sou · GWB313 · 2009-01-01 00:00:00 — Det kan ta mindre än men det finns exempel där tillståndsprövningen med alla överklaganden och beslut tagit . Föreslagna förändringar i regelverket förväntas underlätta etable- ring av förnybar elproduktion, dels genom att anläggningsägaren själv kan fatta beslut om hur och när nätinvesteringarna ska göras. Dels underlättas ansökan om nätkoncession i de fall koncession krävs för anslutningsledningen eftersom detaljerna avseende det interna nätet, den geografiska placeringen och dylikt inte behöver specifi- ceras. Möjligheterna till lättnader avseende krav på en koncessions- havare kommer att innebära en förenklad administration för de koncessionshavare vars nät enbart är till för överföring av el från en särskild anläggning och som inte har andra kunder anslutna mot sitt nät. Undantag från kravet på nätkoncession inom interna nät i en elproduktionsanläggning Förordning (2007:215) om undantag från kravet på nätkoncession enligt ellagen (1997:857) trädde i kraft . Förord- ningen med tillhörande förordningsmotiv (Fm. 2007:1), avser icke koncessionspliktiga elnät, uteslutande interna nät som normalt sett används för förbrukning av el. Utredningen anser dock att det finns interna nät som normalt sett används vid produktionsanläggningar av el och som uppfyller förordningens tre kriterier om överföring av el för egen räkning, begränsad utbredning samt att områdets be- lägenhet och utbredning lätt kan fastställas. Framför allt återfinns sådana nät mellan olika delar av anläggningar för förnybar elproduk- tion. ses främst att anläggningarna består av vindkraft- verk men i takt med att solenergitekniken utvecklas och även andra distribuerade elproduktionsmetoder bör regelverket även kunna tillämpas på dessa. Det finns inget som talar emot att anlägg- ningar skulle kunna bestå av olika typer av enheter, t.ex. en anlägg- ning bestående av vindkraft och solenergi blandat. Förutsättningen är då att kraftverken ansluts till samma spänningsnivå på elnätet. Det är de tre kriterierna om överföring för el för egen räkning, begränsad utbredning samt att områdets belägenhet och utbredning lätt kan fastställas, som ska vara rådande. Det kan finnas exempel på tekniker som skapar problem i detta hänseende och det åligger i sådana fall att pröva huruvida nätet kan anses vara en funktionell enhet med begränsad utbredning. De interna näten är till sin karaktär jämförbara med övriga interna nät som är undantagna från koncessionsplikt. De interna ledningarna inom en anläggning för elproduktion är inte lämpliga för överföring av annan el än den som produceras i anläggningen. Utredningen anser att förordningen om undantag från kravet på nätkoncession enligt ellagen kan kompletteras med ett undantag från koncessionsplikt för interna nät mellan olika delar av en anläggning för elproduktion, enligt ovanstående resonemang. utarbetade en departements- skrivelse (ds 2003:22) med förslag till nya föreskrifter om icke kon- cessionspliktiga elnät. Denna promemoria ligger till grund för för- ordningen (2007:215) om undantag från kravet på nätkoncession enligt ellagen vilken trädde i kraft . I re- missyttrande påpekades att förslagen uteslutande rörde interna nät för förbrukning av el. föreslog att ett undantag från koncessionsplikt även borde införas för interna nät för pro- duktion av el. Därvid nämndes särskilt gruppstationer för vindkraft. Motiven för ett undantag för interna nät inom produktionsanlägg- ningar var att de till sin karaktär är jämförbara med övriga interna nät som föreslogs bli undantagna från koncessionsplikt, att ett undantag skulle underlätta etablering genom att ansökan om nät- koncession inte skulle behöva omfatta de interna ledningssträck- ningarna inom gruppstationen och att antalet inmatningspunkter till det koncessionspliktiga nätet – och därmed antalet elmätare – skulle kunna reduceras till en per gruppstation. remissvar avseende interna nät för produktionsanläggningar lämnades utan åtgärd med hänvisning till att man annars hade varit tvungen att skicka ut förslaget på remiss en gång till. Ett begränsande villkor som har diskuterats inom utredningen är vad som händer i de fall någon eller några enheter i en elproduk- tionsanläggning övertas av andra ägare. Det har ansetts önskvärt att detta ska vara möjligt med bibehållet undantag från krav på nät- koncession eftersom en försäljning av till exempel ett eller några vindkraftverk i en vindkraftsanläggning annars skulle innebära att anläggningen blir koncessionspliktig. Det är relativt vanligt att ett eller några verk ägs av ett lokalt kooperativ. Utredningen anser att det inte är önskvärt att försvåra för sådana konstellationer. Utred- ningen föreslår därför att regelverket kompletteras analogt med 24 § förordning (2007:215) om undantag från kravet på nätkoncession enligt ellagen överföring av el för annans räkning får äga rum på ett elnät som är beläget på eller inom en byggnad och som får an- vändas utan stöd av nätkoncession. Detta gäller även om nätet i sin helhet ursprungligen inte har använts för överföring av el uteslutan- de för egen räkning. Observera att det är civilrättsliga avtal mellan parterna som gäller i dessa fall eftersom ellagen inte är tillämpbar avseende överföring för annans räkning på en icke koncessions- pliktig ledning. I Förordning (2007:215) om undantag från kravet på nätkonces- sion enligt ellagen (1997:857) nämns flera exempel på ett internt nät inom området för. Med utredningens förslag måste detta kom- pletteras för att även t.ex. det interna nätet inom en vindkrafts- anläggning ska kunna bli befriat från koncessionsplikt. Utredningen ser flera frågeställningar kring den föreslagna för- ändringen som behöver belysas. Om till exempel två vindkrafts- anläggningar med olika ägare planeras i närheten av varandra kommer regelverket möjligen att leda till att ett gemensamt bolag bildas och det som skulle ha blivit två anläggningar blir istället en. Det är i och för sig rationellt och inget som utredningen ser något problem med. Däremot ser utredningen en frågeställning gällande hur ett område definieras. Frågan gäller när ett internt nät övergår till att bli flera. Anläggningsägaren/-ägarna kommer eventuellt att vilja betrakta två grupper av vindkraftverk med en ledning (kort eller lång) som för- binder dem, som ett område. En annan frågeställning är var det kon- cessionsfria nätet börjar, dvs. hur anslutningspunkten ska definieras mot det koncessionspliktiga nätet. Som exempel på båda dessa fråge- ställningar kan tas en (en enligt ägaren) vindkraftspark som förläggs i fjällmiljö. Alla kraftverk har samma ägare. 20 kraftverk uppförs på fyra kullar, totalt fem enheter per kulle. I detta fall tolkar utred- ningen det så att det finns fyra koncessionsfria interna nät, med koncessionspliktiga nät emellan. De koncessionspliktiga näten skulle, om detta nya begrepp anses lämpligt att införas, kunna ha kon- cession för enskild linje (se förslag nedan). om avgränsning av utbredningen för ett internt nät måste sättas i praxis, dvs. genom och regeringensTPF12FPT av- göranden. Vägledande för denna bedömning är att avgöra huruvida det handlar om funktionella enheter. Med funktionell enhet avses en enhet som uppfyller de tre kriterierna om överföring av el för egen räkning; begränsad utbredning samt att områdets belägenhet och utbredning lätt kan fastställas. Ansökaren kan hos begära bindande besked huruvida koncessionsfrihet kan bli gällande. Hand- läggningen av en sådan begäran tar . För att ska pröva ärenden där det misstänks att koncessionspliktiga ledningar olagligen uppförs måste få kännedom om dessa på något sätt. I allmänhet är det genom anmälningar från koncessionshavaren i området som detta sker. Mätning och avräkning sker på samma sätt som för andra inmat- ningspunkter, dvs. det ska finnas en mätpunkt i anslutningspunkten mot nätägarens nät där mätning sker enligt gällande bestämmelser. De tekniska kraven täcks däremot inte in i ett internt nät som om- fattas av undantag från koncessionsplikt, vilket ju är en av kärn- punkterna för ett sådant nät. Ellagen gäller inte för ett sådant internt nät, vilket innebär att bland annat en annan parts tillträde, tariffer, mätning och övriga villkor inom det interna nätet får regleras genom civilrättsliga avtal, eftersom inte över- vakar villkoren i dessa fall. 12TP PT Eftersom regeringen prövar överklaganden av beslut. När det gäller tekniska krav och säkerhetsaspekter gäller dock andra bestämmelser, som förordning (1957:601) om elektriska stark- strömsanläggningar, förordning (1993:1068) om elektrisk materiel, elinstallatörsförordningen (1990:806) och förordning (1993:1067) om elektromagnetisk kompatibilitet. Förslaget om koncessionsfri- het innebär inget undantag från dessa. Lättnader i kraven på koncessionshavare Utredningen föreslår att lättnader införs i kraven på en koncessions- havare i vissa fall. Förslaget är ett första steg mot en snabbare, mer rationell och samhällsekonomiskt relevant hantering av konces- sionsplikten för anslutningsledningar från elproduktionsanläggningar. Efter ansökan ska nätmyndigheten kunna besluta om befrielse från vissa krav. Det kan noteras att denna möjlighet till kravlättnader skulle kunna bli tillämplig även för elanvändare. Detta ligger dock utanför utredningens uppdrag. Kraven som det ska vara möjligt att få befrielse från gäller årlig redovisning av nätverksamheten, skyl- dighet att upprätta risk- och sårbarhetsanalys avseende leverans- säkerheten i elnätet, åtgärdsplan för hur leveranssäkerheten i nätet ska förbättras, informationsskyldighet till elanvändare, krav på upp- rättande av övervakningsplan och att lämna skriftlig uppgift om sin nättariff. Det ska finnas möjlighet till befrielse från åtgärdskravet vid avbrott, dock inte funktionskravet god kvalitet. Vid en överlåtelse av en nätkoncession för linje är koncessions- havaren skyldig att meddela detta till . Beslutet om befrielse från kraven ska då omprövas. Detta förslag bygger på att tredjepartstillträdet och kravet på legal åtskillnad mellan elproducenter och nätägare kvarstår. Syftet med förslaget är att uppnå förbättringar avseende snabbhet, rationalitet och samhällsekonomi. Utredningen anser att föreslagna lättnader i administrationen kan göras utan att någon risk för rättssäkerheten uppkommer. Koncession för enskild linje Koncession för enskild linje är utredningens förslag till nästa steg för att ytterligare förenkla för en elproducent att själv äga och för- foga över anslutningsledningen. Observera dock att utredningen hänskjuter detta förslag vidare till den pågående Energinätsutred- Det har inte funnits tid och möjlighet att ta fram ett komplett förslag inom ramen för denna utredning. Ett starkt skäl till att hän- skjuta förslaget vidare, är att det åligger att ta ett större grepp avseende koncessioner. Anslutningsledningen från elproduktionsanläggningen mot an- gränsande nät, eller som i exemplet ovan, näten mellan olika sepa- rata delar av elproduktionsanläggningen, bör fortfarande vara kon- cessionspliktig. Utredningen har diskuterat möjligheten att ta bort kravet på koncession även för anslutningsledningen. Emellertid bedöms detta innebära en långt mer omfattande förändring och av- steg från nätmonopolet. Konsekvenserna av att ta bort koncessions- plikten för sådan ledning är för svåra att överblicka för att rymmas inom ramen för denna utredning. finns det ett antal ägare av elproduktionsanläggningar som bildar eget nätbolag och söker nätkoncession för sina ledningar. Att bli koncessionshavare innebär vissa förpliktelser vilket bl.a. leder till ökad administration. Som koncessionshavare har man samma förpliktelser oavsett om man har en miljon kunder eller inga alls. Vissa av förpliktelserna ter sig inte relevanta för den här typen av koncessionshavare. Som exempel är det knappast relevant att skicka in tarifftryck om man inte har kunder som ska betala några tariffer. Förfarandet tar onödiga resurser i anspråk från både koncessions- havaren och . Istället för ett undantag från koncessionsplikten för en anslut- ningsledning har utredningen diskuterat ett nytt begrepp – koncession för enskild linje. Koncession för enskild linje skulle innebära att man fortfarande ansöker om koncession hos Energimarknadsinspektion- en. Det skulle fortfarande finnas ett samlat remissförfarande och en miljöprövning. Det skulle göras en bedömning om huruvida led- ningen är samhällsekonomiskt rationell och att det tekniska utföran- det är i enlighet med kraven. Däremot skulle inget separat nätbolag behöva bildas utan koncessionen skulle kunna ligga kvar i ett pro- duktionsbolag, och det skulle finnas lättnader jämfört med vanlig linjekoncession avseende rapportering till myndigheten. Att linjen är enskild betyder också att det inte finns någon anslutningsskyldig- het förknippad med ledningen. För de fall när nya elanläggningar i området skulle behöva ansluta sig till ledningen, görs en ompröv- ning av koncessionen. Alternativen är då att sälja anläggningen till befintlig koncessionshavare i området eller att elproduktionsanlägg- ningens ägare bildar separat bolag och söker vanlig koncession för ledningen. Att linjen är enskild innebär att ledningen anses vara en del av elproduktionsanläggningen. Den delen kan därför, till exempel, inte erhålla medel ur den i kapitel 4.1 föreslagna fonden eftersom kostnaden för ledningen inte ingår i anslutningsavgiften. Det kan finnas behov av att i lagtexten införa begränsande villkor för enskilda linjer avseende spänningsnivå, längd och anslutning till stamnätet. Dessa frågor måste utredas vidare. Utredningen har erfarit att det i både , , och är möjligt för en elproducent att på egen hand upphandla investeringar i såväl det interna nätet som i det nät som går från det interna nätet fram till en punkt i redan existe- rande nät. Detta ägs då av elproducenten och är undantaget från koncession. Om det vid senare tillfälle uppkommer behov hos till- kommande elproducenter av att koppla upp sig mot en sådan ledning så kan detta ske genom att denne ersätter den elproducent som äger ledningen. De fyra länderna som utredningen har tittat på har varit lyckosamma när det gäller utbyggnad av ny förnybar elproduktion och har inga planer på att ändra regelverket runt koncessionsfrihet. Något som skulle kunna tala emot förslaget om koncession för enskild linje är att det eventuellt kan strida mot EU:s avsikter om legal åtskillnad mellan nät- och produktionsverksamhet. FörslagTPF13FPT till och rådets direktiv om ändring av direktiv /54/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för el, innehåller förslag till åtgärder för effektiv åtskillnad. Enligt kom- missionen krävs effektiv åtskillnad mellan verksamhet i form av drift av transmissionsnät från handels- och produktionsverksamhet. Kom- missionen föreslår därför att nu gällande regler om juridisk och funktionell åtskillnad utökas till att gälla krav på ägarskapsåtskill- nad. Förslagen omfattar dock endast transmissionsnät, vilket för den svenska elmarknaden motsvaras av stamnätet som ägs och för- valtas av . Förslagen innebär att den som utövar kontroll över en operatör av transmissionsnät eller ett transmissions- nät inte får ha några intressen i handels- eller produktions- verksamheter och vice versa. Vad som dock talar emot att förslaget om enskild ledning inte skulle vara tillåtet enligt EU är som nämnts ovan att detta tillämpas i de fyra EU-länderna , , och . Dessa länder har ingen avsikt att ändra på detta. Ett företag som har koncession för enskild linje har inga skyl- digheter att ansluta andra elanläggningar. Detta är inte optimalt ur 13TP PT Förslag till Europaparlementets och rådets direktiv om ändring av direktiv /54/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för el, 2007/0195 (COD), . samhällsekonomisk synpunkt i de fall andra anslutningar av elpro- ducenter eller elanvändare finns eller planeras utmed sträckan. Det ställer krav på att inte godkänna an- sökan om koncession för enskild linje i sådana fall ur lämplighets- synpunkt. I det fallet är en vanlig koncession för linje eller befintlig områdeskoncession lämplig. Den pågående ska enligt direktivet ana- lysera om den nuvarande uppdelningen mellan områdeskoncession och linjekoncession samt dess koppling till reglerna för tariffsätt- ning och redovisning är lämplig för att åstadkomma ändamålsen- liga, driftsäkra och kostnadseffektiva elnät och om så inte är fallet föreslå åtgärder för detta har informerats om förslagen i denna utredning. Utredningen föreslår att Energinäts- utredningen ska analysera och vidare bearbeta förslaget avseende koncession för enskild linje i sitt arbete med översynen av om- rådes- och linjekoncession. Beskrivning av processen för prövning av tillåtlighet Tillståndsprocessen för att få upprätta nya elproduktionsanlägg- ningar upplevs som ett problem. Det är främst tidsaspekten som är kritisk, både när det gäller själva myndighetshanteringen och even- tuell tid för överklagan. Eftersom det krävs tillstånd enligt flera olika regelverk finns det flera möjligheter till överklagande, vilket kan stoppa eller avsevärt försena ett byggprojekt. Oavsett om ett projekt slutligen godkänns eller inte är det önskvärt att besked om detta kommer så snabbt som möjligt. I det följande beskrivs tillståndsprocessen som gäller för vind- kraftsanläggningar. Utredningens förslag om förenklingar gäller dock inte bara för vindkraftsanläggningar utan även andra nya elproduk- tionsanläggningar. Likartade förutsättningar och problem gäller i hög grad för vattenkraft- och kraftvärmeverk. Exemplet vindkraft har valts för att tydliggöra de olika regler som gäller beroende på elproduktionsanläggningens storlek, enligt förordning (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd. För att få uppföra en vindkraftsanläggning behövs tillstånd enligt (bygglov) respektive (miljöpröv- ning eller anmälan). I vissa fall vill vindkraftsägaren själv bygga och driva nätet i anslutning till vindkraftverken. Om en befintlig kon- cessionshavare för område godkänner det, kan vindkraftägaren bilda ett separat nätbolag och ansöka om nätkoncession enligt ellagen. Ett beslut om koncession fattas av . Där- med är det tre olika processer för projektet att gå igenom och tre beslut som kan överklagas. Nedan beskrivs hanteringen kortfattat. Det kan konstateras att det till ansökan för de tre tillstånden krävs likartade eller till och med identiska handlingar. För att få bygga en elektrisk starkströmsledning krävs enligt ellagen tillstånd av , en nätkoncession. En nät- koncession avser antingen ett ledningsnät inom ett visst område (nätkoncession för område) eller en ledning med bestämd sträck- ning (nätkoncession för linje). Inom områdeskoncession får kon- cessionshavaren bygga nya ledningar under högsta tillåtna spänning utan att ny koncession krävs. Om däremot något annat företag vill bygga ledning inom samma område krävs koncession för linje. Det kan då finnas möjlighet för företaget att bilda ett separat nätbolag och ansöka om nätkoncession för linje för en anslutningsledning från en elproduktionsanläggning fram till överliggande nät. Nätkoncession ansöks hos . Enligt 5 § elförordningen (1994:1250) ska en ansökan om nätkoncession för linje vara skriftlig och ges in till . ritningar samt uppgift om hur anslutning för ledningen ska ske teknisk beskrivning av den planerade ledningen och en kostnads- beräkning topografisk karta utvisande ledningens sträckning samt beskriv- ning av den mark som behöver tas i anspråk bestyrkt förteckning över ägare och eventuella rättighetshavare till de fastigheter som berörs uppgifter om det överföringsbehov som ledningen är avsedd att tillgodose alternativa lokaliseringar i den mån sådana är möjliga miljökonsekvensbeskrivning och resultatet av de samråd som föregått ansökan uppgifter om detaljplaner samt områdesbestämmelser som berörs av ledningsbygget. skickar ärendet på remiss till en krets av remissinstanser som delvis är fastlagd och innefattar länsstyrelse, kommuner, fastighetsägare, andra sakägare, annan koncessionshavare som berörs av ansökan samt Försvarsmakten. För att ansöka om och erhålla koncession ställs vissa krav. An- läggningen måste bedömas vara lämplig ur allmän synpunkt och det kravet ställs också på den sökande. Linjen får inte strida mot gällande detaljplaner eller områdesbestämmelser. Nätverksamheten ska bedrivas i ett separat nätbolag. Ett produktionsbolag kan alltså inte vara nätföretag. En koncession innebär också en för- pliktelse att ansluta elektriska anläggningar. Med anslutna kunder följer också kvalitetskrav och regler när det gäller avbrottsavhjälp- ning samt avbrottsersättning. Det ställs också vissa administrativa krav på en koncessionshavare, med redovisning av årsrapporter och tarifftryck. Ett koncessionsbeslut kan överklagas till regeringen. Det krävs bygglov för vindkraftverk om turbinens diameter är större än eller om kraftverket placeras på ett avstånd från fastighetsgränsen som är mindre än kraftverkets höjd över marken eller om kraftverket skall fast monteras på en byggnad. Bygglov enligt ansöks hos kommunen. Till ansökan bi- fogas de ritningar, beskrivningar och uppgifter i övrigt som behövs för prövningen. I de fall kommunen upprättar eller ändrar en plan med anledning av det ansökta projektet, krävs att en särskild miljö- konsekvensbeskrivning fogas till detaljplanen. Kommunen antar eventuell detaljplan efter utställning och sammanställning av syn- punkter. har rätt att överpröva kommunens beslut om detaljplan i vissa fall. fattar beslut om bygglov. Bygglovet kan överklagas. Elnätet fram till elproduktionsanlägg- ningen prövas inte enligt . För en vindkraftsanläggning på högst 25 MW krävs en anmälan till kommunen. Anmälan ska innehålla de uppgifter, ritningar och tek- niska beskrivningar som kommunen behöver för att kunna bedöma vindkraft som miljöfarlig verksamhet. I vissa fall (som kommunen beslutar) ska anmälan även innehålla en miljökonsekvensbeskrivning. Kommunen ska ge alla berörda möjlighet att yttra sig. Kommunen godkänner att vindkraftsanläggningen får byggas, antingen förenat med vissa villkor eller utan. Kommunen kan även bedöma att vind- kraftverket kan medföra betydande olägenheter. Då kan den som vill bygga tvingas söka tillstånd hos (enligt bestämmelserna för anläggningar större än 25 MW nedan). Kommunens godkännan- de kan inte överklagas men det kan däremot ett icke-godkännande eller villkorat beslut. För en anläggning på över 25 MW krävs tillstånd från . tar ställning till hur den ser på projektets genomför- barhet. Ansökan till ska innehålla ritningar och tekniska beskrivningar med uppgifter som är nöd- vändiga för att bedöma en verksamhets art och omfattning uppgifter om vad som kan bidra till utsläpp, förslag till åtgärder för att minska mängden avfall en miljökonsekvensbeskrivning och en redogörelse för det sam- råd som skett förslag till åtgärder för att lindra eller rätta till problem som verksamheten kan ge upphov till övriga uppgifter som behövs för att bedöma hur de allmänna hänsynsreglerna i andra kapitel följs förslag till hur verksamheten ska övervakas och kontrolleras en sammanfattning av ansökan så att en lekman kan förstå den. skickar vidare ansökan till berörda myndigheter och organisationer för yttrande, bland andra kommunen, Energimyn- digheten och . Den som har något att invända mot vindkraftsanläggningen har möjlighet att göra det skriftligen till . Efter inkomna syn- punkter fattar beslut. Alla som berörs av beslutet kan överklaga det. Detta gäller såväl den sökande som närboende och organisationer. En havsbaserad vindkraftsanläggning, vilken är definierad som vattenverksamhet enligt , kräver istället tillstånd från Miljödomstolen. Personer eller organisationer som berörs av be- slutet kan överklaga det. Det interna nätet inkluderande bl.a. transformator och kopp- lingskiosker inom en elproduktionsanläggning omfattas av denna miljöprövning enligt . Anslutningsledning fram till elpro-