sou · GWB380 · 2009-01-01 00:00:00 — 1. ränteinkomsten tillsammans med andra ränteinkomster som behandlas på samma sätt är en ringa del av företagets samtliga inkomster, 2. den skattskyldige behandlar utgiftsräntor på samma sätt som inkomsträntor, och 3. företag i intressegemenskap med den skattskyldige behandlar inkomst- och utgiftsräntor på samma sätt som den skattskyldige. Vad som sägs i första stycket 2 och 3 gäller inte om det finns särskilda skäl för en skattskyldig att behandla utgifts- och inkomst- räntor på olika sätt eller för före- tag i intressegemenskap att tilläm- pa olika principer. Ersättning som erhålls som kompensation för utebliven ränta på lån med bunden ränta (ränteskillnadsersättning) ska tas upp när ersättningen betalas. Inkomster i form av avgifter för att lämna kredit ska fördelas över kredittiden, om avgiften har ett direkt samband med krediten. Avgifter som hänför sig till kredit för vilken ränta betalas löpande ska fördelas linjärt över För företag som enligt 19 § beräknar inkomsten enligt effektivräntemetoden ska avgiften behandlas som ränta. Avgifter som hänför sig till kredit för vilken ränta inte betalas löpande ska behandlas som ränta vid tillämpning av effektivränte- metoden. Utdelning ska tas upp det år då bolagsstämma eller mot- svarande organ beslutar om utdelning. Om utdelningsinkomster ut- gör en ringa del av den skatt- skyldiges inkomster, får utdel- ningen tas upp som inkomst när den kan disponeras. När utgifter ska dras av Om inget annat framgår av någon annan bestämmelse i denna lag ska en utgift dras av enligt 2–6 §§. En utgift som har ett direkt samband med viss inkomst ska anses hänförlig till det beskatt- ningsår inkomsten tas upp som intäkt. En utgift som saknar ett direkt samband med viss inkomst, men som har ett tydligt och påvisbart samband med inkomster under vissa beskattningsår, ska fördelas över dessa år. Andra utgifter ska dras av när de uppkommer. Framtida utgifter dras av enligt 3 6 §§. Utgifter som uppkommer först efter beskattningsårets utgång (framtida utgifter) får dras av under förutsättning att – den skattskyldige senast vid beskattningsårets utgång fått en förpliktelse mot annan att svara för utgifterna, – utgifterna har ett direkt sam- band med den verksamhet som bedrivits före beskattningsårets utgång, – det vid beskattningsårets utgång finns en övervägande sannolikhet för att förpliktelsen kommer att leda till en utgift , och – det med en rimlig grad av säkerhet går att uppskatta när ut- giften uppkommer och hur stor den blir. Avdrag medges dock inte till den del den skattskyldige är för- pliktigad i förhållande till någon som har en förpliktelse mot honom av motsvarande om- fattning. Framtida utgifter ska beräknas till sitt nuvärde till den del de ska betalas senare än efter ut- gången av beskattningsåret. Vid beräkningen av nuvärdet ska en ränta som motsvarar statslåne- räntan vid beskattningsårets in- gång användas. I 25 och 26 §§ finns bestäm- melser om framtida garanti- utgifter. Framtida utgifter som ska dras av först när de uppkommer Följande framtida utgifter ska dras av först när de uppkommer: –utgifter som den skatt- skyldige kan undvika genom ett alternativt handlingssätt, –utgifter för framtida repa- ration och underhåll av den skattskyldiges egna tillgångar, –andra utgifter för framtida förluster i verksamheten än sådana som är hänförliga till ett enskilt kontrakt, och –utgifter som avser mindre belopp eller är återkom- mande. Fördelning av framtida utgifter i vissa fall Om det finns ett samband mellan framtida utgifter och en verksamhet som företaget kan antas komma att bedriva under , ska de framtida utgifterna fördelas över tiden fram till dess de uppkommer. Utgifterna ska fördelas linjärt eller, i de fall en sådan fördelning uppenbarligen inte ger ett skäligt resultat, utifrån hur inkomsterna från verksamheten kan förväntas komma att fördela sig. Avdraget ska motsvara årets och tidigare års andel av de framtida utgifterna beräknat utifrån förhållandena vid beskattningsårets utgång. Ett avdrag för framtida ut- gifter ska återföras följande beskatt- ningsår. Utgifter för ränta ska bestäm- mas på motsvarande sätt som gäller för ränteinkomster enligt 14 a kap. 18–20 §§. Utgifter i form av avgifter för att erhålla kredit och för att lösa lån (ränteskillnadsersätt- ning) ska dras av när de betalas. Hyra, försäkringspremier och liknande utgifter som avser flera beskattningsår ska fördelas linjärt på dessa utifrån hur stor del av beskattningsåret de belöper sig på. Detta gäller dock inte för sådana försäkringar som avses i 28 och 59 kap. Hyra som avser lokal som inte längre till någon del utnyttjas i verksamheten ska dras av omedel- bart. återkommande ut- gifter, såsom ränte-, hyres- eller försäkringsutgifter som avses i 8 § första stycket, får dras av när de betalas under förutsättning att de är ungefärligen lika stora . Royalty enligt ett avtal som innebär att en fast ersättning lämnas för rätten att nyttja en tillgång ska fördelas linjärt på de beskattningsår som avtalet avser. Royalty enligt ett avtal som innebär att ersättningens storlek är beroende av nyttjande eller försäljning ska fördelas på de beskattningsår som motsvarar avtalstiden utifrån respektive års nyttjande eller försäljning. Är mottagaren av royaltyn beroende av information från utbetalaren för att kunna beräkna inkomsten av royalty får avdrag bara göras om sådan information finns tillgänglig för mottagaren vid utgången av utbetalarens beskattningsår. Provision ska dras av när den prestation utförts som enligt avtalet ger rätt till provision. Är rätten till provision beroende av att det avtal som förmedlats full- följs eller av liknande omstän- dighet, ska avdraget beräknas så att det motsvarar vad som vid beskattningsårets utgång kan an- tas komma att slutligt betalas. Utgifter som avser övriga tjänster ska dras av när presta- tionen kommit den skattskyldige till godo. Om det inte närmare går att bedöma om tjänsten innefattar en aktivitet från uppdragstagaren eller om omfattningen av presta- tionen är osäker, ska utgiften dras av linjärt över avtalstiden. Utgifter för personal m.m. Lön och annan liknande er- sättning ska dras av det beskatt- ningsår som ersättningen kan disponeras av mottagaren eller på något annat sätt kommit denne till del. Om en skattskyldig är förplik- tigad att ge ut sådan ersättning och det är uppenbart att ersätt- ningen är hänförlig till arbete som utförts under beskattningsåret, ska utgiften dras av detta år. Semesterlön ska dras av det beskattningsår den tjänats in. Avdragets storlek ska bestäm- mas med ledning av den anställ- des lön vid beskattningsårets utgång. Resultat- eller prestationsbaserad ersättning Provision och annan ersätt- ning som betalas för särskilt an- given prestation ska dras av det beskattningsår under vilket pres- tationen har utförts. En utgift för att dela företagets vinst med anställda ska dras av det beskattningsår vinsten avser. Utgift för aktierelaterad ersätt- ning som utgör värdepapper ska dras av det beskattningsår som värdepapperet överlåts. Den avdragsgilla utgiften mot- svarar skillnaden mellan värde- papperets marknadsvärde vid över- låtelsen och det lösenpris som betalas. Utgift för aktierelaterad er- sättning som avser en rätt enligt 10 kap. 11 § andra stycket ska dras av i enlighet med vad som följer av andra och tredje stycke- na. Den avdragsgilla utgiften motsvarar skillnaden mellan rättens marknadsvärde vid lösen och det lösenpris som betalas. Avdraget för respektive beskattningsår från tilldelningen av rätten fram till dess rätten kan lösas in motsvarar skillnaden mellan marknads- värdet vid beskattningsårets utgång och det lösenpris som ska betalas fördelad på beskattnings- året och de återstående beskatt- ningsåren. Vid beräkningen av den framtida utgiftens storlek ska hänsyn tas till sannolikheten av att vissa anställda inte kommer att uppfylla de krav som gäller för att tilldelas värdepapper. Utgift som avser ökning i rättens värde efter den tidpunkt då rätten kan lösas in ska dras av . Avdrag som medges fram till det beskattningsår då rätten löses in ska återföras det följande beskattningsåret. Reglerna om avdrag i 17 § andra–fjärde styckena ska tilläm- pas också på utgift för aktie- relaterad ersättning som beskattas enligt 10 kap. 8 §. Den avdrags- gilla utgiften motsvarar skillna- den mellan ersättningens mark- nadsvärde vid lösen och det lösenpris som betalas. Utgift för avgångsvederlag ska dras av det beskattningsår före- taget har ett åtagande att utge avgångsvederlag, och anställnings- avtalet har sagts upp. Med avgångsvederlag avses ersättning som betalas i anledning av att anställning upphör förutsatt att mottagaren inte åtar sig en motprestation av någon omfatt- ning. Arbetsgivaravgift och allmän löneavgift Arbetsgivaravgift enligt social- avgiftslagen (2000:980) och all- män löneavgift enligt lagen (1994:1920) om allmän löne- avgift ska dras av det beskatt- ningsår som den ersättning avgifterna hänför sig till ska dras av. Särskild löneskatt på förvärvs- inkomster Särskild löneskatt enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster som avser ersättningar enligt 1 § första stycket 1–5 ska dras av då ersättningarna lämnas. Särskild löneskatt som avser bidrag till vinstandelsstiftelse enligt 1 § första stycket 6 ska dras av då medel lämnas till stiftelsen. Särskild löneskatt på pensions- kostnader Särskild löneskatt enligt lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader ska dras av det beskattningsår som den pen- sionskostnad löneskatten avser ska dras av. Avkastningsskatt enligt lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel ska dras av det beskattningsår för vilket den ska påföras. Andra skatter och avgifter Andra skatter och avgifter ska dras av det beskattningsår som de belöper sig på. Utgifter i samband med avyttringar Avdrag för framtida garanti- utgifter får göras med ett belopp som motsvarar kostnaderna under beskattningsåret på grund av garantiåtaganden bortsett från förändringen av avsättningen för framtida garantiutgifter. Om garantitiden är kortare än , får avdraget dock inte överstiga så många tjugofjärdedelar av det sammanlagda beloppet av utgifter som garantitiden utgör i måna- der. Brutet månadstal bortfaller. Om beskattningsåret är längre eller kortare än , ska avdraget justeras i motsvarande mån. Avdraget ska återföras det föl- jande beskattningsåret. Avdrag ska göras med ett högre belopp än som följer av 25 §, om ett betydligt större avdrag är motiverat med hänsyn till att – näringsverksamheten är ny- startad, – garantiåtagandena avser ett eller ett fåtal mycket stora till- verkningskontrakt eller arbeten, – garantiåtagandena ökat i betydande omfattning under be- skattningsåret, – produktsammansättningen avsevärt ändrats under beskatt- ningsåret, – en väsentlig del av garanti- åtagandena betydligt överstiger , eller – någon annan liknande om- ständighet finns. Värdet av kundfordringar ska tas upp till nominellt belopp om inte annat framgår av andra– fjärde styckena, 28 § eller 14 kap. 8 a §. Kundfordringar ska tas upp till det belopp som beräknas inflyta om det utifrån en indi- viduell värdering är sannolikt att ett lägre belopp än det nominella kommer att inflyta. Om det är sannolikt att samtliga kundfordringar eller viss del av kundfordringarna under- stiger det nominella värdet och det finns särskilda skäl får dessa tas upp till det värde de utifrån en kollektiv värdering kan beräknas ha. Detta gäller dock endast under förutsättning att den kollek- tiva värderingsmetoden tillämpas konsekvent och det finns ett dokumenterat underlag som ger anledning att anta att resultatet av den kollektiva värderingen ungefärligen motsvarar det resul- tat som en individuell värdering skulle ha gett. Vid värderingen ska hänsyn tas till information som blir känd efter beskattningsårets utgång men före dagen då deklarationen ska lämnas in, förutsatt att infor- mationen bekräftar förhållanden som förelåg vid beskattningsårets utgång. I stället för en värdering enligt 27 § får värdet av kundfordringar utan ytterligare utredning redu- ceras med ett belopp motsvarande den konstaterade förlusten på kundfordringar föregående beskatt- ningsår. Utgifter för rabatter, åter- bäring, hävning, återköp eller liknande som har ett direkt sam- band med en försäljningstrans- aktion ska dras av samma beskattningsår som intäkten från försäljningen tas upp. Som förutsättningar för avdrag innan utgiften har uppkommit gäller 1. att det vid beskattningsårets utgång är sannolikt att rabatt eller återbäring kommer att utges, att avtalet kommer att hävas eller att verkningarna av det kommer att bortfalla genom en återköps- transaktion, och 2. att det med en rimlig grad av säkerhet går att beräkna utgiftens storlek. En skattskyldig som regel- mässigt har utgifter för rabatter, återbäring, hävning eller återköp får göra avdrag med belopp som motsvarar föregående års konsta- terade utgifter även om förut- sättningarna i 29 § inte är upp- fyllda. Avdrag får göras för nedskriv- ning av värdet på rätten till leverans av tillgångar eller ut- förande av tjänster som köpts men ännu inte avlämnats eller utförts (kontraktsnedskrivning). Avdrag får bara göras om förvärvspriset vid beskattnings- årets utgång för tillgångar eller tjänster av samma slag under- stiger det avtalade priset och högst med belopp som motsvarar skill- naden. Avdraget ska återföras följande beskattningsår. Särskilda bestämmelser om kontraktsnedskrivning finns för lager i 17 kap. 22 § och för in- ventarier i 18 kap. 23 §. Ersättningar för varor, tjänster Följande ska tas upp som och inventarier, avkastning av tillgångar, kapitalvinster samt alla andra inkomster i närings- av varor, inventarier och andra verksamhet ska tas upp som tillgångar än kapitaltillgångar, hållande av tjänster, –avkastning av tillgångar, –kapitalvinster, samt –alla andra inkomster i näringsverksamheten. Med avyttring av tillgångar avses försäljning, byte och lik- nande överlåtelser av tillgångar. Som avyttring avses inte att delägarrätter eller fordringsrätter lånas ut för blankning. Vad som avses med blankning framgår av 14 a kap. 10 §. Utöver bestämmelserna i detta kapitel finns bestämmelser om inkomster i 8, 17 39, 44 46, 49 52, 55 och 60 kap. Bestämmelser om värdering av inkomster i annat än pengar finns i 61 kap. 9 Senaste lydelse 2007:1419. Utgifter för forskning och utveckling som har eller kan antas få betydelse för näringsverksamheten ska dras av. Detta gäller även utgifter för att få information om sådan forskning och utveckling. Utgifter som avses i första stycket ska dras av . Bestämmelserna i denna lag Om utgifterna avser anskaff- om att utgifter för anskaffning av ning av tillgångar, ska utgifterna vissa tillgångar ska dras av dras av genom årliga värde- minskningsavdrag i enlighet med avdrag tillämpas också på utgifter bestämmelserna i denna lag. som avses i första stycket. I detta kapitel finns bestämmelser om – definitioner i 2 §, – lager i 2 22 f §§, och – lager i 3 22 f §§, och Vad som är lagertillgångar Med anskaffningsvärde, netto- ningsvärde avses i detta kapitel – är under tillverkning för att visningslagen (1995:1554) eller i lagen (1995:1559) om årsredo- heten såsom råvaror, halvfabri- värdepappersbolag eller 4 kap. 4 § kat, förnödenheter, lagen (1995:1560) om årsredo- visning i försäkringsföretag. 10Senaste lydelse 2007:1419. 11Senaste lydelse 2006:620. 12Senaste lydelse 2006:908. Med verkligt värde avses i detta kapitel detsamma som i 4 kap. 14 a § andra stycket års- redovisningslagen. Om en enskild näringsidkare upprättar ett förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078), avses med anskaff- ningsvärde det värde som följer av god redovisningssed. När lagertillgång ska tas upp som tillgång Lagertillgång som förvärvats ska tas upp av köparen när den avlämnats till denne. Fastighet och delägarrätt m.m. ska tas upp när de förvärvats och immateriell tillgång ska tas upp när de rättigheter som följer med avyttringen övergår på köparen. Lagertillgångar som lånats ut i en blankningsaffär ska tas upp av långivaren. När lagertillgång inte ska tas upp Lagertillgång som avyttrats ska inte längre tas upp av säljaren när den avlämnats. Fastighet och delägarrätt m.m. ska inte längre tas upp när de avyttrats och immateriella tillgångar när de rättigheter som följer med avytt- ringen övergår på köparen. Vid försäljning enligt kon- sumentköplagen (1990:932) ska lagertillgång inte längre tas upp när den överlämnats till köparen eller, om den över- lämnats till ett självständigt tran- sportföretag, . Förnödenheter och reservdelar ska inte längre tas upp när de tagits i bruk för sitt ändamål. Lagertillgångar som lånats i en blankningsaffär ska inte tas upp av låntagaren. Utgifter för lagertillgångar som avyttrats under samma beskattningsår som de förvärvats eller tillverkats ska dras av då tillgångarna avyttrats och avlämnats. För fastigheter och delägarrätter m.m. gäller att utgifterna ska dras av då tillgångarna avyttrats och för immateriella rättigheter när de rättigheterna som följer med avyttringen övergår till köparen. Om en utgift ska räknas in i anskaffningsvärdet för lager ska avdrag för utgiften göras det beskattningsår när utgiften första gången tas upp i anskaffningsvärdet för lagret. En tillgång som är avsedd för En lagertillgång får inte tas upp till lägre värde än det lägsta (lagertillgång) får inte tas upp av anskaffningsvärdet och netto- till lägre värde än det lägsta av försäljningsvärdet, om inte annat följer av 4 §. annat följer av 4 §. särskilda skäl får återanskaff- ningsvärdet, i förekommande fall med avdrag för inkurans, eller något annat värde som är för- enligt med 2 kap. 2 och 3 §§ års- användas i stället för nettoförsälj- melser om djur i jordbruk och djur i jordbruk och renskötsel finns i 5 §. renskötsel i 5 §, melser om nedskrivning av leve- – för försäkringsföretag i 16 a, rans finns i 22 §. 17 och 18 §§, – om finansiella instrument i ska de lagertillgångar som finns 16 a § och 19–20 c §§, kvar i lagret vid beskattningsårets – om elcertifikat och utsläpps- utgång anses vara de som an- rätter m.m. i 22 a–22 f §§, och skaffats eller tillverkats senast. – om kontraktsnedskrivning i I anskaffningsvärdet för för- värvade tillgångar ska räknas in de utgifter som är direkt hän- förliga till förvärvet. Andra utgifter än förvärvs- 13 Senaste lydelse 2007:1419. dock inte räknas in i anskaff- ningsvärdet, om de normalt kan antas uppgå till sammanlagt högst en tiondel av förvärvspriset. Om den skattskyldige har nuvärdesberäknat en leverantörs- skuld avseende lagertillgångar enligt 14 kap. 8 a §, utgörs ut- giften av nuvärdet. Anskaffningsvärde för egentill- verkade tillgångar I anskaffningsvärdet för en tillgång som tillverkats av den skattskyldige ska räknas in sådana utgifter som är direkt hän- förliga till tillverkningen. Andra utgifter än förvärvs- priset för råvaror, halvfabrikat och utgifter för lön, arbetsgivar- avgifter och allmän löneavgift för personal som arbetar med till- verkningen behöver inte tas upp om de normalt kan antas uppgå till sammanlagt högst en tiondel av förvärvspriset för råvarorna och halvfabrikaten. Utgifter för ränta behöver inte ingå i anskaff- ningsvärdet. Om den skattskyldige har nuvärdesberäknat en leverantörs- skuld avseende lagertillgångar enligt 14 kap. 8 a §, utgörs ut- giften av nuvärdet. Vid beräkning av anskaff- ningsvärdet för lagertillgångar ska värdet av arbetsinsatser av den skattskyldige, dennes make eller barn inte beaktas. Om uppdragstagaren är ett svenskt handelsbolag, ska värdet av en arbetsinsats som utförts av en delägare i handelsbolaget inte beaktas. Något värde på lagertillgångar behöver inte tas upp, under förutsättning att lagrets samman- agda värde uppgår till högst . Med nettoförsäljningsvärde avses försäljningsvärdet efter avdrag för beräknad försäljningskostnad. Med försäljningskostnad avses kostnad som är direkt hänförlig till en försäljningstransaktion. Vid värdering av varulagret ska en värderingsmetod användas som leder till att det värde som tas upp i skälig omfattning mot- svarar det faktiska värdet på varulagret beräknat enligt bestäm- melserna i 3 a 3 c och 4 a §§. Vid beskattningen får den skattskyldige inte tillämpa en värderingsmetod som avviker från den som tillämpas i redo- visningen, om detta leder till att lagrets skattemässiga värde under- stiger värdet i redovisningen. Vid bedömningen enligt första stycket ska särskild hänsyn tas till om eringsmetod är rimlig i relation till de värderingssvårigheter som förekommer i företaget och lager- postens betydelse i företaget, och – värderingsmetodens relevans och utfall i förhållande till det faktiska lagervärdet dokumen- terats i skälig omfattning. Begrepp för försäkringsföretag och finansiella instrument m.m. Med anskaffningsvärde och nettoförsäljningsvärde avses i 17 22 f §§ detsamma som i 4 kap. 9 § andra–fjärde styckena års- redovisningslagen (1995:1554) eller i förekommande fall 4 kap. 5 § lagen (1995:1559) om års- redovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag eller 4 kap. 4 § lagen (1995:1560) om årsredo- visning i försäkringsföretag. Med verkligt värde avses detsamma som i 4 kap. 14 a § andra stycket årsredovisningslagen. Avdrag får göras för ned- Avdrag får göras för ned- skrivning av värdet på rätten till skrivning av värdet på rätten till köpts men ännu inte levererats köpts men ännu inte avlämnats (kontraktsnedskrivning). (kontraktsnedskrivning). Avdrag får göras bara om Avdrag får bara göras om samma slag vid beskattnings- samma slag vid beskattnings- avtalade priset och högst med avtalade priset och högst med ett belopp som motsvarar skill- ett belopp som motsvarar skill- Avdraget ska återföras följande Den redovisning som gjorts i räkenskaperna av pågående arbe- ska tas upp enligt bestämmelserna ten i byggnads-, anläggnings-, i 3 4 b §§. Regeln i 4 § får bara hantverks- eller konsultrörelse ska tillämpas vad gäller entrepre- följas vid beskattningen om den nader och uppdrag som avser inte strider mot bestämmelserna i framställning av konstverk, konst- 24 32 §§. hantverk eller motsvarande. Utgifter för pågående arbeten som slutförts under samma beskattningsår som de påbörjats, ska dras av då ersättningen för de pågående arbetena ska tas upp. Om en utgift ska räknas in i anskaffningsvärdet för pågående arbeten, ska avdrag för utgiften göras det beskattningsår när 14 Senaste lydelse 2007:1419. utgiften första gången tas upp i pågående arbete är lägre än de beräknade utgifterna för att utföra arbetet, får mellanskillnaden dras Avdraget ska återföras följande arbetena ska beräknas för arbeten behöver inte tas upp – arbeten på löpande räkning under förutsättning att förvärvs- enligt 26, 31 och 32 priset för varor som nedlagts i arbetet tillsammans med till arbe- 27 32 §§. tet direkt hänförliga utgifter för En enskild näringsidkare som lön uppgår till högst upprättar ett förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen värdet som inte tas upp får dock (1999:1078) får tillämpa bestäm- melserna om arbeten som utförs på löpande räkning även på arbe- ten som utförs till fast pris. Ett arbete anses utfört på löpande räkning om ersättningen ska beräknas efter vad som är uteslutande eller så gott som ute- skäligt, om det finns intresse- slutande grundar sig på ett på gemenskap mellan den skatt- förhand bestämt arvode per tids- skyldige och uppdragsgivaren och enhet, den faktiska det finns anledning att anta att och de eventuella faktiska ut- det förhållandet att någon intäkt gifterna för arbetet. inte behöver tas upp förrän de anses arbetet utfört till fast pris. pågående arbetena väsentligen är 15 Senaste lydelse 2007:1419. slutförda utnyttjats för att den ren ska få en obehörig skatte- Bestämmelserna i detta kapitel gäller för maskiner och andra inventarier som är avsedda för stadigvarande bruk. 19 kap. 19 § och 20 kap. 15 §. Som inventarier behandlas också 1. koncessioner,