sou · GXB350 · 2009-05-28 00:00:00 — 5Annan än vid . en realitet, vilket skulle kunna anses vara ett skäl att ge skådespelare möjlighet att gå i pension före . Musiker har antingen pensionsålder 60 eller beroende på vid vilken institution han eller hon är anställd. Att det finns två olika pensionsåldrar beror i huvudsak på historiska omständigheter. Länsmusiken är sprungen ur militära orkestrar och musikerna har fått behålla pensionsålder från tiden de tillhörde Försvars- makten6. Att pensionsåldern för kapellister vid är , medan musiker vid Kungliga Filharmonikerna har pensions- ålder , brukar motiveras av att kapellisterna spenderar mer tid i orkesterdiket. Skälet ifrågasätts dock av filharmonikerna. Syn- punkter som har framkommit under utredningsarbetet är att musi- ker visserligen kan behöva avgå före , men det är svårt att pre- cisera behovet till en viss ålder. Det beror på vilket instrument en musiker spelar, vilken roll i orkestern vederbörande har och på individuella egenskaper. Därför finns det behov av ett flexibelt system, som kan ta hänsyn till de individuella behoven. Uppfattningen om övriga anställningar som har 60 eller pensionsålder är i stort densamma som för musikerna. Det finns ett behov av att kunna avgå före , men det är svårt att ange en generell ålder. Systemet borde därför vara flexiblare. PISA-förordningen ger teaterchefer pensionsrätt från . Att villkoren för chefer är reglerade i PISA-förordningen ifrågasätts framför allt av Svensk Scenkonst. Chefer borde utgöra en undan- tagskrets från pensionsplanen, och pensionen borde i stället ingå som en komponent i det totala förmånspaketet som förhandlas fram vid anställningstillfället. Skälet till att teaterchefer har pensionsålder enligt PISA-förordningen är i första hand konstnär- ligt. har det dock blivit vanligare att anställa chefer , vilket minskar behovet av en reglerad lägre pensionsålder. Vidare är det vanligt med delat ledarskap vid institutionerna – en VD och en konstnärlig ledare. Enligt PISA-förordningen kan dock endast en vara chef, och då tenderar teaterchefspensionen att gå till VD:n. Det rekryteras även chefer från andra branscher och då har de ofta andra pensionslösningar med sig . För att en institution ska kunna erbjuda en annan pensionslösning måste, som det nu fungerar, regeringen besluta om undantag från PISA-för- ordningen. 6 För yrkesofficerare vid Försvarsmakten är pensionsåldern numera . 4.2.1Nuvarande låga pensionsåldrar fungerar ej De låga pensionsåldrarna för konstnärliga anställningar riskerar att leda till en låg pension från och med . För att undvika det krävs fortsatt arbete efter pensioneringen, vilket inte borde vara fallet för den som uppnår pensionsåldern och börjar lyfta sin ålderspension. var detta inte något problem, då var pensio- nären tillförsäkrad en tillräcklig pension även efter uppnådda . För många konstnärliga anställningar får numera pensionsålder och ålderspension enligt PISA-förordningen anses vara bedrägliga benämningar, i vart fall för dansare och sångare. Som framgår av följande beskrivning av det allmänna pensionssystemet har refor- meringen av systemet inneburit försämringar för personer som slutar förvärvsarbeta långt före . I det tidigare allmänna pensionssystemet med folkpension och allmän tilläggspension (ATP) krävdes att man hade arbetat för att få full pension. Nivån på ATP bestämdes av inkomsten under de 15 bästa inkomståren, medan folkpensionen var obero- ende av lönen. I det nuvarande systemet byggs i stället pensionen upp av avgifter som arbetsgivare och arbetstagare betalar som en andel av utbetald lön under hela yrkeslivet. Storleken på pensionen blir därmed beroende av de avgifter som sammantaget har betalats in, allt enligt den så kallade livsinkomstprincipen. Det finns dock ett grundskydd benämnt garantipension för dem som har haft inga eller låga inkomster. Konsekvensen av livsinkomstprincipen är att en tidig pensionering leder till att mindre pensionsavgifter betalas och att pensionen därmed blir lägre. I ATP-systemet hade många scenkonstnärer hunnit tjäna in en fullgod allmän pension när de uppnådde pensionsåldern enligt PISA-förordningen. Med det nya allmänna pensionssystemet riske- rar framför allt de som enligt PISA-förordningen har pensionsålder 41 eller att få en låg allmän pension och därmed en låg total pension från och med . Pensionen före enligt PISA-för- ordningen är inte pensionsgrundande i det allmänna pensions- systemet. För att avgifter ska betalas in till den allmänna pensionen måste därför de som avgått med pension enligt PISA-förordningen skaffa sig pensionsgrundande inkomster genom att fortsätta att arbeta. Förändringarna i det allmänna pensionssystemet får inte ome- delbart genomslag. En mellangeneration född –1953 får pen- sion både enligt det gamla och enligt det nya systemet. dag avgår med pension enligt PISA-förordningen vid 41 eller måste emellertid arbeta efter pensionsavgången för att inte få en för låg pension vid . Hur det ser ut med pensionsgrundande inkomster för dem som redan avgått med pension framgår av den undersökning som redovisas i avsnitt 4.2.5. Det var bättre förr – ett konstaterande som inte bara gäller för den allmänna pensionen. De regler som gällde för tjänstepensionen enligt PISA-förordningen tillförsäkrade scenkonstnären en något högre pension från och med än före, oavsett stor- leken på den allmänna pensionen. Jag återkommer till den saken i kapitel 13. En pensionsålder signalerar att då den åldern uppnås behövs inget mer arbete för den fortsatta försörjningen. Att det inte stämmer för dansare och sångare med pensionsåldrarna 41 respek- tive måste anses vara ett systemfel. Redan mycket höga kost- nader för de låga pensionsåldrarna gör att en förstärkning av pen- sionen från och med på annat sätt än genom förvärvsarbete inte är ett tänkbart alternativ. Det måste till andra förändringar. 4.2.2Scenkonstnärer som passerat pensionsåldern som den nya allmänna pensionen infördes , ändrades lagen (1982:80) om anställningsskydd så att en anställd har rätt att kvarstå i anställningen till . Därmed avskaffades den avgångsskyldighet som dittills hade funnits i PISA-förordningen, och som gällde vid den övre gränsen för intjänandet av pension för respektive pensionsålder. Rätten att kvarstå till har väckt farhågor om att allt fler scenkonstnärer kommer att utnyttja rätten att stanna kvar i sin anställning efter det att de uppnått pensionsåldern enligt PISA- förordningen. Oron för att få en för låg pension från , väger tyngre än problemet att fysiskt och konstnärligt kanske inte klara av sin uppgift. Rätten till pension före enligt PISA-förordningen kvarstår så länge en person har kvar den anställning som är förknippad med den lägre pensionsåldern. Det innebär att en dansare som har kvar sin anställning som dansare kan avgå vid exempelvis och då börja lyfta sin pension. Det finns således i det avseendet ingen risk för en scenkonstnär att utnyttja rätten att kvarstå i sin tjänst. Som tidigare nämnts anses pensionsåldrarna enligt PISA-för- ordningen för framför allt dansare och sångare vara väl avvägda utifrån fysiska och konstnärliga aspekter. Om allt fler kvarstår i sin tjänst efter pensionsåldern finns det risk för att den konstnärliga kvaliteten på institutionernas verksamhet försämras. Nyutbildade konstutövare får också sämre möjligheter till anställning. Det finns dessutom hälsorisker med att personer känner sig tvingade att fort- sätta inom sitt yrke trots att de fysiskt inte mäktar med uppgiften. 4.2.3Höga kostnader riskerar leda till utslagning Pensionsvillkoren i PISA-förordningen gör att pensionspremierna blir höga. Villkoren innebär att en individ under 20–30 aktiva år tjänar in en ålderspension som motsvarar 65–av slut- lönen och som ska betalas ut från pensionsåldern . är tjänstepensionen ett komplement till den allmänna pensionen. De här villkoren innebär att ju lägre pensionsåldern är, desto större är värdet av pensionen före . Även kostnaden för pensionen från och med påverkas, eftersom en låg pensions- ålder innebär att förmånen ska finansieras under en förhållandevis . En dansuppsättning blir i det avseendet kostsammare än en tea- teruppsättning, eftersom dansare har pensionsåldern medan skådespelare har pensionsåldern . Konsekvensen blir att kost- naden för pensionspremierna kan påverka vilken typ av uppsätt- ningar som en institution gör. Det kan också påverka om en individ kommer att anställas som dansare, sångare eller skådespelare i exempelvis en musikaluppsättning. Vidare skiljer sig premiekostnaden åt mellan olika individer som har samma pensionsålder. I avsnitt 3.2.5 beskrivs närmare hur pre- mierna beräknas. Där konstateras att premien inte bara är beroende av lönen utan även av ålder och anställningshistorik med mera. Premien beräknas så att skillnaden mellan den pension som en individ beräknas vara berättigad till vid pensionsåldern, och den pensionsrätt som personen har tjänat in, ska kunna finansie- ras med en viss premie som återstår till pensions- åldern. En ökning av lönen och därmed pensionen sent i karriären innebär att det blir att finansiera ökningen, vilket leder till en högre premie än vad motsvarande ökning av lönen skulle ha medfört för en yngre person. Hur mycket pensionsrätt som en individ kan tillgodoräkna sig påverkas av vilka löner och anställningsperioder som en person har haft. Det här innebär en risk för att institutioner försöker undvika att anställa vissa individer, på grund av att premierna för just dem blir särskilt höga. De höga premierna kan vara resultatet av låga löner tidigare i karriären. De kan också bero på icke kontinuerliga anställningar, vilket innebär att pensionen ska finansieras . De höga kostnaderna riskerar därmed att diskvalificera vissa individer från att anställas av institutionerna. Den genom- snittliga kostnaden framgår av tabell 4.1 ovan, men i enskilda fall kan de vara betydligt högre. Det som sagts om beräkning av gäller generellt för förmånsbestämd ålderspension. Risken för utslagning på grund av ålder är emellertid särskilt stor inom scenkonstområdet eftersom premierna i sig är utomordentligt höga. 4.2.4Höga ger inte alltid motsvarande förmån Ålderspensionen före enligt PISA-förordningen är antastbar.7 Med det menas att pensionen är villkorad på så sätt att rätten till pension upphör om anställningen avslutas före uppnådd pensions- åder. Att förmånen är antastbar innebär att det i faktisk mening inte går att tala om en intjänad pensionsrätt förrän pensionen bör- jar betalas ut, eftersom det är först då som rätten till pension prö- vas. SPV beräknar premien för pensionen före enligt samma metod som premien för ålderspensionen från och med . Skill- naden är att premien för förmånen före reduceras med en faktor som kompensation för att det eventuellt inte blir någon pen- sionsutbetalning. Reduktionen innebär att i de fall det börjar beta- las ut en förmån finns det ett underskott av inbetalda för den aktuella förmånen. Detta underskott är tänkt att kompenseras av de överskott som uppstår i de fall då det inte blir någon för- månsutbetalning. Institutionerna har emellertid svårt att acceptera att de för vissa personer får betala höga trots att personen med stor sannolikhet inte kommer att bli berättigad till någon pen- sion före . Svårt att acceptera de höga kostnaderna har natur- ligtvis också de berörda personerna. 7 Antastbarheten gäller inte arbetstagare som varit anställda med långtids- kontrakt. Även storleken på reduktionsfaktorn ifrågasätts. Som redovisa- des i avsnitt 3.2.6 kan det finnas skäl för det. måste pre- miesättning ses ur ett helhetsperspektiv och hänsyn tas till det totala premieuttaget. SPV har valt att använda samma beräknings- antaganden för samtliga arbetsgivare, vilket innebär att kostnaderna för olika förmåner utjämnas mellan arbetsgivarna. Institutionerna har i vissa avseenden varit vinnare och i andra avseenden förlorare på utjämningen. Institutionerna har betalat som motsvarar de försäkringstekniska kostnader som SPV har beräknat. Kostna- derna på individnivå blev dock synliga först , vid övergången från utjämnade till institutionsspecifika . Det har gjort det tydligt vilka effekter som villkoren i PISA-förordningen för med sig på pensionskostnaderna och premiesättningen. Det råder ingen tvekan om att det har undergrävt legitimiteten för systemet hos arbetsgivare och arbetstagare. 4.2.5Scenkonstnärers förvärvsinkomster efter pensioneringen Som har beskrivits medför reformeringen av det allmänna pensionssystemet ökade krav på scenkonstnärer att fortstätta arbeta efter det att de uppnått pensionsåldern enligt PISA-förord- ningen. En uppgift som utredningen haft är att undersöka i vad mån personer som avgått vid en låg pensionsålder parallellt med tjänstepensionen har haft inkomster som grundar rätt till pen- sionsförmån, och vilken inverkan detta har på den totala pensionen . Till detta ändamål har SPV och Statistiska central- byrån (SCB) engagerats. SPV har tillhandahållit personuppgifter om dem som avgått med pension enligt PISA-förordningen. SCB har sökt ut inkomstuppgifter för dessa personer i sina register och har utifrån dem gjort olika beräkningar. Metod och underlag för undersökningen SPV har levererat personnummer och pensionsålder på de individer som per hade pension enligt PISA-förord- ningen och som hade en pensionsålder lägre än . Pensions- avgångar före har inte kunnat identifieras beroende på äldre administrativa rutiner som innebar att SPV före det datu- met beviljade pensioner på en kod som var gemensam för alla icke- statliga arbetsgivare. Det kan förekomma att pensioner har blivit beviljade på den koden även senare, och dessa ingår heller inte i materialet. Totalt uppgick antalet personer till 816, varav 86 perso- ner som är har undantagits från undersökningen. Av de 730 personer i materialet som lämnades till SCB var 250 kvinnor och 480 män. SCB har sökt ut inkomstuppgifter för dessa personer avseende 2007. För 29 personer, 13 kvinnor och 16 män, fanns inga inkomstuppgifter i SCB:s register beroende på att de inte var folkbokförda i . De ingår därför inte i undersökningen. Två kvinnor med den numera av- skaffade pensionsåldern har undantagits från undersökningen. Ålderspensionen enligt PISA-förordningen ändras vid , och övergår till att bli ett komplement till den allmänna pensionen. Det blir därför naturligt att dela in den population som undersöks i två grupper, dels personer som ännu inte har fyllt , dels personer som är . Grupperna har definierats som de som är födda eller senare, och de som är födda eller tidigare. Som en följd av att SPV inte har kunnat identifiera avgångar före , ingår det inga personer med pensionsålder i gruppen som är födda eller tidigare. De som är födda och har pensionsålder uppnådde den åldern 1983. Den äldsta personen med pensionsålder som ingår i undersökningen är född . Effekten på undersökningen av att det saknas personer som är födda eller tidigare ska dock inte överdrivas. knöt PISA-förordningen an till det statliga pensionsavtalet PA-SPR. Det innebär att de ålderpensioner som beviljades fram till dess är så kallade bruttoförmåner, vilket innebär att tjänstepensio- nen samordnas med den allmänna pensionen. Vid låg allmän pen- sion blir tjänstepensionen högre och vice versa. Personer med bruttopension påverkas således inte av förändringen i det allmänna pensionssystemet att inkomsterna under hela livet ligger till grund för pensionens storlek. Påverkan av förändringarna i det allmänna pensionssystemet sker successivt. En mellangeneration född –1953 får pension både enligt det gamla och enligt det nya systemet. Det innebär att förändringarna i den allmänna pensionen inte hunnit få särskilt stort genomslag för dem som ingår i gruppen födda eller tidi- I gruppen som är födda eller senare blir däremot genom- slaget större för varje årskull. För gruppen som är född eller senare blir det allt viktigare att ha pensionsgrundande inkomster efter pensionsavgång enligt PISA-förordningen. Undersökningen för den gruppen omfattar både de taxerade förvärvsinkomsterna och de pensionsgrundande inkomsterna. För de taxerade inkomsterna redovisas även hur in- komsterna fördelas mellan olika inkomstslag, såsom statlig tjänste- pension, bruttolön och privat pension. Vidare särredovisas resulta- tet för olika födelseårsgrupper för dem med pensionsåldern , för att belysa eventuella skillnader i inkomster mellan olika åldersgrupper. För gruppen som är född eller tidigare omfattar undersök- ningen de totala taxerade förvärvsinkomsterna. Det har inte be- dömts vara relevant att undersöka de pensionsgrundande inkoms- terna för den här gruppen, bland annat för att det endast är per- soner som är födda eller senare som kan fortsätta att tjäna in allmän pension efter . Desto mer intressant är att under- söka hur inkomsterna fördelas mellan olika inkomstslag, såsom tjänstepension, allmän pension etc. Undersökningen omfattar både värden för medel och median. Medelinkomsten kan påverkas kraftigt av enskilda höga belopp, vilket medianinkomsten inte gör. Vidare redovisas värdena för kvartil 1 och kvartil 3, det vill säga gränsvärdet för de som har lägst respektive högst inkomster. Undersökningen av hur de taxerade inkomsterna fördelar sig mellan olika inkomstslag avser medelvärdet. Taxerad förvärvsinkomst 2007 eller äldre I tabellen nedan redovisas uppgifterna om taxerad förvärvsinkomst för dem som är födda –1942, det vill säga de som var eller äldre. I den taxerade förvärvsinkomsten ingår allmänna avdrag, vilket till största delen avser avdrag för pensionssparande. Som tidigare nämnts saknas uppgifter om personer med pen- sionsålder. Taxerad förvärvsinkomst 2007 för pensionärer födda – 1942 fördelad på pensionsålder och kön Källa: SPV och SCB. Undersökningen visar att den taxerade inkomsten skiljer sig mellan de olika pensionsåldrarna. Det tycks finnas ett visst samband mel- lan pensionsålder och taxerad förvärvsinkomst, så att ju lägre pen- sionsåldern är, desto lägre blir den taxerade förvärvsinkomsten. Undantaget är gruppen med pensionsålder, där skådespelare ingår. Det är den grupp som uppvisar störst spridning på inkomsterna. Gruppen med pensionsålder, som utgörs av sångare, uppvisar de lägsta värdena för både medel och median. Dessutom är värdet för kvartil 1 betydligt lägre än för de övriga grupperna. Av undersökningen framgår att män generellt sett har högre taxerade förvärvsinkomster än kvinnor. Undantaget är gruppen med pensionsålder. Andelen kvinnor är dock låg i den grup- pen, vilket kan ha påverkan på resultatet. I tabellen nedan redovisas hur medelvärdet för taxerad för- värvsinkomst fördelar sig mellan olika inkomstslag. Fördelningen går dock inte att beräkna exakt. Det kan även finnas inkomster som saknas och avdrag för inkomsternas förvärvande som heller inte Ett exempel på sådant som inte ingår är inkomst från få- mansbolag. Under posten Varav övrigt redovisas den differens som uppstått vid fördelningen. Förutom taxerad förvärvsinkomst redo- visas även inkomst av kapital och skattefria inkomster. Tabell 4.4 Taxerad förvärvsinkomst 2007 för pensionärer födda – 1942 fördelad på inkomstslag och pensionsålder Källa: SPV och SCB. Gruppen med pensionsålder, det vill säga sångare, uppvisar det lägsta medelvärdet för den allmänna pensionen. har gruppen det högsta medelvärdet för den statliga tjänstepensionen. Utfallet kan ha påverkats av att det ingår personer med bruttoför- måner där det finns ett direkt samband mellan den allmänna pen- sionen och tjänstepensionen. Vidare kan utfallet ha påverkats av hur pensionssystemen är utformade. I PISA-förordningen har hän- syn tagits till att de med pensionsålder har att tjäna in ålderspensionen på och kraven för hel pen- sion är därför lägre. I det allmänna pensionssystemet är däremot regelverket detsamma för samtliga individer. De med pen- sionsålder uppvisar ett lågt medelvärde för övrig tjänstepension. Gruppen har även de lägsta medelvärdena för privat pension och inkomst av näringsverksamhet. Grupperna med 59 och pensionsålder har högre medel- värde för övrig tjänstepension än de andra pensionsåldersgrup- perna. Det tyder på att de har haft anställningar som grundat tjänstepension enligt andra pensionsplaner än PISA-förordningen. De med pensionsåldern består främst av skådespelare. Grup- pen med pensionsåldern är mer blandad och innefattar bland annat musiker, regissörer och institutionschefer. Gruppen med pensionsåldern uppvisar det högsta medel- värdet vad gäller löneinkomster. Det kompletterar bilden från den förra tabellen, som visade på betydande skillnader mellan medel- och medianinkomst för den gruppen, och även mellan kvartil 1 och kvartil 3. Det är rimligt att anta att dessa skillnader snarare förkla- ras av skillnader i lön än av skillnader i pension. Taxerad förvärvsinkomst 2007 för I tabellen nedan redovisas uppgifterna om taxerad förvärvsinkomst för dem som är födda eller senare, det vill säga de som 2007 var . Taxerad förvärvsinkomst 2007 för pensionärer födda eller senare fördelad på pensionsålder och kön Källa: SPV och SCB. Resultatet är något överraskande att värdena generellt sett är högre för kvinnor än män. Den förklaring som SCB har funnit är att kvinnorna i större utsträckning fortsätter att arbeta efter pensions- åldern. För övrigt är skillnaderna mellan de olika pensionsåldrarna rela- tivt små oavsett mått. Det är gruppen med pensionsålder som avviker genom att värdet för kvartil 3 är noterbart högre. Det bör observeras att gruppen med pensionsålder endast utgörs av 4 personer. För att se om det finns skillnader mellan olika åldersgrupper har SCB gjort beräkningar för olika födelseårsgrupper för dansare och sångare. Vid gruppindelningen har hänsyn tagits till antalet indivi- der så att grupperna inte ska bli alltför små. Framför allt berör det dem med pensionsålder som är födda –1951. 8 På grund av det låga antalet inom gruppen sker ingen redovisning av statistiken uppdelad på kön. tillhör de födelseåren kan antas ha avgått , vilket inne- bär att de inte ingår i materialet. Tabell 4.6 Taxerad förvärvsinkomst 2007 för pensionärer födda eller senare fördelad på pensionsålder och födelseår Källa: SPV och SCB. Tabellen visar att resultatet för kvartil 1 är ganska jämnt både mel- lan sångare och dansare och mellan olika åldersgrupper. För dan- sarna är inkomsterna mer sammanpressade i den yngsta ålders- gruppen. Resultatet för sångarna är det motsatta, att inkomstsprid- ningen är mindre i den äldsta åldersgruppen. I den äldsta åldersgruppen för pensionsålder , uppnådde de flesta personerna pensionsåldern , vilket innebär att de har en bruttopension. Medelvärdet för den gruppen är högt jämfört med medianen. Det är ett litet antal som ingår i gruppen vilket innebär att enstaka höga belopp kan få stort genomslag. I tabellen nedan redovisas hur medelvärdet för taxerad för- värvsinkomst fördelar sig mellan olika inkomstslag. Under posten varav övrigt redovisas den differens som uppstått vid fördelningen. Förutom taxerad förvärvsinkomst redovisas även inkomst av kapi- tal och skattefria inkomster. Taxerad förvärvsinkomst 2007 för pensionärer födda eller senare fördelad på inkomstslag och pensionsålder Källa: SPV och SCB. Medelvärdet för taxerad förvärvsinkomst är relativt jämnt mellan de olika pensionsåldersgrupperna. Det finns dock betydande skill- nader i hur inkomsterna fördelar sig mellan olika inkomstslag. För pensionsålder påverkas samtliga värden av att det endast ingår fyra personer i gruppen. Det låga värdet för statlig tjänstepension för den här gruppen samverkar med det höga värdet för sjuk- och aktivitetsersättning. Värdena för allmän pension följer av att vissa individer har valt att ta ut pensionen , vilket tidigast kan ske från . I gruppen med pensionsålder är det således färre som är berörda. Medelvärdet är högt för dem med pensionsåldern , men även för dem med pensionsåldern . Gruppen med pensionsålder har det högsta medelvärdet för övrig tjänstepension.