sou · GXB361 · 2009-07-02 00:00:00 — En adoption bör förutsätta att bristerna inte är övergående. kan det redan när barnet är nyfött stå klart att föräldrarna inte ens på lång sikt kommer att kunna ge barnet en trygg uppväxt, t.ex. om föräldrarna har allvarliga psykiska problem. I andra fall kan man komma till denna insikt först sedan barnet har varit placerat i ett s.k. familjehem. Dessa bedömningar har särskilt stor betydelse när föräldrarna motsätter sig en adoption. Ett alternativ till en adoption kan i vissa fall vara att särskilda vårdnadshavare förordnas för barnet, framför allt om barnet tas om hand av anhöriga där det redan finns ett nära släktskap. I andra fall kan en adoption vara den bästa lösningen för barnet. En adoption kan – till skillnad från en överflyttning av vårdnaden om barnet – ge barnet en stabil familjetillhörighet och trygghet inte bara under barnets uppväxt utan även i vuxen ålder. Vid internationell adoption gör sig särskilda hänsyn gällande. Utredningen återkommer till detta i framställningen nedan. Den personliga relationen i övrigt mellan barnet och föräldrarna Vid bedömningen av om en adoption är bäst för barnet bör, förutom viljan och förmågan hos föräldrarna att ge trygghet och omvårdnad, även beaktas den personliga relationen i övrigt mellan barnet och föräldrarna. Trots att en förälder saknar förmåga att ha barnet boende hos sig och sköta den faktiska omvårdnaden om barnet, kan det vara så att föräldern genom en kontinuerlig och nära kontakt med barnet ändå är ett viktigt stöd för barnet under hans eller hennes uppväxt och på det sättet bidrar till barnets trygghet och utveckling. Också en förälder som inte bor till- sammans med barnet kan betyda mycket för barnet. Han eller hon kan vara väl insatt i barnets förhållanden och ha en god kontakt med barnet. I ett sådant fall bör en adoption i vart fall inte komma i fråga mot en förälders vilja. En adoption bör förutsätta att den personliga relationen mellan barnet och föräldern är sådan att det inte framstår som sannolikt att en fortsatt kontakt kommer att ha Ett tydligare barnperspektiv i ärenden om adoption karaktären av ett föräldraskap, även om den ändå kan ha ett visst värde för barnet. Avgörande bör alltså vara om föräldern kommer att vara ett viktigt stöd för barnet och bidra till barnets trygghet och utveckling, i första hand under barnets uppväxt men även senare i livet. Detta får i det enskilda fallet bedömas mot bakgrund av bl.a. bristerna när det gäller förälderns personliga och sociala förhållanden, vilken kontakt som har förekommit mellan barnet och föräldern och barnets känslomässiga anknytning till föräldern. Även barnets egen vilja måste vägas in, med beaktande av barnets ålder och mognad. Enligt utredningens uppfattning kan en adoption mycket väl vara den bästa lösningen för barnet även om han eller hon har kontakt med sina biologiska föräldrar. I vissa fall kanske adoptivföräldrarna kan medverka till en fortsatt kontakt. Brister i den personliga relationen mellan barnet och föräldern kan motivera en adoption även om föräldern i och för sig har vilja och förmåga att ge barnet omsorg och trygghet. Exempelvis kan det vara så att barnet har bott tillsammans med en av föräldrarna och inte har haft någon närmare kontakt med den andra föräldern. Om barnet har förlorat sin känslomässiga anknytning till den föräldern och i stället fått en mycket nära relation till boendeförälderns make/partner/sambo, kan det vara till barnets bästa att adopteras av honom eller henne genom en styvbarns- adoption. En adoption kan i dessa fall öka barnets sociala och rättsliga trygghet, inte bara familjen lever tillsammans utan också ifall de vuxna skulle separera eller den biologiska föräldern avlida. Det som har sagts ovan om barnets behov av adoption har i första hand tagit sikte på nationell adoption. Vid internationell adoption gör sig särskilda hänsyn gällande. I dessa fall är en adoption ofta motiverad på grund av fattigdom eller andra svåra sociala förhåll- anden. Barnet kan vara övergivet av dessa eller andra skäl. En allmän önskan att ge barnet möjlighet att vistas i för att barnet därigenom ska få bättre levnadsvillkor bör däremot inte vara tillräckligt för adoption. Samma sak gäller om adoptionen inte har något annat syfte än att göra det möjligt för den som adopteras att få uppehållstillstånd här i landet (se prop. 1980/81:112 s. 14). Det måste finnas en påtaglig brist just när det gäller föräldrarnas vilja Ett tydligare barnperspektiv i ärenden om adoption eller förmåga att ta ansvar för sitt barn. Generella brister när det gäller levnadsförhållandena i barnets ursprungsland är inte till- räckligt för adoption. Vid internationell adoption gäller också den s.k. subsidiaritetsprincipen som i detta sammanhang innebär att internationell adoption bör undvikas om barnet kan få lämplig omvårdnad i sitt hemland (se artikel 21 b i och artikel 4 b ). En särskild omständighet som bör beaktas vid internationell adoption är om ett beslut om adoption inte kommer att gälla i en stat som barnet eller sökanden har anknytning till och detta skulle medföra svårigheter för barnet. Frågan kan få betydelse framför allt om avsikten är att sökanden och barnet inte ska bo varaktigt i . En bestämmelse om detta finns lag. Som framgår av avsnitt 16.5 föreslår utredningen att bestämmelsen överförs till den föreslagna nya internationellt privaträttsliga lagen om inter- nationella rättsförhållanden rörande adoption och att det förtydligas att bedömningen ska göras inom ramen för prövningen av om adoptionen är till barnets bästa. Det bör här påpekas att det vid adoption av ett barn som har sitt hemvist utomlands i de allra flesta fall redan innan ärendet anhängiggörs i domstolen har gjorts en s.k. medgivandeutredning enligt 6 kap. 12 § socialtjänstlagen (2001:453). – till skillnad från yttrandet till tingsrätten – begränsad till att gälla sökandens lämplighet att adoptera, och gäller inte i fråga om den. Även när det gäller beslutet om medgivande enligt socialtjänstlagen föreslår utredningen att det införs en bestämmelse om barnets bästa (se avsnitt 15.2). Förutsättningarna för sökanden att ge barnet ett stabilt och varaktigt föräldra-barnförhållande Forskningen visar att adopterade barn kan vara särskilt sårbara på grund av sin bakgrund. Ett barn som överges och lämnas bort för adoption lider en betydande känslomässig förlust. Barnets erfaren- het av separationen lever kvar och kan komma till uttryck i livet som är särskilt känsliga, t.ex. i puberteten eller vid en separation i familjen. Även för ett adoptivbarn som annars klarar sig bra innebär den särskilda bakgrunden en extra livsuppgift som han eller hon måste klara av. Barnet måste vid olika tillfällen i livet ägna energi åt att bearbeta att han eller hon har blivit övergiven, Ett tydligare barnperspektiv i ärenden om adoption kommer från en annan miljö och kanske har ett annorlunda utseende. Undersökningar talar för att de allra flesta adoptivbarn kan förhålla sig till sin bakgrund utan att den psykiska hälsan påverkas. Men det är så att för de adoptivbarn som har problem kan dessa vara allvarliga. För barnets förmåga att hantera dessa svårigheter har adoptivföräldrarna en avgörande betydelse. Adoptivföräldrarna måste stötta och hjälpa barnet, och en positiv relation till dem utgör basen för en god självkänsla och förmåga att skapa relationer till andra senare i livet. Om ett adoptivbarn växer upp i en trygg och kärleksfull familj där föräldrarna stödjer barnets sökande efter svar på frågor om sin bakgrund och adoptionen, har barnet goda möjligheter att hantera de konflikter och kriser som kan uppkomma (se prop. 2001/02:123 s. 23–24). Med hänsyn till adoptivbarns särskilda bakgrund och sårbarhet har adoptivföräldrarna en helt avgörande roll för barnets utveckling. Det är därför viktigt att det görs en noggrann bedöm- ning av om sökanden har de förutsättningar som krävs.7 I syfte att betona betydelsen av detta anser utredningen att det i lagtexten bör anges att det vid bedömningen av barnets bästa särskilt ska beaktas sökandens förutsättningar att ge barnet ett varaktigt och stabilt föräldra-barnförhållande. Uttrycket föräldra-barnförhållande före- kommer . Ett alternativt uttryck skulle kunna vara familj. Uttrycket föräldra-barnförhållande beskriver dock enligt utredningens uppfattning på ett bättre sätt det förhållande mellan sökanden och barnet som är målsättningen med adoptionen. Uttrycket förekommer även i bl.a. finsk och tysk rätt. Vid bedömningen av förutsättningarna för sökanden att ge barnet ett varaktigt och stabilt föräldra-barnförhållande kan ledning hämtas från vad som gäller för socialnämndens utredning inför ett beslut om medgivande att ta emot ett utländskt barn för adoption. Enligt 6 kap. 12 § socialtjänstlagen får medgivande lämnas endast om den sökande är lämpad att adoptera. Vid bedömningen ska hänsyn tas särskilt till sökandens kunskaper och insikter om adoptivbarn och deras behov och den planerade adoptionens innebörd, sökandens ålder, hälsotillstånd, personliga egenskaper och sociala nätverk. Till hjälp för bedömningen har 7 En bestämmelse om att sökandens lämplighet ska utredas finns också Europarådskonvention om adoption (artikel 10.2). Hänsyn ska bl.a. tas till sökandens personlighet, hälsa, sociala miljö, förutsättningar att uppfostra barnet och motiv för adoptionen. Ett tydligare barnperspektiv i ärenden om adoption meddelat allmänna råd.8 Dessutom har en handbok tagits fram Adoption, . I handboken utvecklas närmare vissa utgångspunkter för bedöm- ningen som syftar till att göra en prognos av sökandens förmåga att vara förälder till ett oftast okänt barn. I handboken framhålls särskilt att hänsyn bör tas till: 1.Sökandens kunskap, insikter och beredskap för adoptivbarns allmänna och specifika behov, bl.a. vad gäller anknytning, kontinuitet, identitet, sorgereaktioner över förluster, eventuellt traumatiska upplevelser, fysiska och psykiska skador och funktionsnedsättningar (s. 61 ff.). 2.Sökandens individuella förutsättningar att tillgodose adoptivbarns behov (föräldraförmåga), bl.a. vad gäller hälsa, motiv till adoption, känslomässig tillgänglighet, lyhördhet för anknytningsbeteende, reflexiv förmåga, känslomässig stabilitet och god självtillit (s. 66 ff.). 3.Förutsättningarna för adoptionen i sökandens relation, nätverk och miljö, bl.a. vad gäller varaktighet och stabilitet i relationen mellan sökande, förmåga att ge varandra ömsesidigt stöd, förmåga att klara påfrestningar och lösa konflikter, relationer med nära anhöriga samt stöd från dessa för adoption (s. 88 ff.). Som redogörs för närmare i avsnitt 15.1 föreslår utredningen att det i 6 kap. socialtjänstlagen uttryckligen anges att hänsyn ska tas till stabiliteten i sökandenas relation. Också en reglering av sökandens ålder föreslås. Vid bedömningen av sökandens lämplighet gör sig särskilda hänsyn gällande om barnet redan har en nära anknytning till sökanden. Så kan vara fallet när barnet ska adopteras av någon eller några som har tagit hand om barnet på grund av en familjehems- placering eller vid en styvbarnsadoption. I ett sådant fall bör särskilt beaktas hur barnet har knutit an till sökanden eller sökandena. Liknande överväganden görs inför en överflyttning av vårdnaden enligt 6 kap. 8 § . I dessa fall har det ansetts att barnet ska ha en sådan anknytning till familjehemmet att barnet uppfattar detta hem som sitt eget.9 8Socialstyrelsens allmänna råd om socialnämndens handläggning av ärenden om adoption (SOSFS 2008:8). 1981/82:168 s. 70, allmänna råd om socialnämndens ansvar vid behov av ny vårdnadshavare (2006:20) s. 5 och behöver en ny vårdnadshavare, s. 36. Ett tydligare barnperspektiv i ärenden om adoption Barnets vilja med beaktande av barnets ålder och mognad Ytterligare en omständighet som bör beaktas särskilt vid en adoption är barnets vilja. En adoption innebär en grundläggande förändring i barnets rättsliga förhållande till sina tidigare föräldrar och blivande adoptivföräldrar. Utgångspunkten måste därför vara att barnets vilja tas på största allvar. Att hänsyn ska tas till barnets vilja med beaktande av barnets ålder och mognad framhålls i . Enligt artikel 12 har barnet rätt till respekt för sina åsikter, delaktighet och inflytande med hänsyn till sin ålder och mognad. Betydelsen av barnets vilja lyfts fram även och Europarådskonvention om adop- tion. finns en bestämmelse i 4 kap. om att domstolen, även när barnets samtycke inte behövs, ska ta hänsyn till barnets vilja med beaktande av barnets ålder och mognad (6 § första stycket). Bestämmelsen har utformats i enlighet med . Det anges vidare att socialnämnden i den utredning som görs på uppdrag av domstolen, om det inte är olämpligt, ska försöka klarlägga barnets inställning och redovisa den för domstolen (10 § andra stycket). I syfte att ytterligare lyfta fram betydelsen av barnets vilja vid adoption föreslår utredningen att bestämmelsen i 6 § – på liknande sätt som har gjorts när det gäller motsvarande bestämmelse i 6 kap. – placeras i anslutning till den inledande bestämmelsen om barnets bästa. Som närmare redogörs för i avsnitt 10.4 föreslår utredningen också att det införs en bestämmelse om att barnet ska ges relevant information. Som har betonats i andra sammanhang är det viktigt att tolkningen av barnets inställning blir nyanserad och att hänsyn tas till sådana faktorer som barnets ålder och mognad, hur barnet kan ha påverkats av sökanden eller föräldrarna m.m. Om barnet har en bestämd önskan och har nått en sådan mognad att den bör respekteras, bör domstolen fästa stor vikt vid den. Men det är självklart också viktigt att domstolen tar hänsyn till andra mer allmänna synpunkter från barnet, t.ex. att barnet inte längre känner någon samhörighet med sina biologiska föräldrar eller att barnet har en mycket nära personlig anknytning till sökanden. Även sådana omständigheter ska alltså vägas in. Att barnets vilja ska beaktas får inte leda till att ett barn pressas att ta ställning för eller emot en adoption. Den som har i uppgift Ett tydligare barnperspektiv i ärenden om adoption att tala med ett barn i en adoptionsutredning måste vara lyhörd för de signaler som barnet ger. Det får aldrig krävas att barnet på något sätt bestämmer hur det ska bli framöver. Barnet ska få en möjlighet att uttrycka sina känslor inför vad olika alternativ kan innebära. Den som talar med barnet har ett stort ansvar för att informera barnet om vad olika alternativ kan föra med sig och vilka konse- kvenser ett eventuellt ställningstagande från barnets sida kan få. Barnet ska ges möjlighet att komma till tals, men vill barnet inte tala om sin situation med utredaren eller inte redovisa någon egentlig inställning måste det självfallet respekteras. Här bör fram- hållas att det liksom vid vårdnadsutredningar krävs samtycke av barnets vårdnadshavare för att utredaren ska få samtala med barnet. kan det uppfattas så att barnet är påverkat till att ha en viss inställning. För barnet behöver det dock inte ha någon egentlig betydelse om dess inställning grundar sig på förhållanden som har inträffat eller om det beror på att det blivit påverkat av en förälder. För barnet är inställningen i båda fallen lika verklig. En rädsla eller en ovilja som barnet kan hysa för en förälder är reell för barnet vare sig den är befogad eller obefogad. En annan sak är att det naturligt- vis är viktigt att gå till botten med orsaken till rädslan eller oviljan och att hjälpa barnet att komma över den. Det kan också vara så att barnet inte uttrycker det som barnet egentligen tänker och känner av rädsla för eller av hänsyn till någon annan, t.ex. sökanden eller sina föräldrar. Det är därför viktigt att sätta in det barnet säger i sitt sammanhang och väga in samtliga omständigheter vid bedömningen av hur barnets inställning ska tolkas och vilken vikt som ska läggas vid det barnet sagt.10 Det behövs vägledning för socialnämndens yttranden i ärenden om adoption Som framgått ovan föreslår utredningen att det i lagtexten ska anges vissa särskilda omständigheter som bör beaktas särskilt vid bedömningen av vad som i ett enskilt fall är barnets bästa. Det låter sig enligt utredningens bedömning inte göras att i lagtext ännu mer utförligt ange vad som ska anses vara bäst för barnet utan att nödvändig flexibilitet går förlorad; regleringen gäller i allt för många olika typer av situationer. Vad som är barnets bästa måste 10 Se vårdnadskommittés betänkande Vårdnad – Boende – Umgänge. Barnets bästa, föräldrars ansvar (SOU 2005:43) del A s. 211 ff. Ett tydligare barnperspektiv i ärenden om adoption avgöras i varje enskilt fall. Bedömningen ska bygga på kunskap och beprövad erfarenhet i kombination med att barnet självt får komma till tals. Bestämmelsen om barnets bästa föreslås gälla inte bara för domstolen utan även för den som på uppdrag av socialnämnden genomför en utredning i adoptionsärendet. ska alltså omfatta såväl barnets behov av att få ett stabilt och varaktigt föräldra-barnförhållande som sökandens förutsättningar att ge barnet detta. Vidare måste barnet få komma till tals. För att säkerställa att domstolen får ett fullgott beslutsunderlag och kan ta ställning till vad som är bäst för barnet i ett ärende om adoption är det av avgörande betydelse att det i yttrandet görs en analys av de omständigheter som är relevanta för domstolens bedömning. Det finns inte särskilt mycket vägledning för social- nämndens yttranden i ärenden om adoption. De allmänna råd och den handbok om adoption som publicerade 2008 berör huvudsakligen s.k. medgivandeutredningar enligt 6 kap. 12 § socialtjänstlagen, vilka har en mer begränsad inriktning på sökandens lämplighet. Som har nämnts ovan omfattar medgivande- utredningen endast en prövning av sökandens lämplighet att adoptera. Såväl den enkätundersökning till kommunerna som utredningen har gjort som de andra kontakter som utredningen haft med bl.a. socialsekreterare och domare tyder på att kvaliteten på socialnämndernas utredningar är ojämn. Det skiftar en hel del mellan kommunerna vilka åtgärder som vidtas vid en begäran om yttrande från domstolen och hur yttrandena utformas. Det finns en osäkerhet framför allt när det gäller utredningen om förhållandena för barnets föräldrar, barnets hemmiljö och relationen till sina föräldrar. Exempelvis finns det inga klara utgångspunkter för när och hur man ska tala med barnet och vilka personer som bör kontaktas förutom barnets föräldrar. Det saknas också närmare vägledning när det gäller kontakterna med barnets biologiska föräldrar. Vid internationell adoption tillkommer oklar- heter om vilka ansträngningar som bör göras för att få kontakt med barnet och andra berörda som kanske befinner sig utomlands (se avsnitt 11.5). De brister som finns när det gäller socialnämndens yttranden till domstolen måste enligt utredningens bedömning hanteras genom utbildning och stöd till dem som ansvarar för frågorna. I syfte att säkerställa en god kvalitet bör det vara Social- styrelsens uppgift att ge ytterligare vägledning när det gäller den Ett tydligare barnperspektiv i ärenden om adoption utredning som ska ligga till grund för yttrandet och yttrandets utformning. Förslag: Den som har fyllt ska få adopteras om det finns särskild anledning med hänsyn till det personliga förhållandet mellan sökanden och den som sökanden vill adoptera. Vid bedömningen ska särskilt beaktas om sökanden har uppfostrat den som sökanden vill adoptera eller om det på annat sätt har uppkommit ett varaktigt och stabilt föräldra-barnförhållande mellan dem. Skälen för förslaget: Som har nämnts får en adoption enligt gällande rätt ske om det är till fördel för barnet samt sökanden har uppfostrat barnet eller vill uppfostra det eller det annars med hänsyn till det personliga förhållandet mellan sökanden och barnet finns särskild anledning till adoptionen. Uttrycket vill uppfostra tar knappast sikte just på vuxenadoption, men däremot förut- sättningarna i övrigt. I samband med att bestämmelsen ändrades 1981 framhölls det att det mellan sökanden och den som sökanden vill adoptera ska finnas ett förhållande av väsentligen samma inne- håll som det mellan föräldrar och barn (se prop. 1980/81:112 s. 9). Det är svårt att av rättspraxis dra några generella slutsatser om hur de förutsättningar som anges i lagtexten ska tillämpas i enskilda fall. Detta gäller särskilt när en förälder till den som sökanden vill adoptera motsätter sig adoptionen. När det gäller styvbarns- adoption tyder i vart fall rättsfallet NJA 1989 s. 401 (I) på att det ställs höga krav för att en adoption ska kunna ske. Som har redogjorts för i avsnitt 6.1 motsatte sig i det fallet en av de biologiska föräldrarna adoptionen. fann att förhållandet mellan sökanden och den kvinna som sökanden ville adoptera inte genom yttre omständigheter hade fått en sådan relation som den mellan ett barn och en förälder. Att kvinnans barn såg sökanden som sin morfar utgjorde inte heller skäl för en adoption. Möjligheten till vuxenadoption fyller enligt utredningens uppfattning en mycket viktig funktion. Även den som är vuxen kan ha ett stort intresse av en adoption. En adoption kan ge en Ett tydligare barnperspektiv i ärenden om adoption familjetillhörighet och trygghet under den fortsatta livstiden och ge en legitimitet åt en redan existerande relation. En adoption kan t.ex. ha betydelse när den som sökanden vill adoptera har varit familjehemsplacerad hos sökanden eller när sökanden har varit förordnad som särskild vårdnadshavare för barnet men man av olika skäl har avvaktat med att ta upp frågan om en adoption till dess att barnet har vuxit upp och blivit mer moget. En adoption kan också aktualiseras i en styvbarnsrelation. Genom en adoption kan barnet även i vuxen ålder få en varaktig och nära anknytning till den familj där han eller hon har vuxit upp. Adoptionen kan också få stor betydelse för relationen till nästa generation. I vissa fall kan en adoption vara motiverad även när den som ska adopteras visserligen inte har vuxit upp hos sökanden men på annat sätt har fått ett särskilt personligt förhållande till sökanden. Det kan t.ex. vara så att en av barnets föräldrar har gift om sig och att barnet, trots att han eller hon redan har flyttat hemifrån, har fått en mycket nära personlig relation till styvföräldern. Ett annat exempel är om en biologisk förälder vill adoptera tillbaka ett barn som tidigare adopterats bort. Vid internationell adoption gör sig särskilda hänsyn gällande. En adoption bör inte komma i fråga för att underlätta för en utländsk medborgare att bosätta sig i , att få arbete eller utbildning i eller av rent ekonomiska syften. Som har nämnts i avsnitt 6.3 anser utredningen att den före- slagna bestämmelsen om barnets bästa bör vara begränsad till situationer där den som ska adopteras inte har fyllt . Flera av de avvägningar som behöver göras i fråga om underåriga barn har ingen direkt motsvarighet när den som sökanden vill adoptera är vuxen. En direkt tillämpning av principen om barnets bästa ter sig därför inte lämplig. Utredningen anser i stället att en särskild reglering bör finnas för vuxenadoption. Regleringen bör i huvudsak utgå från de förutsättningar som anges i lagtexten. Utgångspunkten bör alltså även i fortsättningen vara att en vuxenadoption får ske om det finns särskild anledning med hänsyn till det personliga förhållandet mellan sökanden och den som sökanden vill adoptera. Till ledning för bedömningen av detta bör det i lagtexten anges vilka omständigheter som särskilt ska beaktas. Liksom bör det särskilt beaktas om barnet har uppfostrats av sökanden. Det bör vidare beaktas om ett stabilt och varaktigt föräldra-barnförhållande har uppkommit på annat sätt. Vid bedöm- ningen bör det läggas stor vikt vid barnets egen inställning och Ett tydligare barnperspektiv i ärenden om adoption barnets och sökandens uppfattning av sitt förhållande.