sou · GWB358d5 · 2009-01-01 00:00:00 — Den som begär omprövning med stöd av tvåmånadersventilen ska enligt dagens bestämmelser göra sannolikt att han eller hon inte fått kännedom om beslutet före oktober månads utgång sjätte året efter det kalenderår som beskattningsåret ut (: Handledning för taxeringsförfarandet, 1996, s. 248). När det gäller ventilen för överklagande behöver dock den som beslutet gäller inte styrka att han eller hon fick del av beslutet först efter oktober månads utgång sjätte året efter det kalenderår då beskattningsåret gick ut, utan där är det som har bevisbördan för att överklagandet kommit in för sent och ska avvisas. Regelverket blir både enklare att förstå och tillämpa om tvåmånadersventilen för omprövning utformas på samma sätt som ventilen för överklagande. Här föreslås därför att tvåmånaders- ventilen för omprövning i fortsättningen bara ska gälla beslut som meddelats efter sjätte året efter det kalenderår då beskattningsåret gick ut. Beslut som meddelas kommer därmed inte längre att kunna omprövas efter sexårsfristens utgång. Den som vill begära omprövning av ett sådant beslut har dock på sig räknat från beslutsdagen. För att reglerna ska bli enhetliga bör även omprövningsventilen utgå från när den som beslutet gäller fick del av detsamma. Det innebär ingen ökad administrativ börda för eftersom verket delger beslut som fattas efter sjätte året efter det kalenderår då beskattningsåret gick ut och är till nackdel för den skattskyldige. Överklagandeventilen omfattar beslut där den skattskyldige fått fullt bifall till sin begäran. Att omprövnings- ventilen nu utvidgas till att även omfatta sådana beslut är därför inte skäl att föreskriva att även beslut som inte gått den skatt- skyldige emot ska delges. Mot bakgrund av det nu sagda ska omprövningsventilen i förevarande paragraf bara omfatta beslut som meddelats efter sjätte året efter det kalenderår då beskattningsåret gick ut och som den skattskyldige fått del av efter oktober månads utgång . Om dessa förutsättningar är uppfyllda får den som beslutet gäller begära omprövning trots att sexmånadersfristen gått ut om begäran kommer in från det att den som beslutet gäller fick del av detsamma. Förlängd tid för omprövning av skattetillägg Här ges en bestämmelse om förlängd omprövningstid för beslut om skattetillägg. Bestämmelser med motsvarande innehåll finns i 4 kap. 11 § TL och 21 kap. 7 § SBL. Båda paragraferna har behållit sina ursprungliga lydelser (prop. 1989/90:74, s. 404 och prop. 1996/97:100, s. 631). Förlängd tid för omprövning av skatt på ackumulerad inkomst Särskild skatteberäkning enligt bestämmelserna om skatt på ackumulerad inkomst i 66 kap. IL ska bara göras om den skattskyldige begär det. I 4 kap. 11 a § första stycket TL finns en bestämmelse om förlängd omprövningstid för begäran om särskild skatteberäkning på ackumulerad inkomst. Enligt bestämmelsen, som är , utsträcks omprövningstiden till räknat från beslutet i den fråga som föranlett begäran (prop. 1999/2000:2, s. 732 och 733). I förarbetena sägs bl.a. att bestämmelsen har utformats med utgångspunkten att frågan om särskild skatte- beräkning alltid avgörs genom omprövning. En följdändring gjordes i 4 kap. 11 a § första stycket TL i samband med att ersatte och de tio skattemyndigheterna (prop. 2002/03:99). Förevarande bestämmelser innebär i likhet med dagens att särskild skatteberäkning får begäras trots att omprövningstiden för beslutet om slutlig skatt har gått ut under förutsättning att begäran kommer in räknat från den dag då beslutet i inkomstfrågan meddelades. I ett beslut om slutlig skatt bestäms både underlaget för att ta ut skatt och skattens storlek (56 kap. 2 och 5 §§). Om underlaget ändras t.ex. genom efterbeskattning av en inkomst kan den skattskyldige, även om omprövningstiden gått ut, begära att skattens storlek räknas om enligt reglerna om särskild skatteberäkning. Förlängd tid för omprövning av inkomstskatt för utomlands bosatta Den som är bosatt utomlands och har inkomst av tjänst från ska beskattas enligt SINK. Med bosatt utomlands avses en fysisk person som är begränsat skattskyldig enligt inkomst- skattelagen. Den särskilda inkomstskatten tas ut och är en definitiv källskatt. Skatten betalas i de flesta fall genom att den som betalar ut ersättningen gör skatteavdrag. Särskild inkomstskatt ska i fortsättningen tas ut enligt den här lagen. Bestämmelser om särskild inkomstskatteredovisning finns i 13 kap. I 54 kap. finns bestämmelser om beslut om särskild inkomstskatt. finns bestämmelser om förlängd omprövning för särskild inkomstskatt i 4 kap. 11 a § andra stycket TL och 21 kap. 7 a SBL (prop. 2004/05:19, s. 54, 55, 66 och 67). Bestämmelserna infördes som det blev möjligt för den som är skattskyldig enligt SINK att begära att inkomsterna i stället ska beskattas enligt inkomstskattelagen. Möjligheten infördes eftersom olika regler för personer som är respektive inte är bosatta i en viss stat kan anses som diskriminerande enligt EG-rätten. En beskattning av tjänste- inkomsterna enligt inkomstskattelagen innebär att den begränsat skattskyldige får göra avdrag för kostnader för intäkternas förvärvande och bibehållande, vilket kan vara en fördel i vissa fall trots att skattesatsen är högre än enligt SINK. En begäran enligt 4 § SINK om att inkomstskattelagen ska tillämpas ska hanteras enligt besluts- och omprövningsförfarandet i förevarande lag. Det innebär att beslut om att inkomstskattelagen ska tillämpas kommer att fattas antingen som beslut om slutlig skatt eller som ett omprövningsbeslut. Vilka beslutsregler som ska tillämpas avgörs av när den skattskyldige kommer in med sin begäran. Om begäran kommer in efter beslutsperioden för beslut om slutlig skatt får beslut fattas genom omprövning. Eftersom det är begränsat skattskyldiga som betalar särskild inkomstskatt finns det normalt inget beslut om slutlig skatt att ompröva utan beslutet om slutlig skatt får då fattas på det sätt och inom den tid som gäller för omprövning (2 § andra stycket). Genom den här bestämmelsen sträcks tiden för omprövning ut. En skattskyldig ska alltså i likhet med även efter den ordinarie omprövningsfristen få begära att inkomstskattelagen ska tillämpas. Förutsättningarna är desamma som , nämligen att begäran föranleds av ett beslut om skatt och att begäran kommer in från det beslutet. Bestämmelsen kan t.ex. tillämpas om med stöd av 54 kap. 2 § beslutar att särskild inkomst- skatt ska betalas eller om en allmän förvaltningsdomstol fattar ett sådant beslut. I ett sådant läge kan den ordinarie omprövningstiden ha gått ut och den skattskyldige kan då med stöd av förevarande paragraf begära att inkomsterna i stället beskattas enligt inkomst- skattelagen (prop. 2004/05:19, s. 55). Dagens bestämmelser synes utgå från att då behöver även beslutet om särskild inkomstskatt omprövas och för sådana beslut bör också en förlängd omprövningstid gälla (21 kap. 7 a § SBL). Ett beslut om särskild inkomstskatt får i princip anses falla om på begäran av den skattskyldige beslutar att inkomst- skattelagen ska tillämpas i stället för SINK. Under förutsättning att det framgår av material som är tillgängligt för får dock verket ompröva till fördel för den skattskyldige även efter sexårsfristen. Detta följer av hänvisningen i 21 § första stycket 9 SINK till 21 kap. 8 § andra stycket SBL. Här regleras befogenhet att på eget initiativ ompröva till fördel i 17 §. I den paragrafen sägs bara att får ompröva ett beslut till fördel för den som beslutet gäller. Att på begäran undanröja ett beslut om särskild inkomstskatt är till fördel för den skattskyldige. Med hänsyn härtill och till att en begäran om att inkomstskattelagen ska tillämpas utgör grund för att undanröja ett beslut om särskild inkomstskatt kan i fall den skattskyldige utnyttjar den förlängda omprövningstiden i förevarande paragraf undanröja beslutet om särskild inkomstskatt med stöd av 17 §. Det nu sagda innebär att möjligheten att begära att inkomst- skattelagen ska tillämpas i stället för SINK inte är skäl att ha en särskild bestämmelse om förlängd omprövningstid för beslut om särskild inkomstskatt. Någon motsvarighet till den bestämmelse som ges i 21 kap. 7 a § SBL finns därför inte här. Om särskild inkomstskatt har betalats genom skatteavdrag, bör den som enligt 4 § SINK begär att inkomstskattelagen ska tillämpas ansöka om att tillgodoräknas inbetald särskild inkomstskatt enligt 54 kap. 3 §. Missar den skattskyldige det får begäran enligt 4 § SINK anses innefatta en sådan ansökan. I de här fallen kommer tillgodoräknat belopp att användas för att betala slutlig skatt. En ansökan om att få tillgodoräknas särskild inkomstskatt som föranleds av en begäran enligt 4 § SINK får prövas om begäran får det. Se vidare kommentaren till 54 kap. 3 §. Omprövning av preliminär skatt 12 och 13 §§ Tiden för omprövning av beslut som avser debitering av preliminär skatt, tillämplig skattetabell och särskild beräkningsgrund för skattavdrag är räknat från den dag då den som beslutet gäller fick del av detsamma. Det följer av 21 kap. 5 § 1, 3, 4 och 6 SBL, som behållit sina ursprungliga lydelser (prop. 1996/97:100, s. 631). De ändringar som gjorts på andra ställen i paragrafen redovisas i kommentaren till 7 §. I 11 kap. 3 § SBL finns särskilda tidsfrister för beslut om debitering av preliminär skatt. Efter inkomstårets utgång får beslut om debitering av preliminär skatt fattas endast om det finns särskilda skäl. Efter året efter inkomståret får beslut inte fattas. Någon tidsfrist för den skattskyldiges begäran om ändrad beräkning av F-skatt och särskild A-skatt enligt 6 kap. 5 § SBL finns inte. I förarbetena anges att paragrafen är tillämplig både under och efter inkomståret och att den skattskyldige måste lämna in ansökan inom sådan tid att den kan behandlas taxeringsåret (prop. 1996/97:100, s. 550). Det tycks alltså vara beslutsfrist som är avgörande för när en skattskyldig senast måste begära ändrad beräkning. Vi föreslår i avsnitt 4.6 att det inte ska finnas några särskilda bestämmelser om ändrad beräkning. Det första beslutet om debitering av preliminär skatt ska vara grundbeslutet och samtliga beslut om debitering som fattas därefter ska vara omprövnings- beslut. Rätten att ansöka om ändrad beräkning ersätts alltså av en rätt att begära omprövning. För grundbeslut om preliminär skatt är det inte lämpligt att ha en omprövningsfrist . Den skattskyldige bör t.ex. kunna begära omprövning av grundbeslutet som fattats . Tiden för omprövning ska alltså inte hindra ändringar som mer än obetydligt skulle förbättra överensstämmelse mellan den preliminära skatten och den beräknade slutliga skatten. En annan utgångspunkt är att ändringen ska hinna få effekt innan slutskatteberäkningen. Med hänsyn till det nu sagda föreslår vi i 12 § första stycket att en begäran om omprövning av debiterad preliminär ska ha kommit in före utgången av sjätte månaden efter beskattningsåret. ska enligt 24 § gälla för omprövningar som initieras av . För att den skattskyldige ska ha en reell möjlighet att begära omprövning av beslut som fattas sent föreslås en förlängd omprövningstid i 12 § andra stycket. Den förlängda tiden gäller beslut om fattas efter utgången av fjärde månaden efter beskattningsåret. För sådana beslut utsträcks omprövningstiden räknat för beslutet. Eftersom vi i avsnitt 5.2.5 föreslår att preliminär skatt i fortsätt- ningen ska betalas för beskattningsår och inte inkomstår räknas tidsfristen från beskattningsårets utgång. De skäl som anförts för att gå ifrån tvåmånadersfristen är inte giltiga för beslut om godkännande av F-skatt m.m., dvs. beslut som avser på vilket sätt preliminär skatt ska tas ut. För omprövning av sådana beslut ska därför tvåmånadersfristen alltjämt gälla, vilket följer av 7 § andra stycket 2. Nästa fråga är hur länge den skattskyldige ska kunna begära omprövning av beslut om preliminär A-skatt, dvs. beslut om tillämplig skattetabell eller särskild beräkningsgrund. Även när det gäller preliminär A-skatt ska det första beslutet vara ett grund- beslut och samtliga beslut om skatteavdrag som fattas därefter ska Rätten att ansöka om ändrad beräkning ersätts med andra ord av en rätt att begära omprövning. I förarbetena till skattebetalningslagen sägs att en ansökan om ändrad beräkning av skatteavdrag kan lämnas in fram till den tidpunkt då den skattskyldige fått besked om den slutliga skatten (prop. 1996/97:100, s. 564). Frågan får dock anses ha förfallit redan vid beskattningsårets utgång. Efter den tidpunkten kan nämligen skattavdraget inte ändras. Någon sådan ändring är inte heller nödvändig för att förtidsåterbetalning av preliminär A-skatt ska kunna ske enligt 64 kap. 5 §. Mot bakgrund av det nu sagda bör omprövningstiden i vart fall inte sträcka sig längre än beskattningsåret. Den skattskyldige har rätt att förvänta sig att en begäran om omprövning som lämnas in också hinner behandlas i sådan tid att en ändring får effekt på beskattningsårets sista skatteavdrag. Tidpunkten då begäran om omprövning senast ska ske bör därför väljas så att det finns en realistisk möjlighet för att fatta beslut före den sista utbetalningen under inkomståret. Å andra sidan är inte avsikten att begränsa möjligheterna till omprövning under beskattningsåret, vilket talar för att en så sen tidpunkt som möjligt bör väljas. En lämplig balans uppnås om omprövning får begäras till och med utgången av beskattningsårets näst sista månad. I 13 § föreskrivs därför att en begäran om omprövning av ett beslut om preliminär A-skatt ska ha kommit in till före utgången av beskattningsårets näst sista månad. Det som sagts om beslut om preliminär A-skatt gäller även beslut om befrielse från skatteavdrag enligt 10 kap. 8 eller 9 § och beslut om att underlaget för beräkning av skatteavdrag ska bestämmas utan hänsyn till förmån av fri hemresa eller ersättning för kostnad för hemresa enligt 11 kap. 12 §. Dessa beslut omfattas därför också av 13 § vilket innebär att en begäran om omprövning ska ha kommit in till före utgången av beskattnings- årets näst sista månad. Även här bör noteras att för omprövning av beslut som avser på vilket sätt preliminär skatt ska tas ut, som F- eller A-skatt, gäller tvåmånadersfristen även i fortsättningen. Det följer av 7 § andra stycket 2. Avslutningsvis bör det nämnas att skattebetalningslagens bestämmelser om kostnadsavdrag och värdering av förmåner vid beräkning av arbetsgivaravgifter inte flyttas över till skatte- förfarandelagen utan till socialavgiftslagen. Det innebär att dessa underlagsbeslut i fortsättningen kommer att fattas enligt socialavgiftslagen. Där införs även en bestämmelse om omprövning och överklagande, som hänvisar till 66 och 67 kap. Dessa ändringar behandlas närmare i kommentaren till förslaget till lag om ändring i lagen om socialavgifter. Om den skattskyldige är försatt i konkurs, får konkursboet enligt 8 kap. 27 § SBL, ansöka om att skatteavdrag ska göras med mindre belopp om det leder till en bättre överensstämmelse mellan den preliminära skatten och den beräknade slutliga skatten. Enligt 8 kap. 28 § SBL får även ansöka om att skattavdrag från en ersättning, som ska utmätas, ska göras med mindre belopp. Vi föreslår i avsnitt 5.2.5 att det inte ska finnas några särskilda bestämmelser om ändrad beräkning. Det första beslutet om skatteavdrag, med den nya terminologin beslut om preliminär A- skatt, ska vara ett grundbeslutet och samtliga beslut därefter ska vara omprövningsbeslut. Rätten att ansöka om ändrad beräkning ersätts av en rätt att begära omprövning. Såväl konkursbon som bör alltjämt ha möjlighet att hindra att en skattskyldig begär ett förhöjt skatte- avdrag och därmed undandrar inkomster från utmätning. De bör därför ges rätt att begära omprövning av beslut om preliminär skatt enligt 13 §. Dagens befogenhet att ansöka om ändrat skatteavdrag omfattar bara sänkningar. Att ett konkursbo eller skulle begära omprövning och yrka höjning av skatteavdraget är uteslutet och dagens begränsning finns därför inte med här. Bestämmelserna i 8 kap. 27 och 28 §§ SBL har aldrig ändrats i sak (prop. 1996/97:100, s. 561). I 8 kap. 27 § gjordes dock en följd- ändring i samband att ersatte och de tio skattemyndigheterna (prop. 2002/03:99). En sådan ändring gjordes även i 8 kap. 28 § SBL när den rikstäckande Kronofogde- myndigheten ersatte de tio regionala kronofogdemyndigheterna (prop. 2005/06:200). Omprövning av beslut om särskild inkomstskatteredovisning Enligt 13 kap. 1 § beslutar om skatt för en fysisk person ska redovisas och betalas enligt bestämmelserna för att ta ut skatt enligt SINK, s.k. särskild inkomstskatteredovisning. Besluten om särskild inkomstskatteredovisning ligger till grund för hur skatten ska redovisas och betalas. Om ett sådant beslut har meddelats och en svensk utbetalare känner till det, ska utbetalaren göra skatteavdrag för särskild inkomstskatt i stället för preliminär skatt. Ett beslut om särskild inkomstskatteredovisning förlorar sitt syfte om de aktuella inkomsterna redan har betalats ut. Beslut om särskild inkomstskatteredovisning ska alltså meddelas i förväg eller under löpande beskattningsår. Frågan om särskild inkomstskatteredovisning förfaller när beskattningsårets sista utbetalning görs. Efter den tidpunkten finns det inte skäl att ompröva ett beslut om särskild inkomstskatte- redovisning. Omprövningstiden bör därför inte sträcka sig längre än till beskattningsårets utgång. Den skattskyldige har rätt att förvänta sig att en begäran om omprövning som lämnas in också hinner behandlas i sådan tid att ett beslut får effekt på beskattningsårets sista skatteavdrag. Omprövning ska därför få begäras till och med utgången av beskattningsårets näst sista månad. Det som sagts om ett beslut om särskild inkomstskatte- redovisning gäller även ett beslut enligt 13 kap. 4 § 1 om befrielse från skatteavdrag för särskild inkomstskatt. Även en begäran om omprövning av det sistnämnda beslutet ska därför ha kommit in till före utgången av beskattningsårets näst sista månad. Om den skattskyldige anser att skatteavdrag har gjorts med för högt belopp, ska den skattskyldige, om avdrag för preliminär skatt har gjorts, vända sig till och begära att ett beslut om särskild inkomstskatt fattas. Fattar ett sådant beslut ska verket i ett beslut om slutlig skatt bestämma den slutliga skatten till noll kronor. Effekten av besluten blir att den skattskyldige kommer att tillgodoräknas överskjutande belopp, dvs. ett belopp motsvarande skillnaden mellan gjorda skatteavdrag för preliminär skatt och den beslutade särskilda inkomstskatten. Se vidare kommentaren till 54 kap. 2 §. Anser att den skattskyldige ska beskattas enligt inkomstskattelagen, kan den skattskyldige begära omprövning av beslutet om slutlig skatt och hävda att beskattning i stället ska ske enligt SINK. Om den skattskyldige anser att skatteavdrag för särskild inkomstskatt har gjorts med för högt belopp, får han eller hon ansöka om att överskjutande belopp ska tillgodoräknas honom eller henne. Bestämmelsen därom finns i 54 kap. 3 §. I paragrafen finns en bestämmelse som skyddar den som felaktigt skickar en begäran om omprövning till en allmän förvaltnings- domstol. Om begäran om omprövning kommer in i rätt tid till domstolen, ska inte avvisa begäran även om den överlämnas till verket först efter överklagandetidens utgång. Paragrafen ersätter 4 kap. 9 § tredje stycket TL och 2 kap. 6 § SBL. Båda är ändrade en gång, nämligen då bildades (prop. 1989/90:74, s. 404, prop. 1996/97:100, s. 526 samt prop. 2002/03:99, s. 297 och 304). I de nuvarande paragraferna sägs att domstolen ska sända begäran till med uppgift om den dag då den kom in till domstolen. I den delen får paragraferna ingen motsvarighet i lagen. Föreskriften om hur domstolen ska agera får ses som en verkställighetsföreskrift till förevarande paragraf. Den behöver alltså inte ges i lag utan kan med stöd av 8 kap. 13 § RF ges i förordning. Omprövning till fördel på initiativ av Bestämmelser om att får ompröva beslut till fördel för den som beslutet gäller finns i 4 kap. 13 § TL och 21 kap. 8 § SBL (prop. 1989/90:74, s. 405 och 406 samt prop. 1996/97:100, s. 632). Paragrafen i taxeringslagen fick sin nuvarande lydelse 2005 i samband med att det blev möjligt för begränsat skattskyldiga att i fråga om tjänsteinkomster välja beskattning enligt inkomstskatte- lagen i stället för SINK (prop. 2004/05:19, s. 54, 55 och 67). Följdändringar har gjorts när –ersatte och de tio skatte- myndigheterna (prop. 2002/03:99), –inkomstskattelagen infördes (prop. 1999/2000:2, del 2, s. 733), –sjömansskatten avskaffades 1998 (prop. 1995/96:227, s. 88), –förfarandet för fastighetstaxering reformerades (prop. 1993/94:50, s. 364). Bestämmelsen i skattebetalningslagen har bara ändrats en gång och det var i samband med att ersatte Riksskatte- verket och de tio skattemyndigheterna (prop. 2002/03:99). Enligt såväl taxeringslagen som skattebetalningslagen är tiden för omprövning till fördel för den som beslutet gäller räknat från utgången av det kalenderår då beskattningsåret gick ut. Denna sexårsfrist uttrycks dock på olika sätt i taxeringslagen respektive skattebetalningslagen. I taxeringslagen används ordalydelsen före utgången av det femte året efter taxeringsåret. I skattebetalnings- lagen sägs att begäran om omprövning ska ha kommit in före utgången av sjätte året efter utgången av det kalenderår under vilket beskattningsåret har gått ut. Det är dock bara lydelsen av bestämmelserna som skiljer sig åt, i sak finns det ingen skillnad (prop. 1996/97:100, s. 631). Båda lagarna ger utrymme för omprövning till fördel även efter sexårsfristen. Regleringarna skiljer sig dock åt. I taxeringslagen anges i vilka fall får ompröva till fördel efter sexårsfristen, nämligen om omprövningen föranleds av taxeringsbeslut eller allmän förvaltnings- domstols beslut i mål om taxering avseende annat taxeringsår eller annan skattskyldig, 2. allmän förvaltningsdomstols beslut om tillägg till eller ändring i fastighetstaxering, beslut om fastighetstaxering enligt fastighets- taxeringslagen (1979:1152), 4. beslut om utländsk skatt eller om obligatoriska avgifter som avses i 62 kap. 6 § inkomstskattelagen (1999:1229), eller en allmän förvaltningsdomstols beslut om huruvida inkomstskattelagen eller SINK är tillämplig för den aktuella inkomsten. Vidare sägs i 4 kap. 13 § andra stycket TL att får ompröva ett beslut om skatteillägg till fördel för den som beslutet gäller så länge beslutet i den taxeringsfråga som föranlett skatte- tillägget inte har fått laga kraft. De beslut som får omprövas efter sexårsfristen benämns följdändringsbeslut29 i förarbetena till taxeringslagen där det också sägs att det inte finns någon yttersta tidsgräns för omprövningen. Med ett följdändringsbeslut förstås ett beslut som är en omedelbar konsekvens av ett annat beslut (prop. 1989/90:74, s. 405). Metoden att räkna upp i vilka fall omprövning får ske även efter sexårsfristen användes fram till skattekontoreformen även på skattebetalningsområdet. Som exempel kan nämnas att följd- ändringsbeslut fick fattas efter sexårsfristen. Sedan skattekonto- reformen gäller dock att omprövning till fördel för den som beslutet gäller får ske utan tidsbegränsning om det av material som är tillgängligt för framgår att ett beskattningsbeslut är felaktigt. I förarbetena (prop. 1996/97:100, s. 632) sägs att bestämmelsen bl.a. blir tillämplig när –slutlig skatt har fastställts till ett för högt belopp, –tillgodoräknande enligt 11 kap. 16 § SBL har skett med ett för lågt belopp, –det finns annan felaktighet till den skattskyldiges nackdel i hans skattebesked, –det finns en felaktighet i beslut om arbetsgivares ansvarighet för arbetstagares skatt, –belopp som har räknats in i den skattskyldiges underlag för egenavgifter har ansetts inte utgöra inkomst av annat förvärvs- arbete vid beräkningen av pensionsgrundande inkomst,