sou · GXB325 · 2009-03-09 00:00:00 — Att normalisera innebär att man strukturerar tabellerna i en databas enligt specifika regler för att undvika bl.a. redundans och att all information identifieras för att kunna hittas på ett användbart sätt. I det här sammanhanget använt i betydelsen att samma variabel efterfrågas i fler än ett statistikunderlag. Web services (Webbtjänster) Är tjänsteorienterad (service oriented architecture ). Beteck- nar webbaserade datorprogram som kommunicerar och samarbetar dynamiskt med andra webbtjänster på samma vis som en människa kan surfa till olika webbsidor. Använder XML och är plattforms- oberoende. Webbtjänster kan samarbeta med varandra automatiskt och utan avbrott. En tjänst är här en betjänande funktion som är väldefinierad, självständig och oberoende av sin omgivning. I vårt fall t.ex. publisera RS-information. XML (eXtensible Markup Language) Syftet med XML är att kunna utväxla data mellan olika informa- tionssystem. Detta görs genom att skicka data som ren text; text som även kan förstås av människor. Är en plattformsoberoen- de standard som används alltmer vid kommunikation mellan dator- system. Behov, tillgång och ansvar för hjälpmedelsstatistik Skrivelse till utredningen från Hjälpmedel är produkter vars uppgift i huvudsak är att kompensera för nedsatta eller förlorade funktioner hos människor. Bra hjälp- medel är därför en mycket viktig förutsättning för att en person med någon funktionsnedsättning ska kunna leva ett aktivt och självständigt liv och ha jämlika levnadsvillkor med andra. Det finns stort antal olika typer av hjälpmedel - allt från rullstolar för per- soner med nedsatt rörelseförmåga till påminnelsehjälpmedel för personer med kognitiva funktionsnedsättningar. Hjälpmedel tillhandahålls i stor omfattning av landsting och kommuner enligt hälso- och sjukvårdslagen, HSL. Ansvaret enligt HSL omfattar hjälpmedel för den dagliga livsföringen, för vård och behandling samt personliga hjälpmedel för skola och utbildning. Arbetshjälpmedel, som personer med funktionsnedsättningar har på sin arbetsplats, är ett ansvar för och arbets- förmedlingarna. Statistiken över hjälpmedel och hjälpmedelsförbrukningen är splittrad på många händer och inte tillräcklig för att ge en fullstän- dig bild av hjälpmedelsområdet. Nationell basstatistik om hjälp- medelsverksamheten såsom kostnader, antal förskrivningar samt antalet användare av hjälpmedel saknas. som är statistikansvarig myndighet för hälso- och sjukvården för inte någon statistik om hjälpmedel. Däremot finns vissa uppgifter om hjälpmedel i statistiska undersökningar vid andra myndigheter. () tar löpande fram rikstäckande statistik om kostnader och förskrivningar på hörsel- och synområdet. 2 Informationsbehov på hjälpmedelsområdet Det finns många olika användare av hjälpmedelsstatistik och många sakproblem som en sådan statistik ska lösa eller belysa. Vad kostar hjälpmedelsverksamhet? Får de som behöver bra hjälpmedel? Hur skiljer egenavgifter, väntetider och förskrivningar av hjälpmedel sig åt mellan olika landsting och kommuner? Statistik som svarar på dessa frågor utgör grundinformation för utredning, uppföljning och utveckling på området. Andra frågeställningar om effekter av hjälpmedel för individ och samhälle – till exempel samband mellan fallolyckor och rollatoranvändning eller hur hjälpmedelsanvänd- ningen påverkas av att allt fler äldre får sin omsorg i ordinärt boende kräver också underlag i form av hjälpmedelsstatistik. Att statistikförsörjning inom hjälpmedelsområdet är angelägen har flera orsaker. Hjälpmedel används av många, troligen kommer de allra flesta personer i befolkningen att använda hjälpmedel under livet. Kostnaderna för hjälpmedelsverksamheten omfattar relativt stora belopp uppskattningsvis 6-8 miljarder kro- nor . Den viktigaste orsaken är dock själva hjälpmedlets funktion - att vara en mycket viktig förutsättning för att personer med funktionsnedsättningar ska kunna leva ett aktivt och själv- ständigt liv och ha jämlika levnadsvillkor med andra. Kraven på innehållet i hjälpmedelsstatistiken väntas öka. Det beror för det första på att antalet hjälpmedelsanvändare ökar. Majo- riteten av användare är äldre personer. Ungefär två av tre av dem som använder hjälpmedel är . I takt med att antalet äldre personer ökar förväntas även antalet användare att öka. Utveck- lingen medför ett ökat tryck på kommuner och landsting som förskriver hjälpmedel. För det andra pågår stora förändringar inom hjälpmedelsverksamheten. Exempel är decentraliserad upphandling och försök med fritt val av hjälpmedel. Uppföljningar av sådana förändringar kräver statistik på landstings- och nivå. För det tredje finns en ökad efterfråga på uppgifter inom hjälpmedels- området. HI får allt fler förfrågningar från kommuner och lands- ting om olika nyckeltal för att beskriva utvecklingen av hjälp- medelsverksamheten. Kravet att hälso- och sjukvården ska vara kostnadseffektiv har bland annat inneburit att kommunernas och landstingens verksamheter alltmer jämförs med varandra i s.k. öppna jämförelser. I nedanstående schema redogörs för olika användare och deras behov av hjälpmedelsstatistik. I första raden på schemat anges olika grupper av användare. Andra raden anger exempel på frågeställ- ningar bland dessa användare. Utifrån frågorna redovisas variabler och redovisningsgrupper som skulle kunna utgöra underlag för att besvara dessa frågor. Syftet med schemat är att redogöra för de huvudsakliga behoven samt för bredden av användare och an- vändningsområden. I verkligheten överlappar naturligtvis statistik- behoven hos olika användare varandra och frågeställningarna är förstås fler. Informationsbehov/statistikbehov på sakområdet av lagar och mål Underlag för att utveckla Underlag för öppna jäm- annan statistik och analys förelser, för att påverka -Hur mycket av offentliga - Hur ser hjm-vht ut ? - Vilka hjälpmedel finns? medel satsas på hjm-vht? - Vad betalar brukaren i - Får de som behöver? kom, off/priv (NR/SCB)? - Framtida behov av hjm? - Samband brist på bra - Hur många anv hjm? hjm - låg folkhälsa (FHI)? - Egenavgifter för hjm - Antalet personer med - Antalet personer som får - Antalet personer som för hjälpmedel/vht -Egenavgifter för hjm -Antalet personer med behov av hjm -Antalet personer som får hjm -Antalet personer som köper hjm privat Hjälpmedelsgrupper Typ av hjälpmedel (Registeruppgifter på individnivå) -Typ av hjälpmedel Skola Arbetsmarknad Handikappomsorg Äldreomsorg vht, öppna jämförelser plan och produkttillv. - Nytta av hjm på - Hur många får hjm? - Hur ser markn. - Hur länge anv hjm? - Kostnader av hjm på - Hur lång är väntetiden - Vilka hjm köps mest? för att få hjm? - Vilka hjm är bäst? - Vad kostar vht:en? - Antalet sålda hjm kostnad för hjm? - Antal förskrivna hjm - Värdet av sålda hjm - Egenavgift av hjm? - Livslängd av hjm - Prognos av antalet personer med behov av - Kostnad (personal, inköp, lokal m.m.) Nya/beg hjm 3 Dagens tillgång på hjälpmedelsstatistik Det finns ett stort behov av hjälpmedelsstatistik. Som beskrivits i avsnitt 1 är såväl antalet användare som användningsområdena många. Tillgången på hjälpmedelsstatistik är dock otillräcklig för att kunna täcka behoven. Dels är själva innehållet i statistiken för litet, dels är tillförlitligheten i vissa av uppgifterna för låg. För att kartlägga behoven och möjligheterna att ta fram relevant statistik om hjälpmedel har kommuner och landsting (SKL) uppdragit åt HI att sammanställa befintlig hjälpmedelsstatistik och genomföra nya undersökningar inom en rad områden. Ett första steg i detta arbete är att samman- ställa den statistik om hjälpmedel som finns. Denna sammanställ- ning väntas publiceras , men huvudresultaten redovisas nedan. Sammanställningen är en genomgång av den rikstäckande statistik om hjälpmedel som tas fram regelbundet vid HI, SKL, brukarorganisationer och statliga myndigheter. tar fram uppgifter om hörsel- respektive synhjälpmedel. Uppgifterna består främst i kostnader, antalet användare och antalet förskrivningar av de vanligaste hjälp- medlen inom dessa områden. Båda undersökningarna är behäftade med relativt stora bortfall. Institutet tar i samband med olika projekt även fram andra statistiska uppgifter om hjälpmedelsverk- samhet. Dessa har dock mer karaktär av djupdykningar inom olika områden . undersöker uppgifter om hjälpmedel i fyra undersökningar. I undersökningen om befolkningens levnads- förhållanden () undersöks antalet personer som använ- der hjälpmedel för rörelsehinder. Ungefär undersöks även användningen av hörselhjälpmedel. är en urvalsunder- sökning och kan inte redovisas efter län. I undersökningen om hushållens ekonomi (HEK) undersöks befolkningens användning och utgifter för hjälpmedel. Uppgifterna kan inte redovisas på län eller typ av hjälpmedel. I undersökningen om landstingens räkenskapssammandrag (som sker i samarbete med SKL) undersöks landstingens nettokostnader för hjälp- medelsverksamhet. All hjälpmedelsverksamhet ingår dock inte. I kommunernas räkenskapssammandrag särredovisas inte kostnader för hjälpmedelsverksamhet. I undersökningen utrikeshandel med varor ingår uppgifter om export och import av bland annat rull- stolar, rollatorer, hörselhjälpmedel. Troligen finns enligt HI betydande mätfel i resultaten. Undersökningen ingår i officiella statistik. Utöver dessa statistikprodukter undersöker SCB löner, inkomster, framtidsutsikter för personal som arbetar inom hjälpmedelsverksamheter såsom arbetsterapeuter och sjukgym- naster. Arbetsförmedlingen uppdrar åt SCB att undersöka arbetsmark- nadssituationen bland personer med funktionsnedsättningar. I undersökningen mäts behovet av arbetshjälpmedel och anpassade arbetsförhållanden samt i vilken utsträckning behoven tillgodoses. Arbetsfördelningen för själva statistik över förmedlingens kost- nader för arbetshjälpmedel samt över antalet personer som för detta stöd. för statistik över sina kostnader för arbets- hjälpmedel. () har tagit fram statistik om hörselhjälpmedel. I övrigt har inte organisationerna egna återkommande undersökningar om hjälpmedel. Slutsatsen av sammanställningen är att produktionen av nationellt hjälpmedelsstatistik är spridd på flera myndigheter och undersökningar samt att innehållet i undersökningarna ibland är mycket översiktligt. med ansvar för hälso- och sjuk- vårdsstatistiken mäter inte uppgifter om hjälpmedel i sina under- sökningar. 4Hjälpmedelsstatistik som behövs för att täcka behoven Sammanställningen av nuvarande tillgång på nationell hjälpmedels- statistik täcker inte behoven. Nedan redogörs kortfattat vad som finns och vad som saknas utifrån tre dimensioner. 1)Hjälpmedelsstatistik för olika hjälpmedelsområden finns endast rikstäckande statistik om syn- respek- tive hörselhjälpmedel. Motsvarande statistik behövs även för övriga hjälpmedelsområden (rörelsehinder, kognition, ortopedi, inkon- tinens samt andra medicinska funktionsnedsättningar). Uppgifter som behövs för respektive område är i huvudsak: behovet av hjälpmedel, antalet användare av hjälpmedel, väntetider att få hjälpmedel, antalet förskrivna hjälpmedel, kostnader samt egenavgifter för hjälpmedel. Endast delar av dessa uppgifter finns för hörsel- och synområdet. 2)Hjälpmedelsstatistik för olika samhällssektorer. finns endast nationell hjälpmedelstatistik för arbetslivet. Statistik om hjälpmedel behövs även för utbildnings- område, äldreomsorg, folkhälsa (underlag för att mäta betydelsen av hjälpmedel för folkhälsan), bland personer med insatser enligt LSS. Huvudsakliga uppgifter som behövs för respektive sektor är: antalet personer med behov av hjälpmedel, antalet personer som får behoven tillgodosedda samt kostnader för hjälpmedelsverksamhet. 3)Hjälpmedelsstatistik efter redovisningsgrupper samt typ av statistik Hjälpmedelsstatistiken behöver i de flesta fall kunna redovisas efter landsting och/eller kommuner för att möjliggöra öppna jämförel- ser. Av den statistik som finns kan endast statens kostnader för arbetshjälpmedel samt vissa av uppgifterna i HRF:s under- sökning redovisas på denna nivå. All statistik ska redovisas efter kön. Detta krav är uppfyllt för i princip all befintlig nationell statistik om hjälpmedel. Barnperspektivet bör synliggöras i all relevant statistik. I den dominerande delen av tillgänglig nationell statistik om hjälpmedel saknas uppgifter för att särskilt belysa barnens situation. Såväl innehållet som jämförbarheten av hjälpmedelsstatistiken måste öka så att totaluppgifter för riket kan beräknas. Hjälpmedelsstatistik samlas in endast på aggregerad nivå eller på individnivå endast i urval. Totalräknade registerupppgifter, till exempel en motsvarighet till vid Social- styrelsen, saknas. Flertalet landsting och kommuner har särskilda IT-stöd och hjälpmedelssystem för hantering av hjälpmedel vilket skulle kunna ge förutsättningar för en nationell registerstatistik. 5 Ansvar för hjälpmedelsstatistik Det kan konstateras att innehållet i statistiken om hjälpmedel som produceras är inte tillräckligt för att täcka de grundläggande behoven av uppgifter på detta område. I vissa delar har den statistik som finns för låg tillförlitlighet för att kunna användas på önskat Även tillgängligheten av hjälpmedelsstatistiken är låg med tanke på att den är spridd på flera undersökningar och producenter. En del av hjälpmedelsstatistiken publiceras inte alls. HI håller genom sitt uppdrag från SKL på att ta fram infor- mation om vilken nationell hjälpmedelsstatistik som behövs. Det finns dock ingen formell eller gemensam kanal för att föra denna information vidare. HI har inte heller mandat eller de operativa verktyg som krävs för att påverka myndigheter att pröva om möjligheter finns att ta fram mer hjälpmedelsstatistik. En sådan kanal skulle gynna kopplingen mellan behov och produktion av statistiken. Principer för hur hjälpmedelsbehovet skulle kunna täckas: 1)Statistikansvarig myndighet för den officiella statistiken på hälso- och sjukvårdsområdet för statistik om hjälpmedels- verksamhet. Denna statistik bör innehålla basuppgifter såsom kostnader, antalet förskrivna hjälpmedel, antalet användare och antalet förskrivna hjälpmedel. Uppgifterna ska kunna redovisas efter hjälpmedelsområde, ålder, kön och lands- ting/kommun. Det är även önskvärt att ha ett register om hjälpmedel motsvarande . Det huvudsaliga skälet till att hjälpmedelsstatistik bör ingå i den officiella statistiken är den innebörd hjälpmedel har för människors liv i kombination med det stora antalet personer som hjälpmedel berör. Dessutom skulle sannolikt möjligheter- na att samla in statistikuppgifter och därmed även tillförlitlig- heten att öka om hjälpmedelsstatistiken klassificerades som officiell. 2)Sektorsmyndigheter med statistikansvar för utbildning, arbete, handikapp- respektive äldreomsorg samt folkhälsa implemen- terar frågor om hjälpmedel i sina undersökningar. Uppgifterna ska främst belysa kostnader samt behovet av och tillgången på hjälpmedel och kunna redovisas efter kön och ålder. Det är viktigt att sådan hjälpmedelsstatistik inte plockas ur sitt sammanhang utan integreras i undersökningar som belyser dessa områden i andra syften. Dels ökar värdet i uppgifterna eftersom de kan relateras till andra uppgifter i samma under- sökning, dels minskar uppgiftslämnarbördan. 3)Statistiken om hjälpmedel bör sammanställas i bara en publi- kation för att öka dess tillgänglighet. man som användare leta uppgifter vid ett flertal myndigheter och undersökningar. Vissa delar av den statistik som saknas kommer HI att ta fram inom ramen för SKL-uppdraget. Det gäller främst uppgifter inom hjälpmedelsområdena rörelsenedsättning, kognition, ortopedi samt inkontinens där rikstäckande statistik saknas . HI:s uppgift som nationellt är dock inte att framöver ansvara för all produktion av hjälpmedelsstatistik som ska täcka samhällets behov inom detta område. Däremot kommer institutet i enlighet med sina stadgar att medverka vid uppföljning av hjälpmedels- användning inklusive statistisk uppföljning. HI bör också i sin roll som nationellt att framöver kunna svara för kunskaper om användarbehovet av hjälpmedelsstatistik. HI skulle även se som sin uppgift att sammanställa den statistik om hjälp- medel som tas fram av ett flertal statistikproducenter. 1.En mer rättssäker inhämtning av elektronisk kommunikation i brotts- bekämpningen. 2.Nya nät för förnybar el. 3.Ransonering och prisreglering i krig och fred. 4.Sekretess vid anställning av myndighets- chefer. 5.Säkerhetskopiors rättsliga status. 6.Återkrav inom välfärdssystemen. – Förslag till lagstiftning. 7.Den svenska administrationen av jord- bruksstöd. 8.Trygg med vad du äter – nya myndigheter för säkra livsmedel och hållbar produk- tion. 9.Säkerhetskontroller vid fullmäktige- och nämndsammanträden. 11.En nationell cancerstrategi för framtiden. 12.Skatt i retur. 13.Effektiviteten i Kriminalvårdens lokal- försörjning. 14.Grundlagsskydd för digital bio och andra yttrandefrihetsrättsliga frågor. – museisamverkan ger resultat. Förnyelseprogram Kulturpolitikens arkitektur. 18.Två rapporter till . 19.Aktiv väntan – asylsökande i . 20.Mer järnväg för pengarna. 21.Redovisning av med- finansiering. 22.En ny alkohollag. 24.De statliga beställarfunktionerna och anläggningsmarknaden. 25.Samordnad kommunstatistik för styrning och uppföljning. En mer rättssäker inhämtning av elektronisk kommunikation i brottsbekämpningen. Säkerhetskopiors rättsliga status. Effektiviteten i Kriminalvårdens lokalförsörj- ning. Grundlagsskydd för digital bio och andra yttrandefrihetsrättsliga frågor. Två rapporter till . [18] Aktiv väntan – asylsökande i . Ransonering och prisreglering i krig och fred. En nationell cancerstrategi för framtiden. [11] En ny alkohollag. Sekretess vid anställning av myndighets- chefer. Återkrav inom välfärdssystemen. – Förslag till lagstiftning. Säkerhetskontroller vid fullmäktige- och nämndsammanträden. Skatt i retur. Redovisning av medfinansiering. Samordnad kommunstatistik för styrning och uppföljning. Den svenska administrationen av jordbruks- stöd. Trygg med vad du äter – nya myndigheter för säkra livsmedel och hållbar produktion. Nya nät för förnybar el. [2] Mer järnväg för pengarna. De statliga beställarfunktionerna och anläggningsmarknaden. – museisamverkan ger resultat. Grundanalys Förnyelseprogram Kulturpolitikens arkitektur.