sou · GXB389 · 2009-11-06 00:00:00 — Vi föreslår också att en gravid kvinna som på grund av gravidi- teten anser sig behöva vara ledig från sitt arbete bör få rätt till graviditetspenning . Ersättningsperioden kan påbör- jas tidigast före beräknad förlossning och får inte tas ut efter förlossning. För att motverka nackdelen med statistisk diskri- minering av unga kvinnor skulle en tredje s.k. pappamånad kunna införas, vilket i praktiken dessutom skulle göra att kostnaderna för graviditetspenningen ryms inom nuva- rande kostnader. Kapitlen fem, sex och sju fördjupar diskussionen om begreppen arbetsförmåga, medicinska förutsättningar för arbete respektive för- sörjningsförmåga. I kapitel 8 föreslås, för att i tiden flytta fram och garantera insat- ser vid det nya tidigare bedömningstillfälle som följer av rehabilite- ringskedjan, att Arbetsförmedlingens och sam- verkansprogram omvandlas till en permanent verksamhet i form av ett särskilt arbetsmarknadsprogram, som ger rätt till stöd efter prövning av medicinska förutsättningar för arbete. I kapitel nio beskrivs sjukskrivningsprocessen. Under sjukdomens första tid är framför allt hälso- och sjukvården av avgörande betydelse, medan de mer långvariga tillstånden alltmer blir en försäkringsfråga. Såväl inom hälso- och sjukvården som inom sjukförsäkringen och arbetsmarknadspolitiken är bemötandet av den sjuke avgö- rande och vi betonar att utan systematiska utbildningsinsatser och en professionell förmåga att genomföra goda möten finns risk att intentionerna med andra förslag uteblir. att den sjuke möts med respekt och får kontroll och översikt över processen. I det tionde kapitlet diskuteras mera översiktligt och utan skarpa förslag vilka ytterligare insatser som skulle kunna underlätta omställning till annat arbete för den som efter avslutad sjukskriv- ning inte kan gå tillbaka till sin tidigare arbetsgivare. Ett område som berörs är partiell sjukskrivning. Den utredning av försörjningsförmågan som ska göras inför ställningstagandet till ersättning från dag 365 bör också omfatta eventuell partiell försörj- ningsförmåga. Vi förordar en ny form av partiell sjukersättning som kompenserar arbetsgivaren för nedsatt produktivitet och den anställde för den lägre lönen. Ytterligare ett förslag som bör övervägas är om den som på grund av sjukdom tvingas ta ett sämre betalt arbete ska kunna få en utfyllnad motsvarande skillnaden mellan sjukersättning baserad på lönen i det tidigare arbetet och den nya lönen. Studier på högskolenivå är allt oftare en förutsättning för en ny inriktning i arbetslivet och i kapitlet betonas vikten av att frågan om hur vuxenstudier ska finansieras blir utredd. I betänkandet beskrivs de särskilda arbetsmarknadsinsatser som kommer att behövas för att ta fram en resursprofil och ge stöd för att finna nya vägar i arbetslivet. Kunskap behöver utvecklas kring hur stöd till sjuka med olika kvarvarande problem bör utformas. Det kan övervägas om dessa insatser bäst erbjuds genom en särskild myndighet som får i uppdrag att upphandla och successivt utveckla upphandlingskriterier. Merparten av sjukfall bland arbetslösa är kortare än . Om i ett sjukfall ersattes inom arbetslöshetsför- säkringen skulle flera vinster göras. Den sökande skulle slippa glapp i utbetalningen, skulle inte behöva beräkna den sjukpenninggrundande inkomsten, vilket skulle innebära en admi- nistrativ besparing, och sjukperiodens längd skulle beräknas på samma sätt som för den som är anställd och inledningsvis har sjuklön. Slutligen pekas på att risk finns att den som dag 180 lämnar sjukförsäkringen för att söka arbete på den reguljära arbetsmark- naden kan drabbas av ekonomiska försämringar. Med hänsyn till att den som på grund av sjukdom kan klara sitt gamla arbete har lidit skada kan en utfyllnad till nivån på rehabilite- ringspenningen övervägas . Om ersättningen utformas som medfinansiering från arbets- givaren, som den slipper som gjort vad som skäligen kan krävas ökar drivkrafterna för omställning och anpassning på den gamla arbetsplatsen. Utredningens uppdrag och arbetsformer Utredningens uppdrag var i ett första steg att göra en inventering av de olika metoder för att bedöma funktionstillstånd och arbets- förmåga som används i och andra länder. I ett andra steg ingick att beskriva och analysera begreppet arbetsförmåga och presentera en begreppsapparat. Utredningen skulle analysera vad som läggs i begreppet och hur det används inom såväl socialförsäkringen, arbetsmarknadspolitiken som han- dikappolitiken. Utredaren skulle vidare beskriva och analysera begreppet sjukdom ur sjukförsäkringens perspektiv. I uppdraget ingick även att närmare redovisa och analysera skill- naderna mellan kraven på individers omställning i socialförsäk- ringen och motsvarande krav inom arbetsmarknadspolitiken. Utgångspunkten för uppdraget har varit att individens funktions- tillstånd ska tillmätas större betydelse vid bedömningen av arbets- förmågan. Begreppsapparat, bedömningskriterier och metoder för att bedöma funktionstillstånd och arbetsförmåga inom socialför- säkringen och arbetsmarknadspolitiken ska också bli mera enhetliga. Uppdraget har också inneburit att komma med förslag på användbara metoder samt om hur ett arbete med att ta fram ett metodstöd ska genomföras. Slutligen har utredningen fått ett tilläggsuppdrag att i samverkan med påbörja ett utvecklingsarbete av ett instrument för bedömning av arbetsför- måga. Utredningen har alltså haft uppdraget att göra en begrepps- analys som kan leda till omedelbara effekter på språkbruket i lagstiftningen i den mån som slutsatserna godtas. De lagförslag vi lämnar är i huvudsak av sådan art, så när som på några materiella förslag som sammanhänger med behovet av att tydligare avgränsa vad som inte bör ses som sjukdom i sjukförsäkringen. Utredningens uppdrag och arbetsformer Det instrument som påbörjat utvecklingen av finns ännu inte och kommer mot bakgrund av internationella erfarenheter att ta att utpröva så långt att det bör övervägas om någon ytterligare lagstiftning är aktuell. I skrivelse till regeringen avrapporterades det hittillsvarande arbetet med metodutveckling i Försäkrings- kassan. Utredningen började sitt arbete och överlämnades ett delbetänkande som huvudsakligen omfattade utredningens första uppdrag, att inventera metoder. Utredningen har inom ramen för referensgruppens arbete haft nio sammanträden med sakkunniga och experter och därutöver fått många värdefulla synpunkter från enskilda deltagare i referens- gruppen. Diskussioner har även förts med fackliga organisationer, arbets- givarorganisationer och professionsföreträdare. Företrädare för utredningen har medverkat vid ett flertal konferenser och semi- narier och fört dialoger om utredningens tankegångar. Ett stort antal studiebesök har gjorts inom , och arbetsförmedlingen för att få en bild av den praktiska handläggningen på myndigheterna. Genom professor emeritus , Univer- sitet, och professor , , har utredningen fått inblick i det arbete som pågår i med att ta fram enhetliga funktionsbedömningar för hälso- och sjukvården och i praktisk försäkringsmedicin. Rapporten ingår som bilaga i betänkandet. Utredaren har också haft i uppdrag att lämna de förslag till författningsändringar som översynen av arbetsförmågebegreppet föranleder. Utredningens direktiv finns som bilaga till betänkandet. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenom föreskrivs i fråga om lagen ( 1962:381) om allmän försäkring, dels att 3 kap. 7,8, 8a §§, 4 kap. 7 a, 15, 17, 18 §§, 7 kap. 1, 2, 3, 3 b, 7 §§, 16 kap. 7, 7a, 7 b, 8 §§, 16 a kap. 1-2 §§, 22 kap. 2, 7, 9 §§ ska ha följande utformning, dels att i lagen införs fyra nya paragrafer, 4 kap. 1 b, 4 a, 4 b, 8 a §§ samt att 3 kap. 9, 9 a §§ upphör att gälla. 3 kap. Om sjukpenning Sjukpenning utges vid sjuk- dom som sätter ned den försäk- rades arbetsförmåga med minst en fjärdedel. Vid bedömningen av om sjukdom föreligger ska bortses från arbetsmarknads- mässiga, ekonomiska, sociala och liknande förhållanden. Med sjuk- dom jämställs ett tillstånd av nedsatt arbetsförmåga, som orsakats av sjukdom för vilken sjukpenning utgetts och som fortfarande kvarstår efter det att sjukdomen upphört. För den som har ett arbete utges sjukpenning vid sjukdom som sätter ned den försäkrades arbetsförmåga med minst en fjärdedel. Vid bedömningen av om sjukdom föreligger ska bort- ses från arbetsmarknadsmässiga, ekonomiska, sociala och liknande förhållanden. Med sjukdom jämställs ett tillstånd av nedsatt arbetsförmåga, som orsakats av sjukdom för vilken sjukpenning utgetts och som fortfarande kvarstår efter det att sjukdomen upphört. också arbetsoförmåga orsakad av För den som saknar arbete ut- ges sjukpenning vid sjukdom då den försäkrade har en tillräcklig nedsättning av de medicinska för- föreligger ska bortses från arbets- sociala och liknande förhållan- Med sjukdom jämställs ett orsakats av sjukdom för vilken sjukpenning utgetts och som fort- farande kvarstår efter det att sjuk- jämställs också nedsatta medi- orsakade av rekonstruktiva plastik- Saknar den försäkrade arbets- Vid hel nedsättning av den förmåga utges hel sjukpenning. Om arbetsförmågan inte saknas helt men är nedsatt med minst tre fjärdedelar utges tre fjärde- mågan nedsatt i mindre grad arbete inte är helt nedsatt men är men med minst hälften utges nedsatt med minst tre fjärde- I annat fall ut- delar utges tre fjärdedels sjuk- ges en fjärdedels sjukpenning. eller de medicinska förutsätt- ningarna för arbete nedsatt i mindre grad men med minst hälften utges halv sjukpenning. annat fall utges en fjärdedels För den som har ett arbete ska det beaktas om den försäkrade på grund av sjukdomen är ur stånd att utföra sitt vanliga eller annat lämpligt arbete som arbetsgivaren tillfälligt erbjuder den anställde. Om den försäk- rade på grund av sjukdomen behöver avstå från förvärvs- arbete under minst en fjärdedel av sin normala arbetstid en viss dag, ska hans eller hennes arbetsförmåga anses nedsatt i minst motsvarande mån . Från och med den tidpunkt då den försäkrade har haft ned- satt arbetsförmåga ska det även beaktas om den försäkrade kan försörja sig efter en omplacering till annat arbete hos arbetsgivaren. Från och med den tidpunkt då den försäkrade har haft ned- satt arbetsförmåga ska det dessutom, om det inte finns särskilda skäl mot det, beaktas om den försäkrade har sådan förmåga att han eller hon kan försörja sig själv genom förvärvsarbete på den reguljära arbetsmarknaden i övrigt, eller genom annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den för- säkrade. Från och med den tidpunkt då den försäkrade har haft nedsatt arbetsförmåga ska det alltid beaktas om den för- säkrade har sådan förmåga som anges i femte stycket. arbetsförmågan är nedsatt beak- tas om den försäkrade på grund av sjukdomen är ur stånd att utföra sitt vanliga eller annat lämpligt arbete som arbetsgiva- ren tillfälligt erbjuder den an- ställde. Om den försäkrade på grund av sjukdomen behöver avstå från förvärvsarbete under minst en fjärdedel av sin nor- mala arbetstid en viss dag, ska hans eller hennes arbetsförmåga anses nedsatt i minst motsva- rande mån . Från och med den tidpunkt då den försäkrade som har ett arbete har haft nedsatt arbets- förmåga ska det även beaktas om den försäkrade kan försörja sig efter en om- placering till annat arbete hos arbetsgivaren. Från och med den tidpunkt då den som har ett arbete har haft nedsatt arbetsförmåga ska vid bedömningen av rätten till sjukpenning, om inte beslut fattats om att särskilda skäl föreligger beaktas om den för- säkrade har tillräckliga medi- cinska förutsättningar för arbete på den reguljära arbetsmarkna- den, eller genom annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade. Ett ställningstagande till att särskilda skäl föreligger kan endast omfatta tiden fram till den dag då den försäkrade haft ned- satt arbetsförmåga . Den försäkrade ska underrättas om I de fall den försäkrade är i behov av någon åtgärd som avses i 7 b § eller 22 kap., ska bedömningen enligt fjärde – sjunde styckena göras med beaktande av den försäkrades arbetsförmåga efter en sådan åtgärd Vid bedömning av rätt till för- längd sjukpenning ska den försäk- rades försörjningsförmåga prövas. I de fall den försäkrade är i behov av någon åtgärd som av- ses i 7 b § eller 22 kap., ska bedömningen enligt fjärde – åttonde styckena göras med beaktande av den försäkrades förmåga efter en sådan åtgärd. När det beräknas hur När det beräknas hur den försäkrade har haft nedsatt den försäkrade som har ett arbete arbetsförmåga enligt tredje–sjätte har haft nedsatt arbetsförmåga styckena ska dagar i sjuk- enligt fjärde–åttonde styckena perioder läggas samman, om den ska dagar i sjukperioder läggas samman, om den försäkrade 1. har förvärvsarbetat under en 1. har förvärvsarbetat under mellan sjukperioderna, eller mellan sjukperioderna, eller 2. inte har förvärvsarbetat alls 2. inte har förvärvsarbetat alls Bedömningen av arbetsförmågans nedsättning enligt femte – åttonde styckena ska göras i förhållande till högst ett heltidsarbete. Vid prövning av den försäkrades rätt till sjukpenning för tid under vilken han eller hon annars skulle ha uppburit föräldra- penning, ska arbetsförmågan anses nedsatt endast i den utsträck- ning som den försäkrades förmåga att vårda barnet är nedsatt på grund av sjukdomen. ersättning enligt denna lag eller ersättning enligt denna lag eller ligt lagen (2000:462) om infö- ligt lagen (2000:462) om infö- rande av lagen (2000:461) om rande av lagen (2000:461) om levandestöd till barn eller liv- levandestöd till barn eller liv- ränta enligt lagen (1976:380) om ränta enligt lagen (1976:380) om rätt till sjukpenning bedöm- rätt till sjukpenning bedöm- ningen av hans eller hennes ningen av hans eller hennes arbetsförmåga ske med bort- seende från den nedsättning av förmågan eller möjligheten att med bortseende från den ned- bereda sig inkomst genom ar- sättning av förmågan eller möj- bete som ligger till grund för ligheten att bereda sig inkomst genom arbete som ligger till ersättning, pension eller livränta livränta som utges. För en försäkrad som förvärvsarbetar med stöd av 16 a kap. 2 § ska nedsättningen av arbetsförmågan, om det inte går att avgöra och till vilket förvärvsarbete nedsättningen är hänförlig, i första hand anses hänförlig till sådant förvärvsarbete som avses i 16 a kap. 2 §. Den försäkrade ska till För- Den försäkrade som har ett för att styrka nedsättning av ge in läkarintyg för att styrka nedsättning av arbetsförmåga på sjukdom senast från och med grund av sjukdom senast från den sjunde dagen efter sjukan- och med den sjunde dagen efter saknar arbete ska på samma sätt ge in läkarintyg för att styrka de ningarna för arbete. Den försäkrade ska om För- Den försäkrade som har ett skriftlig särskild försäkran av- ge in en skriftlig särskild för- seende nedsättningen av arbets- förmågan på grund av sjukdom. av arbetsförmågan på grund av innehålla en utförligare beskriv- ran ska innehålla en utförligare ning av den försäkrades arbets- beskrivning av den försäkrades uppgifter och egen bedömning arbetsuppgifter och egen bedöm- av arbetsförmågan än försäkran ning av arbetsförmågan än för- enligt första stycket. Uppgifterna i den särskilda Försäkrad som saknar arbete ska försäkran ska lämnas på heder ge in en skriftlig särskild försäk- ran avseende sjukdomen inver- kan på de medicinska förutsätt- ningarna för arbete. försäkran ska lämnas på heder det behövs för att kunna be- det behövs för att kunna be- döma i vilken mån den försäk- döma i vilken mån den försäk- rades nedsättning av arbetsför- är nedsatt på grund av sjukdom måga, medicinska förutsättningar för arbete eller försörjningsför- måga på grund av sjukdom fort- nödvändiga, begära att han eller farande består samt om rehabili- tering eller ytterligare utred- deltar i ett särskilt möte (av- stämningsmöte) för bedömning begära att han eller hon genom- av hans eller hennes medicinska går utredning eller deltar i ett tillstånd, arbetsförmåga och be- hov av och möjligheter till reha- möte) för bedömning av hans eller hennes medicinska till- och möjligheter till rehabilite- ring. 4 kap. Om föräldrapenningförmåner En försäkrad förälder har rätt till föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning (föräldrapenningförmåner) enligt detta kapitel. En försäkrad gravid kvinna har rätt till graviditetspenning och särskild graviditetspenning enligt detta kapitel. En gravid kvinna har rätt till graviditetspenning under om hon anser sig behöva avstå från förvärvsarbete på grund av graviditeten. Ersättning utges tidigast från och med den tret- tionde dagen före den beräknade tidpunkten för barnets födelse. En gravid kvinna har rätt till särskild graviditetspenning om havandeskapet har satt ned hen- nes förmåga att utföra uppgifterna i sitt förvärvsarbete med minst en fjärdedel och hon inte kan ompla- ceras till annat mindre an- strängande arbete enligt 19 § för- äldraledighetslagen. Ersättning ut- ges tidigast från och med den sextionde dagen före den beräk- nade tidpunkten för barnets födelse och längst till den tret- tionde dagen. En kvinna har även rätt till särskild graviditetspenning när kvinnan inte får sysselsättas i sitt förvärvsarbete på grund av en föreskrift om förbud mot arbete under havandeskap, som har meddelats med stöd av 4 kap. 6 § arbetsmiljölagen (1977:1160), om hon inte kan omplaceras till annat arbete enligt 18 § föräldra- ledighetslagen. Ersättning utges för som förbudet gäller. Som förvärvsarbete ska inte betraktas sådant förvärvsarbete som utförs under tid då kvinnan för- värvsarbetar med stöd av 16 a kap. 2 §. Om det inte går att avgöra kvinnan avstår från förvärvsarbete ska frånvaron i första hand anses som frånvaro från sådant förvärvsarbete som avses i 16 a kap. 2§. En kvinna som önskar sär- skild graviditetspenning ska an- söka därom. För att graviditets- penning ska utges krävs en anmä- lan. får begära att kvinnan till stöd för sin rätt till särskild graviditetspenning in- ger utlåtande av sin arbetsgivare samt läkarutlåtande. I beslutet om graviditetspen- ning och särskild graviditetspen- ning ska anges ersättning kan utges. Vad i lag eller annan författ- ning föreskrivs om sjukpenning gäller ifråga om graviditetspen- ning och särskild graviditetspen- ning med undantag av bestäm- melserna om ersättning för mer- utgifter i 3 kap. 7 a § och om karenstid i 3 kap. 11 §. Vidare ska graviditetspenning och sär- skild graviditetspenning, med av- 10 a § första stycket 1, utges med även för och även om sjukpenning enligt 3 kap. 4 § första stycket 2 eller 3 respektive 10 a § första stycket 2 eller 3 redan har utgivits för maximalt antal dagar. Föräldrapenning med belopp motsvarande förälderns sjuk- penning utges för tid som nor- malt är arbetsfri för föräldern endast om han eller hon i direkt anslutning till den arbetsfria tiden uppbär motsvarande eller högre föräldrapenning. Detta gäller dock endast för perioder av arbetsfri tid om . Föräldrapenning, gravidi- tetspenning och särskild gravidi- tetspenning utges med belopp motsvarande förälderns sjuk- penning för tid som normalt är arbetsfri för föräldern endast om han eller hon i direkt an- slutning till den arbetsfria tiden uppbär motsvarande eller högre föräldrapenning, graviditetspen- ning eller särskild graviditets- penning. Detta gäller dock endast för perioder av arbetsfri tid om . Graviditetspenning och sär- skild graviditetspenning utges som hel ersättning när kvinnan helt avstår från förvärvsarbete och tre fjärdedelar, halv eller en fjärdedel när kvinnan arbetar högst en fjärdedel, hälften eller tre fjärde- delar av sin normala arbetstid. Föräldrapenningförmåner får inte utges för tid innan anmälan gjorts hos . Detta gäller dock inte om hin- der förelegat för sådan anmälan eller det finns särskilda skäl för att förmånen ändå bör betalas ut. Föräldrapenningförmåner och graviditetspenning får inte utges för tid innan anmälan gjorts hos . Detta gäller dock inte om hin- der förelegat för sådan anmälan eller det finns särskilda skäl för att förmånen ändå bör betalas ut. utges inte i den mån föräldern ning enligt denna lag eller lagen den mån föräldern för samma (1976:380) om säkring eller uppbär motsva- denna lag eller lagen (1976:380) författning eller på grund av regeringens beslut i ett särskilt enligt annan författning eller på fall eller uppbär sjuklön eller grund av regeringens beslut i ett särskilt fall eller uppbär sjuklön (1991:1047) om sjuklön. hinder härav utges dock för- Utan hinder härav utges dock avser annan tid än sjukpen- ningen eller den andra ersätt- graviditetspenningen och den sär- den avser annan tid än sjuk- penningen eller den andra ers- utges inte för dag då föräldern är semesterledig enligt semester- graviditetspenning utges inte för dag då föräldern är semester- ledig enligt semesterlagen. Bestämmelserna i 3 kap. 6 §, Bestämmelserna i 3 kap. 6 §, 16 § första-femte styckena och 16 § första femte styckena och 17 § första stycket b samt andra 17 § första stycket b samt andra stycket tillämpas även i fråga om stycket tillämpas även i fråga om 3 kap. 15 § och 17 § första stycket a till- lämpas även i fråga om tillfällig och 17 § första stycket a till- lämpas även i fråga om tillfällig sättning och särskild graviditets- som inte har fyllt , får För- en gravid kvinna som inte har föräldrapenningen helt eller del- vis skall utbetalas till annan på framställning av social- person eller till nämnden att nämnden besluta att föräldra- eller den särskilda graviditetspen- ningen helt eller delvis skall utbetalas till annan person eller till nämnden att användas till förälderns, den gravida kvinnans och familjens nytta. 7 kap. Om sjukersättning och aktivitetsersättning En försäkrad vars arbetsför- måga är nedsatt med minst en fjärdedel på grund av sjukdom eller annan nedsättning av den fysiska eller psykiska presta- tionsförmågan och som var försäkrad vid försäkringsfallet har enligt bestämmelserna i detta kapitel rätt till sjukersätt- ning eller aktivitetsersättning. För rätt till sjukersättning krävs att arbetsförmågan kan anses sta- digvarande nedsatt och att åtgärder som avses i 3 kap. 7 b § eller 22 kap. inte bedöms kunna leda till att den försäkrade åter- får någon arbetsförmåga. För rätt till aktivitetsersättning krävs att nedsättningen kan antas bestå under . En försäkrad som på grund av funktionshinder ännu inte har avslutat sin skolgång på grundskolenivå och gymnasial nivå har enligt vad som närmare En försäkrad vars försörj- ningsförmåga är nedsatt med minst en fjärdedel på grund av sjukdom eller annan nedsättning av den fysiska eller psykiska prestationsförmågan och som var försäkrad vid försäkrings- fallet har enligt bestämmelserna i detta kapitel rätt till sjuker- sättning eller aktivitetsersätt- ning. För rätt till sjukersättning krävs att försörjningsförmågan kan anses vara stadigvarande nedsatt och att åtgärder som avses i 3 kap. 7 b § eller 22 kap. inte bedöms kunna leda till att den försäkrade återfår någon försörj- ningsförmåga. För rätt till aktivi- tetsersättning krävs att nedsätt- ningen kan antas bestå under . En försäkrad som på grund av funktionshinder ännu inte har avslutat sin skolgång på grundskolenivå och gymnasial nivå har enligt vad som närmare anges i 7 § rätt till aktivitets- ersättning skol- gången varar oavsett om arbets- förmågan är nedsatt eller inte. anges i 7 § rätt till aktivitets- ersättning skol- gången varar oavsett om försörj- ningsförmåga föreligger eller inte. Försäkrad, vars arbetsförmåga är helt eller i det närmaste helt nedsatt, får hel sjukersättning eller aktivitetsersättning. Försäkrad, vars arbetsförmåga inte är nedsatt i sådan grad men med minst tre fjärdedelar, får tre fjärdedels sjukersättning eller aktivitetsersättning. Är den försäkrades arbets- förmåga nedsatt i mindre grad men med minst hälften, utges halv sjukersättning eller aktivi- tetsersättning.