sou · GXB342 · 2009-05-06 00:00:00 — Antalet ärenden där initierat återkallelse eller om- prövning av tillstånd till vattenverksamhet eller utrivning av anläggningar för avlysta flottleder. Antalet ärenden om tillsyn över vattenverksamhet. Antalet ärenden om tillstånd till markavvattning. Svaren från länsstyrelserna redovisas i tabellform nedan. Streck i en ruta innebär att ingen uppgift erhållits. Totalt antal vattenverksamheter i länen 1 100 (1 100) 2 000 (2 000) 980 (950) 2 770 (-) 2 442 (2 442) 3 692 (1 165) 1 500 (-) - (-) 4 000 (4 000) 860 (760) 1 099 (1 092) 8 500 (6 900) 1 588 (1 578) 1 958 (1 958) 1 400 (-) 1 380 (1 380) 1 535 (1 510) 36 (36) 38 (5) 7 000 (7 000) 6 105 (6 105) 49 983 (40 601) 1 Siffran inom parantes anger den del av markavvattningsföretagen som är prövade enligt äldre bestämmelser än . SOU 2009:42 Kartläggning av befintlig vattenverksamhet Antalet ej tillståndsprövade vattenverksamheter Verksamheter som saknar tydlig reglering av drifts- och Kartläggning av befintlig vattenverksamhet Tabell 3.4 Antalet fiskvandringshindrande dammar som saknar fiskvägar SOU 2009:42 Kartläggning av befintlig vattenverksamhet Totalt antal ärenden vid länsstyrelserna Återkallelse, omprövning, Förutom ovan angivna uppgifter lämnade länsstyrelserna även följande kommentarer i enkätsvaren. Kommentarerna har samman- ställts under respektive rubrik län: Uppgifterna avseende kraftverk och dammar baseras till stor del på en damminventering som gjordes och som resulterade i ett dammregister. Registret har sedermera uppdaterats genom ett enkätutskick. Det finns planer på att uppdatera eller skapa ett nytt dammregister. : Uppgifterna avseende dammar och vatten- kraftverk kommer från en damminventering som utfördes . : Antalet dammar som anges utgår från den damm- inventering som utfördes 1982. Inventering gjordes av ett urval av dammar baserat på dammhöjd, indämd vattenvolym och dammens läge till samlad bebyggelse. Totalt inventerades 314 dammar och av dessa är åtta utrivna, sex raserade och fem avsänkta. Till vissa vattenkraftverk hör även regleringsdammar som inte ligger i direkt anslutning till kraftverken. Dessa är inte med- Kartläggning av befintlig vattenverksamhet räknade i redovisning av antalet kraftverk och är 18 till antalet. Det verkliga antalet dammar är ca 900. Vad gäller tillståndsfrågan för de dammar som inte ingår i damminventeringen är det rimligt att anta att antalet tillståndsprövade är färre i procent än de som ingår i damminventeringen. Antalet kraftverk är enligt SERO 149 inom , vilket är en stor skillnad mot de 88 som själva redovisar. Det kan betyda att det finns kraftverk som inte ingick i damminventeringen. Beroende på lag- stiftningens komplexitet inom detta område, resursbrist hos läns- styrelsen, bristande kunskap hos verksamhetsutövaren samt att det inte finns några krav på årlig miljörapport för vattenkraftverk är det svårt för att hålla ett uppdaterat register över befintliga vattenkraftverk. Frågan om antalet kraftverk/dammar som saknar tydlig reglering av drift- och underhållsansvaret är alldeles för omfattande för att hanteras . Allmänt kan sägas att om de flesta av domarna –(majoriteten i F-län) att de vanligtvis har en bestämmelse om övre dämningsgräns men att det i många fall saknas en sänkningsgräns. Det är även vanligt förekommande med ett vattenmärke för utmärkande av dämningsgräns. Krav på journalföring av vatten- stånd och/eller flöden förekommer sparsamt. Det är även vanligt att dammägaren får hushålla fritt med vattnet inom dämnings- gränsen/gränserna. : Svaren på frågorna rörande dammar och fiskvägar baseras på dammregister, uppdaterat –2002 och plan för biologisk återställning av kalkade vatten . innehåller uppgift om 119 dammar, varav 50 saknar miljödom, vattendom eller äldre lagliga dokument. län: Det finns ett stort antal mindre kraftverk med till- hörande dammar som inte har tillstånd och som har funnits på platsen . I bruksmiljön i Bergslagen finns det många kraftverk med tillhörande gamla dammar som inte har tillstånd. Varken verksamhetsutövaren, som inte äger dammen, eller mark- ägaren där dammen är belägen vill ta underhållsansvar för dammen. har fått att ta underhållsansvar för regleringsdammar och övriga dammar där är markägare. Kartläggning av befintlig vattenverksamhet : Samtliga 130 kraftverk i länet har ägare som läns- styrelsen begär årsrapporter av. Av de 130 ägs 40 av Fortum eller . Övriga ägs av lokala energibolag verksamma i vissa kommuner eller inom vissa vattendrag. Ett fåtal försörjer enstaka fastigheter med kraft. har uppgifter, genom in- venteringar och uppgifter redovisade i samband med årsrapporter, om drygt 650 dammar. Det totala antalet dammar i länet är betydigt fler, uppskattningsvis fler än 1 000 dammar. I stort sett samtliga dammar, som har betydelse för () och de större kraftverksägarna, har tillstånd genom vattendomar eller i några fall äldre häradsdomar. De dammar som saknar domar men fortfarande utnyttjas, har oftast tillkommit i äldre tid för gruvdrift, hyttverksamhet, kvarnar och liknande. Läns- styrelsen bedömer att dessa i de flesta fall brukas med stöd av hävd. : Antalet vattenkraftverk och dammar i länet baseras på damminventering som upptog 309 verkliga dammlägen. : Det finns ett mörkertal vad gäller enskilda små vattenkraftverk. har inom ramen för vattendirektivet inventerat vattendragen på dammar med avseende på dess funktion som vandringhinder. I samband med detta gjordes även en statusbestämning av dammarna om dessa var hela eller mer eller mindre raserade. Denna inventering har byggt på kunskap som finns om dammar inom , vattenregleringsföretagen, , m.fl. Inventeringen resulterade i att totalt 524 dammanläggningar av varierande skick har identifierats och koordinatsatts. Alla större kraftverks- och regleringsdammar är enligt kännedom tillstånds- prövade, de flesta enligt vattenlag. anser att det inte är speciellt osannolikt att flertalet av de mindre enskilda vattenverksamheterna är uppförda av hävd eller utan tillstånd. Av de kända dammarna uppskattar att 147 av 524 har någon form av reglering av drift- och underhållsansvar. Dessa ägs eller drivs i allmänhet av kraftbolag vilka i allmänhet har större kunskap om lagstiftningen och behov av egenkontrollsystem. : Antalet dammar är sannolikt större än vad den inventering som gjorde visar. Sannolikt har alla dammar som är avsedda för vattenkraftproduktion tillstånd Kartläggning av befintlig vattenverksamhet Ungefär hälften av dessa har tydlig reglering av drift- och underhållsansvar. Denna grupp omfattar de stora anläggningarna i Lule-, Pite- och Skellefteälv. Övriga dammar saknar troligtvis tillstånd. Detta beror förmodligen på att de varit avsedda för flottning, att de tillkommit års vattenlag eller att de helt enkelt anlagts utan tillstånd. : Drift- och underhållsansvaret är ofta tydligt angivna i markavvattningsföretag. Däremot innehåller dessa inga som helst föreskrifter om vilka skyddsåtgärder och hänsyn som ska tas i samband med rensningar i dessa företag. Ärendena fördelar sig enligt följande: åren 1841–1954 – 1 240 ärenden; åren 1956–1966 – 92 ärenden; åren 1967–1976 – 117 ärenden; åren 1977–1987 – 71 ärenden; åren 1988–2008 – 922 ärenden. : Uppgifterna om prövade markavvattningsföretag kommer från digitala kartunderlag. Det innehåller företag med lagliga tillstånd års vattenlag eller senare bestämmelser. Antalet företag som bildats har uppskattats utifrån det material som finns tillgängligt i pappers- form på till ca 100. Hur många av företagen som är aktiva är osäkert. län: Antalet markavvattningsföretag uppgår till 4 000 och utgör samfällda diknings-, sänknings- och invallningsföretag . Icke samfällda täckdikningsföretag (åkerdräneringar) som tillkommit utan förrättning är inte medräknade. Det är oklart hur många av dessa som enligt dagens lagstiftning skulle ha varit tillståndspliktiga. Utöver detta finns markavvattningsföretag som tillkommit . Dessa förvaras hos Lantmäteriet och uppgår uppskattningsvis till 500–3000 företag. län: Det kan antas att det finns många markavvattnings- företag i länet som inte är levande, dvs. saknar en fungerande styrelse. Det innebär att inte har en adressat för sin tillsyn. I något fall har aviserat att syssloman kommer att tillsättas om det inte tillsätts en fungerande styrelse. Kartläggning av befintlig vattenverksamhet : Många av de redovisade markavvattningsföretagen har tillkommit för att skapa sysselsättning. Syftet har i huvudsak varit att dika ut myrmarker för skogs- produktion eller för att skapa jordbruksmark. saknar kunskap om i viken utsträckning dessa är aktiva eller om de över- huvudtaget kommit till utförande. : Det finns 36 markavvattningsföretag registrerade . har de inte räknats. Handlingar för ett stort antal äldre företag som rör jordbruksmark finns arkiverade på . : I diarium som sträcker sig finns uppgift om 523 ärenden gällande markavvattning inklusive förfrågan om dikesrensningar m.m. Det verkliga antalet markavvattningsföretag är åtskilligt större. : Alla markavvattningsföretag med tillstånd har i teorin en tydlig reglering av drift- och underhållsansvar. Läns- styrelsen saknar dock kännedom om hur ansvaret fullföljs. Av markavvattningsföretagen i prövades 6 500 och 475 efter. : infördes en bestämmelse i naturvårdslagen som medförde att markavvattningsåtgärder inte fick utföras utan tillstånd. hade rollen som vattendomstol. Lantbruksstyrelsen utsåg förrättare av markavvattningsföretag för fram och därefter fick denna uppgift. För skogsmark skötte dåvarande eventuella förrättningar av markavvattning. Uppgifter om markavvattningsföretag i skogsmark från finns inte alls med i ingivna uppgifter. Det ska observeras att antalet markavvattningar endast baseras på markavvattningar utförda på annan mark än skogsmark. Uppgifterna till 2008 ska teoretiskt sett innehålla alla markavvattningsföretag, även dem i skogsmark. och har dock lite olika syn på när det krävs tillstånd för markavvattning, varför denna siffra troligen är för låg och inte redovisar alla markavvattningar som skett i praktiken. Ärendena fördelar sig enligt följande: åren 1841–1954 – 5 733 ärenden; åren Kartläggning av befintlig vattenverksamhet 1955–1967 – 162 ärenden; åren 1968–1990 – 30 ärenden; åren 1990– 2008 – 180 ärenden. : Antalet fiskvandringshindrande dammar som saknar fiskvägar är betydligt större om man beaktar t.ex. vägtrummor. : plan för biologisk återställning av kalkade vatten innehåller 36 dammar där fiskvägar är prioriterad åtgärd. Ett tjugotal dammar anses åtgärdade. Dessa har ofta bara fisktrappor där laxfiskar tar sig förbi, medan andra arter, både fisk och andra organismer stoppas från att vandra upp- och nedströms. : Antalet fiskvandringshindrande dammar och andra anläggningar är okänt men merparten av de anläggningar som redovisats saknar förmodligen fiskväg i någon form. känner till ett 90-tal fiskvandringsvägar i länet. Vandringsvägarna har som huvudsyfte att säkerställa laxens och öringens upp- vandring. Utvandrande smolt har beaktats i mindre utsträckning. För ålyngelsvandringen finns ett större antal ålyngelledare med mer eller mindre god funktion. : De flesta dammar utgör definitiva fiskvandrings- hinder. har kunskap om ett tjugotal fiskvägar i form av trappor utförda av trä, betong eller sten. Ett omlöp, som ska ersätta en fisktrappa, är under utförande. : Kammarkollegiet har drivit några ärenden om omprövning som har prövats i domstol. Vidare har Kammarkollegiet drivit ett ärende om byggande av fiskväg och minimitappning där var drivande i att upprätta en överenskommelse med dammägaren. Det har i länet sökts tillstånd av verksamhetsutövare att riva ut fyra dammar. För en damm har verksamhetsutövaren sökt tillstånd att sänka av denna, vilket inte klassificeras som en omprövning. Vidare har omprövning av verk- Kartläggning av befintlig vattenverksamhet samhetsutövare sökts för att bygga fiskväg vid två dammar. Läns- styrelsen har i alla andra fall där Kammarkollegiet inte varit inblandat haft en pådrivande/stödjande roll gentemot verksamhets- utövaren samt också haft möjlighet att söka bidrag för åtgärderna via medel för fiskevård och biologisk återställning (kalkade vatten). : I samband med avveckling av skedde det en omfattande utrivning av flott- ningsdammar som saknade betydelse. Ett betydande antal dammar övertogs genom prövning i vattendomstol av kommuner och i några fall av enskilda. Många tidigare för flottningsändamål uppdämda sjöar övertogs under 1930- och 1940- talet av vattenregleringsföretag som brukssjöar för vattenkraftproduktion. : har tillsammans med i –2007 försökt få till stånd en samordnad omprövning av berörda vattendomar i Ljusnan till förmån för fisket. Motpart har varit Fortum. anmälde dock Fortum att man avsåg att hoppa av arbetet, varför hela omprövningsarbetet rasade. avser att gå vidare med omprövningen, men får driva varje damm enskilt. Då har fokuserat på detta omfattande omprövningsarbete har inga andra omprövningsprojekt eller arbete med återkallelse av befintliga tillstånd initierats. i kan konstatera att arbetet med omprövning, att ta fram underlags- material m.m. är tids- och kostnadskrävande. För omprövning av en större mängd vatten än vad som verksamhetsutövaren är skyldig att avvara enligt , drar kostnaderna i väg ännu mer. har inte de ekonomiska resurser som krävs för att aktivt kunna driva omprövningsfrågor i högre grad. –2007 har bedrivit arbete med biotop- vårdsåtgärder. Detta har skett i samarbete med berörda fiske- vårdsföreningar och markägare. I detta arbete har även ingått åtgärder med att öppna upp gamla flottningslämningar till förmån för fisket, t.ex. stenkistor. Under de angivna åren har tolv sådana åtgärder som berört flottledslämningar utförts. Kartläggning av befintlig vattenverksamhet län: De saknar resurser för att kunna utöva egeninitierad tillsyn över att egenkontrollen efterlevs. Den tillsyn som bedrivs sker genom inkommande klagomålsärenden. En vanlig typ av klagomålsärende är att hushållningsbestämmelser eller reglerings- nivåer inte efterlevs. : Tillsynsärendena avser tillsyn över vattenverksamhet riktat mot damm- och kraftverksägare. Ärendena är delvis en följd av årsrapportering till , men ofta har klagomål framförts till . I redovisningen för finns även med de prövningar av anmälningar som gör kopplat till bestämmelsen i 11 kap. 9 a § . : gäller årlig begäran om skriftlig redovisning från dammägarna hur man bedriver sin egenkontroll av dammsäkerhet. I länet innefattar den tillsynen drygt 100 av de större dammarna. I övrigt gäller tillsynen från allmänheten initierade ärenden som rör efterlevnad av vattenhushållnings- bestämmelser och ifrågasatt vattenverksamhet (fyllnader, muddringar m.m.). En besvärlig tillsynssituation rörande den miljöfarliga verksamheten vid kraftverk etc. (kemikaliehantering m.m.) har inträtt genom två domar M 3195- 06 och M 3196-06, som omintetgjort sådan tillsyn som kommunerna skött och lagt över denna tillsyn på länsstyrelserna. Varken resurser eller planering finns hos läns- styrelserna för att utöva sådan tillsyn. : –2007 har sammanlagt 364 tillsyns- ärenden diarieförts vid . Vad gäller införandet av anmälningsplikt för vissa vattenverksamheter var dessa få men började öka i omfattning och har ökat kraftigt /08. Kartläggning av befintlig vattenverksamhet : Bakom det låga antalet ärenden rörande tillstånd till markavvattning gömmer sig förmodligen ett stort mörkertal, fram- förallt när det gäller markavvattning inom jordbruks- och skogsbruksmark. : Efter att en anmälningsavgift införts, som är kopplad till dikeslängd, har ansökan om tillstånd till markavvattning minskat. Angivna tillstånd är kopplade till ärenden enligt 11 kap. 13 § . : Det finns andra verksamheter knutna till vatten som är dåligt kända och i många fall oprövade. Ett exempel är bevattningsuttag som i vissa områden kan leda till konflikt med dricksvattenuttag av grundvatten och utgöra hot mot vattenlevande arter i sjöar och vattendrag där vattennivån blir mycket låg under torra perioder. : Även om det delvis ligger utanför de direkta frågor som utredningen ställer, vill lämna följande synpunkter avseende arbetet med tillsyn över vattenverksamhet för att nyansera frågeställningen och de lämnade svaren. I utredningens uppdrag ligger bl.a. att utreda om tillämpade myndigheter har kompetens och resurser för att utöva en effektiv tillsyn. Inom läns- styrelsen finns det generellt en mycket hög kompetens avseende det vattenrelaterade arbetet (t.ex. biologer, civilingenjörer och limnologer). Därutöver har länsstyrelserna möjlighet att knyta till sig extern kompetens när detta så fordrar genom de tillsyns- vägledande myndigheterna, och Naturvårds- verket. anser därför att den formella kunskapsbanken finns inom myndigheten. anser att det som mest hämmar arbetet med en god effektiv tillsyn inte är kompetensen utan den brist på resurser som finns för vattenarbetet. Läns- styrelserna har ålagts mer arbete inom vattenarbetet och tillsynen över vattenverksamhet, bl.a. införandet av anmälningspliktig vattenverksamhet och genom vatten- direktivet. finner dock att resurser för de utökade Kartläggning av befintlig vattenverksamhet arbetsuppgifterna inte har tillförts i motsvarande utsträckning. Då tillsynen omfattar all slags vattenverksamhet, både stora vatten- kraftverk och enskilda bryggor m.m., har tillsynsarbetet generellt blivit eftersatt. Detta sker ofta med anledning av att många ärenden om små vattenverksamheter, t.ex. klagomål mellan enskilda och liknande, tar tid i anspråk från handläggningen av större anlägg- ningar. Det av myndigheten initierade tillsynsarbetet avseende t.ex. kraftverksdammar blir därmed eftersatt på grund av att småärendena tar för mycket tid i anspråk. Detta är något som bekymrar . Som tillsynsmyndighet är skyldig att utreda de ärenden om kommer in till myndigheten. anser att om man från centralt håll anser att de vattenrelaterade frågorna är viktiga, måste det även tillses att läns- styrelserna får resurser därefter så att ett långsiktigt effektivt och rättssäkert tillsynsarbete kan utföras. vill även påtala en otydlighet i miljölagstiftningen avseende dammsäkerhetsfrågor. En damms säkerhet från att drabbas av dammhaveri är en mycket viktig fråga. Det finns flera dammar som har en sådan stor vattenmängd indämd att de i händelse av dammbrott kan förorsaka mycket stora skador på infrastruktur, samhällsviktiga anläggningar, påverkan på miljö samt inte minst förlust av människoliv. Detta innefattar givetvis stora samhällsekonomiska konsekvenser. I 11 kap. som reglerar vattenverksamhet nämns inte ordet dammsäkerhet över huvudtaget. Det som omnämns (11 kap. 17 och 18 §§ MB) är främst riktat gentemot dammägaren. Läns- styrelsen finner det anmärkningsvärt att en sådan viktig fråga för tillsynsmyndigheten att bevaka, saknar reella verktyg i lagstift- ningen för myndigheten att kunna ställa krav gentemot damm- ägarna. Vad gäller dammsäkerhetsfrågor har kraftverksbranschen själva tagit fram arbetsdokument för dammsäkerhet (RIDAS). Detta dokument är dock inget som har någon juridisk status och kan således inte ställa krav utifrån riktlinjerna i RIDAS. anser att lagstiftningen bör ses över och dammsäkerhetsfrågorna ges en större tyngd samt att det även bör skrivas in bättre möjligheter för tillsynsmyndigheten att agera, ställa krav på åtgärder m.m. Detta inte minst med beaktande av de klimatförändringar som aviseras med ändrade flödesbetingelser. Kartläggning av befintlig vattenverksamhet 3.2Redovisning av enkätresultat från miljödomstolarna Miljödomstolarna har till utredningen redovisat antalet prövningar av kraftverk och regleringsdammar som gjorts enligt olika årgångars lagstiftning och huruvida dessa senare omprövats enligt . Prövningar av kraftverk och regleringsdammar Antal senare prövade enligt Utöver ovan redovisade uppgifter har till utredningen inkommit uppgifter från . register över vattenkraftverk i och redovisar till utredningen att det finns 2 101 i drift. De uppger att det finns 1 782 upptagna som nedlagda (flertalet av dessa är små) samt i övrigt följande. 0–1 500 kW 1 676 i drift 1 500 – 10 000 kW 10 000 kW + Av uppgifter hämtade från och som finns mer utförligt redovisade i avsnitt 2.4 framgår att det finns ca 1 800 vattenkraftverk i . Drygt 200 vattenkraftverk är större, med definitionen att de har en effekt på eller mer. På sätt som angetts inledningsvis i detta avsnitt har utredningen fått i uppdrag att översiktligt redovisa hur vanligt det är vatten- kraftverk, dammar och markavvattningsföretag helt saknar tillstånd Kartläggning av befintlig vattenverksamhet eller ägare, regleras av en eller flera vattendomar från tiden före ikraftträdande eller saknar tydlig reglering av drift- eller underhållsansvar. Utredningen har valt att genomföra sitt uppdrag genom att till landets länsstyrelser i dess egenskap av tillsynsmyndigheter för vattenverksamheter ställa ett flertal frågor bl.a. avseende tillsyns- objekten inom länen. Utredningen har vidare frågat miljödom- stolarna om antalet prövningar av kraftverk och regleringsdammar som gjorts enligt olika årgångars lagstiftning och huruvida dessa senare omprövats enligt . Av de till utredningen inkomna uppgifterna från miljödom- stolarna kan konstateras att merparten av vattenkraftverk och regleringsdammar prövats enligt äldre bestämmelser, de stora fler- talet enligt vattenlag. Av totalt 3 654 prövningar som skett enligt äldre lagstiftning än har 78 senare omprövats enligt balken. Vad gäller de till utredningen redovisade enkätsvaren från läns- styrelserna är en generell iakttagelse som kan göras att det finns en betydande osäkerhetsfaktor bakom flera av svaren. Vissa av de efterfrågade uppgifterna har inte kunnat redovisas och enligt flera länsstyrelser är vissa av uppgifterna osäkra. Denna omständighet framstår som än mer tydlig vid en jämförelse mellan det av läns- styrelserna redovisade antalet vattenkraftverk i landet (1 552) med motsvarande siffror från (ca 1 800) och Småkraft- verkens riksföreningen (2 101). Beträffande frågan om antalet dammar i länen kan av enkätsvararen utläsas att motsvarande osäkerhet föreligger. Redovisningen av antalet vattenkraftverk och dammar som helt saknar tillstånd eller ägare är mot denna bakgrund också tämligen osäker. Det kan konstateras att det finns ett stort antal mark- avvattningsföretag i landet. De flesta av länsstyrelserna har uppgett att endast ett fåtal av dessa företag är utförda efter införande samt att länsstyrelserna inte har kännedom om antalet icke tillståndsprövade markavvattningsföretag. Det stora flertalet länsstyrelser har uppgett att de saknar kännedom om vilka anläggningar och företag som saknar tydlig reglering av drift- och underhållsansvar. Det kan vid en försiktig tolkning av det av utredningen inhämtade materialet sammanfattningsvis konstateras att det finns en brist på kunskap om befintliga vattenverksamheter. I detta kapitel redovisas bestämmelser som berör vattenverksamhet och miljöfarlig verksamhet. Genomgången görs för att underlätta läsningen av utredningens förslag. Vissa områden redovisas därför mer utförligt än andra. Exempel på två områden som redovisas utförligt är skillnaden mellan miljöfarlig verksamhet och vattenverksamhet och reglerna om omprövning. För vattenverksamhet är fortfarande många äldre bestämmelser av intresse, bl.a. bestämmelser vattenlag. Även äldre bestämmelser redovisas därför i detta kapitel. Vidare beskrivs i detta kapitel Kammarkollegiets och arbete med omprövningar. Utredningen har i sitt huvudbetänkande Miljöprocessen (SOU 2009:10) föreslagit vissa ändringar i de här redovisade bestämmelserna. Utredningens förslag på ändringar redovisas sist i detta kapitel. Genomgången av gällande rätt avser alltså just gällande rätt och inte hur utredningen har föreslagit att gällande rätt ska ändras. Särskilda bestämmelser om miljöfarlig verksamhet och vatten- verksamhet finns i 9 respektive 11 kap. .