sou · GXB326 · 2009-03-11 00:00:00 — uppgifter omfattar även att i , och att vara förvaltande och attesterande myndighet för vissa program inom målet europeiskt territoriellt samarbete inom enligt rådets förordning (EG) nr 1083/2006 av om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden samt om upphävande av förordning (EG) nr 1260/1999 och enligt förordningen (2007:14) om förvaltning av . ska också verka för att de av fastställda miljökvalitetsmålen uppnås och därvid svara för regionalt mål- och uppföljningsarbete, stödja kommunerna med underlag för deras miljömålsarbete samt verka för att målen får genomslag i den lokala och regionala samhällsplaneringen. Länsstyrelserna ska i fråga om sitt miljömålsarbete rapportera till det miljömålsråd som finns inom och samråda med rådet om vilken rapportering som behövs. Innan en annan statlig myndighet meddelar ett beslut som är av väsentlig betydelse för ett län, ska myndigheten samråda med . ska samråda med andra statliga myndigheter i och utanför länet i sådana frågor inom verksamhetsområde som påverkar eller har betydelse för den myndighetens verksamhet. Vattenmyndigheterna har det övergripande ansvaret att se till att EU:s ramdirektiv för vatten genomförs i . beslutade att ska delas in i fem vattendistrikt med en vattenmyndighet i varje distrikt. i varje vattendistrikt har utsetts till vattenmyndighet med ansvar för förvaltningen av kvaliteten på vattenmiljön inom distriktet. De fem vattenmyndigheterna är placerade vid länsstyrelserna i: -– Norra vattendistrikt -– Södra vattendistrikt På alla länsstyrelser finns ett beredningssekretariat som består av en eller flera personer som ska hjälpa vattenmyndigheterna i arbetet med vattendirektivet. Beredningssekretariaten sköter en stor del av det operativa arbetet, vilket bland annat innefattar bedömning av vattnens status, samtal med verksamhetsutövare, framtagande av förslag till åtgärder m.m. De ska tillsammans med vattenmyndigheterna, ta fram kunskapsunderlag och lämna förslag till kvalitetskrav, övervakningsprogram och åtgärdsprogram för olika avrinningsområden. För varje vattenmyndighet finns en vattendelegation med uppgift att fatta beslut inom vattenmyndighetens ansvarsområde. Vattendelegationen beslutar till exempel om vilken vattenkvalitet som ska uppnås i ett visst vattendrag, vilka åtgärder som ska vidtas och hur områdena ska skötas för att vattenkvaliteten ska förbli hög. Ordförande i delegationen är landshövdingen vid den länsstyrelse som utgör vattenmyndighet. Vattendelegationen är sammansatt av sakkunniga från länsstyrelser, kommuner och andra instanser. Delegationen består av högst elva ledamöter som utses av regeringen. är ingen myndighet, men har ansvaret för huvudmannaskapet för den organiserade fiskhälsokontrollen för odlad fisk enligt Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 1993:42) om organiserad hälsokontroll av husdjur. Verksamheten styrs av en av godkänd arbetsordning. Det frivilliga fiskhälsokontrollprogrammets huvuduppgift är att genom förebyggande arbete förhindra uppkomst och motverka spridning av allvarliga smittsamma fisksjukdomar till fiskodlingar och till vild fisk. med produktion av laxartad fisk har därför delats in i tre kategorier. Flyttning av fisk får enbart ske från en fiskodling med högre kontrollnivå till en odling med lägre kontrollnivå. På så sätt är det möjligt att systematiskt bevaka förekomst av smittsamma sjukdomar i hela produktionskedjan, från rom och sättfisk till matfisk. För fiskodlingsföretag med enbart fiskevård och egen sportfiskeverksamhet finns en speciell kategori inrättad liksom för fiskodlingsföretag med produktion av icke laxartad fisk. Viktiga delar i det frivilliga fiskhälsokontrollprogrammet är avelsprogram på besättningsnivå för en god fiskhälsa medverkan i bekämpningsprogram för virusinfektioner och renibakterios vaccinationsprogram för att förebygga sjukdomarna furunkulos och vibrios en omfattande information, rådgivning och utbildning till våra anslutna fiskodlingsföretag djuromsorgsprogram för att förbättra djurskyddet och fiskens välfärd under uppfödningen utbildningar för en säker och restriktiv användning av läkemedel, antibiotika och kemikalier förebyggande arbete, rådgivning samt besättningsutredningar för vissa produktionssjukdomar På uppdrag av utför också samtliga besiktningar och provtagningar i det obligatoriska fiskhälsoövervakningsprogrammet enligt Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 1994:94) om obligatorisk hälsoövervakning av odlad fisk. ägs, till lika delar, bolaget av de ursprungliga stiftarna () och (via ). Dessa två organisationer ansågs vid bildandet (1989) representera fiskodlingsnäringen. förutses förändringar ske i ägarstrukturen, bland annat beroende på stora strukturförändringar i fiskodlingsnäringen, fortsatt kommer dock bolaget att ägas av gemensamt av fiskodlingsnäringen. Som rådgivande organ till finns den . Kommunallagen (1997:179) styr landstingens, regionernas och kommunernas verksamhet. Lagen innebär ett starkt kommunalt självstyre. Det innebär att landsting, regioner och kommuner har stor rätt att själva bestämma på vilket sätt de ska sköta sina arbetsuppgifter och hur de ska fördela sina resurser. Kommunfullmäktige beslutar vilka nämnder som ska finnas. Nämnderna ansvarar för det dagliga arbetet inom kommunen och förbereder ärenden som ska beslutas av fullmäktige. De verkställer också de beslut som fattas i fullmäktige. I praktiken är det tjänstemän som utför det dagliga arbetet i nämnderna. Enligt 26 kap 3 § i utövar kommunerna tillsyn över miljö- och hälsoskyddet enligt 9 kap i , undantaget sådan miljöfarlig verksamhet som kräver tillstånd, över hanteringen av kemiska produkter enligt 14 kap. och över avfallshanteringen enligt 15 kap. Regeringen får föreskriva att den tillsynsmyndighet regeringen bestämmer får överlåta åt en kommun att i ett visst avseende utöva sådan tillsyn som annars skulle skötas av en statlig tillsynsmyndighet, om kommunen har gjort framställning om det. Enligt 27 kap. 1 § får kommunfullmäktige meddela föreskrifter om avgifter för kommunens kostnader för prövning och tillsyn när det gäller en myndighets verksamhet. 5Översyn över gällande lagstiftning Den svenska lagstiftningen kräver att den som bedriver vattenbruksverksamhet har tillstånd för verksamheten. Samtliga vattenbrukare är, oavsett om de odlar fisk, kräftdjur eller blötdjur och oavsett odlingsvolym, skyldiga att ansöka om tillstånd enligt fiskerilagstiftningen. Ansökan enligt fiskerilagstiftningen prövas av . krävs dessutom dispens för strandskyddsbestämmelserna. Fiskodlare är dessutom skyldiga att ansöka om tillstånd enligt miljölagstiftningen, med undantag för fiskodlingar med en foderförbrukning understigande . Ansökan enligt miljölagstiftningen prövas av eller kommunen, beroende på foderförbrukningen. Fiskodlare som nyetablerar matfiskodling ska också förprövas för djurstallar enligt djurskyddsförordningen. Bestämmelser om utplantering och odling av fisk m.m. finns i förordning (1994:1716) om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen. För att sätta ut fisk (begreppet fisk omfattar även vattenlevande blötdjur och vattenlevande kräftdjur), flytta fisk från ett vattenområde till ett annat eller för att anlägga och driva en fiskodling krävs tillstånd av . Ett tillstånd får förenas med villkor och får meddelas . Tillstånd får inte ges för sådana fiskarter eller fiskstammar som är olämpliga med hänsyn till vattenområdets särart. Tillstånd får inte heller ges om det finns risk för spridning av smittsamma sjukdomar. Översyn över gällande lagstiftning Ett tillstånd att bedriva fiskodling får återkallas om de villkor som gäller för tillståndet inte uppfylls. får även ändra eller upphäva villkor eller andra bestämmelser, eller meddela nya bestämmelser i ett tillstånd att bedriva fiskodling Enligt föreskrifter om odling, utplantering och flyttning av fisk (FIFS 2001:3) får tillstånd inte ges för odling, utplantering och flyttning av arter eller stammar som inte finns naturligt i landet. Undantag görs dock för arterna regnbåge, bäckröding, kanadaröding, splejk, gräskarp och signalkräfta, för vilka tillstånd kan erhållas. Tillstånd får inte ges för odling, utplantering och flyttning av fisk i vissa vattenområden, och inte heller för flyttning av levande fisk från kustvatten till inlandsvatten. Tillstånd ska i tillämpliga fall förenas med villkor att fisk endast får hämtas från fiskodling som är ansluten till fiskhälsokontroll för sättfiskodling och som är fri från smittsam sjukdom. Epizootilagen (1999:657) reglerar förebyggande och bekämpning av allmänfarliga smittsamma djursjukdomar. Distriktsveterinär skall undersöka djur som misstänks ha epizootisk sjukdom och försöka förhindra att smitta sprids. Vid misstanke om smitta ska och underrättas, samt , distriktsveterinären och de kommunala nämnder som utför uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet. Om det är fråga om en epizootisk sjukdom hos fisk ska även underrättas. Om det är nödvändigt för att förebygga eller bekämpa epizootisk sjukdom kan det beslutas om slakt eller avlivning av djur, både de djur med misstänkt smitta men även andra djur. Smittrening, vaccinationer, begränsningar i möjligheten att förflytta djur eller andra tvångsåtgärder kan också bli aktuella. Utöver de EU-förordningar som reglerar införsel av djur till EU finns även förordningen om införsel av levande djur mm (1994:1830) som syftar till att förebygga att smittsamma eller ärftliga djursjukdomar kommer in i landet, förhindra en inplantering av utländska djurarter som är skadliga för landets fauna, samt tillgodose djurintresset. är det myndighet vilket det åligger att utföra de uppgifter som faller på Översyn över gällande lagstiftning De meddelar även de nödvändiga föreskrifter och tillstånd som krävs. I ärenden om tillstånd att föra in djur för utplantering ska samråda med i fråga om fisk, fiskrom, blötdjur och kräftdjur och med i fråga om andra djurslag och ägg. Förordning om utförsel av levande djur mm (1994:542) har till syfte att förebygga spridning av smittsamma djursjukdomar och att tillgodose djurskyddsintresset. får meddela föreskrifter och de villkor som måste vara uppfyllda vid utförsel av djur. I föreskrifter om obligatorisk hälsoövervakning av odlad fisk (SJVFS 1994:94) anges villkor för registrering av och obligatorisk hälsoövervakning i anläggning med odlad fisk. Syftet med det obligatoriska fiskhälsokontrollprogrammet är hälsokontroll och förebyggande smittskydd. Fiskodlingens ägare eller den som ansvarar för verksamheten vid fiskodlingen skall före odlingssäsongens början anmäla att han bedriver sådan verksamhet. Anmälan skall ske till . Bestämmelser om frivillig kontroll av odlad fisk och odlade kräftor finns i föreskrifter om organiserad hälsokontroll av husdjur (SJVFS 1993:42). Den frivilliga kontrollens syfte är att genom förebyggande åtgärder förhindra uppkomst och begränsa utbredning av smittsamma och miljöbetingade sjukdomar hos odlad fisk och odlade kräftor. Alla odlingar av fisk och kräftor får anslutas till kontrollen. Anslutningen till det frivilliga fiskhälsokontrollprogrammet är i vissa fall ett krav för att få bedriva verksamheten. Djurskyddslagen (1988:534) avser vård och behandling av husdjur och försöksdjur, den omfattar även andra djur om de hålls i fångenskap. Lagen syftar till att djur ska behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom, lagen omfattar även djurförsök och regler vid tävling med djur. får meddela föreskrifter. För ny teknik finns ett krav om förprövning, på samma sätt som för djurstallar. Särskilda regler finns för transport och slakt av djur. Kontroll och tillsyn enligt djurskyddsförordningen förs från över till från kommunerna. Översyn över gällande lagstiftning Länsstyrelserna får komma överens om att överföra offentlig kontroll mellan sig och får meddela föreskrifter om hur kontrollen ska bedrivas och samverkan mellan kontrollmyndigheter m.m. Om någon vill driva verksamhet eller göra något annat som kan påverka miljön eller människors hälsa skall de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. följas, om inte åtgärden är av försumbar betydelse med hänsyn till mål. Syftet med bestämmelserna är framför allt att förebygga negativa effekter och att miljöhänsynen i olika sammanhang skall öka. Verksamhetsutövaren skall kunna visa att de allmänna hänsynsreglerna följs. I praktiken innebär detta att verksamhetsutövaren med stöd av till exempel utredningar, undersökningar eller faktasammanställningar lämnar in en redovisning i samband med en ansökan om tillstånd samt när tillsynsmyndigheterna särskilt begär det. Den så kallade bevisbörderegeln innebär att det är den som skall vidta en åtgärd som skall bevisa att hänsynsreglerna uppfylls. Den som riskerar att drabbas av en olägenhet skall inte behöva bevisa motsatsen. Alla som bedriver eller avser att bedriva en verksamhet eller vidta en åtgärd skall skaffa sig den kunskap som behövs med hänsyn till verksamhetens eller åtgärdens art och omfattning för att skydda människors hälsa och miljön mot skada eller olägenhet. Likaså ska alla som bedriver eller avser att bedriva en verksamhet eller vidtar en åtgärd skall utföra de skyddsåtgärder, iaktta de begränsningar och vidta de försiktighetsmått i övrigt som behövs för att förebygga, hindra eller motverka att verksamheten eller åtgärden medför skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön. För verksamheter och åtgärder som tar i anspråk mark- eller vattenområden annat än helt tillfälligt skall en sådan plats väljas som är lämplig. För all verksamhet och alla åtgärder skall en sådan plats väljas att ändamålet kan uppnås med minsta intrång och olägenhet för människors hälsa och miljön. Bestämmelser som rör tillstånd för fiskodling finns i , förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet SOU 2009:26 Översyn över gällande lagstiftning och hälsoskydd samt i förordning (1998:905) om miljökonsekvensbeskrivning (MKB). I bilagan till förordning (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd finns en förteckning över miljöfarlig verksamhet som är tillstånds- eller anmälningspliktig. Tabell 5.1 Utdrag ur förteckning över miljöfarlig verksamhet för vilken tillstånds- eller anmälningsplikt gäller enligt 5 eller 21 § förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd Benämning av miljöfarlig verksamhet som skall tillståndsprövas eller anmälas enligt 9 kap. 6 § fiskodling eller övervintring av fisk med en fiskodling eller övervintring av fisk där mer än foder förbrukas per kalenderår, om inte verksamheten är tillståndspliktig enligt 5.10 Tillstånd för verksamhet med prövningsnivå B skall sökas hos . När verksamheten har prövningsnivå C skall en anmälan göras hos den kommunala nämnden. Fiskodling, där mindre än foder förbrukas per kalenderår, kräver inte anmälan eller tillstånd. Fiskodlingen omfattas dock av miljölagstiftningen. Den kan inspekteras av tillsynsmyndigheten och förbjudas om den ger oacceptabla miljöstörningar. 5.4.1Ansökningsförfarande för tillstånd för fiskodling Prövning av ansökningar enligt miljölagstiftningen Miljöprövningsdelegationen vid () har ansvaret för beredning av ansökningar som prövas enligt . Handläggningen av ärendet sker vanligtvis vid miljöenhet. kan skicka ansökan till kommunens utröna behovet av eventuell komplettering. Vid behov kan förelägga den sökande att komplettera sin ansökan. När ansökan är komplett begär in yttranden från remissinstanserna och kungör ansökan med MKB:n i lokalpressen. Översyn över gällande lagstiftning Remissinstanser och sakägare får inkomma med skriftliga synpunkter . Inkomna synpunkter skickas till den sökande som har möjlighet att bemöta dem. Vid behov hålls ett offentligt sammanträde i ärendet. miljöprövningsdelegation fattar beslut i ärendet. Prövningen avser om området är lämpligt för vattenbruk, den mängd fisk som får odlas samt övriga villkor för tillståndet. tas beslut om MKB:n uppfyller kraven enligt 6 kap. . Miljöprövningsdelegationen består av ordföranden samt en sakkunnig. Handläggaren från miljöenheten föredrar ärendet för miljöprövningsdelegationen. Handläggaren har rätt att delta i den slutliga handläggningen men får inte fatta beslutet. Däremot har handläggaren rätt att anmäla avvikande mening. Länsstyrelsernas beslut om ärenden som prövas enligt miljölagstiftningen får överklagas hos miljödomstolen, vars beslut för överklagas till . Den som vill bedriva tillståndspliktig verksamhet (verksamhetsutövaren) skall lämna uppgifter om den planerade verksamhetens lokalisering, omfattning och utformning samt dess förutsedda miljöpåverkan till , tillsynsmyndigheten och enskilda som kan antas bli särskilt berörda av verksamheten. De lämnade uppgifterna ligger till grund för samrådet som skall ske med , tillsynsmyndigheten och enskilda som berörs. Efter samrådet skall verksamhetsutövaren upprätta en miljökonsekvensbeskrivning. Syftet med en MKB är att identifiera och beskriva de direkta och indirekta effekter som en planerad verksamhet eller åtgärd kan medföra dels på människor, djur, växter, mat, vatten, luft, klimat, landskap och kulturmiljö, dels på hushållningen med mark, vatten och den fysiska miljön i övrigt, dels på annan hushållning med material, råvaror och energi. Vidare är syftet att möjliggöra en samlad bedömning av dessa effekter på människors hälsa och miljö. Översyn över gällande lagstiftning Upprättandet av MKB:n bekostas av den som gjort ansökan. Kostnaden för att upprätta en MKB uppskattas enligt till 75 000–, det finns exempel på miljökonsekvensbeskrivningar som kostat . Variationen i kostnaderna beror på myndigheternas önskemål om utredningar och huruvida det finns tidigare underlagsmaterial eller inte. Kostnaderna för samråd och sammanställning av remissvar rörande MKB:n kan också uppgå till betydande belopp. När MKB:n har färdigställts skall en ansökan upprättas. Odlingen får inte startas förrän prövningen gjorts och tillstånd beviljats enligt såväl fiskerilagstiftningen som miljölagstiftningen. Besluten skall också ha vunnit laga kraft. Figur 5.2 Bild över processen vid nyetablering av tillståndspliktig verksamhet för ansökan om tillstånd enligt för B-anläggningar Samråd med , kommunen, enskilda berörda, övriga statliga myndigheter, den allmänhet och de organisationer som kan antas bli berörda. Ansökan med MKB lämnas in Yttrande från kommuner och ev. andra berörda upprättar förslag till beslut* Förslag till beslut för yttrande till sökanden, kommunen och ev. andra berörda* Beslut om tillstånd, godkännande av MKB, alt. avslag * Ett flertal länsstyrelser kommunicerar förslag till beslut före beslutstillfället. Översyn över gällande lagstiftning Prövning av ansökningar enligt fiskerilagstiftningen Ansökningar om tillstånd att sätta ut fisk, flytta fisk från ett vattenområde till ett annat eller för att anlägga och driva en fiskodling lämnas till . Ärenden om tillstånd enligt fiskerilagstiftningen handläggs vanligtvis vid fiskeenhet. Ärenden som prövas enligt fiskerilagstiftningen överklagas hos , vars beslut får överklagas hos länsrätten. En anmälan om fiskodling ska i normalfallet göras fiskodlingen startar. Anmälan skall vara skriftlig och den skall ges in till den kommunala miljö- och hälsoskyddsnämnden. En anmälan är närmast till för att miljö- och hälsoskyddsnämnden skall få kännedom om den planerade verksamheten. En anmälan skall innehålla de uppgifter, ritningar och tekniska beskrivningar som behövs för att tillsynsmyndigheten skall kunna bedöma den miljöfarliga verksamheten eller åtgärdens art, omfattning och miljöeffekter Om tillstånd söks för en fiskodling som enligt bestämmelserna skall anmälas, behöver anmälan inte göras. Om det föreligger särskilda skäl får den kommunala nämnden hänskjuta en anmälan till . har redovisat sitt uppdrag till regeringen om Handläggningstider för miljöprövning enligt (Rapport 5880, ). I rapporten framkommer det att den genomsnittliga handläggningstiden för samtliga län har minskat , 2004 2007. Handläggningstiderna har minskat för 13 län och ökat för åtta län. De genomsnittliga handläggningstiderna för olika län uppvisar en stor spridning. Fem län redovisade handläggningstider kring . Med undantag av dessa län hamnar den genomsnittliga handläggningstiden kring , vilket i sin rapport bedömer som en rimlig handläggningstid. De genomsnittliga handläggningstiderna har Översyn över gällande lagstiftning delats in i tio handläggningsmoment, där de genomsnittliga redovisade handläggningstiderna för de olika delmomenten också uppvisar en stor spridning mellan olika län. Statistiken över länens handläggningstider har även allokerats till respektive aktör i tillståndsprövningen i form av prövningsmyndighet, remissmyndigheter och verksamhetsutövare. har prövningsmyndigheten, remissmyndigheterna och verksamhetsutövarna använt 33, av den genomsnittliga handläggningstiden. För att se om handläggningstiden för ansökningar om tillstånd för vattenbruksverksamhet skiljer sig från handläggningstiden för andra ansökningar om miljöfarlig verksamhet skickade utredningen en enkät till samtliga länsstyrelser. I enkäten efterfrågades handläggningstiderna för ansökningar om fisk- eller musselodlingar och om de överklagats till högre instans. Ifall de överklagats efterfrågades också handläggningstiden för den prövningen. Tillstånd behövs både enligt fiskerilagstiftningen och enligt för fiskodlingar som förbrukar över foder . För musselodlingar behövs som regel en strandskyddsdispens enligt . Överklaganden enligt fiskelagen går först till , med möjlighet till ytterligare prövning i förvaltningsdomstol. Överklaganden enligt (både för miljöfarlig verksamhet och strandskyddsdispens) går till Miljödomstolarna Tolv länsstyrelser svarade på enkäten. Fyra län har dock inte haft några prövningar av tillstånd för fisk- eller musselodlingar . Den genomsnittliga prövningstiden uppgick . Totalt har 114 ansökningar gjorts bland de län som svarat, varav 20 är under handläggning och ännu inte beslutade i första instans. Drygt hälften av ärendena rör strandskyddsdispenser och de flesta övriga ärenden rör prövning enligt fiskerilagstiftningen. Endast några få ärenden bland enkätsvaren rör prövning av miljöfarlig verksamhet enligt . Fem ärenden har överklagats till Miljödomstolen (vilket motsvarar av avgjorda ärenden) och två till (vilket motsvarar av avgjorda ärenden). För de ärenden som överklagats till Miljödomstolen har handläggningstiden varit i medeltal 19 månader och de ärenden som överklagats till i medeltal 22 månader. Översyn över gällande lagstiftning överklagningarna till Miljödomstolen rör strandskyddsdispenser för musselodling, samt bägge överklagningarna till . Det femte ärendet som överklagats till Miljödomstolen rör prövning enligt om miljöfarlig verksamhet. Bland ansökningar om tillstånd för vattenbruksverksamhet skiljer sig handläggningstiderna åt, dock i högre grad mellan enskilda ärenden än mellan tiden i medeltal bland länsstyrelserna. Den längsta handläggningstiden var , vilket var den sammanlagda tiden för ett ärende som även prövats av Miljödomstolen. Den näst längsta handläggningstiden var , för ett ärende som inte överklagats. De kortaste handläggningstiderna har varit ärenden som avgjorts efter att ansökan lämnats in. Elva av ärendena hade en handläggningstid , vilket är av avgjorda ärenden. Av de ännu inte avgjorda har ytterligare elva stycken () tagit längre än . De ärenden som tagit är således av samtliga ansökningar. Livsmedelslagstiftningen är ett omfattande område. Med begreppet livsmedel avses i stort sett allt vi äter med undantag av läkemedel som omfattas av en särskild lagstiftning. Övergripande bestämmelser om livsmedel finns i livsmedelslagen (2006:804). har enligt livsmedelsförordningen (2006:813) befogenhet att utfärda närmare föreskrifter inom en rad områden. Livsmedelslagstiftningen skall tillgodose två huvudsyften.