, och föreningens revisorer att vara bosatta utanför EES. Det ligger i sakens natur att det ofta kan vara svårare att utreda brottsmiss- tankar mot personer som är bosatta utomlands. Inom EU finns ett utvecklat straffrättsligt samarbete, som bland annat möjliggör hjälp från andra medlemsstater i samband med brottsutredningar och skapar förutsättningar för överlämnandet av personer för lagföring eller verkställighet av påföljd. Även inom ramen för finns internationella konventioner om straffrättsligt samarbete och utlämning för brott. Där det saknas internationella avtal om rätts- ligt samarbete mellan staterna är det den nationella regleringen som avgör vad det finns för möjligheter att utreda respektive lagföra personer vid gränsöverskridande brottslighet. Brister i det interna- rättsliga samarbetet kan göra att det blir svårare för svenska myndigheter att utreda brott som någon har begått såsom funktio- när i en ekonomisk förening. Detta kan i sin tur få till följd att det framstår som mer attraktivt för personer bosatta utanför EES att begå brott inom en i registrerad ekonomisk förening. Av avsnitt 10 ovan framgår dock att det har varit ovanligt att personer bosatta utanför EES önskar delta i en ekonomisk före- nings verksamhet såsom funktionärer. Risken för att förslaget att avskaffa bosättningskravet får några reella konsekvenser för brotts- bekämpningen framstår därför som liten. 14.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar 1 kap. 8 § I de fall det är särskilt föreskrivet i denna lag och under de förutsättningar som anges i 9 § får en ekonomisk förening eller annan infor- mation till medlemmarna med elektroniska hjälpmedel även när det i lagen anges att skriftlig information ska skickas till medlemmarnas postadress. Paragrafen saknar tidigare motsvarighet. Den ger en ekonomisk förening möjlighet att skicka ut kallelser och annan information till medlemmar även i sådana fall där lagen annars kräver att informa- tionen skickas i skriftlig form. I huvudsak motsvarande bestämmel- ser finns i 7 kap. 64–67 §§ aktiebolagslagen (2005:551). Lagen innehåller inte några bestämmelser som föreskriver att kallelser eller annan information ska skickas till medlemmarna på elektronisk väg, t.ex. genom användande av e-post. Däremot inne- håller den bestämmelser som innebär att kallelser eller annan infor- mation som huvudregel ska tillhandahållas i sedvanlig skriftlig form. En sådan bestämmelse finns i 7 kap. 20 § andra stycket i för- slaget. I den paragrafen har tagits in en hänvisning till 1 kap. 8 och 9 §§. Den innebär att kallelser eller annan information också kan skickas på elektronisk väg under de förutsättningar som anges i 9 §. På liknande sätt innebär bestämmelserna i 7 kap. 22 eller 23 § att medlemmarna som huvudregel har rätt att få sig tillsänt viss material i sedvanlig skriftlig form. Genom de hänvisningar till 1 kap. 8 och 9 §§ som har tagits in i dessa paragrafer har öppnats en möjlighet att även tillhandahålla det aktuella materialet på elektro- nisk väg. Med elektroniska hjälpmedel avses alla former av elektronisk utrustning för behandling, lagring och överföring av data via ledningar, optisk teknik, radiovågor eller annan elektromagnetisk teknik. praktisk betydelse torde bestämmelserna f.n. få genom den möjlig- het att använda e-post och fax som de ger. Bestämmelsen förutsätter att föreningen, med lagtextens ord, sänder informationen till medlemmarna. I detta ligger att informa- tionen måste vara riktad till de enskilda medlemmarna, såsom sker när e-post eller fax används. Det är däremot inte tillräckligt att infor- mationen hålls tillgänglig på sådant sätt att medlemmarna på egen hand måste leta fram den, t.ex. på föreningens webbplats. Det bör understrykas att paragrafen inte får någon verkan när det är föreningens stadgar som innehåller särskilda krav på infor- mationens form. skicka ut kallelser i elektronisk form, trots att det i stadgarna föreskrivs att kallelse ska ske med post, måste stadgarna ändras. Det gäller även när stadgarnas krav på skriftlig kallelse per post överensstämmer med lagens krav på skriftlig kallelse. Det bör också understrykas att paragrafen inte innebär någon begränsning i föreningens möjligheter att formlöst använda sig av elektroniska hjälpmedel för att förmedla information till medlem- marna i fall där varken lagen eller stadgarna ställer några särskilda krav på formen för tillhandahållande av information. Motiven till bestämmelsen i paragrafen har redovisats i avsnitt 6.2.2. 1 kap. 9 § Föreningen får i fall som avses i 8 § skicka kallelser och annan information med elektroniska hjälpmedel endast om 1.föreningsstämman har beslutat om det, 2.föreningen har tillförlitliga rutiner för att identifiera mottagarna och tillförlitlig information om hur dessa kan nås, och 3.mottagaren efter en förfrågan som skickats med post har samtyckt till ett sådant förfarande. En mottagare ska anses ha samtyckt till förfarandet, om han eller hon inte har motsatt sig användningen av elektroniska hjälpmedel inom den tid som har angetts i förfrågan enligt första stycket 3. Denna tid ska vara minst från det att förfrågan avsändes. Av förfrågan ska framgå att framtida information kan komma att lämnas med det eller de angivna slagen av elek- troniska hjälpmedel, om inte mottagaren uttryckligen motsätter sig detta. Den som har samtyckt till att information lämnas med elektroniska hjälp- medel kan när som helst återta sitt samtycke. Paragrafen, som saknar tidigare motsvarighet, anger vissa förut- sättningar som måste föreligga för att föreningen enligt 8 § ska kunna använda sig av elektroniska hjälpmedel för att skicka sådan infor- mation som enligt andra lagbestämmelser ska förmedlas i sedvanlig skriftlig form. Liknande bestämmelser finns i 7 kap. 65–67 §§ aktie- bolagslagen. De särskilda krav som uppställs i paragrafen gäller enbart vid sådan användning av elektroniska hjälpmedel som avses i 8 §. Om lagen inte fordrar att viss information ska tillhandahållas i sedvanlig skriftlig form, kan föreningen därför använda sig av elektroniska hjälpmedel för att tillhandahålla informationen även om de förut- sättningar som anges i denna paragraf inte är uppfyllda. Den första förutsättning som uppställs i paragrafen är att före- ningsstämman har beslutat om att sådan information som avses i 8 § får skickas med hjälp av elektroniska hjälpmedel. I beslutet ska arten av de elektroniska hjälpmedel som avses komma till använd- ning anges, t.ex. e-post eller fax. För beslutet gäller föreningslagens allmänna majoritetskrav. Det innebär att beslutet kan fattas med absolut majoritet, om inte annat anges i stadgarna. En andra förutsättning är att föreningen har tillförlitliga rutiner för att identifiera mottagarna. Med begreppet mottagare avses medlemmar. I kravet på tillförlitliga rutiner för identifikation ligger att föreningen måste ha klart för sig vilka medlemmarna är. Före- ningen måste alltså ha en korrekt medlemsförteckning som upp- dateras löpande. Dessutom måste föreningen ha tillgång till tillför- litlig information om hur medlemmarna kan nås. Använder sig före- ningen av e-post för att förmedla information till medlemmarna, måste föreningen således ha tillgång till tillförlitliga e-postadresser. Har medlemmen i samband med att han eller hon har besvarat en sådan förfrågan som avses i paragrafens andra stycke uppgett en viss e-postadress, bör föreningen kunna förlita sig på den uppgiften till dess att medlemmen har anmält något annat. Det ligger dock i sakens natur att föreningen måste ha goda rutiner för att hålla för- teckningar över e-postadresser uppdaterade. En tredje förutsättning är att föreningen har tillsänt varje med- lem som förfarandet är avsett att beröra en särskild förfrågan om han eller hon samtycker till det elektroniska förfarandet och att medlemmen antingen svarat ja på denna förfrågan eller låtit bli att svara . Bestämmelser om hur denna förfrågan ska ut- formas och hur den ska besvaras finns i andra stycket. En förfrågan enligt första stycket 3 ska skickas med post, dvs. i sedvanlig skriftlig form, och innehålla uppgift om arten av det för- farande som föreningen avser att tillämpa, t.ex. e-post eller fax. Av förfrågan ska också framgå att information kan komma att lämnas med det angivna förfarandet, om medlemmen inte uttryck- ligen motsätter sig detta. I förfrågan ska utsättas en särskild svars- frist . För medlemmens svar gäller inte något särskilt formkrav. Han eller hon kan alltså svara på förfrågan i sedvanlig skriftlig form, genom elektronisk kommunikation eller muntligen. Samtycker med- lemmen till det i förfrågan angivna förfarandet, kan föreningen i fortsättningen – under förutsättning att också de övriga i para- grafen angivna förutsättningarna är förhanden – använda sig av förfarandet när kallelser och information som avses i 8 § i fortsätt- ningen skickas till honom eller henne. Om medlemmen inte svarar inom den angivna tidsfristen, anses han eller hon ha samtyckt till förfarandet; även i den situationen kan alltså föreningen i fortsätt- ningen använda sig av förfarandet. Om en medlem däremot motsätter sig att föreningen använder sig av det angivna förfarandet för att förmedla information till honom eller henne, är föreningen även framgent hänvisad till att tillämpa lagens bestämmelser om t.ex. skriftlig kallelse gentemot denna medlem. Att en eller flera medlemmar motsätter sig förfa- randet, hindrar dock inte föreningen från att tillämpa förfarandet vid kommunikation med de medlemmar som inte har motsatt sig förfarandet. Det finns inget som hindrar att föreningen skickar ut förfrågan innan föreningsstämman har fattat ett sådant beslut som avses i 9 §. Givetvis får dock det angivna förfarandet inte tillämpas förrän det också finns ett sådant beslut. Vare sig medlemmen uttryckligen har sagt ja till föreningens för- frågan enligt första stycket 3 eller har samtyckt genom sin passivitet har han eller hon rätt att senare återkalla sitt samtycke. När föreningen har fått besked om detta, kan den inte längre använda sig av det angivna förfarandet gentemot denna medlem. 2 kap. 2 § Föreningens stadgar ska ange 2.den ort i där föreningens styrelse ska ha sitt säte, 3.ändamålet med föreningens verksamhet och verksamhetens art, 4.den insats med vilken varje medlem ska delta i föreningen, hur insat- serna ska fullgöras samt i vad mån en medlem får delta i föreningen med insats utöver vad han eller hon är skyldig att delta med, 5.för det fall det ska förekomma regelbundna avgifter till föreningen eller avgifter till föreningen som är beroende av särskilda avgiftsbeslut; avgifternas belopp eller de högsta belopp till vilka de får bestämmas, 6.antalet eller lägsta och högsta antalet styrelseledamöter och revisorer samt eventuella suppleanter, tiden för deras uppdrag samt, om någon av dem ska utses på annat sätt än som anges i denna lag, hur det i så fall ska ske, 7.för det fall medlemmarnas beslutanderätt helt eller delvis ska utövas av fullmäktige; i vilken utsträckning detta ska ske, hur fullmäktige ska utses och tiden för deras uppdrag, 8.inom vilken tid och hur föreningsstämma ska sammankallas samt hur medlemmarna och fullmäktige ska få del av andra meddelanden, 9.vilka ärenden som ska tas upp på ordinarie stämma, 10.vilken tid föreningens räkenskapsår ska omfatta, 11.grunderna för fördelning av föreningens vinst samt vad som ska göras med föreningens återstående tillgångar när föreningen upplöses, och 12.för det fall det ska förekomma förlagsinsatser som avses i 5 kap. eller insatsemissioner som avses i 10 kap. 2 a §; vad som ska gälla för dessa. Bestämmelserna i första stycket 6 gäller inte arbetstagarrepresentanter som har utsetts enligt lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda. Om föreningen ska ha euro som redovisningsvaluta enligt 4 kap. 6 § bokföringslagen (1999:1078), ska detta anges i stadgarna. I så fall ska det i stadgarna också anges att den insats med vilken varje medlem ska delta i föreningen ska vara bestämd i euro. Paragrafen innehåller bestämmelser om vad stadgarna i en ekono- misk förening ska innehålla. I 7 kap. i förslaget har tydliggjorts att det kan utses särskilda repre- sentanter (fullmäktige) att företräda medlemmarna och utöva deras beslutanderätt vid föreningsstämman. Detta har föranlett vissa mindre ändringar i första stycket 7. Paragrafens hittillsvarande fjärde stycke, som innehåller bestäm- melser om ändring av stadgar i samband med byte av redovisnings- valuta, har i förslaget flyttats till 7 kap. där lagens övriga bestäm- melser om byte av redovisningsvaluta finns (se 7 kap. 57 § i förslaget). Övriga ändringar i paragrafen är av redaktionellt slag. 3 kap. 5 § Avgång ur föreningen sker, utom i fall som avses i 7 kap. 52 § och 12 kap. 20 §, vid det räkenskapsårsskifte som infaller näst eller den , högst , som har bestämts i stadgarna, sedan med- lemmen har sagt upp sig till utträde eller uteslutits eller någon annan omständighet som föranlett avgången har inträffat. En medlem som har uteslutits ur föreningen förlorar genast sin rätt enligt 7 kap. 2 § att närvara vid föreningsstämman och sin rätt att delta i beslut om föreningens angelägenheter. Paragrafen behandlar bl.a. tidpunkten för en medlems avgång ur föreningen (jfr prop. 1986/87:7 s. 90 f.). Ändringarna i första stycket utgör anpassningar till paragraf- numreringen i det nya 7 kap. föreningslagen. Vidare har paragrafen justerats språkligt. Andra stycket innehåller ett undantag från huvudregeln att en avgående medlem fram till och med avgången har kvar sina rättigheter som medlem. Undantaget innebär att den medlem som har uteslutits ur föreningen förlorar sin rätt att närvara vid föreningsstämman. Medlemmen har inte heller längre rätt att delta i beslut om föreningens angelägenheter. Detta gäller oavsett om beslutsfattandet sker i muntlig form vid förenings- stämman eller i annan form. 6 kap. 4 § Den som är underårig eller i konkurs eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § kan inte vara styrelseledamot eller verkställande direktör. Att detsamma gäller den som är underkastad näringsförbud följer av 6 § lagen (1986:436) om näringsförbud. Styrelseledamöterna ska vara medlemmar i föreningen, om inte stad- garna i särskilt angivna fall tillåter annat.