sou · GXB335 · 2009-04-16 00:00:00 — Paragrafen motsvarar 12 kap. 42 § femte stycket jordabalken. Förtida uppsägning vid förverkande Paragrafen har inte någon omedelbar motsvarighet i nuvarande lagstiftning. Att hyresvärden har en rätt att säga upp hyresavtalet när hyresrätten är förverkad gäller även , men detta kommer till uttryck endast som ett led i bestämmelserna i 12 kap. 42 § första stycket jordabalken. I förslaget har rätten till förtida uppsägning vid förverkande brutits ut till en egen paragraf och placerats efter bestämmelserna om när hyresrätten är förverkad. Paragrafen har också fått en egen underrubrik. Särskilda bestämmelser vid försenad hyresbetalning Paragrafen motsvarar 12 kap. 44 § första stycket jordabalken i de delar som gäller för bostadslägenheter. Paragrafen motsvarar 12 kap. 44 § andra stycket jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 44 § tredje stycket jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 44 § fjärde stycket jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 44 § femte stycket jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 44 § sjätte stycket jordabalken. Särskilda bestämmelser vid störningar i boendet Paragrafen motsvarar 12 kap. 42 § tredje stycket jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 42 § fjärde stycket jordabalken. Enligt vår bedömning (se allmänmotiveringen avsnitt 3.2.8) utgör termen kopia inte något hinder för hyresvärden att skicka en elektronisk version av uppsägningshandlingen, exempelvis som ett bifogat dokument i ett e-postmeddelande eller i form av en kännedomskopia av en uppsägning som görs per e-post. Betydelsen av att hyresgästen vidtar rättelse Paragrafen motsvarar de två första meningarna i 12 kap. 43 § första stycket jordabalken. Vissa tidsfrister vid uppsägning på grund av förverkande Paragrafen motsvarar 12 kap. 43 § första stycket sista meningen jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 43 § andra stycket jordabalken. Hyresvärdens rätt till skadestånd Paragrafen motsvarar 12 kap. 42 § sjätte stycket jordabalken. Kapitlet motsvarar 12 kap. 45–52 §§ jordabalken och behandlar hyresgästens rätt till förlängning av hyresavtalet, vanligen kallat hyresgästens besittningsskydd. Termen besittningsskydd har förts in i kapitlet. Termen förekommer inte i nuvarande lagstiftning. Men den används regelmässigt, både i rättspraxis och doktrin samt på exempelvis hyresnämndernas hemsida. Den som har velat återfinna reglerna som rör besittningsskydd har alltså varit tvungen att känna till den formella terminologin, dvs. att det är fråga om hyresgästens rätt till förlängning av hyresavtalet vid uppsägning. För att göra det lättare att finna de reglerna har termen besittningsskydd förts in i författningstexten vid sidan av uttrycket rätt till förlängning. Därigenom blir ordet besittningsskydd också sökbart i elektroniska utgåvor av lagtexten. är det så att reglerna i kapitlet tar sikte på hyresavtalet, inte på hyresgästen. Det är hyresavtalet som förlängs enligt bestämmelserna i kapitlet. Begreppet besittningsskydd beskriver i stället den skyddande effekten för hyresgästen som förlängningsrätten innebär. Besittningsskydd är således inte synonymt med förlängning av hyresavtalet. Därför skulle det inte vara möjligt att konsekvent föra in ordet besittningsskydd eller att helt ersätta uttrycket rätt till förlängning utan att ändra bestämmelsernas Att så i grunden förändra konstruktionen inom ramen för den redaktionella översyn vi har haft i uppdrag att göra skulle föra för långt. Saken har i stället lösts så att vi har satt s.k. framför termen besittningsskydd. Därigenom markeras att det inte är fråga om en legaldefinition. Det bör också nämnas att hyresgästen, förutom rätt till förlängning av hyresavtalet, också har en möjlighet att få uppskov med avflyttningen. Detta kan också sägas vara ett utflöde av besittningsskyddet. Termen besittningsskydd kan alltså ha en något vidare innebörd än rätt till förlängning av hyresavtalet. I regel är det dock förlängningsrätt som avses med besittningsskydd. Kapitlet är strukturerat så att de första paragraferna reglerar när besittningsskydd föreligger. Det inleds med en huvudregel om rätt till förlängning av hyresavtalet vid uppsägning. Den följs av undantagsbestämmelser om när rätt till förlängning saknas och bestämmelser om avtal som innebär att hyresgästen avstår från sitt besittningsskydd. Därefter följer bestämmelser som gäller när rätt till förlängning i och för sig förelegat och som reglerar under vilka förutsättningar denna kan upphöra, ofta kallat när besittningsskyddet bryts. Vidare finns bestämmelser om rätt till förlängning beträffande en del av lägenheten och om återflyttning efter ombyggnad. Det finns också bestämmelser om förlängning av hyresrätten för en medhyresgäst och för vissa närstående som bott i lägenheten utan att vara hyresgäster. Slutligen innehåller kapitlet bestämmelser som gäller vid förlängningstvister, bl.a. bestämmelser om uppskov med avflyttningen. Paragrafen har inte någon omedelbar motsvarighet i nuvarande lagtext, men innebär inte några sakliga nyheter. Genom bestämmelsen inleds kapitlet med att man uttrycker huvudregeln om rätt till förlängning (s.k. besittningsskydd). Att denna huvudregel gäller framgår av 12 kap. 46 § första stycket jordabalken. När rätt till förlängning saknas Paragrafen motsvarar 12 kap. 45 § jordabalken och anger ett antal fall där bestämmelserna i kapitlet om förlängningsrätt m.m. över huvud taget inte är tillämpliga. I andra stycket finns ett undantag som ger vissa andrahandshyresgäster besittningsskydd som en förstahandshyresgäst. I förarbetena till bestämmelsen anges att det är en förutsättning att det är fråga om blockuthyrning (prop. 2001/02:41 s. 72). Det kan därför övervägas om termen blockuthyrning ska föras in i stycket. Lagtexten har emellertid i 12 kap. 45 § andra stycket jordabalken fått en utformning som innebär att även andra typer av avtal kan omfattas av stycket. Det behöver enligt ordalydelsen inte vara fråga om ett avtal som avser flera lägenheter utan kan även vara flera separata avtal (jfr t.ex. och , Hyreslagen. 2006 s. 356). Det finns vidare i praxis exempel där parterna i blockuthyrningsliknande situationer har haft olika uppfattning i frågan om det var fråga om blockuthyrning eller inte och där domstolen kommit fram till att det i förstahandsförhållandet var fråga om upplåtelse av en lokal. Sådana exempel finns bl.a. vid uthyrning för äldreboende (se t.ex. RBD 5:93, mål ÖH 6207-02 och ÖH 7869-03 samt och , Hyreslagen. 2006 s. 12 f.). Utan att ta slutlig ställning i saken kan konstateras att den nuvarande ordalydelsen i förevarande stycke inte utesluter att andrahandshyresgästerna i ett sådant fall har besittningsskydd även . Däremot skulle de helt säkert sakna sådant skydd, om man ersatte den nuvarande lokutionen med ordet blockuthyrning. Det skulle således kunna innebära en saklig förändring. Därför har termen blockuthyrning inte förts in i stycket. Överenskommelse om avstående från besittningsskydd Paragrafen motsvarar 12 kap. 45 a § första stycket jordabalken. Under kapitelrubriken har vi utvecklat varför termen besittnings- Här kan tilläggas att hyresnämnderna tillhandahåller blanketter som rubriceras på det sättet. Punkten 2 har kompletterats med ett lagförslag i prop. 1008/09:91, som ska träda i kraft . Det innebär att undantag enligt punkten 2 gäller i fråga om en lägenhet inom en ägarlägenhetsfastighet som inte ingår i en affärsmässigt bedriven uthyrningsverksamhet, om hyresvärden ska bosätta sig i eller överlåta fastigheten. Paragrafen motsvarar 12 kap. 45 a § andra stycket jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 45 a § tredje stycket jordabalken. När rätten till förlängning av hyresavtalet upphör Paragrafens första stycke motsvarar 12 kap. 46 § första stycket jordabalken. Punkten 6 har kompletterats i enlighet med ett lagförslag i prop. 2008/09:91, som ska träda i kraft . Ändringen innebär att den besittningsskyddsbrytande grunden i punkten gäller också när hyresavtalet avser en lägenhet inom en ägarlägenhetsfastighet och upplåtelsen inte ingår i en affärsmässigt bedriven uthyrningsverksamhet. Andra stycket innehåller det förslag till ändring i paragrafen som vi lämnade i delbetänkandet Frågor om hyra och bostadsrätt (SOU 2008:47). Förlängning av hyresavtalet för en del av lägenheten Paragrafen motsvarar 12 kap. 46 § andra stycket jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 46 § tredje stycket jordabalken. Förlängning av hyresavtalet för en medhyresgäst Paragrafen motsvarar 12 kap. 47 § första stycket jordabalken. Förlängning av hyresavtalet för make eller sambo som inte har del i hyresrätten Paragrafen motsvarar 12 kap. 47 § andra stycket jordabalken. I paragrafens första stycke har de olika leden i den nuvarande bestämmelsen ändrat ordning och de två leden skiljts åt genom att de står under olika punkter. Paragrafen motsvarar 12 kap. 47 § tredje stycket jordabalken. Vissa tidsfrister vid tvister om förlängning av hyresavtal Paragrafen motsvarar 12 kap. 49 § jordabalken. Rätt att bo kvar under pågående tvist Paragrafen motsvarar 12 kap. 50 § jordabalken. Hyresvillkoren vid förlängning av hyresavtal Paragrafen motsvarar 12 kap. 51 § första stycket jordabalken. Verkan av beslut om förlängning Paragrafen motsvarar 12 kap. 51 § andra stycket jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 52 § jordabalken. Prövning av hyran och andra hyresvillkor Kapitlet motsvarar 12 kap. 53–55 d §§ jordabalken. Bestämmelserna i den nuvarande lagstiftningen har tillkommit Nya paragrafer har skjutits in mellan de befintliga. Den inbördes ordningen mellan bestämmelserna i kapitlet har ändrats något i förslaget för att få en bättre struktur. Efter de inledande bestämmelserna om kapitlets tillämpningsområde kommer bestämmelser om hur ett ändringsförfarande inleds och om negativ avtalsbindning i vissa fall. Därefter kommer bestämmelser om hyresnämndens prövning av hyran och andra hyresvillkor samt bestämmelser som rör själva beslutet. Det finns bestämmelser om beslutets betydelse för hyresavtalet och från vilken tidpunkt beslut om villkorsändring får gälla. Slutligen finns bestämmelser om vad som ska gälla när hyran höjs respektive sänks retroaktivt. Paragrafen motsvarar 12 kap. 53 § första stycket jordabalken. Paragrafen har dock fått en inledande mening som inte har någon motsvarighet i 12 kap. jordabalken. I denna klargörs vad bestämmelserna i kapitlet avser. Paragrafen motsvarar 12 kap. 53 § andra stycket jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 54 § första stycket jordabalken. Hyreshöjning för en lägenhet som inte omfattas av en gällande förhandlingsordning Paragrafen motsvarar 12 kap. 54 a § första stycket jordabalken. Paragrafens första stycke motsvarar första meningen i 12 kap. 54 a § tredje stycket jordabalken. Det innehåller förutsättningarna för negativ avtalsbindning. Andra stycket motsvarar den sista meningen i 12 kap. 54 a § tredje stycket jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 54 a § andra stycket jordabalken. För att göra bestämmelsen mer lättläst har de olika uppgifterna som meddelandets ska innehålla fått var sin punkt. paragrafen anges nu bara att meddelandet ska innehålla de angivna uppgifterna. Att detta är en förutsättning för att negativ avtalsbindning ska kunna uppstå framgår redan av 5 §, och behöver därför inte anges även i den här paragrafen. Hur hyran ska fastställas Paragrafen motsvarar 12 kap. 55 § första–fjärde styckena jordabalken. Formuleringen av 12 kap. 55 § tredje och fjärde styckena, som utgör paragrafens tredje stycke, har ändrats något. I nuvarande lagstiftning anges att en viss paragraf inte får beaktas vid en prövning enligt första stycket, som det i följande stycke anges att bl.a. den paragrafen ska iakttas vid prövningen. Avsikten med den nu föreslagna lydelsen är att det tydligare ska framgå att det är två olika situationer som avses. En hyresgäst kan nämligen påkalla prövning även av en hyra som har bestämts i enlighet med 11 § i förslaget (nuvarande 12 kap. 55 c § jordabalken). Innebörden av att den paragrafen ska iakttas vid prövningen är då att den första frågan är om hyran som är föremål för prövning verkligen har fastställts på ett sådant sätt att den har s.k. presumtionsverkan. I sådana fall ska den anses som skälig och någon ändring av den ska inte göras. I den situationen är det alltså inte aktuellt att göra någon jämförelseprövning. En hyra som ska anses som skälig enligt 11 § får däremot aldrig användas som jämförelsematerial. Det innebär att sådana hyror inte får beaktas vid en direkt jämförelse eller som bakgrundsmaterial, när en hyra för en annan lägenhet ska fastställas enligt första stycket. De får heller inte vägas in inom ramen för den allmänna kännedomen om hyresläget på orten. Detta gäller även om den hyra som prövas avser en nybyggd lägenhet. (Se prop. 2005/06:80 s. 35–36 och 48.) Paragrafen motsvarar 12 kap. 55 § femte stycket jordabalken. I det stycket hänvisas till första, andra och fjärde styckena i paragrafen. Här görs hänvisningen till 7 §. Eftersom 7 § tredje stycket omfattar även det som motsvarar nuvarande 12 kap. 55 § tredje stycket jordabalken innebär det att hänvisningen är något vidare i förslaget. lertid inte någon praktisk betydelse och innebär därför inte någon saklig skillnad i förhållande till nuvarande lagstiftning. Paragrafen motsvarar 12 kap. 55 a § jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 55 b § jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 55 c § jordabalken. Hur annat villkor än hyran ska fastställas Paragrafen motsvarar 12 kap. 55 § sjätte stycket jordabalken. Överenskommelser om villkoren för fortsatt uthyrning Paragrafen motsvarar 12 kap. 55 § sjunde stycket jordabalken. I nuvarande lagstiftning är den begränsning av avtalsfriheten som anges i paragrafen utformad så att parternas avtal inte gäller i den mån det strider mot bestämmelserna i jordabalken. Av förarbetena framgår att det främst var de tvingande reglerna i 12 kap. jordabalken som avsågs (prop. 1970:20 del A s. 359 f.). Tvingande regler som är relevanta finns också i 7 kap. jordabalken. Det kan ifrågasättas om det, utöver de angivna, finns några regler i jordabalken som är relevanta, och, om så inte är fallet, hänvisningen bör preciseras till att avse bestämmelser i nuvarande 7 och 12 kap. jordabalken. Den aktuella paragrafen har emellertid motsvarigheter i 9 kap. 9 § fjärde stycket och 10 kap. 6 § fjärde stycket jordabalken. melserna, som avser förlängning av arrendeavtal, anges att överenskommelser om villkoren för det fortsatta arrendet ska gälla om inte annat följer av bestämmelserna i övrigt i denna balk. Styckena fick sin lydelse efter förslag från Lagrådet, som även påpekade att den nu aktuella bestämmelsen borde omformuleras på motsvarande sätt (a. prop. s. 360). Vikten av överensstämmelse mellan bestämmelserna har alltså tidigare betonats. Detta skäl har även nu fått väga över. Utformningen har således gjorts så att enhetligheten mellan de nämnda paragraferna behålls så långt som möjligt. Någon precisering av de relevanta bestämmelserna i jordabalken har således inte gjorts. Ytterligare villkor som kan prövas Paragrafen motsvarar 12 kap. 54 § andra stycket jordabalken. Beslutets betydelse för hyresavtalet Paragrafen motsvarar 12 kap. 54 § tredje stycket jordabalken. Från vilken tidpunkt ett beslut om villkorsändring får gälla Paragrafen motsvarar 12 kap. 55 d § första stycket jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 55 d § tredje stycket jordabalken. Bestämmelsen har flyttats fram något jämfört med , eftersom den avser hyresavtal som gäller tills vidare. Paragrafen motsvarar 12 kap. 55 d § andra stycket jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 55 d § fjärde stycket jordabalken. I nuvarande lagstiftning hänvisas till första och andra styckena i paragrafen. Hänvisningen har ändrats till att avse 16 eller 18 §. Eftersom styckena respektive paragraferna avser olika avtalstyper kan de nämligen inte vara tillämpliga . Hyran höjs för förfluten tid Paragrafen motsvarar 12 kap. 55 d § femte–sjunde styckena jordabalken. Hyran sänks för förfluten tid Paragrafen motsvarar 12 kap. 55 d § åttonde stycket jordabalken. Återbetalning av hyra som inte är skälig Kapitlet motsvarar 12 kap. 55 e § jordabalken. Det innehåller bestämmelser om återbetalning av hyra som inte är skälig. Bestämmelserna är tillämpliga dels vid upplåtelse av möblerat eller omöblerat rum, dels vid upplåtelse av annan lägenhet i andra hand. Paragrafen motsvarar 12 kap. 55 e § första stycket jordabalken. I de lagändringar som skedde beträffande andrahandsupplåtelser har uttrycket till annan för självständigt brukande förts in när det gäller upplåtelse i andra hand, se t. ex. 8 kap. 13 §. För att ha ett enhetligt uttryckssätt beträffande andrahandsupplåtelser har det uttrycket förts in även i den här paragrafen. Paragrafen motsvarar 12 kap. 55 e § andra stycket jordabalken. fick ett beslut om återbetalning inte avse tillbaka än före dagen för ansökan. Den angivna maximitiden har dock ändrats från två till genom en lagändring . Fastställande av hyra för fortsatt uthyrning Paragrafen motsvarar 12 kap. 55 e § tredje stycket jordabalken. När ansökan ska göras Paragrafen motsvarar 12 kap. 55 e § fjärde stycket jordabalken. 13 kap. Övriga bestämmelser Kapitlet motsvarar 12 kap. 28 a, 61–67 och 70–73 §§ jordabalken. Den första delen av kapitlet innehåller ett antal bestämmelser av rätt skilda slag. Kapitlet avslutas med bestämmelser som rör förfarandet i hyrestvister. I nuvarande lagstiftning finns den övervägande delen av dessa bestämmelser i slutet av 12 kap. jordabalken, under rubrikerna Särskilda bestämmelser respektive Förfarandet i hyrestvister. Bland bestämmelserna om förfarandet i hyrestvister finns i nuvarande lagstiftning två paragrafer som innehåller allmänna bestämmelser om hyresnämnderna och deras uppgifter (12 kap. 68 och 69 §§ jordabalken). Dessa finns i vårt förslag fortfarande kvar i 12 kap. jordabalken. De bestämmelser om förfarandet i hyrestvister som gäller en viss lägenhetstyp har placerats i respektive lag. De är dock inte så många att de motiverar ett eget kapitel. I förslaget har också motsvarigheten till 12 kap. 28 a § jordabalken placerats i det här kapitlet. Paragrafen reglerar pantsättares eller borgensmans rätt att säga upp sitt åtagande, alltså en rätt för någon som varken är hyresvärd eller hyresgäst. Då de övriga kapitlen gäller förhållanden mellan hyresvärd och hyresgäst har vi bedömt det som lämpligare att placera bestämmelsen här. Paragrafen motsvarar 12 kap. 61 § jordabalken. När vissa meddelanden ska anses lämnade Paragrafen motsvarar 12 kap. 63 § jordabalken i de delar som avser bostadslägenheter. I rubriken och bestämmelsen används meddelanden som samlingsbegrepp. I en del av paragraferna som bestämmelsen hänvisar till används uttryck som lämna en tillsägelse, underrätta och informera i stället för meddela. Även i nuvarande lagstiftning används olika termer i olika bestämmelser. Samtliga de använda uttrycken täcks dock av begreppet meddelande. Föreläggande att lämna uppgifter om hyran Paragrafen motsvarar 12 kap. 64 § jordabalken. Otillåtna villkor om ersättning för upplåtelse eller överlåtelse Paragrafen motsvarar 12 kap. 65 § första och andra styckena jordabalken. När det gäller de ringa fallen har ordet straff ersatts av ordet ansvar. I äldre lagstiftning fanns det en åtalsprövningsregel som innebar att gärningen inte fick åtalas av åklagare, om inte åtal ansågs påkallat ur allmän synpunkt. Åtalsregeln ersattes 1978 av bestämmelsen om att straff inte ska ådömas i ringa fall. Samma terminologi användes när frågan behandlades i förarbetena (prop. 1977/78:175 s. 80 och s. 179). Det kan emellertid inte råda någon tvekan om att det som avses är att en gärning som bedöms vara ringa över huvud taget inte ska leda till en fällande dom. Terminologin har därför anpassats. Den föreslagna lydelsen överensstämmer med annan lagstiftning, exempelvis bestämmelserna om tjänstefel i 20 kap. 1 § . Paragrafen motsvarar 12 kap. 65 § tredje stycket jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 65 a § första–tredje styckena jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 65 a § fjärde stycket jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 66 § första meningen jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 66 § andra–fjärde meningarna jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 67 § jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 28 a § jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 62 § jordabalken. Hyrestvister som rör störningar i boendet Paragrafen motsvarar 12 kap. 72 § jordabalken. Överklagande av hyresnämndens beslut Paragrafen motsvarar 12 kap. 70 § jordabalken. När det gäller vilka beslut som får överklagas talas i nuvarande lagstiftning om frågor som avses i vissa paragrafer. Ett par av dessa behandlar redan nu samma beslut. Eftersom många paragrafer i 12 kap. jordabalken har delats upp på flera paragrafer i författningsförslaget har det blivit ännu fler fall där ett och samma beslut omnämns i flera paragrafer. I den här paragrafen har därför skett en begränsning på så sätt att endast de paragrafer där det första gången anges att hyresnämnden får meddela ett beslut i en viss fråga anges. Vi har föreslagit en överklaganderätt beträffande beslut om godkännande av avstående från besittningsskydd ska finnas i delbetänkandet Frågor om hyra och bostadsrätt (SOU 2008:47). Sådana beslut finns därför med bland de överklagbara beslutstyperna. Paragrafen motsvarar 12 kap. 71 § jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 73 § jordabalken. Lagen beräknas kunna träda i kraft . Efter en författningsändring 1985 är utgångspunkten att hyresavtal gäller tills vidare, om inte något annat har avtalats. med den ändringen föreskrevs vissa minimitider bl.a. för hyresvärdens uppsägning av bostadshyresavtal som gäller tills vidare. Vid författningsändringen infördes en övergångsbestämmelse som syftade till att påskynda övergången till tillsvidareavtal när det gällde bostadslägenheter. Den innebar att hyresavtalet ska anses gälla tills vidare, om inte parterna har kommit överens om något annat vid den första tidpunkten efter lagens ikraftträdande till vilken avtalet kunnat sägas upp av båda parter. Eftersom det lär finnas avtal som har ingåtts för bestämd tid har övergångsbestämmelsen fortfarande betydelse för att konstatera att ett sådant avtal ska anses vara ett tillsvidareavtal. övergångsbestämmelse av motsvarande lydelse ska därför finnas till bostadshyreslagen. Övergångsbestämmelsen kan innebära att andra regler om uppsägningstid ska gälla än de som anges i parternas avtal. har haft möjlighet att ge vissa kooperativa bostadsföretag tillstånd att tillämpa avtalsvillkor som strider mot tvingande hyresregler. Enligt övergångsbestämmelserna till en författningsändring 1985 gällde möjligheten till undantag för skyldigheten att med skäliga tidsmellanrum ombesörja tapetsering, målning och andra sedvanliga reparationer (12 kap. 15 § andra stycket första meningen jordabalken) och för hur hyran ska vara bestämd i hyresavtalet (12 kap. 19 § jordabalken). Enligt de övergångsbestämmelserna skulle också tillstånd som meddelats enligt äldre regler vara fortsatt giltiga. I samband med nya bestämmelser 1997 som innebar ett utökat hyresgästinflytande vid förbättrings- och ändringsåtgärder infördes också övergångsbestämmelser som medgav de aktuella bostadsföretagen undantag från de nya reglerna i 12 kap. 18 d–h §§ jordabalken. För att behålla dessa undantagsmöjligheter intakta föreskrivs undantagsmöjlighet för motsvarande regler i bostadshyreslagen. Bestämmelserna som reglerar i vilken mån parterna kan avtala om avstående från besittningsskydd ändrades 1993 och 2006 (SFS 1993:400 och SFS 2005:947). Vid båda tillfällena infördes det övergångsbestämmelser av innebörden att äldre bestämmelser gäller när överenskommelsen har ingåtts före ikraftträdandet av författningsändringen. Den principen ska fortfarande gälla. Den aktuella punkten innebär således att överenskommelsen ska ha verkan enligt äldre regler om det har ingåtts före ikraftträdandet.