sou · GXB350 · 2009-05-28 00:00:00 — Pensionssystemet för de anställda vid vissa statsunderstödda teater-, dans- och musikinstitutioner är, och har varit en statlig angelägenhet. Motivet för att inordna dessa grupper i det statliga tjänstepensionssystemet var ursprungligen att de via statsbidragen till verksamheten hade en viss statlig anknytning och att det saknades tjänstepensionsbestämmelser på den övriga arbetsmarknaden. Pensionsvillkoren reglerades i särskilda pensionsreglementen utfärdade av Kungl. Maj:t med stöd av riks- dagens bemyndigande. När det sista av dessa reglementen, Statens allmänna tjänstepensionsreglemente, upphävdes , överfördes de särskilda pensionsvillkoren till förordningen (1987:1060) om tjänstepension för vissa arbetstagare med icke-statlig anställning, den s.k. PISA-förordningen. I förordningen föreskrevs att det all- männa pensionsavtalet för statliga och vissa andra tjänstemän (pen- sionsavtalet PA-74, även kallat PA-SPR) skulle tillämpas på vissa i en bilaga till förordningen angivna arbetstagare med icke-statlig anställning, med de tillägg och undantag som angavs i förord- ningen. Därefter har nya kollektivavtal om tjänstepension för statsan- ställda slutits. tillkom Pensionsplan för arbetstagare hos staten m.fl. (PA 91) och fr.o.m. gäller Pensions- avtal för arbetstagare hos staten m.fl. (PA 03). I anslutning till de nya avtalen omarbetades föreskrifterna i PISA-förordningen och anpassades till de nya avtalen, först genom förordningen (1991:1427) om tjänstepension för vissa arbetstagare med icke- statlig anställning och därefter genom den nu gällande förord- ningen (2003:56) om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med icke-statlig anställning. Tekniken har varit att föreskriva att det statliga kollektivavtalade pen- sionsavtalet ska tillämpas, med de tillägg och undantag som anges i förordningen. Pensionsrätt enligt förordningen och pensionsrätt enligt PA 03 behandlas i viss utsträckning som skilda system. När en pensionsförmån ska beräknas enligt PA 03, tillgodoräknas inte tiden efter i anställningar med pensionsrätt enligt förordningen. Förordningen om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med icke- statlig anställning omfattar, för- utom arbetstagare hos vissa teater , dans- och musikinstitutioner, även arbetstagare hos några andra icke-statliga arbetsgivare. En sådan arbetsgivare är Stiftelsen , som har viss föreställningsverksamhet och därmed en verksamhet som ligger inom området för denna utredning. Under de senaste 10–15 åren har stora förändringar skett på pen- sionsområdet, när det gäller både den lagstadgade allmänna pensio- nen och de kollektivavtalade tjänstepensionerna på hela arbets- marknaden. Det nya reformerade allmänna pensionssystemet innebär en övergång från ett till största delen förmånsbestämt system, baserat på ett trettioårigt intjänande där de femton bästa inkomståren lig- ger till grund för pensionsberäkningen, till ett avgiftsbestämt system enligt livsinkomstprincipen, där alla inkomster under hela arbetslivet ligger till grund för pensionens storlek. På det statliga tjänstepensionsområdet har utvecklingen gått från ett bruttopensionssystem med förmånsbestämda pensioner till ett i stor utsträckning avgiftsbestämt system (PA 03), där avsättningar görs och pensionsutfallet blir beroende av avsättningarnas storlek och avkastningen på dessa. Även inom den privata och kommunala sektorn har utvecklingen gått från förmånsbestämda till i huvudsak avgiftsbestämda tjänste- pensioner. I samband med dessa förändringar har även de tidigare tillämpade samordningsreglerna mellan de olika tjänstepensions- systemen på arbetsmarknaden upphört att gälla. Inom det statsunderstödda teater-, dans- och musikområdet finns, enligt uppgift från (), 6 227 arbetstagare hos 62 huvudmän. Av dessa är 2 592 konstnärliga anställningar. På grund av fysiska och konstnärliga skäl har dessa arbetstagare en lägre pensionsålder än den på den övriga arbetsmarknaden gängse pensionsåldern. Således har t.ex. dansare som pensionsålder och sångare . Därutöver gäller för dem, liksom för alla andra arbetstagare på den svenska arbetsmarknaden, enligt lagen (1982:80) om anställ- ningsskydd en ovillkorlig rätt att kvarstå i anställningen till , om annat inte följer av den lagen. har denna kate- gori av arbetstagare så speciella anställnings- och arbetsvillkor att det uppstår stora svårigheter att inordna dem i samma tjänstepen- sionssystem som de statliga arbetstagarna. Bland annat utgör korttidsanställningar och anställningar för en viss produktion en vanligt förekommande anställningsform. Detta medför att inkomsterna blir ojämna till exempel på grund av att det vissa perioder kan finnas samtidiga, parallella anställningar hos olika arbetsgivare. För de berörda personerna är naturligtvis det största problemet att det kan bli perioder helt utan anställning eller uppdrag. Teater-, dans- och musikområdet har egna arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer som sluter kollektivavtal om anställ- nings- och arbetsvillkoren. Detta har medfört att de anställda inte har kunnat få tillträde till de av de statliga avtalsparterna inrättade, avgiftsbestämda delarna av pensionsavtalet PA 03. Parterna på området har därför slutit ett eget kollektivavtal om avgiftsbestämd pension. Avsättningarna förvaltas av försäkringsgivare som väljs av de anställda. Det statliga pensionsfinansieringssystemet gäller, förutom de stat- liga myndigheterna (obligatoriska medlemmar), även vissa staten närstående icke-statliga arbetsgivare som givit i uppdrag att förhandla och sluta kollektivavtal (frivilliga medlemmar). Motivet är att dessa arbetsgivare bör ha möjlighet att få en försäkringsmässig utjämning av kostnaderna med andra arbetsgivare som är bundna av samma kollektivavtal. Bortsett från medlemmarna i är det i stort sett endast arbetsgivare inom teater-, dans- och musik- området som ingår i det statliga systemet för finansiering av tjäns- tepensioner. Institutionerna är som nämnts organiserade i en egen arbets- givarorganisation. Andra arbets- och anställningsvillkor än pensio- ner regleras genom kollektivavtal som denna organisation sluter med sina motparter. När det gäller dessa villkor är det arbetsgivarna som genom sin arbetsgivarorganisation har ansvar för att de utfor- mas med hänsyn till verksamhetens krav. För den förmånsbestämda delen av tjänstepensionen är huvudmän- nen inom teater-, dans- och musikområdet anslutna till den statliga försäkringsmodellen. Enligt denna beräknas som motsva- rar den intjänade pensionsrätten individuellt för varje anställd. Det sker ingen fondering av inbetalda . Premierna tillförs en inkomsttitel på statsbudgeten. När förmånen ska betalas ut belastas ett anslag, Statliga tjänstepensioner m.m., utgiftsområde 2. För att se till att premierna är rätt avvägda gör Statens pensions- verk beräkningar med syfte att få fram effekterna av bland annat skillnaderna mellan å ena sidan konstaterad dödlighet och verkligt ränteläge och å andra sidan de antaganden om dessa som ligger i de försäkringstekniska grunderna. var de som dessa huvudmän skulle betala scha- blonmässigt bestämda utan direkt koppling till värdet av de intjä- nade pensionsrätterna. Detta medförde att inte hela värdet av sta- tens stöd till området redovisades på kulturhuvudtiteln i statsbud- geten. , när schablonen sattes så att de totala premierna för området motsvarade de sammanlagda pensionsrätter som intjänats , omfördelades kostnaderna för pensioner mellan huvudmännen. I samband med att reglerna för beräkning av premi- erna ändrats har anslagen till statsbidrag räknats upp. Statsbidragen till verksamheten är avvägda med hänsyn till att respektive institution ska betala kostnaderna för pensioner till sina anställda, och det finns inga bidrag som är specialdestinerade till pensions- kostnader. Behovet av en översyn I PISA-förordningen har man försökt lösa problemen med svårig- heten att arbeta i vissa yrken fram till 65 eller genom regler om rätt att avgå med pension vid lägre åldrar och i vissa fall minskat krav på anställningstidens längd för hel pension för vissa yrken. Detta kan i sin tur medföra problem, t.ex. om någon byter yrke och inbetalda pensionspremier är för höga eller för låga i förhållande till vad som gäller i den nya anställningen. Det kan även tänkas mot- verka en önskvärd rörlighet på arbetsmarknaden. Den stora skill- nad som i vissa fall finns mellan den ålder då arbetstagaren kan avgå med pension och den ålder då arbetstagaren måste göra det, medför också en osäkerhet för arbetsgivarna i personalplaneringen. Eftersom det inte är ovanligt med korta anställningar och perio- der utan anställning kan regelverket i PISA- förordningen ge vissa effekter på pensionsrätten som kan förefalla mindre lämpliga. Till exempel gäller att det statliga pensionsavtalet har ett pen- sionslönebegrepp som i princip motsvarar lönen för ett kalenderår. Pensionsunderlaget är ett genomsnitt av pensionslöner (omräknade med prisbasbeloppet) som föregår det år som underlaget avser. Vid beräkningen av pensionsunderlaget utgår man från de kalenderår då arbetstagaren haft en anställning . Endast om det inte finns något sådant kalenderår tar man hänsyn till månadslöner. Detta medför att lönen ett enstaka år kan få stort genomslag. I vissa fall kan endast löner som ligger före det aktuella året få betydelse för hur stor den pensionsförmån som intjänas är. Om ett uppdrag går ut på att utföra ett visst arbete (t.ex. att utforma scenografin för en uppsättning) mot ett visst arvode, utan att det anges hur arbetet ska ta, kan det bli svårigheter att applicera reglerna i pensionsavtalet. är anställningstid och lönenivå och det har även betydelse hur anställningstid och inkomst fördelas mellan kalenderåren. De som ska betalas för en viss anställd beror inte bara på hans eller hennes ålder, lön och pensionsålder utan även i hög grad på tidigare löner och intjänad pensionsrätt. Detta, i förening med de speciella anställningsvillkoren inom området, gör att det kan vara svårt för arbetsgivarna att förutse sina pensionskostnader. De grunddata som SPV behöver för att kunna beräkna rätt för- måner och bestäms naturligtvis av PISA- förordningens bestämmelser och därmed indirekt av villkoren i det statliga pen- sionsavtalet. En följd av att anställningsvillkoren hos arbetsgivare på scenkonstområdet skiljer sig från dem hos de statliga myndig- heterna är att inrapporteringen av grunddata kompliceras. Detta har i många fall lett till brister i inrapporteringen, vilket innebär stora svårigheter för SPV vid beräkningen av förmånerna och pre- mierna. De reformer som skett inom den allmänna försäkringen och arbetsrätten utgår från att man normalt ska arbeta fram till den all- männa pensionsåldern, . I de värderingar som legat till grund för reformeringen av det allmänna pensionssystemet ligger att man förväntas gå in i ett nytt yrke om kraven i det tidigare är sådana att man inte kan arbeta kvar till 65 eller . För att underlätta en övergång till annan verksamhet eller annat förvärvsarbete för per- sonal med låg pensionsålder, t.ex. sångare och dansare, har förslag om s.k. karriärväxling framförts från parterna på området. För de arbetstagare som i likhet med dansare och sångare har ett kort yrkesliv innebär de nuvarande pensionsvillkoren på området att de får en pension som inte samordnas med andra inkomster och som uppgår till 65–av lönen i slut- skedet av karriären. På grund av de senare årens förändringar av pensionssystemen kan dock den sammanlagda pensionen bli mycket låg för den som inte fortsätter att förvärvsarbeta efter det att han eller hon avgått med pension från sin anställning. Det har därför framförts förslag om att införa av någon form av garanti för nivån på de sammanlagda pensionerna efter i för- hållande till nivån före denna ålder. Parterna på området har framfört att de önskar ett pensionssy- stem där premierna kommer den enskilde till del. Man uttrycker också en farhåga för att det nuvarande systemet kan vara överfinan- sierat. Enligt PISA- förordning är rätten till pension fribrevsbildande, medan rätten till pension före 65 år för dem med lägre pensionsåldrar är antastbar. Att en rätt till pen- sion är antastbar innebär att om en person inte är anställd vid den ålder då rätten till pension skulle inträda, bortfaller rätten. Att en rätt till pension är fribrevsbildande innebär däremot att en så stor del av pensionen som är intjänad kommer att utbetalas. Detta är en del av de villkor som ska ligga till grund för beräkningen av pre- mier, vilket innebär att premierna är lägre än om rätten till pension före vore oantastbar. Parterna har även framfört en farhåga om att de höga som är en följd av låga pensionsåldrar skulle försvåra för personer i yrken med låga pensionsåldrar att få nya anställningar. Sammanfattningsvis innebär det nu sagda att regleringen av tjänstepensioneringen för de anställda vid vissa statsunderstödda teater-, dans- och musikinstitutioner bör ses över. Målet med över- synen är att åstadkomma system som är anpassat till förhållandena på området. Översynen bör även avse i vilken utsträckning statliga regleringar är lämpliga medel för att åstadkomma sådana system. Utredaren ska lämna förslag på i vilken utsträckning regleringen av pensionsvillkoren på området bör ske genom kollektivavtal eller i författning. Utredaren kan även lämna förslag på villkor som ett kollektivavtal skulle kunna innehålla. Eftersom tjänstepensionering på den svenska arbetsmarknaden normalt regleras genom kollektiv- avtal måste ett förslag om författningsreglering kunna motiveras utifrån de särskilda förhållandena på detta område. Om utredaren finner att det behövs ändringar i författningar för att underlätta att tjänstepensioneringen helt eller delvis blir kollek- tivavtalsreglerad, ska utredaren lägga fram förslag om lämpliga änd- ringar. För de delar av tjänstepensioneringen som utredaren bedömer bör vara författningsreglerade ska förslag lämnas på materiella för- ändringar i villkoren för att göra dessa bättre anpassade till förhål- landena på området. Detta kan gälla frågor om avgiftsbestämda eller förmånsbestämda system, pensionsåldrar, intjänandetider och krav på anställningstid för hel förmån. Utredaren ska då beakta hur förmåner på detta område samverkar med förmåner på andra områ- Detta gäller inte minst i förhållande till sådana teater-, dans och musikarbetsgivare som inte har statligt reglerade pensionsvill- kor. Även förmånerna till dem som eller successivt med anställningar inom området har statliga anställningar bör uppmärk- sammas. Utredarens förslag kan även innebära att rätten till en viss tjäns- tepensionsförmån ska ersättas med en annan typ av förmån. Utredaren ska uppmärksamma eventuella skattekonsekvenser av sina förslag men ska inte föreslå några ändringar i skattereglerna. Utredaren ska så långt som möjligt med hänsyn till övriga mål utforma sina förslag så att de medför att det blir lättare för arbets- givarna att förutse sina pensionskostnader. Utredaren ska även göra en beräkning av hur förslagen till förändringar i villkoren påverkar arbetsgivarnas kostnader. Det är även önskvärt att arbetstagarna får goda möjligheter att förutse sina förmåner. I de delar som pensionssystemet enligt utredarens uppfattning bör vara författningsreglerat ska utredaren lämna författningsför- slag. Det står utredaren fritt att mot bakgrund av de riktlinjer som angetts ovan behandla andra aspekter än de ovan nämnda. Utredaren ska bedöma i vilken utsträckning som området även fortsättningsvis ska ingå i det statliga tjänstepensionsfinansierings- systemet och om det i så fall bör ske någon förändring i detta system. Utgångspunkterna för denna bedömning ska vara att kol- lektivet av de berörda arbetsgivarna ska bära kostnaderna och att det ska ske en riktig fördelning av kostnaderna inom kollektivet. Detta behöver inte nödvändigtvis utesluta att det kan ske en utjämning av kostnader, som lämpar sig för en försäkringsmässig utjämning, inom kollektivet eller mellan kollektivet och de statliga myndigheterna. Staten har pensionsåtaganden mot dem som innehaft eller inne- har anställningar inom området. Utredaren ska lämna förslag på hur staten ska fullgöra dessa åtaganden om vissa eller alla förmåner inte längre ska ingå i det statliga pensionsfinansieringssystemet. Utredarens förslag får inte medföra ökade nettokostnader för staten. De får dock medföra andra konsekvenser för statsbudgeten. Sådana konsekvenser ska redovisas, särskilt i den utsträckning för- slagen medför ändringar i fråga om statens inkomster och utgifter och dessas fördelning mellan skilda budgetår. Erfarenheter som finns i andra länder kan tillföra utredningen vär- defulla bidrag. I de övriga nordiska länderna finns samma yrkes- grupper inom det konstnärliga området som i . Enligt upp- gift från parterna på området har och system för karriärväxling. Utredaren ska därför studera regleringen av pen- sionsvillkoren för motsvarande konstnärliga grupper i de länder som kan vara av intresse. Utredaren ska även inhämta uppgifter om hur tjänstepensione- ringen ordnats hos de svenska teater, dans- och musikarbetsgivare som inte är anslutna till den statliga tjänstpensioneringen. Övriga förvärvsmöjligheter före den allmänna pensionsåldern Som tidigare nämnts har det framförts förslag om karriärväxling. Utredaren ska undersöka i vad mån personer som avgått vid en låg pensionsålder parallellt med tjänstepensionen har haft inkomster som grundar rätt till pensionsförmån, och vilken inverkan detta har på den totala pensionen . Utredaren ska även bedöma vilken effekt detta kan förväntas få med hänsyn till intrappningsreglerna i de nuvarande pensionssystemen. Utredaren ska överväga om det bör göras några förändringar av rätten till tjänstepension . Bör i så fall reglerna utformas så att de stimulerar pensionstagarna att förvärva pensionsgrundande inkomster? Samråd och redovisning av uppdraget -inhämta synpunkter från Svensk scenkonst, Statens pensions- verk, , och Kulturutred- ningen (Ku 2007:06), -samråda med i den utsträckning det uppkommer frågor med anknytning till det statliga pensionsfi- nansieringssystemet och -informera de fackliga organisationerna på området och ge dem tillfälle att framföra synpunkter på utredningen. Uppdraget ska redovisas . Förordning (2003:56) om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med icke-statlig anställning 1 § Pensionsavtal för arbetstagare hos staten m.fl. (PA 03) och därtill anslutande föreskrifter, med undantag av tredje kapitlet i PA 03, tillämpas på de arbetstagare med icke- statliga anställningar som anges i bilaga A till denna förordning under förutsättning att arbetsgivaren betalar för detta enligt förordningen (1997:908) om för statens avtalsförsäkringar eller enligt särskilt beslut av regeringen. Detta gäller även arbetstagare som har personlig pensionsrätt enligt särskilt beslut av regeringen eller Statens pen- sionsverk. Avtalet om tjänstegrupplivförsäkring (TGL-S) och föreskrifter som utfärdats med stöd av avtalet skall tillämpas i fråga om sådana arbetstagare med icke-statlig anställning där detta särskilt anges i bilaga A till förordningen. Om en arbetstagare som avses i denna förordning har eller senare får en statlig anställning kan regeringen besluta att arbets- tagaren helt eller delvis skall omfattas av andra pensionsbestämmel- ser än PA 03. beslutar om pensionsrätt enligt 2 § punkt 3 PA 03 efter framställning av huvudmannen. Förordning (2005:170). 2 § I 3–10 §§ och bilagorna till förordningen föreskrivs om tillägg till eller undantag från PA 03. I bilaga A finns vissa särskilda bestämmelser. 2 a § Om en arbetstagare omfattas eller omfattats av PA 03 i en annan anställning än som avses i denna förordning, skall anställ- ningen enligt PA 03 anses vara en sådan anställning som avses i för- ordningen. Förordning (2003:856). 3 § I vilka fall pensionsåldern är lägre än framgår av bilaga B. Om en arbetstagares anställning omfattar arbetsuppgifter från två eller flera verksamhetsområden med olika pensionsåldrar, skall den pensionsålder tillämpas som gäller för det verksamhetsområde där de huvudsakliga arbetsuppgifterna normalt ingår. 4 § För en arbetstagare som enligt bilaga B har lägre pensionsålder än gäller följande. Vid beräkning av pensionsunderlag för förmånsbestämd pension enligt 13 § PA 03 inräknas inte pensions- grundande lön från en anställning med högre pensionsålder med mer än vad som motsvarar den pensionsgrundande lönen i den anställ- ning som grundar rätt till pensionen. 5 § I vilka fall den lägsta pensionsgrundande tjänstetiden (tjänste- åldern) som krävs för hel förmånsbestämd pension enligt 17 § PA 03 är mindre än framgår av bilaga C. Om en arbetstagares anställning omfattar arbetsuppgifter från två eller flera verksamhetsområden med olika tjänsteåldrar, skall den tjänsteålder tillämpas som gäller för det verksamhetsområde där de huvudsakliga arbetsuppgifterna normalt ingår. 6 § För den som har en lägre pensionsålder än gäller i fråga om ålderspension vad som anges i bilaga B och C. 7 § En arbetstagare som har haft en visstidsanställning om enligt särskilt avtal om detta för konstnärlig personal vid teater-, dans- eller musikinstitution har, om pensionsåldern är lägre än , rätt till fribrev även för ålderspension mellan pensions- åldern och . Detta gäller under förutsättning att arbets- tagaren har tjänat in pensionsgrundande tjänstetid i sådan anställning som grundar rätt till fribrevet. Vid beräkning av och av fribrevets storlek får även tid i annan tidigare eller samtidig anställning med samma eller lägre pensionsålder medräk- nas. I beräkningen skall sådan anställning ingå även om den inträf- fat före . Om arbetstagaren har en annan anställning med statlig pensions- rätt vid pensionsåldern, betalas fribrevet inte ut för tid före den tid- punkt då den andra anställningen upphör. månadsbelopp skall i sådant fall inte omräknas med hänsyn till kortare utbetal- ningstid. Om arbetstagaren får rätt till flera statliga pensionsför- måner som tjänats in skall endast den bästa för- månen betalas ut. 8 § En pensionsförmån enligt förordningen skall minskas med en jämförlig förmån som huvudmannen lovat att betala utöver pen- sionsförmånen. Detta gäller dock inte sådan tjänstepension som grundas på kollektivavtal och som närmast motsvarar pensionsför- månerna enligt tredje kapitlet PA 03. Regeringen kan medge undantag från minskning med annan utlovad pensionsförmån om det finns särskilda skäl. 9 § beslutar om tillämpning av tredje kapitlet PA 03 för huvudmannen, om och för det statliga området (FSO Kåpan) har beslutat att huvudmannen får anslutas till det statliga avgiftsbestämda tjänste- pensionssystemet. 10 § En arbetstagare hos en huvudman som har anslutit sig till i samverkan TRS (TRS) får ha fortsatt statlig pensionsrätt enligt denna förordning, även om arbets- tagaren på grund av arbetsbrist har blivit uppsagd och därmed avgått från anställningen före pensionsåldern. Detta gäller under förutsättning att högst återstår till pensionsåldern och att TRS upprätthåller den statliga pensionsrätten genom att betala . Om arbetstagaren får nytt arbete med statlig pensionsrätt men med lägre lön, får TRS upprätthålla pensionsrätten beräknad på lönen i den tidigare anställningen genom att betala kompletterande . betalas skall den pensionsgrundande lön- en ändras på samma sätt som prisbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Pensionsförmånen beräknas som om anställningen hade fortsatt som betalas, dock längst till pensionsåldern. får meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för verkställigheten av dessa bestämmelser. Förteckning över icke-statliga anställningar och vissa särskilda bestämmelser i anslutning till dessa Arbetstagare vid nordisk insti- tution som tjänstgör i 1), 2), 7) Arbetstagare vid Nordiska mini- sterrådets sekretariat som tjänst- 1), 7) 1), 7)