sou · GXB343 · 2009-05-05 00:00:00 — Delegationen skall verka och slutrapportering skall ske senast den 31 dec- ember 2009. Den kliniska forskningens villkor och möjligheter har vidare be- skrivits i rapporter från flera forskningsfinansiärer, t.ex. Den kli- niska forskningens kris och pris (5, 1998) och Forsk- ning lönar sig (, 2000). Klinisk forskning i hälso- och sjukvårdslagen Sjukvårdshuvudmännens ansvar för forskning regleras i 26 b § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Bestäm- melsen reglerar huvudmännens medverkan vid finansiering, planering och genomförande av kliniskt forskningsarbete på hälso- och sjuk- vårdens område samt folkhälsovetenskapligt forskningsarbete. Vidare regleras att huvudmännen skall, i den omfattning som be- hövs, samverka med varandra och med berörda universitet och högskolor i dessa frågor. Landstingen har inrättat sina organisationer på olika sätt. Några landsting och regioner har valt att organisera verksamheten så att vissa infrastrukturresurser är inriktade på klinisk forskning. Som exempel kan nämnas landstingen i , och som har skapat s.k. centrumbildningar för klinisk forsk- ning och utveckling. Viss del av verksamheten är ofta inriktad på läkemedelsstudier. Samarbetsavtal mellan stat och landsting Ett centralt samarbetsavtal mellan stat och landsting reglerar sta- tens ersättning till landstingen för universitetens tillgång till lands- tingens hälso- och sjukvård för grundutbildning för läkare och för klinisk forskning. betecknas Avtal mellan svenska staten och vissa landsting om samarbete om grundutbildning av läkare, medicinsk forskning och utveckling av hälso- och sjukvår- den (). Statens och landstingens samverkan sker fram- för allt genom detta avtal och genom de regionala avtal mellan berörda landsting (regioner) och universitet som kompletterar det centrala avtalet. Samarbete sker också genom att vissa anställningar som lärare får vara förenade med vissa anställningar vid sjukvårds- enheter. tecknades ett nytt . Avtalsparter är svenska staten och de landsting där det finns universitet med medicinskt vetenskapsområde: , i Upp- sala län, , läns landsting, Västra och . Avtalet reglerar bl.a. den ersättning som staten lämnar landstingen för sådana kostnader som uppstår då universiteten bedriver utbildning och forskning inom landstingens organisation. Systemet har genom det nya avtalet blivit tydligare eftersom ersättningen till lands- tingen nu är uppdelad i medel för forskning respektive medel för läkarutbildning. Avtalet reglerar också ersättningen för den ut- byggnad av läkarutbildningen fram som riks- dagen beslutat om. De sex regionala avtal, som har slutits , skiljer sig åt i väsentliga delar. Samtliga avtal innebär dock ett fördjupat samarbete mellan staten och landstingen kring utbildning, forsk- ning och utveckling samt betoning av det gemensamma ansvaret för sådan verksamhet. En intention med det nya är att stärka kvaliteten i verksamheten och möjliggöra gemensamma strategiska satsningar. Internationella förhållanden inom klinisk forskning Även sett i ett internationellt perspektiv är klinisk forskning ett område i förändring, vilket avspeglas i att området diskuteras och utvecklas i en rad länder. Några exempel på länder som har genom- fört åtgärder för att stärka området är , , , och . I har den största finansiären av medicinsk forskning, (), lagt fram en plan för det fortsatta arbetet inom NIH. I denna plan finns förslag som rör den kliniska forskningen, t.ex. att stimulera forskning som överför resultat från forskningen till vården. Dessutom utvecklar NIH ett nationellt nätverk för samverkan mellan kliniska forskar- grupper. I pågår ett arbete med att belysa, analysera och utveckla klinisk forskning. Viktiga aktörer är bl.a. () och (). har sett över finansieringen till medicinsk forskning och bl.a. ökat stödet till klinisk forskning samt inrättat särskilda anslag (fellowships) för stöd till kliniskt relevant verksamhet. förändrade sin organisation inom medicinsk forskning . Bl.a. är man nu inriktad på hälsoforskning i stället för medicinsk forskning. Landet har också ökat finansie- ringen av hälsorelaterad forskning. gäller gemensamma regler i hela EU för att ansöka om och genomföra en klinisk prövning på människa (Euro- paparlamentets och rådets direktiv /20/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar rörande tillämpning av god klinisk sed vid kliniska prövningar av humanläkemedel). Den svenska tillämpningen av regelverket sker genom två olika prövningar. Dels beviljar till- stånd om klinisk läkemedelsprövning utifrån läkemedelslagen (1992:859), dels skall en prövning göras av en etikprövningsnämnd som prövar etiska aspekter enligt lagen (2003:460) om etikpröv- ning av forskning som avser människor. En definition av begreppet klinisk prövning finns i det EG- direktivet. I finns denna definition uttryckt i Läkemedels- verkets föreskrifter och allmänna råd (LVFS 2003:6) om klinisk prövning av läkemedel för humant bruk, som i vissa delar genomför direktivet. Enligt denna definition är klinisk prövning varje under- sökning som utförs på människor i syfte att fastställa eller bekräfta kliniska, farmakologiska eller andra farmakodynamiska effekter av ett eller flera prövningsläkemedel. Syftet med prövningen kan också vara att identifiera biverkningarna av ett eller flera medel som prövas eller att studera upptagning, distribution, ämnesomsättning och utsöndring av ett eller flera läkemedel som prövas i syfte att klargöra preparatets säkerhet eller effektivitet. I definitionen inbe- grips kliniska prövningar som utförs på ett eller flera prövnings- ställen i en eller flera medlemsstater inom EU. Det internationella samarbetet inom området kliniska pröv- ningar är genomgående stort. Företag verksamma inom läke- medels- och bioteknikområdet samverkar kring bl.a. information och policyrelaterade frågor. maceutical () är en global organisation för dessa företag. De medverkande företagen har ofta betydande forsknings- och utvecklingsverksamhet. repre- senteras av (). En av IFPMA:s uppgifter är att samla uppgifter kring forskning och utvecklings- arbete för kliniska prövningar av nya läkemedel och vacciner. I kanaliseras samarbetet inom läkemedelsindustrin bl.a. genom (). Organisationen representerar den forsk- ningsbaserade läkemedelsindustrin i . Alla kliniska prövningar som genomförs inom EU finns samlade i en databas som administreras av den europeiska läkemedelsmyn- digheten for the Evaluation of (). I administreras statistik om kliniska prövningar av . inkom 394 ansökningar, vilket var färre än 2004 då det inkom 464 ansökningar. inkom 453 ansökningar och 2002 var antalet ansökningar 471. Enligt årsredovisning kan en trend med minskande antal kliniska läkemedelprövningar ses inom hela EU. Svensk klinisk forskning har länge varit internationellt framstående och spelat en viktig roll för utvecklingen av en högkvalitativ vård och för framväxten av en framgångsrik läkemedels- och medicin- teknikindustri i . Det finns också en stor framtida utveck- lingspotential och tillväxtkraft inom detta område, i form av såväl utveckling av själva forskningsområdet som tillämpningar i form av nya varor och tjänster. Det är därför viktigt att en positiv utveck- ling säkras för att tillförsäkra tillgång till vård av högsta kvalitet i . Flera utredningar och rapporter, från såväl statlig som enskild sektor, har pekat på behovet av insatser för att stärka den svenska kliniska forskningen, särskilt i förhållande till utvecklingen inom andra länder. Vad som har saknats är en utredning av rådande förhållanden kompletterad med ett förslag till en åtgärds- plan för att åstadkomma en förbättrad situation för den kliniska forskningen i . Det finns även behov av att närmare undersöka förutsättningarna för att utföra kliniska prövningar i samt att lämna förslag till vilka åtgärder som är lämpliga att vidta för att främja möjlighe- terna att utföra kliniska prövningar. Mot bakgrund av den utveckling som skisserats ovan anser regeringen att en särskild utredare skall tillsättas. Utredaren skall noga granska villkoren för den kliniska forskningen i och, utifrån resultatet av det arbetet, utarbeta en åtgärdsplan för att stärka den kliniska forskningens situation. En särskild utredare får i uppdrag att utreda den kliniska forsk- ningens situation med beaktande av såväl hälso- och sjukvårdens som forskningens behov och villkor. Utredaren skall belysa forsk- ningens kvalitet och organisatoriska frågor. Vidare skall utredaren belysa förutsättningar för läkemedelsföretag och andra företag att genomföra kliniska prövningar i . Utredaren skall med utgångspunkt från dessa beskrivningar lämna förslag till åtgärds- plan för att stärka den kliniska forskningens situation och främja en hög kvalitet i svensk klinisk forskning. Utredaren skall vidare be- akta de etiska aspekterna av sina förslag, utifrån goda etiska prin- ciper. Utredaren skall med utgångspunkt i tidigare utredningar göra en sammanställning av finansieringssituationen för svensk klinisk forskning vad gäller resursernas storlek och villkor för resurstill- Sammanställningen skall enbart avse resurser för klinisk forskning och omfatta i huvudsak följande finansieringskällor: läro- sätenas direkta resurser för medicinsk forskning och forskarutbild- ning, annan offentlig forskningsfinansiering, ALF-medel samt lands- tingens FoU-medel. En kortfattad översikt skall även ges av övriga nationella och internationella forskningsresurser inom området. Utredaren skall i sitt arbete inkludera klinisk forskning som bedrivs i hälso- och sjukvården, oavsett driftsform. Utredaren skall kartlägga och beskriva vilka modeller för resurs- tilldelning till klinisk forskning som används inom lärosätena, av de offentliga forskningsfinansiärerna och inom landstingen. Utredaren skall ge en översiktlig beskrivning av hur resurserna fördelas på olika ändamål, såsom projekt, anställningar och infra- struktur. För var och en av de stora finansieringskällorna skall utredaren dessutom göra en uppskattning av hur stor andel av resurserna som används för forskning respektive inriktas på arbete av utvecklingskaraktär. För var och en av de stora finansieringskällorna skall utredaren göra en översiktlig beskrivning av metoder och strukturer för kva- litetsgranskning. Utredaren skall även beskriva i vilken omfattning resultaten publiceras i vetenskapliga tidskrifter eller på annat sätt sprids. Utredaren skall särskilt beskriva det nya effekter på modeller för och utfall av resursfördelning m.m. Utredaren skall beskriva hur situationen ser ut när det gäller rekrytering till forskarutbildning och klinisk forskning samt beskriva hur meriteringsvärde för forskarutbildning och forskning har utvecklats eller förändrats för personer verksamma inom hälso- och sjukvården. Utredaren skall kartlägga strukturer för samarbete, informa- tionsöverföring och implementering avseende klinisk forskning på internationell, nationell och regional nivå. Kartläggningen skall dokumentera hur resultaten från klinisk forskning överförs till användare inom hälso- och sjukvården och till andra delar av sam- hället. Kartläggningen skall också illustrera hur kunskap från verk- samheten inom hälso- och sjukvården integreras i projektutform- ning och på andra sätt inom klinisk forskning. Utredaren skall beskriva de organisatoriska och ekonomiska för- hållanden inom landsting, lärosäten och samhället i övrigt som påverkar förutsättningarna för klinisk forskning. Utredaren skall också belysa olika aktörers ansvar för klinisk forskning. Utredaren skall granska och analysera huruvida män och kvinnor ges olika förutsättningar att bedriva klinisk forskning. Utredaren skall göra internationella utblickar och redovisa olika organisatoriska strukturer för klinisk forskning. Redovisningen skall även omfatta goda exempel på hur klinisk forskning kan främjas. Utredaren skall uppdra åt en grupp internationella experter att genomföra en utvärdering av kvaliteten i svensk klinisk forskning. Utredaren skall belysa företagens förutsättningar för att genomföra kliniska prövningar i och skall i detta arbete samråda med Delegationen för samverkan inom den kliniska forsk- ningen (dir. N 2006:74). Utredaren skall, utifrån sina beskrivningar och analyser enligt ovan, föreslå en samlad åtgärdsplan för att främja ökad kvalitet i svensk klinisk forskning. Utredaren skall utforma åtgärdsplanen efter samråd med berörda aktörer, såsom Kommuner och Landsting, universitet och högskolor, , , , (), företrädare för svenskt näringsliv inom läkemedels- och medicinteknikområdet och eventuella övriga instanser. Utredaren skall hålla sig informe- rad om beredning av för- slag. Förslagen i åtgärdsplanen skall syfta till att främja hög kvalitet i svensk klinisk forskning. Utredaren skall ge underlag för en intresse- avvägning mellan hög vetenskaplig kvalitet och hälso- och sjukvårdens behov av verksamhetsnära utvecklingsarbete. Förslagen skall vidare främja att kvinnor och män får lika villkor att bedriva klinisk forsk- ning. Förslag skall även lämnas på åtgärder som främjar möjligheterna att utföra internationellt konkurrenskraftiga kliniska prövningar i . För varje förslag i åtgärdsplanen skall utredaren ange förslagets förväntade effekt och vilken aktör som bör ansvara för genom- förandet av respektive åtgärd. Utredningens förutsättningar och tidsplan Förslagens konsekvenser skall redovisas enligt vad som anges i 14 och 15 §§ kommittéförordningen (1998:1474). Om utredarens förslag påverkar kostnader eller intäkter för staten, kommuner eller landsting eller enskilda, skall en beräkning av dessa kostnader redo- visas. Vid kostnadsökningar eller intäktsminskningar för staten, kommuner, landsting eller enskilda, skall utredaren föreslå en finansiering. Utredaren skall utarbeta de lag- och förordningstexter som be- hövs för att genomföra utredarens förslag. Utredaren skall redovisa uppdraget slutligt . Ett delbetänkande, som omfattar åtgärdsplanen, skall lämnas . Ytterligare delbetänkande kan lämnas, om utredaren finner behov av det. Nedan följer ett utdrag från rapporten of Clinical Re- search in and . Rapporten har sammanställts gemen- samt av och . Den fullständiga rapporten publiceras . Utvärderingen beskrivs och sammanfattas i kap. 3.1.1. ini- tiated a joint effort to evaluate the quality and status of clinical research in both countries in February 2008. In 2007 the Swedish Minister of Education and Research had commissioned Professor to conduct an inquiry of clinical research in , and as part of this task, an international evaluation of clinical research in was asked for. It is apparent that many of the obstacles affecting the quality of clinical research are not specific for or . Recruit- ment of clinical investigators, infrastructure resources, and collabo- ration between the university and the health service are common to most countries. However, different solutions may have been found to these challenges, and it was therefore considered valuable to conduct this evaluation and follow possible recommendations pre- sented by the evaluation panel in a synergistic way in and . A steering committee was nominated, and the evaluation process was launched in spring . The evaluation was decided to be conducted during 2008 with a final report in 2009. The inter- national evaluation was organized, managed and financed by The and the special inquiry commission of clinical research in in collaboration with . An international panel of experts was appointed to evaluate back- ground material provided by the evaluated Institutions, and to make site visits to the different universities and meetings were also held with predecessors for university hospitals. The appointed 15 mem- ber expert panel was divided into three subpanels and the site visits took place in the autumn of 2008. In 2008, and the jointly convened an international panel of senior clinical researchers to review the status of clinical research in universities residing in the respective countries. This review was not an in-depth compi- lation of specific research activities and productivity, but rather a more general overview to biopsy the clinical research environment of the universities and acquire a general sense of the way in which human capital driving clinical research is being mobilized, trained and supported. The reviewers, deployed in three groups consisting of four members each and a chair, were assigned for review a total of 11 institutions equally divided among the groups, such that each group reviewed one or two Finnish and two Swedish centers. The visitors received a bibliometric analysis of research productivity in the two countries generated by the , documents prepared by the administrations of the centers respon- ding to specific questions regarding their self-assessment of activities, strengths and weaknesses in clinical research as well as additional material of variable content describing the different centers. The three committees then paid one-day visits to the assigned centers where they interviewed, in order, senior administrators, technology transfer personnel, senior and junior faculty and then regrouped with the senior administrators. Following these visits, the committees prepared individual reports describing their impressions of the visited institutions. The three committee chairs, ably assisted by the national Staffs and representatives of of clinical research, subsequently com- municated by telephone, email and at a meeting in to plan the writing of this Report. Although the aggregate visiting group (henceforth The Panel) noted predictable prominent differences in research productivity of different centers, the large urban institutions having far more out- put than the small ones in more remote regions, and some system variation in the approaches to clinical and research funding, the most striking observation was an overriding similarity in the historical time line of publication output and in the perceptions of strengths and weaknesses in the centers with respect to clinical research. As a result of this information, the Panel generated the following con- clusions. The bibliometric analysis reveals a trend of declining preeminence in Finnish and Swedish research output. Although the countries have achieved rankings in biomedical research publication number and impact, consistent with the existence of vibrant forward-looking flagship research programs witnessed by the visitors, recent data reveals declines, as other countries output and impact increase. Such analyses have limitations, but the changes resonate with problems identified by the Panel. The most immediate concern was a widespread perception that circumstances have eroded the appeal and sustainability of a clinical research career. The affects all parts of the career cycle. First, students and postdoctoral trainees attempting to establish clinical research credentials, usually legitimized with a PhD degree, languish far too long in training incubation and are often approaching or even exceeding 40 years of age before eligi- bility for independent service and research. Second, junior clinical research faculty do not have an orderly predictable career develop- ment pathway. They languish in jury-rigged positions with uncer- tain financial support. Third, in , junior faculty cannot risk leaving what positions they have to acquire research experiences elsewhere, including abroad, because of a statutory regime that affords tenure to clinical positions, simply based on time in a posi- tion. This situation has the doubly discouraging fallout that it in- hibits research training mobility essential for ensuring familiarity with cutting edge science and conveys that research activity not only conveys no career advantages but also actually can be disadvan- tageous. Senior faculty chafe at the notion that clinical leadership positions, previously reserved for persons with research track re- cords, frequently are occupied by individuals having no such ex- perience. They perceive that this situation marginalizes them in im- portant institutional decisions and contributes to the service burdens that distract junior faculty from their research work. A combination of inadequate national funding for the academic health centers and a governance system that pits academic researchers in academic health centers against hospital administrators charged with providing community health services in the allocation of such funding is a source of resentment and frustration by the research com- munity and arguably contributes to the perception that research work does not advance and potentially disadvantages a career in medicine. It results in funding incentives seducing potential clinical investigators away from research careers and contributes to the time distractions those researchers in training must suffer to provide clinical services. Funding constraints exacerbated by bureaucratic entanglements are also perceived as depriving clinical researchers of core facilities, research support infrastructure, management assistance and other ancillary modalities that facilitate world-class clinical research productivity. Efforts in the centers to commercialize academic intellectual pro- perty, a process that is required to deliver innovation to patient care, are ongoing in all of the centers. However, these efforts vary considerably in scale and scope. On the basis of these conclusions, the Panel made the following recommendations: Suggestions concerning this recommendation include: shortening the duration of clinical and research training, enfranchisement of postdoctoral clinical research junior faculty with well-mentored tenure track positions afforded adequate time for research work and the opportunity to demonstrate excellence by competing for inde- pendent research funds; system adjustments to accommodate mobi- lity in research training; and greater involvement of researchers in leadership decision-making in the centers. In addition to raising the absolute amount of money dedicated to clinical research, the Panel believes that diversifying the sources of funding is important to minimize the potential ossification that can exist in single-payer schemes. With rare exceptions, allocation of such funds should be based on research track record of senior faculty and research potential of junior faculty and trainees. Confront head on the tension between clinical research and clinical service activities in the centers by admitting its existence and re- vising governance structures to enable research to have a more prominent say in leadership of the centers. These negotiations should strive to minimize bureaucratic impediments and promote the and sustainability of research performance, manage- ment and support infrastructure. Insofar as possible, capitalize on the momentum initiated by this pan-national and international review to encourage the centers to share or pool resources and expertise with respect to core research facilities and intellectual property commercialization efforts. Establish a system for benchmarking parameters that measure re- search productivity as a tool to document the effects of these recommendations and making adjustments to them in the future. The Panel hopes that these recommendations will enable the cli- nical research programs in and to reverse the apparent decline in productivity, mitigate the concerns articulated at the cen- ters and maintain these centers in their rightful position in international clinical research competition that will improve the health of the population and promote economic prosperity. Kunskapsöversikt om samhälls- ekonomiska effekter av klinisk forskning medicinsk teknologi (CMT) Hälsorelaterad forskning är samhällsekonomiskt effektiv. Det visar en genomgång av den litteratur som syftar till att belysa det ekono- miska värdet av forskning inom medicin och närliggande områden.