sou · GXB328 · 2009-03-30 00:00:00 — Den utbildningsexplosion som skett i hela den utvecklade världen har bidragit till att det har växt fram forskning och debatt om överutbildning. Människor i arbetsför ålder har betydligt fler skol- och utbildningsår bakom sig . En gymnasieutbildning hade blivit standard och blev högre utbildning en verklig massutbildning. De långa tidsserier som tagits fram av svenska forskare, tyder på att överutbildning var betydligt vanligare än i mitten av 1970-talet.5 Det finns dock ingen konsensus om att överutbildning är vanligt på arbetsmarknaden. Forskningen utifrån svenska data är begränsad. Användningen av olika data och olika definitioner har gett olika resultat. Utvecklingen har t.ex. grovt sett inneburit att allt fler arbeten kräver högre kvalifikationer än tidigare och att allt färre kräver lägre. Men förändringen av individernas utbildningsnivå har gått än snabbare. De högutbildades antal har ökat mer och de lågutbildades antal har minskat snabbare än förändringen av kvalifikationskraven. Överutbildning kan finnas på olika nivåer, t.ex. är det vanligt att individer som har en 3-årig gymnasieutbildning har ett jobb som kräver mindre än en 2-årig gymnasieutbildning. Kvinnor är över- utbildade i klart högre utsträckning än män, vilka ofta i stället är underutbildade, dvs. har färre utbildningsår än vad deras jobb anses kräva. Enligt forskningen är också yngre personer klart överrepre- 5 , M. (2007). senterade bland dem med överutbildning. Inom forskning tycks man vara relativt överens om dessa mönster.6 Yrkena i sig förändras till sitt innehåll medan de krav som ställs endast ändras långsamt och måttligt. Det som förändrats enligt forskningen är snarare att de högkvalificerade jobben blivit fler. Även om mycket tyder på att överutbildningen ökat har i jämförelse med andra länder en relativt hög andel underutbildade och en låg andel överutbildade. Andelen adekvat utbildade ligger i nivå med övriga länder.7 Ger överutbildning akademikerarbetslöshet? SCB och har i ett antal rapporter tagit upp hög- skoleutbildningarnas relevans för eller matchning till arbetsmark- naden. I rapporten från studeras ett trettiotal större utbildningsgrupper och deras framtida arbetsmarknadsutsikter fram . Utgångspunkten i studien är att utbildningarna enligt högskole- lagen ska dimensioneras efter studenternas intresse och arbets- marknadens behov. Resultatet visar att det för en fjärdedel av utbildningsgrupperna fanns en god balans mellan utbildningarna och arbetsmarknadens efterfrågan. För resterande utbildningar finns påtagliga risker för både över- och underskott på examinerade om inga förändringar i dimensioneringarna genomförs. De grupper som pekas ut som framtida bristyrken är yrkes- lärare, fritidspedagoger, förskollärare, tandläkare, biomedicinska analytiker och läkare. Grundskollärare med inriktning mot senare år i , gymnasielärare, journalister, naturvetare och exa- minerade med konstnärlig utbildning, är grupper som det i fram- tiden kan finnas ett överskott av. I rapporten noterar att det är vanligare att universitet och högskolor dimensionerar utbildningarna efter stu- denters intresse än efter arbetsmarknadens behov. Rekommenda- tionen från verket är att universitet och högskolor borde fördjupa sitt samarbete med näringslivet och den offentliga sektorn. De borde även ägna större uppmärksamhet åt att följa upp tidigare studenters karriärer på arbetsmarknaden.8 6Oscarsson, E., , D. (2001); , M. (2007); , R. (2002). 7Oscarsson, E. och , D. (2001). 8Högskoleverket (2006d). Se även (2006a); (2007d). Inom kultur- och upplevelseindustrin har antalet utbildnings- platser ökat medan ökningen för övriga utbildningar varit . Efterfrågan på dessa utbildningsplatser är hög men efter examen har bara drygt en tredjedel av studenterna fått jobb.9 Utbildning brukar ofta lyftas fram som en del i en ekonomisk- politisk strategi för ökad tillväxt. Om utbildningssatsningarna i alltför hög grad leder till överutbildning kan detta i stället leda till att tillväxten hämmas. När staten uppmuntrar medborgare att studera innebär det en alternativkostnad. Dels går samhället miste om skatteintäkter som det fått om personen arbetat och det mer- värde som arbetsinsatsen skulle ha inneburit för arbetsgivaren. Dels får staten ökade utgifter för utbildningsplatserna ifall de är offent- ligt finansierade. Om alltför många utbildar sig inom områden där det inte finns någon efterfrågan på arbetsmarknaden blir det fram- tida tillskottet i produktionen inte tillräckligt stort för att resultatet ska bli ökad tillväxt. 1.2.5Individens ekonomiska utbyte av utbildning I är det förhållandevis lönsamt för ungdomar att skaffa en gymnasieutbildning eller en icke-akademisk eftergymnasial utbild- ning. Däremot vinner man ganska lite på att skaffa sig en utbild- ning . Detta gäller både för gymnasial och efter- gymnasial icke-akademisk utbildning och för högre utbildning.10 Den genomsnittliga behållningen av högre utbildning i är låg jämfört med flertalet länder, men är, bl.a. tack vare förhållandevis generösa studiemedel, inte anmärkningsvärt låg.11 Det som håller nere utbytet är den sammanpressade lönestrukturen i och det relativt höga skattetrycket och därmed en hög inkomstjämlikhet. Det kan finnas problem med det svenska syste- met. Det är billigt att läsa, men belöningen efter genomförd utbildning är ganska låg. Det finns därför en risk för att svenska studenter i jämförelse med studenter i andra länder senarelägger utbildningen, drar ut på utbildningen, väljer utbildningsinriktningar med lägre löneutveckling eller är okänsliga för utbildningens längd. 9Högskoleverket (2005b). 10OECD (2007a). 11Plats 15 för män och 19 för kvinnor av 21 enligt (2007b). Det ekonomiska värdet av utbildning är större ju tidigare i livet den genomförs. Det gäller både för individen och för samhället. har en internationellt sett låg andel av befolkningen i högskoleutbildning bland de yngsta åldersgrupperna.12 Det som påverkar studenternas val av när i livet de ska studera är dock endast till en begränsad del sådant som kan påverkas med politik på högskoleområdet. En minst lika stor del handlar om genomström- ningen i gymnasieskolan och om övergången mellan gymnasie- skolan och högskolan, t.ex. om tillträdesregler och betygssystem som gynnar konkurrenskomplettering. En annan viktig faktor är arbetsmarknaden. Exempelvis lockade 1980-talets gynnsamma arbetsmarknad gymnasieutbildade ungdomar att skjuta upp sina högskolestudier. De som väljer att börja en högskoleutbildning gör ett aktivt val att avstå från förvärvsinkomster för att i stället leva på bidrag och lån . Utbildningen värderas således högre än det inkomstbortfall man drabbas av . Det ekono- miska utbytet av humankapitalinvesteringen för akademiker kan dock vara måttligt eller rentav obefintligt. Även om akademiker i många fall har en något högre bruttolön än sina gymnasieutbildade kamrater är det möjligt att skillnaden är alltför liten för att kom- pensera inkomstbortfallet och återbetalningen av studieskulden. Månadslönen ger en ofullständig bild av de faktiska förhållandena och behöver kompletteras med uppgiften om lönen under hela arbetslivsperioden. Den vanligaste metoden för beräkningar av livslöner är att göra en tvärsnittsanalys. Det innebär att man tar data för ett enskilt år och låter individer i olika åldrar representera en hel livscykel. Fördelarna med tvärsnittsmetoden är bland annat att det är relativt enkelt att få tag på ett dataunderlag och att man bara behöver hålla reda på det aktuella årets regler för till exempel skatter och studie- medel. Den metoden har bl.a. använts av i deras analys av livslöner för olika akademiska yrkesutbildningar.13 Vid beräkning av livslöner visar det sig att för de allra flesta lönar det sig att ta en akademisk examen. I genomsnitt får en akademiker en avkastning på för sin human- kapitalinvestering. Bryter man ned resultaten på olika utbildnings- inriktningar ges en annan bild av lönsamheten. I 19 av de 27 stu- derade utbildningsgrupperna är det ekonomiska utbytet fem pro- 12OECD (2007a). 13Saco (2004). cent eller lägre. I nio grupper innebär utbildningen en ekonomisk förlust jämfört med om studenterna börjat arbeta direkt efter gymnasieskolan. Flera av de grupper som har negativ avkastning på sin utbildning är starkt kvinnodominerade och arbetar framför allt inom kommuner och landsting. Det gäller till exempel arbetstera- peuter, bibliotekarier och sjukgymnaster. För att de grupper som gör en ekonomisk förlust på sin utbildning ska gå jämnt upp med gymnasieutbildade under livet skulle det krävas att ingångslönerna höjdes med mellan . Diagram 1.1 Olika akademikergruppers livslöner 2002 i förhållande till gymnasieutbildade enligt (2004) Jämfört med gymnasieutbildade från NV-programmet Jämfört med gymnasieutbildade från SP-programmet Enligt är högskoleutbildning mer lönsamt för kvinnor än för män. Detta är ett tecken på att män kan få bra löner även utan högskoleutbildning, men för kvinnor är en högskole- utbildning nästan en förutsättning för en bra lön. Det finns också ett starkt samband mellan betygsnivå från gymnasieskolan och övergångsfrekvens till högskolan. Det innebär att den grupp som inte påbörjar högskoleutbildning till stor del består av personer med relativt låga gymnasiebetyg. De som går till högskoleutbildning och får en högskoleutbildning har klarat sig bättre än jämförelsegruppen med gym- nasieutbildade. Sannolikt hade medellönerna bland dem som genomgått en högskoleutbildning varit högre än jämförelse- gruppens även om de valt att arbeta efter gymnasiet i stället för att fortsätta studera. Det finns ett fåtal studier som behandlar ekonomiska effekter av vuxenutbildning. De flesta studierna har dessutom avsett deltagande i , som avslutades , vilket gör att dessa studier inte är helt relevanta för vuxenutbildning i allmänhet.14 Det finns studier som bl.a. konstaterar att en tvåårig gymnasieutbildning från komvux för en individ utan gymnasie- utbildning är lönsam om den påbörjas . En ettårig utbildning, som ger individen en gymnasieutbildning längre än , är lönsam om den påbörjas så sent som . Som jämförelse kan nämnas att en treårig högskoleutbildning i allmän- het är lönsam för individen om den påbörjas eller tidigare.15 En annan studie uppskattar långsiktiga inkomsteffekter av del- tagande i vuxenutbildning.16 Huvudresultaten visar bl.a. att för svenskfödda män är inkomsteffekten av att delta i komvux, i jämförelse med att inte delta, tydligt negativ. För svenskfödda kvinnor uppkom dock ingen inkomsteffekt. Inkomsteffekten av att delta i komvux för invandrare var positiv, särskilt för kvinnor. Slutsatsen är att inkomsteffekterna av att delta i komvux, åtmin- stone för de svenskfödda, inte är särskilt positiva. 1.2.6Befolkningens utbildningsnivå i en internationell jämförelse Enligt skattningar förväntas en svensk femåring tillbringa av sitt liv i utbildning, män och kvinnor . Av är det förutom endast , och som ligger . Genomsnittet för är och för EU . Kvinnor har i de allra flesta länder längre förväntad utbildningstid än män, men skillnaden 14Kunskapslyftet var ett femårigt nationellt vuxenutbildningsinitiativ som startade som en del av en bredare strategi för att halvera den öppna arbetslösheten . Se SOU 1996:27. 15Löfgren, A-K. (1997). 16Ekström, E. (2003). mellan män och kvinnor är större i än genomsnittligt både för och EU. Endast uppvisar en större skillnad mellan könen än . Den svenska befolkningens utbildningsnivå är hög. hade i åldersgruppen 25–minst gymnasieutbild- ning. Av hade endast , , och en större andel än . För del kan noteras att kvinnor har en högre utbildningsnivå än män. I hade av männen och av kvinnorna minst gymnasieutbildning . Inom finns i stället en övervikt för män på . Personer med olika former av högre utbildning utgjorde i i åldrarna 25–2005, medan OECD-genomsnittet för denna åldersgrupp var . Skillnaden mellan och OECD-genomsnittet är ungefär detsamma, mot , om statistiken begränsas till att omfatta endast dem med minst treårig högskole- utbildning.17 Vuxenutbildning i olika former är omfattande i och bidrar till att utjämna utbildningsskillnader mellan generationerna. I åldersgruppen hörde tillsammans med Stor- och till de som hade högst studiedeltagande . Jämfört med EU-27-genomsnittet, har fler män och fler kvinnor i genomgått en gymnasieutbildning.18 Förhållandet är detsamma i alla ålderskategorier. I de flesta länder avslutas utbildningen med en särskild examination. är ett av de få länder där detta inte är fallet vilket kan påverka jämförbarheten. Andelen av hela befolkningen som har en fullständig gymnasie- utbildning uppgick till 84 procent.19 17OECD (2007a). 18EU-27: , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , och . 19OECD (2007a). Jämfört med genomsnittet inom och EU har en något högre andel av en årskull som tar en minst treårig hög- skoleexamen. Genomsnittet för är och för EU , medan andelen i är . Länder som , och ligger , medan t.ex. och ligger av en årskull med minst treårig högskoleexamen.20 De två vetenskapliga discipliner som framför allt studerat utbild- ningsval är nationalekonomi och sociologi. Dessa två forsknings- områden överlappar delvis varandra. På det sociologiska området riktas mycket uppmärksamhet inom forskningen om utbildningsval på det som kallas social snedrekrytering. Social snedrekrytering innebär att barn från olika samhällsklasser rekryteras till utbildning i olika hög utsträckning. Graden av snedrekrytering beror på hur starkt sambandet mellan social bakgrund och utbildning är. Det finns två effekter som ligger bakom social snedrekrytering: den primära effekten och den sekundära effekten. Den primära effekten till social snedrekrytering innebär att barn från högre socialklasser presterar bättre i skolan än barn från lägre social- klasser. Den sekundära effekten innebär att även vid samma prestationsnivå är det mer sannolikt att barn från högre social- klasser fortsätter att studera.21 Effekten av social bakgrund har en allt mindre betydelse för utbildningsvalet ju högre utbildning en individ har. Den sociala bakgrunden är med andra ord mer betydelsefull vid valet till gymnasium än vid valet till universitet och högskola.22 Historiskt sett har högskoleutbildningen varit ett privilegium för eliten. Detta förändrades under industrialismen då samhället alltmer gick mot att lägga mindre vikt vid börd och större vikt vid personliga kvaliteter. 20OECD (2007a). 21Boudon, R. (1973). Effekterna finns belagda för i Härnqvist, K. (1993); SOU 1993:85. 22På makronivå finns det i den empiriska litteraturen ett antal studier som undersöker hur social snedrekrytering till utbildning har förändrats över tiden i olika länder. En ofta citerad jämförande studie är Shavit, Y., Blossfeld, H-B. (1993), i vilken resultaten från undersök- ningar gjorda i 13 länder sammanställs. Författarna konstaterar att mönstret för social sned- rekrytering är mycket lika mellan länderna. över står det klart att den sociala sned- rekryteringen minskat, även om påtagliga skillnader fortfarande existerar. I svensk statistik framgår att den sociala utjämningen accentuerades och var rätt kraftig också under 1940-, 50-, och 60-talen. Den minskade sociala snedrekryteringen för- främst av minskade klasskillnader, införande och studiestödet för universitetsstudier. Däremot har inte utbyggnaden av utbildningssystemet eller den ekonomiska tillväxten haft någon avgörande effekt för den sociala snedrekryteringen. Den svenska gymnasiereformen och införandet av linjesystemet inom den högre utbildningen hade heller ingen betydelse. Mellan slutet av och förändrades den sociala snedrekryteringen till högre utbildning knappast alls. Högskolans expansion åren 1993/94-2002/03 innebar dock en något minskad snedrekrytering. Bland annat verkar arbetarbarn vara mer känsliga för längre avstånd till högskoleorten vilket gjorde att spridningen av lärosäten över landet fick en positiv effekt.23 Diagram 1.2 Högskolestuderande under läsåren 1993/94-2005/06 efter social bakgrund (SEI 90). SCB (2007c) Företage/lantb. 23 , K. (2006). Om man bryter ner den sociala snedrekryteringen efter ämnes- område kan man se att högskolenybörjarnas sociala bakgrund skiljer sig i stor utsträckning. Störst andel högskolenybörjare från arbetarhem finns inom områdena undervisning och vård/omsorg, /06. Lägst andel med arbetar- bakgrund finns inom området för medicin/odontologi, . har utredningen och utbildning (SOU 1993:85) visat att utbildningarna till läkare, jurist och civilingenjör har den högsta sociala snedrekryteringen. Den sociala snedrekryteringen har förvisso minskat inom samtliga ämnesområden, men enligt SCB:s statistik har den minskat allra minst inom ämnesområdena teknik samt medicin och odontologi. Bakom social snedrekrytering ligger skillnader i prestationsnivå, som betygsresultat, och skillnader i utbildningsval vid samma prestationsnivå.24 Det anses normalt vara enklare att genomföra utbildningspolitiska reformer som påverkar valen än som påverkar prestationerna. Det är klarlagt att studiestödet har en viss effekt på den totala rekryteringen till högre utbildning.25 Enligt den internationella forskningen är det dock osäkert om ett ökat studiestöd leder till en proportionell ökning av antalet studerande arbetarbarn.26 Studier på svenska förhållanden tyder dock på att studiestödet har en viss utjämnande effekt.27 En i sammanhanget väsentlig fråga är hur stor andel lånen utgör av studiemedlen samt hur lånen är konstruerade. Är det så att personer från mindre fördelaktiga sociala förhållanden har en större aversion mot att ta lån? Både internationell och svensk forskning tyder på att så är fallet. En tänkbar anledning till detta har att göra med skillnader i informationstillgång. Personer från hem med låga inkomster och föräldrar med kort utbildning har i mindre utsträck- ning kunskaper om förväntad nytta av en utbildning eller har sämre kunskaper om lånesystemets utformning. Det kan också finnas rationella skäl till oviljan att ta lån, t.ex. att studenter från mindre privilegierade miljöer har svårare att hantera den ekonomiska risk som ett utbildningsmisslyckande skulle innebära.28 24Boudon, R. (1973). Boudon benämner dessa den primära effekten och den sekundära effekten. Enligt SOU 1993:85, förklarar dessa båda effekter av den sociala sned- rekrytering vardera. 25Se t.ex. , P. (1997); SOU 1992:122. J, Masterov, D.V. (2007). 27Hammarström, M. (1996); SOU 2008:69. 28Chapman, B. (2005). Studiestödssystemet är omfördelande mellan grupper i samhället. Enligt rapporten i det långa loppet (Ds 2000:19) är det främst kvinnor som studerar på långa utbildningar som tjänar på ett studiestödssystem. De som förlorar är framför allt män som saknar utbildning. De förra ökar genom studiemedelssystemet sin inkomst. De senare får inte del av studiestödet, men får bekosta det genom högre skatter. Således omfördelar ett studiestödssystem medel från lågutbildade till högutbildade, från fattiga till rika och från män till kvinnor. Effekten av studiebidraget till den samlade ojämlikheten i livsinkomst är dock liten. Förklaringen till att den generella effekten är liten är att gruppen studerande med studie- medel är heterogen. Den består inte bara av universitetsstuderande med höga förväntade inkomster utan också av vuxenstuderande med låga framtida inkomster, samt av studerande som inte tar någon examen. Den omfördelning som sker genom ett studiestödssystem får givetvis inte ses isolerat, utan måste bedömas tillsammans med framför allt studiestödets rekryterande effekter. Utan studiestöd skulle många av dem som studerar och får del av studiestödet sannolikt inte välja att studera. Detta skulle kunna cementera den ekonomiska situationen och leda till ett ineffektivt resursutnytt- jande, dvs. till en underutbildning. Enligt utredningen ur ett livscykelperspektiv (SOU 2003:110) innebär snedrekryteringen till högskolan att resurser som läggs på studiestöd förstärker ojämlikheten. Man måste dock vara medveten om att unga studenter oftast inte har andra inkomster eller har låga andra inkomster. De försörjs därmed till stor del av studiemedlen, vilket resulterar i att studiestödet har en utjämnande effekt som t.ex. är jämförbar med bostadsbidraget. Det finns 36 universitet och högskolor med statlig huvudman och 13 med enskild huvudman, som samtliga har rätt att utfärda examina inom grundläggande högskoleutbildning. Av dessa har 21 också rätt att utfärda examina inom forskarutbildning. SOU 2009:28 Generella utgångspunkter finns ytterligare ett antal utbildningsanordnare med rätt att utfärda psykoterapeutexamen.29 Den totala utbildningsvolymen vid universitet och högskolor uppgick till 278 000 helårsstudenter. Detta är en minskning jämfört med året innan och med nästan nio pro- cent jämfört med . Volymen har minskat inom samtliga områden, minst inom det tekniska området och mest inom sam- hällsvetenskap, humaniora och naturvetenskap. Det största utbildningsområdet är det samhällsvetenskapliga, som svarar för av utbildningsvolymen, följt av det tekniska , vårdområdet och det humanistiska . Naturvetenskap, konst, undervis- ningsområdet och övriga områden svarar för den återstående var lärarutbildningen (40 037 studenter), civil- ingenjörsutbildningen (24 204 studenter), (10 159 studenter). Bland utbildningar inriktade mot en generell examen – kandidat- eller magisterexamen – var ekonomutbild- ningen störst, med cirka 17 000 studenter under /07. Dessa fem utbildningar svarade för mer än en tredjedel av alla studenter och för nästan hälften av alla examina under läsåret. De totala kostnaderna för verksamheten vid universitet och högskolor uppgick till . I fast pris innebär detta en liten minskning jämfört med föregående år. För hela sektorn, dvs. inklusive kostnader för studiestöd och kostnader för de centrala myndigheternas verksamhet inom området, var kost- naderna , eller av bruttonational- produkten (BNP). Jämfört med föregående år har sektorns andel av BNP minskat något, genom den starka ekonomiska tillväxten i den totala ekonomin. 1.3.1En ny utbildnings- och examensstruktur En ny utbildnings- och examensstruktur för den högre utbild- ningen infördes . Denna innebär bl.a. att den högre utbildningen numera delas in i tre nivåer: grundnivå, avan- cerad nivå och forskarnivå. Varje examen knyts till någon av dessa 29 Om inte annat anges, är uppgifterna i detta avsnitt hämtade från (2008e). På grundnivå erbjuds två generella examina – tvåårig hög- skoleexamen och treårig kandidatexamen – och på avancerad nivå ytterligare två – ettårig magisterexamen och tvåårig master- examen.30 Masterexamen fanns inte tidigare inom den svenska högre utbildningen. Dessutom erbjuds fyra examina för det konst- närliga området, som motsvarar de generella examina. Yrkes- examina finns på både grund- och avancerad nivå.31 På forskarnivå erbjuds licentiatexamen och forskarexamen. Varje enskild nivå förutsätter att studenten har examen från tidigare nivå(er). Med den nya utbildningsstrukturen infördes också ett nytt sätt att beräkna studiernas omfattning. Ett läsårs heltidsstudier på grundnivå och avancerad nivå motsvaras numera av 60 högskole- poäng, och en termins studier av 30 högskolepoäng.32 1.3.2Hur många är studenterna? Antalet sökande till högskolan ökar återigen Antalet sökande till universitet och högskolor ökade med . Totalt skickades 101 000 ansökningar in, vilket innebar ett trendbrott. , –2006, minskade ansökningarna från 120 000 till 88 500. Ökningen fortsatte inför höst- terminen 2008. Mest ökade antalet ansökningar till högskoleingen- jörs- och civilingenjörsprogrammen, . Till lärarutbildningen minskade ansökningarna . De två senaste årens ökning förklaras av att de elevkullar som lämnar gymnasieskolan blivit större. Det är också fler utländska studenter som söker sig till svenska universitet och högskolor.