sou · GXB333 · 2009-04-09 00:00:00 — Det skulle därför komma att krävas en rad bestämmelser för att hindra kringgåendeförfaranden. Enligt utredningen är en bättre lösning att i stället utforma reglerna så att avdraget beräknas både på vad som betalats in av fysiska personer och vad som delas ut till sådana. Det bör dock inte krävas att det är samma fysiska person som betalat aktien som sedan har rätt till utdelning på aktien när avdrag yrkas. Inte heller bör krävas att den aktie som vinstutdelningen lämnas på också ursprungligen betalades av en fysisk person. Vi anser inte att det bör ställas krav på att den fysiska person som tar emot utdelningen är obegränsat skattskyldig i . 7.4 Beräkningen av utdelningsavdraget Den modell för beräkningen av utdelningsavdraget som vi föreslår innebär att det nya kapital som tillskjutits bolaget av fysiska personer sätts i relation till det totala kapitalet, dvs. gammalt och nytt kapital tillfört av fysiska och juridiska personer. Därefter sätts andelen nytt kapital av totalt kapital i relation till vinstutdelning i pengar som lämnas till fysiska personer. Till skillnad mot vad som gällde för Annell-avdraget behöver man inte skilja mellan gamla och nya aktier, dvs. aktier som inte omfattas av avdraget och aktier som kan läggas till grund för avdrag. Utdelningsavdrag SOU 2009:33 Med nytt kapital avses betalning i pengar för aktier som har tecknats vid bildandet eller för aktier som har förvärvats från en juridisk person och som avser ett bolag som inte tidigare bedrivit verksamhet av något slag, dvs. Nytt kapital kan naturligtvis även vara betalning i pengar för aktier som har tecknats vid nyemission. Betalningen ska ha gjorts av fysiska personer och skett efter de föreslagna bestämmelsernas ikraftträdande för att den ska få räknas med som nytt kapital. Det finns fördelar med att inte behöva skilja mellan nya och gamla aktier, vilket krävdes vid tillämpningen av Annell-avdraget. 7.4.1 Något om tillämpningen av Annell-avdraget För Annell-avdraget gällde att avdrag bara fick göras för utdelning på aktie som hade getts ut i samband med bolagets bildande eller i samband med ökning av aktiekapitalet under förutsättning att registreringen av bildandet eller ökningen av aktiekapitalet skett efter ett visst datum. Vid tillämpningen av Annellagen fann Regeringsrätten att Annell-avdrag inte kunde medges för ovillkorat aktieägartillskott som genom en fondemission omvandlats till aktiekapital.13 Enligt Annellagen (i dess lydelse ) gällde att avdraget fick uppgå till högst av vad som hade inbetalats för aktien före beskattningsårets utgång. Ytterligare en begränsning låg i att avdrag inte medgavs med högre belopp än vad som motsvarade den utdelning som förfallit till betalning under beskattningsåret. Om den faktiska utdelningen understeg ett belopp motsvarande av vad som inbetalats för aktien före beskattningsårets utgång, medgavs således avdrag bara för den faktiska utdelningen. Om den faktiska utdelningen översteg av vad som inbetalats för aktien före beskattningsårets utgång, begränsades avdraget till de nämnda . Bestämmelserna illustreras av följande exempel. Aktier förvärvas för totalt . Avdraget kan uppgå till högst (av ). Om den faktiska utdelningen 13 RÅ 1994 not. Det har anmärkts att en kombination av aktieägartillskott och en efterföljande fondemission har påtagliga likheter med en fondemission, , , & , Per, Skattenytt, 1995, s. 320. SOU 2009:33 Utdelningsavdrag bara uppgår till , medges avdrag med (och inte ). Regeringsrätten fann i ett avgörande att avdrag kunde medges även efter fondemission och s.k. split till den del de genom fondemission respektive split erhållna aktierna kunde hänföras till aktier som erhållits genom nyemission.14 Regeringsrätten fann således att utdelning på aktier som hade getts ut vid en fondemission i anslutning till en nyemission skulle kunna beaktas vid beräkningen av avdraget. I annat fall skulle bolagets rätt till avdrag bli beroende av om fondemission genomförts med eller utan utgivande av nya aktier på så sätt att avdraget skulle bli högre om några nya aktier inte gavs ut vid fondemissionen. Detta ansågs inte vara rimligt. Regeringsrätten fann i stället att det vid nyemissionen inbetalade beloppet skulle fördelas mellan de nyemitterade aktierna och fondaktierna (aktier utgivna vid fondemission). 7.4.2 Något om tillämpningen av 70-procentsavdraget Som ovan framgår togs vid beräkningen av Annell-avdraget hänsyn till det belopp som betalats för aktien, medan beräkningen av 70procentsavdraget kopplades till bolagets aktiekapital. För 70-procentsavdraget gällde att avdraget uppgick till av den utdelning i pengar som hade förfallit till betalning under beskattningsåret och att avdraget inte fick överstiga av aktiekapitalet vid utgången av det beskattningsår till vilket utdelningen hänförde sig. Skillnaden berodde på att Annell-avdraget bara omfattade aktier som, efter ett visst datum, hade getts ut i samband med bildande av bolaget eller i samband med nyemission, medan 70-procentsavdraget omfattade även äldre aktiekapital och inte bara aktier som getts ut efter ett visst datum. När det gällde 70-procentsavdraget kan påpekas att samtliga aktier inte räknades med bestämmandet av aktiekapitalets storlek, exempelvis undantogs aktier som ägdes av förvaltningsföretag.15 14 RÅ 1996 ref. 1. Avgörandet har kommenterats av , , & , , Skattenytt, 1997, s. 324 f. 15 2 § andra stycket och 3 § lagen (1982:336) om avdrag för utdelning på icke börsnoterade aktier. Se även prop. 1981/82:191, s. 23. Utdelningsavdrag SOU 2009:33 7.4.3 Vår bedömning Med hänsyn till att vårt syfte med förslaget är att stimulera tillskott av nytt eget kapital anser vi att avdraget lämpligen bör kopplas till belopp som inbetalats för aktier som getts ut i samband med bolagets bildande och vid nyemission. Eftersom det är mycket vanligt att bolag startas genom att aktier förvärvas i ett lagerbolag från en s.k. lagerbolagsbildare har vi valt att även låta betalning i pengar för aktier förvärvade från en juridisk person kunna medföra rätt till avdrag, förutsatt att aktierna avser ett bolag som inte tidigare bedrivit verksamhet av något slag. Att beräkna avdraget enbart på grundval av aktiekapitalet, eller det egna kapitalet, skulle enligt vår mening inte vara en ändamålsenlig lösning för att uppfylla vårt syfte. En sådan modell skulle nämligen innebära att gammalt kapital skulle medföra samma rätt till avdrag som nytt kapital. Därigenom skulle avdraget gynna äldre och större bolag medan mindre bolag i tidigare utvecklingsfaser relativt sett skulle missgynnas. Ett problem med att utforma det föreslagna utdelningsavdraget på i huvudsak samma sätt som Annell-avdraget, är att man då måste identifiera vilka aktier som är utgivna vid ett visst tillfälle och som i samband med utgivandet är betalade av fysiska personer om man ska kunna bestämma den utdelning som belöper på sådana aktier som omfattas. Man måste därför ha vissa turordningsregler. Som exempel på när det skulle behövas turordningsregler kan tas följande fall. Ett bolag har bildats , dvs. före bestämmelsernas ikraftträdande. En fysisk person äger 100 aktier i bolaget. efter bestämmelsernas ikraftträdande, gör bolaget en nyemission om 200 aktier som den fysiska personen förvärvar. säljer den fysiska personen 100 aktier till en juridisk person. lämnas vinstutdelning med per aktie. Det är bara den utdelning som lämnas till den fysiska personen och som avser de nyemitterade aktierna som medför rätt till avdrag. En lösning i exemplet ovan är att man har en bestämmelse med förebild i vad som gäller vid andelsbyten, se 48 a kap. 15 § och 49 kap. 28 § IL. En sådan bestämmelse skulle innebära en slags turordning vid avyttring av aktier i bolaget. Därvid skulle den fysiska personen anses ha avyttrat gamla aktier först, därefter nyemitterade som getts ut efter ikraftträdandet av föreslaget utdelningsavdrag och sist nya. I begreppet gamla aktier skulle då innefattas aktier 220 SOU 2009:33 Utdelningsavdrag som den fysiska personen ägde vid ikraftträdandet eller aktier som utgivits före ikraftträdandet, men som den skattskyldige senare förvärvat genom oneröst eller benefikt fång. Med gamla aktier skulle även avses nyemitterade aktier som förvärvats av den fysiska personen efter ikraftträdandet men som utgivits före ikraftträdandet och då tecknats av en juridisk person. Med nya aktier skulle avses sådana aktier som visserligen är utgivna efter ikraftträdandet men inte vid en nyemission och som alltså inte kan läggas till grund för att beräkna utdelningsavdraget, t.ex. fondaktier som inte är att hänföra till en nyemission. Till nya aktier skulle också hänföras sådana nyemitterade aktier som gavs ut efter ikraftträdandet men som ursprungligen förvärvades av en juridisk person. Frågan om nya eller gamla aktier skulle således ses från utdelande bolags sida och inte från förvärvarens. Om alternativet ovan skulle användas skulle det innebära att den fysiska personen skulle anses ha sålt 100 gamla aktier till den juridiska personen och bolaget skulle därmed få rätt till avdrag med (200 aktier x =) . En annan lösning skulle kunna vara att man använder en slags genomsnittsmetod, jfr 48 kap. 7 § IL.16 Denna lösning skulle innebära att den fysiska personen anses ha sålt en tredjedel av de gamla aktierna och en tredjedel av de nyemitterade aktierna, dvs. ([1/3 x 100 aktier =] avrundat 33 aktier + [1/3 x 200 aktier =] avrundat 67 aktier). Rätt till avdrag skulle i det fallet finnas med (133 aktier x =) . En tredje variant är att de aktier som skulle kunna omfattas av avdrag anses först avyttrade. Det skulle i så fall i exemplet innebära att bolaget inte skulle medges något avdrag överhuvudtaget. Turordningsregler kommer enligt vår mening att behöva vara relativt komplicerade och på samma gång schablonartade. Vi föreslår i stället en modell som innebär att de enskilda aktierna inte behöver identifieras utan att det som blir avgörande är betalningen. Modellen innebär att avdrag medges för den avkastning som är hänförlig till nytt kapital från fysiska personer, dvs. inbetalning för aktier som har getts ut vid bildande och vid nyemission efter ikraftträdandet. Även betalning av aktier i lagerbolag bör, som tidigare nämnts, kunna omfattas. Beräkningen görs på det sättet att nytt kapital (kvotvärde + överkursbetalning) tillskjutet av fysiska personer divideras 16 En genomsnittsmetod tillämpades av Kammarrätten i i dom i mål nr 4808-1988 som rörde tillämpningen av Annell-avdraget. Utdelningsavdrag SOU 2009:33 med totalt kapital (aktiekapital + överkursfond vid tiden för beslutet om vinstutdelning). Därefter multipliceras kvoten med den vinstutdelning som lämnas till fysiska personer. De grundläggande dragen framgår även av avsnitt 7.2. Enligt vår mening innebär modellen en avsevärd förenkling. Det är dock ofrånkomligt att det kommer att behövas ytterligare regler för att bl.a. se till att samma inbetalning inte utnyttjas och på så sätt säkerställa att det sammanlagda avdraget inte uppgår till ett högre belopp än vad som har inbetalats till bolaget. 7.4.4 Kvotberäkningen Förslag: Först beräknas summan av vad fysiska personer har betalat i pengar för aktier som har tecknats vid bildandet av aktiebolaget eller som har förvärvats från en juridisk person om aktierna avser ett bolag som inte har bedrivit verksamhet av något slag (lagerbolag). Om bolaget har bildats som ett lagerbolag får emellertid det belopp som motsvarar vad fysiska personer har betalat vid förvärvet av lagerbolaget inte överstiga vad som har inbetalats vid bildandet av lagerbolaget. Vid beräkningen av summan inräknas även vad fysiska personer har betalat i pengar för aktier som har tecknats vid nyemission. Därefter divideras summan med aktiekapitalet, reservfonden och överkursfonden enligt den fastställda balansräkningen för det beskattningsår som vinstutdelningen avser. Slutligen multipliceras kvoten med lämnad vinstutdelning till fysiska personer. Vid beräkningen av avdraget föreslår vi att det först görs en kvotberäkning för att få fram andelen nytt kapital hänförligt till fysiska personers betalningar av det totala kapitalet. Därefter multipliceras kvoten med lämnad vinstutdelning till fysiska personer. Vid divisionen utgör det nya kapitalet från fysiska personer (kvotvärde + överkursbetalning) täljaren och det totala kapitalet (aktiekapital + överkursfond vid tiden för beslutet om vinstutdelning) utgör nämnaren. Nedan använder vi därför uttrycken täljaren och nämnaren. SOU 2009:33 Utdelningsavdrag Täljaren De bolagsrättsliga regler som gällde när Annell-avdraget var i bruk innebar att inbetalningen för en aktie tillfördes det bundna egna kapitalet, dvs. aktiekapitalet eller reservfonden (senare överkursfonden). gäller i stället att den betalning för en aktie som överstiger aktiens kvotvärde, dvs. aktiens andel av det registrerade aktiekapitalet, tillförs det fria egna kapitalet (överkursfonden, som således numera utgör fritt eget kapital). Som tidigare nämnts, se avsnitten 4.4.1 och 6.6.4, finns det inom bolagsrätten särskilda skyddsregler för ett aktiebolags egna kapital. Reglerna innebär i här relevanta delar att värdeöverföringar, t.ex. vinstutdelning, bara får göras om det finns full täckning för bolagets bundna egna kapital även efter värdeöverföringen. Dessutom begränsas möjligheten till utdelning av den s.k. försiktighetsregeln. Den innebär att bolag inte får dela ut mer än att det återstår en försvarlig nivå på det egna kapitalet med hänsyn till verksamheten och behovet av konsolidering och likviditet m.m. Under förutsättning att de ovannämnda skyddsreglerna uppfylls, skulle den del av betalningen som motsvarar överkursen (fritt eget kapital) i princip kunna delas ut som vinst. Dock får utdelning inte ske förrän det fria egna kapitalet ingår i en balansräkning som fastställts av bolagsstämma. Nyemissioner görs normalt till överkurs som i många fall kan vara betydande, se bilaga 3 för statistik från . Ett bolag som behöver nytt kapital för expansion måste räkna med att investeringen inte betalar sig och att bolaget på kort sikt kan komma att redovisa förlust. Om överkursbetalningen inte skulle få beaktas skulle detta i sin tur kunna påverka bolagens handlande på så sätt att de sannolikt skulle sträva efter att tillföra aktiekapitalet så stor del av aktiebetalningen som möjligt på bekostnad av överkursfond. Detta skulle i sin tur kunna leda till att bolagen lättare hamnar i en situation där det uppkommer skyldighet att upprätta kontrollbalansräkning etc. Risken för att bolagen försätts i en situation i vilken reglerna om tvångslikvidation träder in förklaras närmare i avsnitt 6.6.4. Enligt vår mening bör det undvikas att föreslagna skatteregler påverkar bolagens agerande på ett icke avsett vis. Av det skälet och med hänsyn till vad ovan i övrigt angetts, anser vi att även den del av betalningen som har tillskjutits det fria egna kapitalet bör kunna beaktas vid beräkningen av det föreslagna avdraget. Utdelningsavdrag SOU 2009:33 Hela det kapital som har tillskjutits bolaget från fysiska personer som betalning för aktier utgivna vid bildande eller vid nyemission efter bestämmelsernas ikraftträdande bör alltså kunna läggas till grund för beräkningen av avdraget. Även betalning i pengar vid förvärv av aktier i ett lagerbolag från en juridisk person efter ikraftträdandet bör kunna läggas till grund för avdraget. Skälen för vårt ställningstagande att förvärv av lagerbolag ska kunna ge rätt till skattelättnader är att förvärv av lagerbolag är ett mycket vanligt tillvägagångssätt för den som avser att bedriva verksamhet i form av aktiebolag, se avsnitt 6.6.2 och bilaga 4. På motsvarande sätt som när det gäller förslaget om skattereduktion kan det uppkomma problem om lagerbolagsbildaren skulle vara en fysisk person, som antingen själv bildar och låter registrera lagerbolag för försäljning eller låter försäljningen gå genom ett företag. Att fysiska personer ägnar sig åt att bilda lagerbolag för försäljning är mycket ovanligt, men enligt vår mening bör de problem som kan uppstå i en sådan situation ändå behandlas. Om lagerbolagsbildaren är en fysisk person som själv säljer lagerbolaget till en fysisk person, har den förvärvande fysiska personen inte förvärvat aktierna från en juridisk person och därmed kan den förvärvande fysiska personens betalning inte räknas med i summan av vad fysiska personer har betalat för aktierna. Denna situation bör således enligt vår mening inte erbjuda något problem. Om lagerbolagsbildaren är en fysisk person och låter försäljningen gå genom ett företag, kan följden bli att det både skett en inbetalning i pengar från en fysisk person för aktier som tecknats vid bildandet och en betalning i pengar från en fysisk person som har förvärvat aktier från en juridisk person i ett bolag som inte tidigare bedrivit verksamhet av något slag. Båda dessa betalningar bör inte kunna räknas med vid beräkningen av avdraget, eller rättare sagt, vid beräkningen av det nya kapitalets andel (täljaren) av det totala kapitalet i bolaget (nämnaren). I annat fall blir följden att samma betalning räknas med två gånger. Att båda betalningarna inte får räknas med framgår av att det i förslaget till lagtext används ordet eller, se 25 § första stycket 1 första strecksatsen. Enligt vår mening bör det bara vara det belopp som betalades för de aktier som tecknades vid bildandet som ska läggas till grund för avdraget. Det är endast detta belopp som har tillskjutits bolaget. Vid förvärv av aktier i ett lagerbolag är det i stället formellt sett säljaren som erhåller betalningen. Även i det fall lagerbolagsbildaren är en 224 SOU 2009:33 Utdelningsavdrag juridisk person, vars betalning således inte får räknas in i täljaren, bör den fysiska personens betalning för aktierna i lagerbolaget vid beräkningen av täljaren få uppgå till högst det belopp som motsvarar vad lagerbolagsbildaren tillsköt bolaget vid bildandet. Lagerbolagsbildaren tecknar samtliga aktier vid bildandet av bolaget och betalar till bolaget för aktierna. En fysisk person förvärvar aktierna för . Inbetalning till bolaget vid dess bildande har bara skett med , varför endast är att betrakta som nytt kapital i bolaget. Vid beräkningen av täljaren räknas bara in. Nämnaren Som framgår ovan har vi stannat vid att inte bara den betalning som tillskjuts aktiekapitalet (bundet eget kapital) utan även den betalning som tillförs överkursfonden (fritt eget kapital) ska få beaktas vid beräkningen av avdraget. Eftersom överkursbetalningen får räknas in i täljaren, anser vi att det är rimligt att den även beaktas vid beräkningen av det totala kapitalet i bolaget (nämnaren). Nämnaren bör därför utgöras av aktiekapitalet, reservfonden och överkursfonden enligt balansräkningen för det beskattningsår som vinstutdelningen avser. Enligt 1 kap. 15 § IL är beskattningsåret för juridiska personer det räkenskapsår som slutat närmast före taxeringsåret. Räkenskapsåret omfattar som huvudregel men bl.a. i samband med att verksamheten påbörjas får räkenskapsåret förlängas eller förkortas till att omfatta noll arton månader. Vidare kan sägas att räkenskapsåret kan vara kalenderåret eller s.k. brutet. Tillåtna brutna räkenskapsår är som huvudregel , och . Beslut om fastställande av årsredovisning, inklusive balansräkning, och om dispositioner beträffande bolagets vinst eller förlust enligt den fastställda balansräkningen, ska fattas vid bolagsstämma som ska hållas från utgången av räkenskapsåret (årsstämma), se 7 kap. 10 och 11 §§ ABL. Om någon balansräkning inte fastställs kan utdelning inte äga rum av vinster som upparbetats sedan den senaste fastställda balansräkningen.17 17 Jfr beloppsspärren i 17 kap. 3 § första stycket ABL. Utdelningsavdrag SOU 2009:33 Beslut om vinstutdelning fattas således normalt på årsstämman, dvs. i samband med att årsredovisningen fastställs. Det finns möjlighet att på en extrastämma besluta om s.k. efterutdelning. Av 17 kap. 4 § ABL följer att en efterutdelning inte får överstiga det utdelningsbara beloppet enligt den senast fastställda balansräkningen med reduktion för vad som tidigare kan ha delats ut. Det är inte tillåtet att dela ut under upparbetade eller anteciperade vinster, s.k. förskottsutdelning. Beloppsspärren och försiktighetsregeln i 17 kap. 3 § ABL kan ytterligare begränsa utrymmet för vinstutdelning under löpande beskattningsår. Den modell vi föreslår för beräkningen av avdraget innebär att bolaget måste ha fastställt balansräkningen för det räkenskapsår (beskattningsår) som vinstutdelningen avser. Vinstutdelningen anses avse det räkenskapsår för vilken den bokförs, även om utdelningen görs inte bara med de upparbetade vinstmedlen utan även med vinstmedel som ansamlats . 7.4.5 Särskilt om täljaren vid kvotberäkningen Förslag: En betalning får inte beaktas senare än det åttonde beskattningsåret efter betalningsåret. Dessutom ska en betalning minskas med belopp som motsvarar tidigare beviljade utdelningsavdrag för vilket betalningen tagits med. Om bolaget under eller efter betalningsåret har minskat aktiekapitalet eller reservfonden och betalat ut minskningen till aktieägare ska täljaren reduceras med det belopp som motsvarar vad som har betalats ut. Minskningen ska göras från det belopp som avser den först gjorda betalningen. För Annell-avdraget (i dess lydelse ) gällde, som tidigare nämnts, att avdraget fick uppgå till högst av vad som inbetalats för aktien före beskattningsårets utgång. Vidare gällde att avdrag inte kunde medges senare än vid taxeringen för det tjugonde beskattningsåret efter det beskattningsår då inbetalning för aktierna först skedde och att avdraget sammanlagt inte fick överstiga vad som hade inbetalats för aktien. Annell-avdrag kunde således medges under högst en tjugoårsperiod. SOU 2009:33 Utdelningsavdrag Enligt vår mening innebär det en förstärkning av skatteincitamentet om den tid under vilken avdrag kan medges kortas ned. Det blir härigenom en klarare koppling mellan det tillförda nya kapitalet och den vinstutdelning som avdrag medges för. Det finns även fördelar från kontrollsynpunkter och i administrativt hänseende med . Den tid under vilken avdraget får utnyttjas bör dock inte vara alltför kort. Normalt bör det gå från det att bolaget tillförts kapital till dess att vinster börjar generas. Att det skulle ta förefaller rimligt. Vidare är det, enligt vår mening, rimligt att bolaget därefter har en femårsperiod på sig att utnyttja avdraget. Vi har därför kommit fram till att en lämplig tidsrymd är räknat från det år kapitaltillskottet skedde. I vår modell för beräkningen av avdraget uttrycks detta med att vid beräkningen av täljaren får en betalning inte tas med senare än det åttonde beskattningsåret när betalningen skedde. Med en betalning avses det belopp som fysiska personer har tillskjutit som betalning för aktier som tecknats vid bildandet eller vid nyemission. Normalt kommer ett bolag inte att göra en nyemission som det bildats, vilket gör att det endast i mer ovanliga fall kommer att under finnas en betalning som avser aktier tecknade vid bildandet och en betalning som avser aktier tecknade vid nyemission. Även om de aktier som getts ut exempelvis vid en nyemission betalats av olika fysiska personer och vid flera olika tillfällen är de i detta sammanhang att betrakta som en betalning. Denna betalning anses ha skett först när full likvid för samtliga aktier förvärvade av fysiska personer erlagts. Ett bolag beslutar att göra en nyemission. 1 000 aktier nyemitteras, varefter fem olika fysiska personer tecknar sig för 200 aktier var. Samma månad sätter två av personerna in betalningen för aktierna på det särskilda konto som öppnats av bolaget för ändamålet. respektive sätter de två andra personerna in sina betalningar. Först sätter den femte personen in sin betalning. Bolaget anmäler beslutet om nyemission för registrering hos , som samma månad fattar beslut i enlighet med anmälan. I exemplet ovan har full betalning skett .