sou · GWB3130 · 2009-01-01 00:00:00 — Vid handläggningen får begära in yttrande av polismyndighet, kriminalvården, socialnämnd eller annan myndighet som bedöms kunna lämna upplysningar av betydelse, se 3 kap. 2 § KKL och 3 kap. 1 § andra stycket KKF. För de som dömts för rattfylleri anser utredningen att det finns bättre möjlighet att förhindra återfall än att föreskriva ett deltagande i rehabiliteringsprogram som krav för att återfå behörigheten. Dessutom finns nu systemet med alkolås. När det gäller påverkansprogram för att förhindra återfall i annat trafikbrott än rattfylleribrott saknas det utvärderingar och analyser från andra länder som ger stöd för att sådana program skulle vara framgångsrika i . Även för dessa överträdelser anser utredningen att det finns fog för att kravet på nytt förarprov för förseelser som äger rum har en tillräckligt stor allmänpreventiv effekt. Utredningens slutsats är således att nuvarande bestämmelser om prövotid och krav på nytt förarprov inte bör ändras. I de ursprungliga direktiven (dir. 2006:119) anges att utredningen ska ägna särskild uppmärksamhet åt vissa frågor som berör utländska körkort. Vi ska bl.a. se över bestämmelserna om förnyelse av körkort för svenskar som bor permanent i annat land och analysera reglerna för utbyte av körkort för medborgare från länder utanför EES. Ett utländskt körkort behandlas i huvudsak som ett svenskt körkort vid körning i . Om en situation uppstår i som skulle medföra ett ingripande mot ett svenskt körkort, behandlas ett utländskt på samma sätt. I stället för att det återkallas med spärrtid blir körkortet ogiltigt i . Körkortet kan även bytas ut mot ett svenskt körkort för vilket sedan en sanktion bestäms, jfr avsnitt 8.4.2. När giltighetstiden går ut för ett utländskt körkort gäller som huvudregel att det förnyas i det land som utfärdade det. För körkort utfärdat av land utanför EES, tredje land, gäller att sådant körkort kan användas i om personen i fråga inte folkbokförs i och efter folkbokföring i . Körkort från och kan bytas mot ett svenskt körkort. Andra körkort från tredje land kan inte bytas ut mot svenskt körkort. Det innebär att ett svenskt körkort måste förvärvas av den som avser att köra körkortspliktigt fordon folkbokföring i . Ett utländskt körkort ska alltid medföras vid körning eftersom utländska körkortshavare inte kan kontrolleras i vägtrafikregistret av polisen. 8.3Giltigheten av utländska körkortsdokument i Utländska körkort gäller i enligt sitt innehåll. Körkort utfärdade av en stat inom EES gäller utan inskränkning och körkort utfärdade utanför EES, tredje land, gäller med vissa ytterligare krav. Om ett körkort utfärdat av tredje land inte är utformat i överensstämmelse med någon av förebilderna i de internationella konventionerna om vägtrafik och inte heller är utfärdat på engelska, tyska eller franska gäller det endast tillsammans med en bestyrkt översättning till något av de nämnda språken eller till svenska, danska eller norska. Ett körkort som inte är försett med ett fotografi gäller endast tillsammans med en identitetshandling med fotografi. 8.3.1Internationella körkort ska godtas Utredningens förslag: Det bör framgå av KKL att ett interna- tionellt körkort godtas i om det är utfärdat enligt någon av de internationella vägtrafikkonventionerna. Det ska framgå av lagtexten att ett internationellt körkort endast gäller tillsammans med ett giltigt nationellt körkort. Ett internationellt körkort är en handling som är upprättad enligt någon av de tre internationella vägtrafikkonventionerna; Pariskonvention, Genèvekonvention och Wien- konvention. Flertalet av världens stater är anslutna till någon av dessa tre överenskommelser. För del gäller alla tre konventionerna. I takt med att alltfler länder har ratificerat antingen eller konventioner har konvention numera begränsad betydelse. För del är den såvitt utredningen förstår gällande i förhållande till . Vägtrafikkonventionerna innehåller olika mallar för utformning av såväl nationella körkort som internationella körkort. utfärdar internationella körkort enligt 1949 och konventioner men inte enligt konvention. Ett internationellt körkort som är utfärdat enligt konvention gäller i högst medan ett internationellt körkort utfärdat enligt konvention gäller så länge det nationella körkortet gäller, dock högst . Vilken mall det internationella körkortet ska vara utfärdat enligt vid utlandsresa utanför EES får bestämmas mot bakgrund av vilken konvention som besökslandet har tillträtt. Det finns exempel på länder som inte godtar några utländska eller internationella körkort alls, t.ex. , , . I många är det obligatoriskt med internationellt körkort, t.ex. i , och . För bilkörning i rekommenderas internationellt körkort. I KKL nämns inte dokumentet internationellt körkort. Att ett sådant kan utfärdas i framgår av KKF. Det sägs i 6 kap. 9 § KKF att ett internationellt körkort bara kan utfärdas till den som har ett gällande svenskt körkort och att det inte gäller för färd i landet. Internationella körkortet får utfärdas av , Kungl. , , , , motorcyklisters och Caravan club of . Det framgår inte uttryckligen av KKL att godkänner internationella körkort. En orsak till det kan vara att man kan se ett internationellt körkort som en handling som endast utgör en översättning av ett nationellt körkort och inte som en självständig handling. Utredningen anser dock att bestämmelserna blir tydligare och att den praktiska tillämpningen underlättas om det framgår att ett internationellt körkort, utfärdat enligt någon av de konven- tionerna, godkänns i . Det ska dock bara gälla tillsammans med det nationella körkortet och inte som ett självständigt dokument. 8.4Anpassning till det tredje körkortsdirektivet Den svenska körkortslagstiftningen är anpassad till det andra körkortsdirektivet. Ömsesidigt godkännande av EES-körkort är den bärande principen. Principen utvecklas ytterligare i det tredje körkortsdirektivets artikel 11. Ömsesidigt godkännande innebär att den som har ett giltigt körkort utfärdat inom EES kan använda detta enligt sitt innehåll i annan EES-stat. Att en person bara får ha ett EES-körkort är en annan bärande princip i körkortsdirektivet. Huvuddelen av det tredje körkortsdirektivet ska börja tillämpas Några artiklar ska dock börja tillämpas , bland annat artikel 11.1 och 11.3–6 som berör utländska körkort. Vi har i avsnitt 5.1.2 tagit upp kravet på permanent bosättning i som gäller för att kunna få ett svenskt körkort. I avsnitt 5.1.3 föreslår utredningen att ett körkort utfärdat i en annan medlemsstat inom EES och som är föremål för en åtgärd som är att likställa med en återkallelse i utfärdandelandet ska utgöra hinder för beslut om behörighet i . Detta följer av artikel 11.4 första stycket i det tredje körkortsdirektivet. I samma avsnitt behandlas också våra skäl till att inte föreslå ett införande av den enligt direktivet frivilliga möjligheten att ett EES-körkort som är föremål för åtgärd som är likställd återkallelse i annat land än i utfärdande landet ska utgöra hinder för beslut om behörighet i , jämför 11.4 tredje stycket i det tredje körkortsdirektivet. Övriga delar av artikel 11 behandlas nedan. 8.4.1Frivilligt utbyte av körkort utfärdat inom EES Av artikel 11.1 i det tredje körkortsdirektivet framgår följande. Den som är innehavare av ett giltigt nationellt körkort utfärdat av en medlemsstat och som förlägger sin permanenta bosättning till en annan medlemsstat får begära att körkortet byts ut mot ett likvärdigt körkort. Den medlemsstat som verkställer utbytet ska kontrollera för vilken kategori det inlämnade körkortet är giltigt. Obligatoriska utbyten får inte krävas mellan EES- länderna. Detta moment av artikel 11, som ska börja tillämpas , föranleder inte någon materiell ändring av KKL. Av artikel 11.2 i det tredje körkortsdirektivet framgår följande. Den medlemsstat där en person är permanent bosatt får tillämpa sina nationella bestämmelser på ett körkort som är utfärdat i en annan medlemsstat ifråga om begränsning, omhändertagande, återkallelse och ogiltigförklaring av körkort samt om det behövs, byta ut körkortet. I 6 kap. 5 och 6 §§ KKL finns redan motsvarande regler. Utbyte sker i sådana fall då det enligt de svenska reglerna i kap. 5 skulle krävas något mer än en ansökan om nytt körkort för att få tillbaka behörigheten, dvs. när det krävs körkortstillstånd med eller utan förarprov. Rattfylleri är ett exempel på fall när ett utbyte vanligtvis sker. Först sker ett utbyte till ett svenskt körkort och därefter återkallas det svenska körkortet. Den medlemsstat som verkställer utbytet ska återlämna det gamla körkortet till myndigheterna i den medlemsstat som har utfärdat körkortet och ange skälen för detta, se 11.3 i direktivet. Också detta gäller redan enligt nuvarande 6 kap. 8 § KKF. Utredningens förslag: När ett körkort anmälts förlorat eller förstört ska ett duplikat utfärdas om körkortshavaren är permanent bosatt i . Även den som har svensk körkortsbehörighet och är bosatt i en stat utanför EES har samma rättighet. Duplikatet ska innehålla samma uppgifter som det förlorade eller förstörda körkortet och giltighetstiden ska vara densamma. Av 3 kap. 14 § KKL framgår att förnyelse av ett körkort, förutom vid tioårsfristens utgång, också ska ske om körkortet har förstörts eller kommit bort eller om någon uppgift i det har ändrats. I 3 kap. 16 § KKF anges hur man ska gå tillväga i sådana fall. Innehavaren ska anmäla förlusten av körkortet till och till anmälningen om möjligt foga det förstörda körkortet. Om ett körkort som kommit bort sedan hittas ska det genast överlämnas till . Av artikel 11.5 i det tredje körkortsdirektivet framgår att vid exempelvis förlust eller stöld av ett körkort får endast de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där innehavaren har sin permanenta bosättningsort utfärda ett körkort som ersätter det förlorade. Bestämmelsen ska tillämpas . Den kräver av att svenskt körkort bara utfärdas till den som uppfyller bosättningskravet och att svenskar som bor permanent i annat EES-land inte vid förlust eller stöld av körkort ska få ett nytt körkort i utan i bosättningslandet. Det innebär en form av tvångsutbyte till ett EES-körkort i bosättningslandet. En person som har ett svenskt körkort och t.ex. bor permanent i ska vid förlust av körkortet ansöka om ett spanskt körkort som ersättning för det förlorade. I ett sådant fall ska inte något nytt svenskt körkort utfärdas av t.ex. i . Det spanska körkortet behandlas enligt de spanske reglerna avseende t.ex. förnyelse. Detta är ett förfarande som måste införas genom det tredje körkortsdirektivet. Det har inte tillämpats tidigare. Det medför nya rutiner för myndigheterna vid ersättning av förlorade körkort. Då det gäller personer som har svensk körkortsbehörighet och är bosatta i en stat utanför EES har dessa personer rätt att få sitt körkort ersatt med ett motsvarande körkort om körkortet förstörts eller kommit bort. Utredningens förslag: För att utländska körkortsbehörigheter ska gälla i ska det krävas att innehavaren uppfyller de ålderskrav som gäller i för respektive behörighet. Enligt nu gällande bestämmelser i är lägsta ålder för att få rätt att köra bil med stöd av ett utländskt körkort (6 kap. 3 § KKL). I samma kapitel 4 § anges att moped klass I, trots behörighetskraven i 2 kap., får köras av en person som fyllt om denne har fört in mopeden i landet och får köra den i hemlandet utan körkort eller därmed jämförlig handling. Dessa bestämmelser har ursprungligen sin grund i vägtrafikkonven- tionerna, se 4 kap. artikel 41 konvention. För EES- staterna gäller de åldersgränser som bestämts som minimikrav i det tredje körkortsdirektivet. Enligt artikel 4.6 i det tredje körkortsdirektivet kan medlems- staterna höja eller sänka åldersgränser för vissa kategorier. För kategori AM kan ålderkravet variera . För kategori A1 är det tillåtet att bestämma 17 eller och för kategori B och BE tillåts . Det anges att körkort som utfärdas till personer vid en lägre ålder endast ska vara giltiga på den utfärdande medlemsstatens territorium till dess körkortshavaren har nått de åldersgränser som direktivet ställer upp som harmoniserade krav. Det anges i artikel 4.6 tredje stycket att medlemsstaterna får godkänna giltigheten på sitt territorium av körkort som utfärdats till förare under den åldersgräns som anges i punkterna 2–4 i första stycket. Enligt utredningen saknas anledning att för utländska körkort godta lägre ålderskrav än vad som gäller nationellt. För tydlighetens skull bör detta framgå av lagtexten. För moped klass I har en lägre behörighetsålder () än den harmoniserade som är . I ska därför godtas även för utländska förare av en moped klass I. 8.5Utbyte av körkort utfärdade av tredje land Utredningens bedömning: Möjligheten att byta ut ett körkort utfärdat av tredje land mot ett svenskt bör inte utvidgas. Att ett körkort utfärdat i en stat utanför EES ska gälla i från och med det att personen är folkbokförd här följer av de internationella vägtrafikkonventionerna som är bunden av. Enligt 6 kap. 1–3 §§ KKL gäller ett körkort som inte är utfärdat av en stat inom EU eller EES, dvs. utfärdat av tredje land, enligt sitt innehåll i under vissa förutsättningar. Körkortet måste vara försett med fotografi av innehavaren, i annat fall gäller det endast tillsammans med en identitetshandling med fotografi (6 kap. 1 §). Dessutom måste det vara giltigt i utfärdandestaten, det får inte vara bytt mot svenskt körkort och innehavaren får inte ha ett svenskt återkallat eller omhändertaget körkort (6 kap. 2 § 1–3 KKL). Med ett sådant körkort kan innehavaren köra i . Därefter måste personen, om han eller hon avser att fortsätta att köra i , förvärva ett svenskt körkort, dvs. genomföra både kunskapsprov och körprov. Med och har bilaterala avtal om utbyte av körkort. Vid sådant utbyte måste dock de personliga och medicinska kraven för körkortstillstånd vara uppfyllda enligt 6 kap. 7 § 2 KKL. Det finns önskemål från flera andra länder utanför EES om utbyte av körkort till svenskt. 8.5.1Svenska regler om utbyte – kort historik Godkännande av ett utländskt körkort innebär att ett annat nationellt körkort likställs med det egna landets nationella körkort och ger samma rättigheter. Ett utbyte innebär däremot enbart ett administrativt förfarande som går ut på att innehavaren av ett utländskt körkort har rätt att byta ut detta mot ett nationellt körkort i det land där han eller hon vistas annat än tillfälligt. gällde mer generösa regler om byte av utländskt körkort mot svenskt. infördes att utbytesrätt av körkort förutsatte ett bilateralt avtal med utbytesstaten.TPF1FPT infördes förordningen (1956:524) om rätt för person, som i främmande stat äger framföra motorfordon, att erhålla körkort utan att undergå förarprov. Genom den förordningen gavs körkortshavare från de nordiska länderna en utbytesrätt för körkort (bytesrätt för innehavare av körkort från tillkom 1960). Rätten till utbyte utvidgades till att omfatta andra länder än de nordiska genom SFS 1962:262. Vissa krav ställdes upp för utbyte, bland annat ett körvaneintyg. Utvidgningen syftade till ett mer praktiskt och rationellt system av utlänningars och utlandssvenskars körkort.TPF2FPT Utredningen körkortsreform, SOU 1978:27, behandlade bl.a. reglerna om utländska körkort och kravet på körvaneintyg, vilket föreslogs tas bort. sammanfördes bestämmelserna om godkännande och utbyte i förordningen (1981:96) om godkännande och utbyte av utländska körkort, den s.k. utbytes- förordningen, vilken upphävdes när bestämmelserna fördes över till körkortslagen. Ursprungligen kunde ett utländskt körkort från alla länder, som var giltigt i enligt 7 § utbytes- förordningen, bytas ut mot ett svenskt körkort om innehavaren uppfyllde de personliga och medicinska kraven för körkort och var kyrkobokförd i . Om det rörde ett körkort som var utfärdat utanför fick det svenska körkortet endast utfärdas för behörigheten B. De generösa bestämmelserna om utbyte ändrades genom SFS 1991:741 efter förslag av Utredningen 2000.TPF3FPT De reformer som då föreslogs berodde på följande iakttagna problem. Utbytesrätten innebar trafiksäkerhetsproblem. Utländska körkort kunde ha erhållits genom betydligt lägre krav än vad som gällde för svenska körkort. De kunde också vara förfalskade eller 1TP PT Se 31 § sjätte momentet vägtrafikförordningen (1951:648) och prop. Se vidare i Utbyte av utländska körkort, SOU 1990:52, delbetänkande av kommittén Körkort 2000. 2TP PT Se prop. 1962:155 s. 24. 3TP PT Se regeringens förordningsmotiv 1991:4. vara tillkomna på otillbörligt sätt. Äktheten var svår att kontrollera vid byte. Det svenska körkortets ställning som identitetshandling ställde höga säkerhetskrav. Giltighetskontrollen av de utländska körkorten var svår att genomföra. Kostnaderna för den administra- tion som utbytesrätten krävde var höga. Resurserna borde läggas på kontroll av förarnas kompetens i stället för kontroll av körkortens äkthet. Ett körkort skulle utgöra ett kompetensbevis och garantera vissa kunskaper. Det generösa utbytessystemet ansågs riskera att urholka den garanterade nivån för kompetens. En rättviseaspekt fanns också. Utbytesförfrågningarna följde samma mönster som flyktingströmmarna. Jämfört med vad som gällde när de nordiska länderna stod för huvuddelen av invandringen till kom de flesta förfrågningarna om utbyte från utomnordiska länder. Utredningen föreslog sammanfattnings- vis att utbytesmöjligheten skulle slopas förutom för de nordiska länderna, där var bunden av avtal. Förordningen ändrades på så sätt att utbytesrätten behölls för de nordiska körkorten. Körkort utfärdade av medlem i EG eller , eller tilläts också bytas mot ett svenskt körkort om utbyte av svenska körkort medgavs i den andra staten (SFS 1991:741). Genom SFS 1993:1385 gjordes bl.a. en ändring av utbytesförordningen som innebar att japanska körkort även fick bytas till svenskt under tidigare nämnda förutsättningar. Genom SFS 1994:2091 justerades 7 § i utbytesförordningen på så sätt att utbytet gällde EES-stater, , och under förutsättning att personliga och medicinska krav var uppfyllda, personen var folkbokförd i och utbyte av svenska körkort medgavs i den andra staten. När det andra körkortsdirektivet genomfördes fördes bestämmelserna om utländska körkort in i körkortslagen (1977:477). En ny paragraf (31 a §) reglerade utbytesrätten. ändrades bestämmelserna materiellt bl.a. på så sätt att det inte krävdes någon personlig eller medicinsk prövning avseende innehavare av EES-körkort vid ett utbyte. Giltigheten av ett utländskt körkort ändrades på så sätt att ett utländskt körkort inte gäller om personen har ett svenskt körkort som är återkallet eller omhändertaget. Möjligheten till tvångsutbyte i en situation då ett utländskt körkort blivit ogiltigt på grund av återkallelse i infördes också. Vid denna lagändring togs det tidigare angivna kravet för utbyte mellan ett körkort utfärdat i eller mot ett svenskt som innebar att utbyte skulle vara tillåtet i den andra staten bort, se prop. 1995/96:118. 8.5.2Hur gör andra länder? Nedan redogörs i korthet för hur några andra länder inom EU reglerat frågan om utbyte av körkort utfärdade i stat utanför EES. Den som har körkort utfärdat av får byta det till ett norskt körkort från det att personen blev registrerad som bosatt i . Den som har högre behörighet än B på det schweiziska körkortet och önskar motsvarande behörighet på det norska måste genomgå förarprov i den mest omfattade körkorts- kategorin av de som personen har. Den som har schweiziskt körkort i kategori A måste genomgå ett praktiskt körprov för att få kategori A på det norska körkortet. För personen med ett körkort utfärdat av , , , , , , , , , , , , , före detta , , , , , , , , , , , , , , (tidigare ), tidigare , , , , , , , och kan det utländska körkortet bytas mot ett norskt efter det att personen har genomfört ett praktiskt körprov i den mest omfattade körkorts- kategorin. Bytet måste ske från det att personen permanent bosatte sig i . För kategori A1 eller A krävs det också ett praktiskt förarprov. Ett körkort från som är utfärdat efter får bytas mot ett norskt körkort efter ett praktiskt körprov. Körkort från andra stater än de uppräknade kan inte bytas mot ett norskt. Den som inte har ett körkort utfärdat inom EES och som vistas tillfälligt i kan använda ett internationellt körkort eller ett giltigt nationellt körkort. Om sådant inte finns kan man efter ett kontrollerande förarprov få ett turistkörkort. Ett utländskt körkort kan bytas mot ett danskt efter ett kontrollerande förar- prov. Ett sådant förarprov krävs dock inte för att byta ut körkort utfärdade i , , och . Nationella och internationella körkort som uppfyller bestäm- melserna i 1949 eller års vägtrafikkonventioner kan bytas mot finskt körkort i kategorierna A1, A eller B utan förarexamen om övriga krav för att få körkort i är uppfyllda (giltigt nationellt körkort, körkortstillstånd, ålderskrav, permanent bosättning i och körförbud får inte gälla i annan EES-stat eller i ) och ett intyg bifogas som visar att personen i fråga har kört bil eller motorcykel i . Polisen kan också utfärda ett temporärt körkort för högst för kategorierna A1, A och B utan att förarexamen behöver avläggas, för person som är varaktigt bosatt utomlands. godtar utbyte av körkort från , . och , samt med 15 andra stater med vilka de har avtalat om utbyte (, , , , , , , , , , , , , och ). Inskränkningar finns i bytesrätten, dels beträffande motorcykelbehörighet, dels beträffande rätten att köra tunga fordon, vilken kräver att ett brittiskt förarprov avläggs. godtar utbyte med sju stater utanför EES (, , , , , och , provinsen ). Utbytesrätten är begränsad till kategori B och i ett fall till kategori A och B. Ett körkort utfärdat av en stat utanför EES kan bytas mot ett franskt körkort om innehavaren uppfyller vissa krav, bl.a. får inte det utländska körkortet vara föremål för indragning i utfärdandelandet eller i . Permanent bosättning i kärvs liksom att de franska ålderskraven är uppfyllda. 8.5.3Utredningens övervägande angående utbyte Utredningen körkort 2000 angav följande skäl mot generell utbytesrätt. Körkortsdokuments äkthet är svår att kontrollera. Det innebär en onödigt stor administration att kontrollera äkthet och andra dokument för att möjliggöra utbyten. Det är inte oskäligt att en skillnad upprätthålls mellan körkort utfärdade inom EES och körkort utfärdade av tredje land. Ett EES-körkort har bl.a. harmoniserade säkerhetskrav avseende dokumenten, minimikrav för förarprov, medicinska krav och behörighetskrav. Utredningen finner att dessa skäl är aktuella och i linje med det tredje körkortsdirektivets syften att minska förfalsknings- möjligheterna och öka trafiksäkerheten. Det bör därför även fortsättningsvis krävas fullständigt förarprov (dvs. kunskapsprov och körprov) av den som vill köra bil i folkbokföring här. För den som redan har ett utländskt körkort innebär inte det svenska systemet, med endast få obligatoriska utbildningsdelar (riskutbildningen) innan förarprovet, något större besvär eller någon betydande kostnad. Det är av stort värde att alla nya förare i får genomgå riskutbildning. Halkkörning är bl.a. av stor vikt i ett nordligt land som vårt. Genom att behålla de nuvarande bestämmelserna minimeras administrationen beträffande kontroll av giltigheten av utländska körkortshandlingar och myndigheternas resurser kan användas på ett mer effektivt sätt. förarprov kan avläggas på 11 olika språk och det går att få tolk vid förarprovet. I 8 kap. 10 § KKF ges dispensmöjligheter som rör utländska körkorts giltighet i . kan, om det kan ske utan fara för trafiksäkerheten medge att ett körkort utfärdat av en stat utanför EES är giltigt i även om körkortshavaren är folkbokförd i , om körkortshavaren avser att vistas här .