sou · GXB385 · 2009-11-05 00:00:00 — – hur blev det? Erfarenheter från första försöksåret SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad ) – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Textbearbetning och layout har utförts av , FA/kommittéservice Till statsrådet och chefen för Regeringen bemyndigade chefen för att tillkalla en kommitté med uppdrag att främja den arbetsplatsförlagda utbildning som bedrivs med stöd av förordningen (2007:1349) om försöksverksamhet med gymnasial lärlingsutbildning. Vidare att utse tio ledamöter som företräder arbetsmarknadens organisationer inom branscher som finns representerade i försöksverksamheten samt en ordförande och sekretariat åt kommittén. fastställdes direktiv för kommittén (dir. 2008:106, bilaga 1). Utbildningsministern förordnade generaldirektör , som ordförande för kommittén. förordnades följande tio personer som ledamöter och representanter för arbetslivets parter och branscherna: , Kommuner och Landsting, , , , , , , , , , , , samt , . har genom beslut ersatts av från samma organisation. Dåvarande enhetschefen förordnades som huvudsekreterare och projektledaren som utredningssekreterare. ska vara ett rådgivande organ för försöksverksamheten med gymnasial lärlingsutbildning, vilken startade . Kommittén ska främja den arbetsplatsförlagda utbildningen inom försöksverksamheten och kan därmed påverka den framtida lärlingsutbildningens kvalitet och innehåll. Kommittén, som har antagit namnet , har under sitt första verksamhetsår (10 månader) haft sju samman- har haft samråd med centrala arbetsgivar- och fackliga organisationer samt haft kontakter med drygt 40 olika branschorganisationer under utredningsarbetet. Kommittén har också nära samarbete med myndigheterna på utbildningsområdet, främst men också Skolinspektionen. Vidare har Kommittén haft kontakter med forskare och experter. Vi är tacksamma över alla värdefulla synpunkter Kommittén fått ta emot från organisationer och annan expertis. Mot bakgrund av den relativt korta tid som försöksverksamheten varit i gång och Kommittén haft till sitt förfogande har dessa insatser varit mycket uppskattade. får härmed överlämna sitt första delbetänkande Gymnasial lärlingsutbildning – hur blev det? Erfarenheter från första försöksåret (SOU 2009:85). Behövs en svensk gymnasial lärlingsutbildning? Utgångspunkter för kommitténs arbete................................. Metoder och arbetssätt............................................................ Tolkning och avgränsning av uppdraget................................. Betänkandets struktur och innehållet i bilagor ...................... Lärlingsutbildning i och i andra länder .............. Lärlingsutbildning i ett historiskt perspektiv............ Lärlingsliknande utbildningar i gymnasieskolan.................... Lärlingsutbildning i andra länderen utblick......................... Arbetsplatsförlagt respektive skolförlagt lärande ............ Lärande på arbetsplats - en forskningsbakgrund ................. 3.2Lärande i arbetslivet i praktiken – APU, , APL och Former och organ för samverkan skola - arbetsliv .......... Hur underlättar vi elevers inträde på arbetsmarknaden? Samrådsorgan på nationell, regional och lokal nivå................ 4.4Branschsynpunkter på samverkan - arbetslivets inställning till försöksverksamheten ....................................... Erfarenheter av försöksverksamheten med gymnasial lärlingsutbildning /09 ............................... Förordningen om försöksverksamheten ................................ 5.2Beslut om platser och lärlingsutbildningens omfattning 2008/09...................................................................................... roll och funktion – en uppföljning ................. Utbildningens uppläggning och styrdokument ..................... Handledare och yrkeslärare ..................................................... Behörighetskrav, antagning och urval..................................... Elevens rätt och skolhuvudmannens skyldighet .................... Lagstiftning om anställning och arbetsmiljö .......................... Avtal och utbildningskontrakt ................................................ Statsbidragets användning och ersättningsfrågan................... 6.1Regional samverkan mellan huvudmän och företag/branscher? Jämnare könsfördelningen inom lärlingsutbildningen........... Behörighet för vidare studier................................................... Lärlingselever på Individuella program................................... Lärlingsutbildning i andra former, gesällprov m.m. .................. Gesäll- och Mästarbrev............................................................ Kommitténs fortsatta arbete ....... Uppdrag och problembild ....................................................... Beslut om fortsatt lärlingsförsök /2010.............. Stöd till företag och huvudmän............................................... 7.4Vilka företag medverkar i lärlingsutbildning och vilka gör det inte?.............................................................................. 7.5 Lärlingarnas studiebakgrund m.m........................................... 7.6Frågor om anställning och tillämpning av anslutande 8.1Möjligheter med gymnasial lärlingsutbildning – en alternativ väg in i arbetslivet.................................................... Statsbidragets användning och ersättningsfrågan .................. – en svag länk..................................................... 8.4Ett nationellt system för kvalitetssäkring av 8.5Fortsatt lärlingsutbildning inom det individuella uppgifter och funktion – en Lärlingssystem i andra länder – en jämförande studie........................................................... Bilaga 4 Branschsynpunkter avseende Lärlingsförsöket framförda vid utfrågningar.................. Bilaga 5 Statsbidragets användning skolhuvudmän 2008/09 ........ Försöksverksamheten och kommitténs uppdrag beslutade regeringen att starta en försöksverksamhet med gymnasial lärlingsutbildning som skulle kunna ligga till grund för planerna på en lärlingsutbildning som en del av en större gymnasiereform . Regeringen tillsatte Nationella lärlingskommittén för att följa upp kvalitet och måluppfyllelse i försöksverksamheten samt att stödja den. Kommittén har strävat efter ett öppet arbetssätt och har samarbetat med många branscher, huvudmän och skolor. Ett stort antal branschorganisationer har också hörts under utredningsarbetet. En särskild metodisk svårighet i kommitténs uppdrag ligger i att den främsta källan till kunskap om lärlingsutbildningen, nämligen den pågående försöksverksamheten, bara pågått , där den ännu i hög grad sökt sin form. Det är därför ännu svårt att bilda sig en övergripande uppfattning om hur framgångsrik den varit. De resultat och bedömningar som vi kan redovisa här i vårt första delbetänkande grundar sig således på erfarenheter när högst två av lärlingsförsökets sex terminer är genomförda och verksamheten just påbörjat sitt andra år. De grundar sig dock på bedömningar som är gjorda av verksamhetens huvudintressenter som branscher, företag, huvudmän och skolor och visar hur bl.a. elever, handledare, lärare och skolledare har upplevt lärlingsförsöket. Så här i början av en försöksverksamhet är det viktigt att vara lyhörd för alla de små vardagsproblem som uppstår. Enligt tidigare forskning är just dessa vardagsproblem grunden för en fortsatt utvecklingsprocess. Begreppen lärling och lärlingsutbildning är inte entydiga och kan för olika personer och ur olika perspektiv stå för olika företeelser. Ordet lärling är positivt värdeladdat och har kommit att bli ett samlingsnamn för flera olika utbildningsformer där man lär sig ett yrke på en arbetsplats genom att arbeta tillsammans med någon mer erfaren yrkeskunnig person. Den kan vara baserad på ett rent anställningsförhållande, den kan vara en kombination av anställning och gymnasieutbildning och den kan också vara en gymnasieutbildning med enbart elevstatus och skolan som huvudman. I diskussionerna med arbetsmarknadens parter och de olika branscherna har det varit tydligt att man från nästan alla håll vill slå vakt om den skolförlagda modellen som huvudmodell för svensk yrkesutbildning. Nationella lärlingskommittén bedömer att huvudinriktningen när det gäller grundläggande yrkesutbildning framöver kommer att vara en huvudsakligen skolbaserad gymnasial yrkesutbildning med inslag av arbetsplatsförlagt lärande. Därmed inte sagt att gymnasial lärlingsutbildning inte kan få en större omfattning än den har . Ungdomar lär på olika sätt. För en del ungdomar fungerar en skolförlagd yrkesutbildning alldeles utmärkt. För andra utgör ett lärande huvudsakligen förlagt till arbetslivet ett bättre alternativ. En sådan uppläggning kan fungera bättre ur det sociala sammanhang en arbetsplats utgör och underlätta den kunskapsprocess som utvecklas mellan lärling och handledare genom ett praktiskt deltagande i en realistisk produktionsprocess. För dessa ungdomar erbjuder en gymnasial lärlingsutbildning ett bra alternativ. Förutsättningen är naturligtvis att lärlingsutbildningen i alla avseenden håller samma kvalitet som de nationella programmen i övrigt. Enligt kommitténs uppfattning kan, under rätta förutsättningar, ett mer omfattande lärande på arbetsplats kombinerat med viss skolförlagd utbildning utgöra ett alternativ till skolförlagd yrkesutbildning. Det är angeläget att lärlingsutbildning kan utvecklas inom nya branscher och yrkesområden där en svag eller obefintlig lärlingstradition finns. Det kan gälla yrkesområden som t.ex. barnomsorg, vård och omsorg samt handel och administration. Den starkt växande tjänste- och servicesektorn lämpar sig också väl för lärlingsutbildning. Inte minst ur jämställdhetssynpunkt är det viktigt att öppna upp och utveckla möjligheterna till lärlingsutbildning också inom traditionellt kvinnodominerade områden. Det är angeläget att etableringen av lärlingsutbildning får ta tid. De stora lärlingsländernas system vilar nästan alla på lång tradition. Utgångspunkten för gymnasiereformen 2011 är att alla nationella program ska erbjuda en lärlingsutbildning som alternativ till den skolförlagda utbildningen. förutsätter att alla branscher är intresserade av att utnyttja försöksverksamheten till att förbereda ett lärlingsspår. Omfattning 2008/09 och statsbidrag Skolhuvudmännen ansökte om att få delta i försöksverksamheten 2008/09. Skolhuvudmännen visade ett mycket stort intresse för försöksverksamheten och ansökningarna översteg vida de tilldelade platserna. Regeringen meddelade då att antalet platser fick utökas till 5 000 så att alla huvudmän som planerade för ett deltagande också kunde få delta i lärlingsförsöket. /09 fördelades 4 963 lärlingsplatser till 157 olika huvudmän, av dessa var fyra landsting, 27 fristående och 126 kommunala huvudmän i väntan på att eleverna skulle välja inför lärlingsförsöket. Sammanfattningsvis har 135 huvudmän rekvirerat 3 609 lärlingsplatser av de 4963 beviljade platser, varav tre landsting, 22 fristående och 110 kommunala huvudmän. Över 1 200 beviljade platser blev därmed inte utnyttjade. Den främsta anledningen är enligt huvudmännen att tiden för information och planering var för kort. De fristående huvudmännen redovisade totalt 2 039 elever medan de kommunala redovisade 1 570. De fristående huvudmännens starka ställning inom försöksverksamheten är påtaglig med tanke på att den totala andelen elever som går i fristående gymnasieskola bara är av samtliga gymnasieelever. Det beror främst på den fristående huvudmannen , som står för av det totala antalet elever. Byggprogrammet är det program som är störst inom lärlingsförsöket med 764 elever och fordonsprogrammet med 507 elever det näst största. Fördelningen av platser för de sex följande programmen i storlek; handels- och administrationsprogrammet, hantverksprogrammet, energiprogrammet, industriprogrammet, elprogrammet och omvårdnadsprogrammet är relativt jämn med 349 till 204 elever. Männen utgör cirka två tredjedelar av försöksverksamheten. Fem av de åtta mest förekommande programmen är sådana som vanligtvis domineras av pojkar. Statsbidrag utgår med per ianspråktagen lärlingsplats samt läsår till skolhuvudman som deltar inom försöksverksamheten samt ett särskilt statsbidrag för handledarutbildning om . Skolhuvudmannen beslutar hur statsbidraget ska användas och fördelas. Frågan om ersättningens storlek till arbetsplatser som tar emot lärlingar har uppmärksammats från många håll under arbete. menar att det finns en ganska enhetlig syn från avnämarnas sida om att ersättning ska utgå men att dess storlek ska beslutas lokalt mellan skolhuvudman och företag beroende på omfattning och om flera företag deltar i lärlingens utbildning. har totalt betalat ut cirka 91,4 miljoner till huvudmännen för det första läsåret. uppföljning visar emellertid att endast en mycket liten del, av bidraget, vid de offentliga skolorna har använts till att ersätta företagen och till att ersätta handledare för förlorad arbetsinkomst. Det är nästan ingen av de fristående huvudmännen som har använt bidraget till att ersätta företag. När det gäller att ersätta handledare för de fristående huvudmännen är det är som har använts till det. Då Budgetpropositionen framhåller att bidraget främst avser att täcka företagens kostnader för utbildningen bör Regeringen enligt Kommitténs uppfattning överväga att förtydliga denna ståndpunkt, men hålla dörren öppen för en flexibel hantering då alla företag inte har samma syn på behovet av ersättning. En väl fungerande samverkan är en förutsättning för lärlingsutbildning i ännu högre grad än för annan arbetsplatsförlagd utbildning. I försöksverksamheten med gymnasial lärlingsutbildning finns därför krav på att inrätta särskilda lärlingsråd, som tilldelas viktiga uppgifter för samverkan mellan skola och arbetsliv. Avgörande är också hur arbetsmarknadens framtida kompetenskrav och efterfrågan kommer att utvecklas samt hur dessa kvalitetsmässigt ska kunna tillgodoses. En stor del av avnämarna bedömer att lärlingsutbildning endast kan utgöra en mindre total del av yrkesutbildningen. De framhåller att kritik har riktats mot olika lärlingssystem för att de inte är tillräckligt flexibla utan tenderar att låsa fast ungdomar i det yrke och den specifika kompetensen de valde redan i gymnasieåldern och ibland ännu tidigare. De lokala lärlingsråden utgör en viktig kontaktyta mellan huvudmän och företag men råden har en diger agenda och en varierande organisation. Det finns enligt mening skäl som talar för en gemensam organisation av lärlings- och programmål. De båda uppläggen av utbildningen siktar mot samma kunskapsmål och mot en gemensam arbetsmarknad. Ett annat skäl är att utnyttja mötestiden mer rationellt både för arbetslivets och skolans representanter. De olika erfarenheter som fångats upp i studien som primärt avser lärlingsråden kan även ses som ett uttryck för den vidd och bredd som finns inom försöksverksamheten. Även om lärlingsråden har svårt att nå upp till den centrala samordnande roll i försöksverksamheten som förordningen ålägger dem så är de viktiga som samordningspunkter. Kommitténs studie visar att nyckeln till framgång ligger i hur skolorna bygger nätverk och de personliga kontakter som därvid etableras i anslutning till utbildningen. Det kan utgöra grunden för ett fortsatt utvecklingsarbete av lärlingsutbildningen. Flera länder har utvecklade system för kvalitetssäkring av yrkesutbildning, bl.a. för att garantera nationell likvärdighet och anställningsbarhet inom aktuellt branschområde. De nationella råd som regeringen föreslagit i propositionen om den nya gymnasieskolan och som fått i uppdrag att börja arbetet med bör enligt uppfattning utgöra lämpliga fora för ett sådant arbete. I samband med att inrättar dessa nationella programråd för yrkesprogrammen förefaller det naturligt att ta upp en systematisk diskussion med branscherna om att utveckla ett system för godkännande/certifiering av arbetsplatser som tar emot lärlingar och utveckla ett system för handledarutbildning samt utveckla system för uppföljning och utvärdering av lärlingsutbildningen där parterna ges ett omfattande inflytande. Lärlingsutbildning förekommer fortfarande på det individuella programmet som klassisk lärlingsutbildning med anställningsförhållande och där lärlingen uppbär avtalsenlig lärlingslön i enlighet med avtalet. Det kan ifrågasättas huruvida det finns behov av denna äldre form av lärlingsutbildning när en mer flexibel och modern lärlingsverksamhet införs permanent i skollagen. Det pekar mot att lärlingsutbildning inom det individuella programmet bör avskaffas. vill inte nu ta slutgiltig ställning i denna fråga. Frågan bör uppmärksammas i Kommitténs slutrapport i samband med att försöksverksamheten utvärderas. Kommitténs arbete fortsätter . Kommittén har enligt sina direktiv i uppdrag att särskilt följa utvecklingen ur näringslivets synvinkel och se hur försöksverksamheten lever upp till arbetsmarknadens behov. Därför kommer kommittén att göra en riktad uppföljning mot de deltagande företagen. Uppföljning syftar till att kartlägga och beskriva vilka verksamheter och näringsidkare som deltar och hur representativa de är. I ett andra steg avser att tillfråga medverkande företag om hur försöket har avlöpt ur företagens synvinkel. Frågorna kommer i huvudsak att vara bedömningar om hur olika verksamheter fungerar samt om motiven för att delta i lärlingsförsöket. För att kunna dra slutsatser av lärlingsförsöket jämfört med den vanliga skolförlagda utbildningen avser också göra vidare studier för att belysa elevernas bakgrund i form av meritvärde, studieavbrott mm liksom fortsatt studie av lärlingsråden och utbildningens kvalitetssäkringsystem. Den viktigaste och kanske mest intressanta frågan hinner vi dock knappast med att få ett svar på under vår mandattid, där får andra ta vid. Det gäller lärlingselevernas anställningsbarhet, får de jobb inom utbildat yrke och hur förhåller de sig i detta avseende till elever som gått en huvudsakligen skolförlagd utbildning? 1Behövs en svensk gymnasial lärlingsutbildning? 1.1Utgångspunkter för kommitténs arbete beslutade regeringen att inleda en försöksverksamhet med gymnasial lärlingsutbildning som skulle kunna ligga till grund för planerna på en lärlingsutbildning som en del av gymnasiereformen . När regeringen hade tillsatt en gymnasieutredning hade tydliga direktiv givits att lärlingsutbildning ska ingå som en viktig beståndsdel i en framtida gymnasieskola. gjordes också bedömningen att det fanns skäl att genomföra försöksverksamheten för att vinna erfarenheter inför en permanentning av lärlingsutbildningen. I gymnasieutredningens betänkande (SOU 2008:27) föreslog utredaren att en gymnasial lärlingsutbildning borde införas som en alternativ, parallell väg till gymnasieexamen. Remissinstanserna var till överväldigande del positiva till förslaget. Året innan, 2007, hade och utveckling () genomfört en granskning av svensk yrkesutbildning. I rapporten for jobs – the policy review of vocational education and training in rekommenderade bl.a. att införa en lärlingsutbildning. Vår svenska gymnasieutbildning har enligt kommitténs uppfattning utöver sitt utbildningspolitiska uppdrag också viktiga arbetsmarknads- och näringspolitiska uppgifter. Gymnasieskolans grundläggande utbildning spelar en viktig roll som bas för arbetskraftsförsörjningen på nationell, regional och lokal nivå och hur utbildningen utformas är viktigt när det gäller ungdomars möjligheter att etablera sig på arbetsmarknaden. Detta gäller särskilt för den yrkesinriktade utbildningen och lärlingsutbildningen i synnerhet. En gymnasial lärlingsutbildning med hög kvalitet kan bli en viktig resurs i detta sammanhang. Det är därför viktigt att också avnämarna får ett större inflytande över såväl utbildningens innehåll och mål som tillgången på utbild- Behövs en svensk gymnasial lärlingsutbildning? ning i landet. I finns , trots flera ansatser, brister när det gäller att etablera en fast struktur för ett organiserat samarbete mellan gymnasieskolan och arbetslivet. En väl fungerande samverkan är en förutsättning för lärlingsutbildning i ännu högre grad än för annan arbetsplatsförlagd utbildning. I försöksverksamheten med gymnasial lärlingsutbildning finns därför krav på att inrätta särskilda lärlingsråd, som tilldelas viktiga uppgifter för samverkan mellan skola och arbetsliv. Vi måste därför från början väga in arbetslivets medverkan och även se på utbildningen ur arbetsmarknadens synvinkel. Om arbetslivet vill sända signaler till skolan vem blir då mottagare? En enskild kommun är , särskilt när det gäller yrkesutbildning, ett alltför snävt område för planering. Hur utbildningen i gymnasieskolan ska kunna svara mot avnämarnas krav och hur kan gymnasieskolan kontinuerligt utvecklas i takt med förändrade behov har länge varit en öppen fråga? Flera av förslagen inför en reformerad gymnasieskola (prop. 2008/09:199) berör detta område. Den initiala arbetslösheten bland ungdomar är hög i jämfört med våra nordiska grannländer. I den nordiska studien från skola till arbetsliv (TemaNord 2008:584) jämfördes ungdomars möjlighet att etablera sig på arbetsmarknaden. Möjligheten till etablering på arbetsmarknaden ställdes i relation till respektive lands utbildningssystem. En slutsats som drogs av forskarna i studien var att ungdomar i och hade svårare att etablera sig på arbetsmarknaden jämfört med ungdomar i och . En del av förklaringen till detta bedömdes kunna vara att yrkesutbildningen i och huvudsakligen är förlagd till skolor. I och genomförs yrkesutbildning i större utsträckning som lärlingsutbildning där ungdomarna har en lärlingsanställning. Genom detta får de in en fot i arbetslivet som kan vara av stort värde vid kommande anställningar och de kommer också att ingå i vissa sociala skyddsnät. Det kan givetvis finnas flera samverkande faktorer, även utanför utbildningsområdet, till varför svenska ungdomar har svårare att etablera sig på arbetsmarknaden jämfört med t.ex. danska ungdomar. Den danska arbetsmarknaden är känd för att vara mer flexibel än den svenska och främjar därigenom tillträde för ungdomar. Det är därför viktigt att vi jämför utformningen av vår utbildning med hur andra länder gör, detta för att bredda perspektiven men också för att bevaka vårt systems konkurrenskraft. Sådana jämförelser görs nästan i den utbildningspolitiska debatten, Behövs en svensk gymnasial lärlingsutbildning? speciellt när det gäller lärlingar. Ofta lyfts endast vissa aspekter och fördelar fram i andra lärlingssystem, varför det är viktigt att nyansera debatten. Inom kommittén har därför behovet av en komparativ analys av lärlingsutbildning på grundläggande nivå varit tydligt och en översiktlig studie redovisas som bilaga 3. Det är svårt att med säkerhet uttala sig om vad den framtida utvecklingen kan innebära för yrkesutbildningen. En mer distinkt och tydlig yrkesutbildning med ökad tid för yrkesämnen och mer lyhörd för avnämarnas behov. Flexibilitet i genomförandet genom en mix av traditionella yrkesprogram och lärlingsutbildning samt en ökad andel av utbildningen förlagd till arbetsplats med gemensamma mål utmynnande i en gymnasieexamen är väl troliga inslag. Avgörande är arbetsmarknadens framtida kompetenskrav och efterfrågan samt hur dessa kvalitetsmässigt ska kunna tillgodoses inom utbildningssystemet. En del av avnämarna bedömer att lärlingsutbildning endast kan utgöra en mindre total del av yrkesutbildningen. De framhåller att kritik har riktats mot olika lärlingssystem för att de inte är tillräckligt flexibla utan tenderar att låsa fast ungdomar i det yrke och den specifika kompetensen de valde redan i gymnasieåldern.