sou · GXB333 · 2009-04-09 00:00:00 — Någon betydelse bör inte bolagets storlek ha. Däremot bör förslagen bara omfatta bolag som är att betrakta som icke marknadsnoterade enligt inkomstskattelagen (1999:1229, IL). Vidare har utredningen har funnit att investmentföretag och privatbostadsföretag inte bör omfattas av förslagen, eftersom det gäller särskilda beskattningsregler för dessa. Däremot bör försäkringsföretag kunna omfattas. I avsnitt 3.2 redovisar vi allmänna utgångspunkter för arbetet. I avsnitt 3.3 redovisar vi kortfattat för de förslag som skatteincitament vi lägger fram. Av avsnitten 3.4–3.5 framgår de allmänna avgränsningar utredningen gjort i fråga om vilka verksamhets- och investeringsformer som bör omfattas av förslagen. I avsnitt 3.6 redovisar vi skälen till att någon avgränsning med hänsyn till bolagens storlek inte har gjorts. I avsnittet behandlas även begrep71 Allmänna överväganden och avgränsningar SOU 2009:33 pet marknadsnotering. Avslutningsvis, avsnitt 3.7, behandlar vi investmentföretag, privatbostadsföretag och försäkringsföretag. 3.2 Allmänna utgångspunkter I kapitel 1 har vi sammanfattningsvis redovisat uppdraget enligt direktiven. Här går vi närmare in på de allmänna utgångspunkterna för vårt arbete. Enligt direktiven ska vi beakta grunddragen skattereform om likformighet och neutralitet. En utgångspunkt för reformen var att uppnå en likformig beskattning av inkomster av skilda slag. Avsikten var att åstadkomma en så likvärdig behandling av arbetsinkomster och kapitalinkomster som möjligt.1 En strävan i reformen var också att skapa regler som ger en rimlig neutralitet både i förhållande till beskattningen av fysiska personer lika beskattning av arbetsinkomster och beskattning av aktiebolag lika beskattning av kapitalinkomster.2 Tanken var således att likvärdiga inkomster ska beskattas lika och att beskattningen inte ska påverka rangordningen av olika ekonomiska handlingsalternativ.3 Om handlingsalternativen är ekonomiskt likvärdiga före skatt bör de vara det efter skatt också. Skatterna ska således inte påverka den skattskyldiges val. Det innebär bl.a. att det inte bör finnas skillnader i den skattemässiga behandlingen av olika verksamhetsformer som kan påverka den skattskyldiges val beträffande om en verksamhet ska bedrivas t.ex. som enskild näringsverksamhet eller i form av aktiebolag. Enligt direktiven ska vi också beakta de generella riktlinjer för skattereglernas utformning som anges ekonomiska vårproposition och som har antagits av riksdagen.4 I riktlinjerna anges att skattereglerna ska ge goda villkor för företagande och investeringar i så att befintliga företag kan expandera och nya företag etableras. Vidare ska skattereglerna utformas så att de dels stärker medborgarnas förtroende för skattesystemet och underlättar för de skattskyldiga att göra rätt för sig, dels minskar utrymmet och riskerna för fusk. Mot bakgrund därav bör reglerna vara enkla och enhetliga. Reglerna bör vidare utformas så att de inte medför gränsdragningssvårigheter. Det anges även att skatteregler 1 Prop. 1989/90:110, s. 294. prop., s. 517. 1990/91:54, s. 202. 2007/08:100, bet. 2007/08:Fi420 och rskr. 2007/08:259. SOU 2009:33 Allmänna överväganden och avgränsningar och åtgärder ska vara hållbara och försvarbara i ett EG-rättsligt perspektiv. Dessutom anges att olika inslag av s.k. uppskjuten beskattning bör undvikas, eftersom det kan vara svårt att få faktiska skattekrediter återbetalda när företag och individer flyttar utomlands. Denna riktlinje ska ses mot bakgrund av att EG-rätten i många fall utesluter beskattning som utlöses av utflyttning som det finns brister i systemen för informationsutbyte mellan olika länder.5 I direktiven anges också att vi ska ta särskild hänsyn till riskerna för skattebortfall om den skattskyldige efter att ha fått en skattekredit flyttar ut och lämnar svensk beskattningsjurisdiktion. Det anges även att de skatteadministrativa problem som uppkommer om en skattefordran ska bevakas bör beaktas. Vi har fortlöpande under våra överväganden och vid utformningen av förslagen beaktat de allmänna utgångspunkter som angetts i direktiven. 3.3 Förslag I direktiven anges fyra olika former av särskilda skatteåtgärder som utredningen främst ska inrikta sig på. Åtgärderna räknas upp i avsnitt 3.5.1. Två av de fyra omnämnda åtgärderna omfattar enbart investeringar i aktiebolag. Dessa åtgärder har tidigare funnits i svensk beskattningsrätt och är s.k. riskkapitalavdrag och s.k. Annell-avdrag. En tredje åtgärd påminner om regler som finns . Det är reglerna om uppskov med kapitalvinstbeskattning vid andelsbyten. Utredningen har stannat vid att föreslå införande av skatteincitament i två olika avseenden. Det ena incitamentet består av en lättnad på ägarnivå och är utformad med viss förebild i det tidigare riskkapitalavdraget. Denna åtgärd syftar företrädesvis till att underlätta försörjningen av riskkapital i en start- eller expansionsfas genom att kostnaden för att förvärva aktier minskar. Det andra incitamentet utgörs av en lättnad på bolagsnivå i form av ett utdelningsavdrag som har vissa likheter med det tidigare Annell-avdraget. Denna åtgärd gynnar i första hand bolag som utvecklats så långt att de genererar vinster. Utredningen anser att denna lättnad på bolagsnivå kan leda till ett ökat intresse av finansiella investeringar i företag som förväntas lämna avkastning i fram5 Prop. 2007/08:100, s. 75 ff. 73 Allmänna överväganden och avgränsningar SOU 2009:33 tiden. Utredningen anser att utdelningsavdraget som är av direkt betydelse för sådana realinvesteringar i företaget som finansieras genom nyemissioner kan hänföras till kategorin skatteincitament som kan bidra till ökade finansiella investeringar i onoterade bolag och därför bör omfattas av förslagen. Utredningen vill betona att ingen av de två åtgärderna förordas framför den andra. Åtgärderna är, som ovan nämnts, inriktade på olika faser i företagens utveckling. Utredningen ser inte att det bör finnas något hinder mot att samma förvärv av aktier kan komma att ligga till grund för båda skattelättnaderna. Utredningen har dock, till följd av den begränsade tid som stått till förfogande, inte haft möjlighet att fördjupa sig i de ekonomiska effekter som en interaktion mellan lättnader på såväl ägarnivå som bolagsnivå skulle kunna ha. 3.4 Verksamhetsformer som omfattas av förslagen Med mindre företag avses enligt direktiven onoterade företag, inklusive handelsbolag som enbart ägs av fysiska personer. Någon definition av begreppet företag anges inte i direktiven. Det finns inte heller någon allmän definition av begreppet inom vare sig skatterätten eller annan lagstiftning. I inkomstskattelagen finns i vissa kapitel särskilda definitioner av begreppet, som inbördes skiljer sig åt. En fråga, som utredningen har att ta ställning till, är därför vilka verksamhetsformer förslagen om skatteincitament bör omfatta. När det gäller vilka verksamhetsformer som bör omfattas av förslagen är en självklar utgångspunkt att aktiebolag ska omfattas. Här kan tilläggas att det av direktiven framgår att våra förslag om skatteincitament ska gynna realinvesteringar i men att det med hänsyn till EG-rätten förmodligen inte är möjligt att begränsa investeringarna till svenska bolag eller bolag som bedriver näringsverksamhet i . Vi har också funnit att en sådan avgränsning inte varit möjlig. Vårt förslag om skattelättnader på ägarnivå omfattar därför investeringar i såväl svenska aktiebolag som utländska bolag under vissa förutsättningar. SOU 2009:33 Allmänna överväganden och avgränsningar 3.4.2 Handelsbolag m.m. Av direktiven framgår uttryckligen att begreppet företag innefattar handelsbolag som enbart ägs av fysiska personer. Beskattningen av handelsbolag och dess delägare innehåller komplicerade frågeställningar. Frågan om det finns behov av och förutsättningar för att införa skattelättnader för fysiska personers investeringar i handelsbolag måste därför övervägas noggrant. Även utformningen av förslag om skattelättnader för investeringar i handelsbolag måste övervägas ingående. Vidare är det enligt vår uppfattning ofrånkomligt att bestämmelser om skattelättnader för investeringar i handelsbolag måste bli relativt komplicerade. På den korta tid som ställts till vårt förfogande har det inte varit möjligt att utreda om det finns behov av och förutsättningar för skattelättnader som avser handelsbolag. Inte heller har vi som stått oss till buds haft möjlighet att utforma förslag om skattelättnader så att de innefattar handelsbolag. I våra överväganden och förslag behandlar vi därför inte verksamheter som drivs som handelsbolag. Vi tar inte heller upp ekonomiska föreningar. 3.4.3 Enskild näringsverksamhet Av de företag som startades drevs cirka 40 000 stycken, dvs. av samtliga nystartade företag, som enskild näringsverksamhet.6 Det förekommer att en skattskyldig väljer att starta sin verksamhet som enskild näringsverksamhet och därefter, , ombildar den till aktiebolag. Uppgifter som utredningen hämtat in från ger vid handen att har mellan 450 och 700 personer ombildat verksamhet som bedrivits som enskild näringsverksamhet till aktiebolag. Uppgifterna redovisas i bilaga 2. Som en jämförelse kan nämnas att det startades cirka 13 000 aktiebolag.7 Företagsstarten är en av de faser där det pekats ut att behov av finansiering finns. Analysen i rapporten of Business Income in , inlämnad till (dnr Fi2008/3733/SKA/SE), visar att i startskedet blir den effektiva 6 Nyföretagandet i och 2007, ITPS, S2008:006, s. 35. 7 Nyföretagandet i och 2007, s. 35. Allmänna överväganden och avgränsningar SOU 2009:33 skattesatsen högre för enskilda näringsidkare än för aktiebolag. Det sagda skulle kunna anföras som ett argument för att förslagen bör omfatta även enskild näringsverksamhet. Vid bedömningen av behovet av skatteincitament för enskilda näringsidkare bör beaktas att det redan finns skatteåtgärder för att underlätta för nystartad enskild näringsverksamhet och därigenom även kapitalanskaffningen till sådan verksamhet. Sådana bestämmelser finns i 62 kap. IL. Dessa ger enskild näringsidkare och delägare i handelsbolag en möjlighet att vid beskattningen få kvitta underskott av nystartad näringsverksamhet mot andra förvärvsinkomster (kvittningsregeln). Bestämmelserna, som infördes genom lagstiftning och med tillämpning års taxering, ansågs av regeringen vid införandet som särskilt viktiga när det gäller att stimulera nyföretagande.8 Den skattemässiga behandlingen av förluster i startskedet kan i ekonomiskt hänseende vara väl så viktig som behandlingen av vinster i ett senare skede.9 Reglerna innebär att avdrag får göras med högst för vart och ett av . För underskott som ett visst år överstiger medges inte kvittning utan den överskjutande delen får i stället rullas framåt och utan tidsbegränsning utnyttjas mot framtida överskott i näringsverksamheten.10 Om användningen av kvittningsregeln kan sägas att för gjorde cirka 19 000 personer sådant avdrag mot tjänst. Avdragen uppgick till cirka 600 miljoner kr.11 Som jämförelse kan nämnas att för uppgick antalet personer som medgavs sådant avdrag till cirka 11 000 och det sammanlagda avdragsbeloppet uppgick till cirka 200 miljoner kr.12 Enligt uppgifter som togs fram vid den uppföljning av kvittningsregeln som skatteutskottet presenterade , redovisade av de drygt 8 000 fysiska personer som gjorde sitt första kvittningsavdrag under fortfarande näringsverksamhet . av de drygt 8 000 personerna redovisade näringsverksamhet . Av de cirka 8 000 8 Prop. 1993/94:50, s. 173. 9 Det finns en omfattande diskussion i litteraturen kring frågan vad den skattemässiga behandlingen av förluster betyder för risktagande och investeringar. Den principiella diskussionen kan sägas ha startat med Musgrave, , The Theory of , , 1959. 10 Handledning för beskattning av inkomst vid taxering, del 2, , s. 463 f. Jfr prop. 1995/96:109, s. 59 f. 11 Skattestatistisk årsbok 2008, , s. 64. 12 Skattestatistisk årsbok 1998, , s. 37. SOU 2009:33 Allmänna överväganden och avgränsningar fysiska personer som gjorde kvittningsavdrag första gången redovisade överskott av näringsverksamhet och underskott av näringsverksamhet.13 Av skatteutskottets utvärdering framgår bl.a. att reglerna från företagarhåll uppfattas som enkla. Vidare uppfattas de som en positiv finansieringsform som handlar om företagarens egna pengar och är inte ett statligt bidrag. Från företagarhåll har också framhållits att kvittningsmöjligheten är viktig i företagens startskede och att dessa regler därför är viktiga för tillkomsten av nya företag. Av utvärderingen framgår även att inte uppfattar reglerna som oklara eller svåra att tillämpa. Det framgår således att kvittningsregeln tillämpas dels av sådana som bedriver en mindre ibland förlustbringande verksamhet vid sidan av en ordinarie anställning, dels av sådana som successivt övergår till den nystartade verksamheten allt eftersom expansion och utveckling sker. Vidare framgår det att kvittningsregeln uppfattas som en positiv finansieringsform och att den är viktig i företagens startskede, utan att vara alltför komplicerad. Bedömning Enligt utredningens mening är det mycket svårt, om det ens överhuvudtaget låter sig göras, att utforma regler som påminner om riskkapitalavdrag och utdelningsavdrag på ett sådant sätt att de även omfattar enskild näringsverksamhet. Utredningen har, i enlighet med direktiven, övervägt att föreslå bestämmelser som innebär att skattelättnader ges för sparande som är avsett att användas för att förvärva aktier i mindre företag, dvs. ett slags särskilt sparkonto för förvärv av aktier med viss förebild i de danska reglerna om etableringskonton. 13 Vid uppföljningen gick det dock inte att få fram uppgifter om hur många av dem som inte längre redovisade näringsverksamhet som hade upphört med verksamheten och hur många som hade ombildat verksamheten till t.ex. aktiebolag, se 2006/07:RFR8, s. 41 ff. Mot bakgrund av de av utredningen inhämtade uppgifterna från som återges i inledningen av avsnittet och i bilaga 2, är det rimligt att anta att en viss andel av dem som inte längre redovisade överskott eller underskott av näringsverksamhet hade ombildat verksamheten till ett aktiebolag. Storleken på denna andel är svår att uppskatta. Exempelvis redovisade 890 personer enskild näringsverksamhet och innehav av kvalificerade andelar i fåmansföretag taxeringsåret därpå, dvs. Stickprovskontroller ger vid handen att det för av dessa var fråga om ombildningar av verksamheten. Enligt Skattestatistisk årsbok 2008 fanns det 2006 cirka 500 000 aktiva företag som drevs som enskild näringsverksamhet. Med aktiva företag avses företag som var registrerade till mervärdesskatt och/eller som arbetsgivare. Allmänna överväganden och avgränsningar SOU 2009:33 Etableringskontosystemet, som finns i , kan där användas för att starta självständig näringsverksamhet (motsvarande enskild näringsverksamhet) och aktiebolag. Reglerna kring etableringskontosystemet är emellertid mycket komplicerade, särskilt i det fallet den skattskyldige väljer att använda behållningen på etableringskontot för att starta och driva självständig näringsverksamhet. När vi har övervägt hur ett system med liknande särskilda sparkonton skulle kunna utformas i , har vi kunnat konstatera att om systemet bara omfattar förvärv av aktier i aktiebolag kan reglerna utformas något enklare. Om däremot även enskild näringsverksamhet ska omfattas av ett sådant regelverk medför detta att reglerna med nödvändighet måste bli mer komplicerade och att vissa problem i kontrollhänseende uppkommer. Det kan redan här sägas att vi har funnit att det finns en rad andra problem förknippade med ett skattemässigt gynnande av sparande på särskilda konton, även om systemet skulle begränsas till endast förvärv av aktier. Ett avgörande problem är risken för definitiva skattebortfall när den skattskyldige flyttar ut från . Av kapitel 8 framgår utredningens närmare överväganden om ett sparkontosystem. Som ovan framgår innebär den s.k. kvittningsregeln att det redan finns regler som i viss utsträckning med hjälp av skatteincitament underlättar starten av en enskild näringsverksamhet (och även näringsverksamhet i form av handelsbolag). Mot bakgrund av detta och med beaktande av den korta tid som arbetet bedrivits under har utredningen valt att inte lägga fram förslag på skatteincitament som omfattar verksamheter som drivs som enskild näringsverksamhet. 3.5 Investeringsformer som omfattas av förslagen Utredningen har i närmast föregående avsnitt kommit fram till att förslagen bara ska omfatta aktiebolag och, när det gäller förslaget som påminner om det tidigare riskkapitalavdraget, även vissa utländska bolag. Investeringar i andra slag av verksamhetsformer omfattas således inte. I detta avsnitt tar vi upp frågan om vilka former av investeringar som ska omfattas. SOU 2009:33 Allmänna överväganden och avgränsningar 3.5.1 Allmänt I direktiven anges att många företag har ett litet eget kapital, vilket ofta innebär problem när de söker krediter och riskkapital. Detta gäller särskilt för nyetableringar. Ju mer riskfylld verksamheten är, desto viktigare är det egna kapitalet. Härutöver fungerar eget kapital investerat i verksamheten som en indikation till kreditgivare på att investeringen har hög förväntad avkastning och att verksamheten har god soliditet. Soliditeten i ett bolag, dvs. det egna kapitalet dividerat med skulder, avsättningar och eget kapital, har betydelse vid låntagande och annan kapitalanskaffning. Kravet på soliditet skiljer sig dock åt mellan olika branscher. I vissa fall är en förutsättning för att ett bolag ska beviljas ett sökt lån att bolaget ökar sitt bundna egna kapital.14 Vad som avses med eget kapital framgår av kapitel 4. Där redogörs även kortfattat för bolagsrättsliga regler om det egna kapitalet. Av direktiven framgår vidare att de särskilda skatteåtgärder som utredningen främst ska inrikta sig på är 1. s.k. etableringskonto, dvs. regler som innebär att fysiska personer vid beskattningen får göra avdrag för insättningar på ett konto, där behållningen ska användas för att starta ett företag, 2. riskkapitalavdrag, varmed avses att fysiska personer vid den löpande inkomstbeskattningen får dra av kostnaden för köp av onoterade aktier, 3. uppskov med kapitalvinstbeskattning vid avyttring av andelar i onoterade bolag vid återinvestering i andra onoterade bolag, och 4. Annell-avdrag, dvs. möjlighet för aktiebolag att i viss utsträckning få göra avdrag för utdelning på nyemitterade aktier. Som framgår av sammanställningen ovan avser två av de fyra åtgärderna (riskkapitalavdrag respektive Annell-avdrag) endast aktier och inga andra finansiella instrument. Av de nämnda åtgärderna har endast riskkapitalavdrag och Annell-avdrag tidigare funnits i svensk inkomstskatterätt. Vad gäller regler som innebär någon form av uppskov med kapitalvinstbeskattningen vid avyttring av aktier, finns sådana vid andelsbyten. 14 Se bl.a. af Sandeberg, , Aktiebolagsrätten, 2 uppl., , 2007, s. 54, och , Hans & , Per, Företagens redovisning. Att förstå årsredovisningar, 5 uppl., , 2005. Allmänna överväganden och avgränsningar SOU 2009:33 De förslag som vi lämnar och som redovisas i kapitlen 6 och 7 är utformade mot bakgrund av riskkapitalavdraget respektive Annell-avdraget. I kapitel 8 ger vi en översiktlig redovisning för hur man i huvudsak skulle kunna utforma regler som har vissa drag gemensamma med etableringskontosystemet som finns i . De förslag vi lägger fram avser investeringar i form av aktier. I tillämpliga fall omfattas även investeringar i form av andelar i utländska bolag. Vi har övervägt om förslagen även ska omfatta investeringar i andra former än aktier. Vi har därvid särskilt behandlat konvertibler, ovillkorade och villkorade aktieägartillskott samt vinstandelslån och kapitalandelslån. 3.5.2 Konvertibler och teckningsoptioner Ett bolags aktiekapital kan, enligt 11 kap. 1 § aktiebolagslagen (2005:551, ABL) ökas på följande fyra sätt: aktiekapitalet tillförs belopp genom fondemission, nya aktier tecknas mot betalning enligt beslut om nyemission av aktier, nya aktier tecknas mot betalning med utnyttjande av teckningsoptioner som bolaget har gett ut, eller nya aktier lämnas i utbyte mot konvertibler som bolaget har gett ut. I avsnitt 4.3 redovisas bolagsrättsliga regler om ny- och fondemissioner. Bestämmelser om konvertibler Genom lagstiftning infördes bestämmelser om konvertibla skuldebrev.15 Bakgrunden var att företagens självfinansieringsgrad hade sjunkit, varför företagens behov av upplånat kapital hade ökat. Dessutom ansågs det angeläget att svenska företag kunde konkurrera på utländska marknader, där finansieringsformer som t.ex. konvertibla skuldebrev kunde förekomma.16 Lagen om konvertibla skuldebrev m.m. upphävdes endast efter sitt ikraftträdande och 15 Lagen (1973:302) om konvertibla skuldebrev m.m., se prop. 1973:93 och bet. 1973:93, s. 49, 64 ff. och 72 ff. 80 SOU 2009:33 Allmänna överväganden och avgränsningar bestämmelserna fördes över till aktiebolagslag.17 Med verkan ersattes aktiebolagslag med aktiebolagslag, varvid begreppet konvertibla skuldebrev ersattes med benämningen konvertibler som vissa ändringar gjordes i reglerna.18 Konvertibla skuldebrev gav enligt aktiebolagslag innehavaren rätt att helt eller delvis byta ut sin fordran mot aktier i bolaget. Genom aktiebolagslag infördes en möjlighet för bolagen att utfärda konvertibler med en skyldighet för innehavaren att byta ut fordran mot aktier (mandatory convertibles").19 I 11 kap. 4 § ABL definieras en konvertibel som en skuldförbindelse som har getts ut av ett aktiebolag mot vederlag och som ger innehavaren, viss man, eller viss man eller order, rätt eller skyldighet att helt eller delvis byta sin fordran mot aktier i bolaget. Konvertibler innebär att ökningen av aktiekapitalet anses ske i två steg. I det första ledet ger bolaget ut konvertiblerna. Detta påverkar inte aktiekapitalets storlek. I det andra ledet byter innehavaren ut (konverterar) konvertibeln mot nya aktier. Först i detta led sker ökning av aktiekapitalet.20 Utbytet anses inte som avyttring och utlöser inte kapitalvinstbeskattning, se 44 kap. 10 § IL. Konvertibler kan betraktas som ett mellanting mellan aktier (eget kapital) och obligationer (skulder eller främmande kapital).21 Vid konverteringen byter konvertibelinnehavaren ställning i förhållande till bolaget från borgenär till aktieägare. Aktiebolagets skuld till konvertibelinnehavaren överförs vid konverteringen till aktiekapitalet och, i den utsträckning konverteringen har skett till en kurs som överstiger aktiernas kvotvärde, till överkursfonden (fritt eget kapital).22 Syftet med konvertibler är bl.a. att minska riskerna för långivaren och ge denne en möjlighet att få tillgång till den värdestegring som aktien kan få . Denna möjlighet gör att räntan kan hållas på en lägre nivå än vad som gäller för ett vanligt lån.23 Innehavaren av en konvertibel har ett 17 Aktiebolagslagen (1975:1385), se prop. 1975:103 och bet. LU 1975/76:4. 18 Aktiebolagslagen (2005:551, se prop. 2004/05:85 och bet. 2004/05:LU23. 2004/05:85 s. 342 f. och 659. 20 Jfr prop. 2004/05:85, del 1, s. 342. 21 Se Tivéus, , Skatt på kapital, 12 uppl., , 2008, s. 125, och , s. 82. 2004/05:85, del 2, s. 659. 23 Se bl.a. prop. 1973:93, s. 72 ff., , s. 83, och , , Aktiebolagens finansieringsformer, , 1977, s. 12 ff. 81 Allmänna överväganden och avgränsningar SOU 2009:33 värdepapper som löper med ränta och vars värdering följer aktiens värde uppåt men inte nedåt. Följande exempel illustrerar detta. Ett företag, vars aktier är värderade till /styck ger år 1 ut ett konvertibelt lån till kursen och ränta. År 3 har innehavaren rätt att konvertera lånet till aktier till kursen . Om aktiekursen skulle vara år 3 är en konvertering fördelaktig för innehavaren. För varje konvertibel kan två aktier tecknas. är på och aktierna är värda .