sou · GXB353 · 2009-06-12 00:00:00 — Genomgången av lagen sker paragraf för paragraf i den ordning de upptas i lagen. Till regleringen av fiskevårdsområden hör även föreskrifter (FIFS 1982:3) om fiskevårdsområden. I syfte att samordna fiskets bedrivande och fiskevården och främja fiskerättsinnehavarnas gemensamma intressen kan, enligt 1 § lagen om fiskevårdsområden, fiske som tillhör eller utgör två eller flera fastigheter sammanföras till ett fiskevårdsområde och fiskerättsinnehavare inom detta bilda en fiskevårdsområdesförening. Enligt förarbetena bör ändamålet med fiskevårdsområden vara att främja ett ändamålsenligt nyttjande av fisket och möjliggöra en god fiskevård. Det betonas att det är angeläget att så långt som möjligt undanröja de hinder mot rationellt fiske och övrig fiskevård som en uppdelning av det enskilda fisket på många delägare innebär och att det finns behov av en effektiv samverkan mellan fiskerättsägarna. Vidare framhålls att fiskevård kan främjas genom ett allsidigt och väl avvägt fiske och biotopvård samt utplantering av fisk, vilket kräver en samverkan mellan fiskerättsägarna. Dessutom innebär ett ändamålsenligt nyttjande i de flesta fall att allmänheten eller en vidare krets av fiskeintresserade ges tillfälle att nyttja fisket. Lagens tvångsinslag som innebär att fiskerättsägare mot sin vilja blir tvungna att underkasta sig inskränkningar i sin fiskeutövning anses försvarliga så länge verksamheten inom fiskevårdsområdet inriktas på att till förmån för alla fiskerättsinnehavare vårda fisket och ta tillvara den avkastning fisket kan ge. (Ang. hela stycket se prop. 1980/81:153 s. 25 ff.) Föreningens verksamhet får inte omfatta fiske som enligt fiskelagen får bedrivas i enskilt vatten utan stöd av enskild fiskerätt, dvs. fiske i havet vid sådana stränder, skär och som ägdes av staten och som då inte hörde till något hemman eller innehades på särskilda villkor, och det fiske som är tillåtet för allmänheten enligt bilagan till fiskelagen, se 8 § andra meningen fiskelagen. Det finns dock inget hinder mot att fiske i vatten som enligt bilagan till fiskelagen inte är tillåtet för allmänheten ingår i ett fiskevårdsområde. Om det finns särskilda skäl, får ett fiskevårdsområde bildas av fiske som tillhör endast en fastighet, om fastigheten har flera ägare. Detsamma gäller också fiske som utgör en fastighet. Ett fiskevårdsområde behöver nödvändigtvis inte omfatta en fastighets hela fiske. Den geografiska avgränsningen kan innebära att området bara kommer att omfatta en del av en fastighets fiskevatten. verksamhet kan också inskränkas till att gälla endast fiske med visst redskap eller efter viss fiskart (se prop. 1980/81:153 s. 57). Vidare kan fiske som omfattas av utsträckningsrätten enligt 12 § fiskelagen ingå. Det bör nämnas att en fastighet kan bestå av enbart fiske, se 10 § lagen (1970:995) om införande av nya jordabalken. Från lagens tillämpningsområde undantas i 2 § lagen om fiskevårdsområden kronomark ovanför odlingsgränsen samt renbetesfjällen. På annan mark där samerna enligt rennäringslagen (1971:437) har rätt till fiske får någon inskränkning inte ske i denna rätt genom bildande av fiskevårdsområden. En begränsning i rätten att bilda fiskevårdsområden gäller alltså för fiske ovanför odlingsgränsen och på renbetesfjällen. Syftet med regleringen är att skydda samernas på rennäringslagens grundade fiskerätt (se 25 § rennäringslagen) mot intrång genom bildande av fiskevårdsområden. Inskränkningen innebär emellertid att det saknas en förvaltningsform för fiske i vatten ovan odlingsgräns med blandad ägarstruktur samt för fiske i sådana vatten som ligger på båda sidor om gränsen till renbetesfjällen eller odlingsgränsen. Det finns inget som hindrar att fiske i enskilt vatten nedanför odlingsgränsen ingår i fiskevårdsområde men inskränkande bestämmelser kan alltså inte meddelas vad gäller samernas rätt till fiske. (Ang. hela stycket se prop. 1980/81:153 s. 26 f.) I 3 § lagen om fiskevårdsområden finns bestämmelser om förutsättningarna för medlemskap i fiskevårdsområdesföreningen. Den som äger fiske som ingår i ett fiskevårdsområde är medlem i fiske- Har en fastighets fiske upplåtits i sin helhet än , ska brukaren i stället för upplåtaren vara medlem i föreningen , om inte annat har avtalats mellan upplåtaren och brukaren. Medlemskapet är därmed inte frivilligt för en ägare till fastighet med fiskerätt. Om en fiskerättsägare har upplåtit sin fastighets fiske till annan än , står det dock fiskerättsägaren och nyttjanderättshavaren fritt att avtala om vem av dem som ska vara medlem i fiskevårdsområdesföreningen . I frågor där det slutliga avgörandet tillkommer får dock nyttjanderättshavaren endast med ägarens medgivande föra talan för fisket. När ett fiske ansluts eller utesluts krävs alltså att ägaren medger att nyttjanderättshavaren företräder fisket. Om fiske upplåtits genom servitut träder istället för ägaren till fisket ägaren till den fastighet till vars förmån servitutet gäller in, såvitt det avser det upplåtna fisket. Om upplåtelsen inte avser fastighetens hela fiske, företräds alltså fisket i övrigt av dess ägare. Härutöver gäller enligt fjärde punkten i övergångsbestämmelserna att boställeshavare som själva brukar bostället och innehavare av besittningsrätt för obegränsad tid till fastighet som tillhör kronan eller allmän inrättning i frågor enligt lagen ska anses som ägare av fisket. (Ang. hela stycket se a.a. s. 58 f.) Beslut om bildande av ett fiskevårdsområde meddelas, enligt 4 § lagen om fiskevårdsområden, av som i samband därmed ska fastställa stadgar för fiskevårdsområdesföreningen i de hänseenden som anges i 18 §. I samband med bildandebeslutet fastställer alltså endast de delar av stadgarna som rör fiskets nyttjande, fiskevården, eventuell uttaxering, dvs. uttag av avgift från medlemmarna, och andra grundläggande föreskrifter. Eftersom inte har att fastställa hela stadgarna kan stadgarna i övrigt, dvs. den del som reglerar det vanliga föreningsrättsliga frågorna, ändras utan att ändringen måste underställas prövning, (se a.a. s. 59). Om de fisken som ska ingå i området ligger i flera län handläggs frågan av i det län där större delen av vattenarealen är belägen, se 1 § föreskrifter (FIFS 1982:3) om fiskevårdsområden. Enligt 5 § lagen om fiskevårdsområden gäller beslut enligt lagen även mot nya medlemmar. Det innebär att en ny medlem är bunden av de stadgar föreningen har och de beslut stämman och styrelsen har fattat när han blir medlem. De fiskeberättigade inom fiskevårdsområdet, som inte är medlemmar, är också bundna av de regler som gäller för fisket och fiskevården enligt stadgar och beslut. Detta följer av allmänna principer. En fiskerättsägare kan ju inte ge en nyttjanderättshavare bättre rätt än han själv har. Det torde innebära att regler som gäller för ägaren av fiskerätten även gäller mot ny nyttjanderättshavare, även om denne inte blir medlem i fiskevårdsområdesföreningen. Ett fiskevårdsområde får, enligt 6 § lagen om fiskevårdsområden, inte bildas om ägarna av det fiske som det är fråga om mera allmänt motsätter sig bildandet, s.k. opinionsvillkor, och har beaktansvärda skäl för det. Vid denna prövning ska främst deras mening beaktas, vilkas fiskeutövning påverkas mest av bildandet. Det i paragrafen angivna villkoret innebär att en helhetsbedömning bör göras av de invändningar som riktas mot det föreslagna fiskevårdsområdet eller mot de föreslagna stadgarna för områdesföreningen. I första hand bör antalet fiskerättsägare som motsätter sig bildandet beaktas. Motståndarna till bildandet förutsätts närvara vid förrättningen. Ett mera allmänt motstånd anses föreligga om fler än hälften av de närvarande motsätter sig bildandet. Fiskerättsägare med de största andelarna i fisket eller som nyttjar fisket för sin försörjning kan uppväga en klar majoritet av fiskerättsägare vars fiske påverkas i mycket liten utsträckning. Det är tillräckligt att förrättningsmannen skaffat sig en allmän uppfattning om hur rätten till det aktuella fisket fördelar sig mellan fiskerättsägarna. (Ang. hela stycket se prop. 1980/81:153 s. I andra stycket anges att första stycket inte gäller om behovet av fiskevårdsområdets bildande är synnerligen angeläget. Bestämmelsen tillkom genom att biföll en reservation till jordbruksutskottets utlåtande. Enligt reservationen skulle en förutsättning för att bestämmelsen skulle tillämpas vara att bildandet av fiskevårdsområdet var synnerligen angeläget från fiskevårdssynpunkt eller att det fanns ett stort allmänt behov. (Ang. hela stycket se /s. 54 f.) För att ett fiskevårdsområde ska få bildas krävs, enligt 7 § lagen om fiskevårdsområden, att bildandet är lämpligt med hänsyn till vattenområdets och fiskets beskaffenhet och omfattning samt förhållandena i övrigt. Lämpligheten ska omfatta såväl fiskevårdsområdets geografiska omfattning som föreningsstadgarnas grund- läggande föreskrifter, inbegripet eventuella begränsningar, exempelvis avseende fiske med visst redskap. Prövningen ska ske mot bakgrund av att bildandet av fiskevårdsområdet ska tjäna det syfte som anges i 1 §. Enligt förarbetena måste förhållandet i det enskilda fallet bli avgörande. Även om stora fiskevårdsområden kan vara att föredra bör i första hand ett väl fungerande samarbete eftersträvas och till förmån för ett sådant bör också områden av mindre omfattning kunna accepteras. (Ang. hela stycket se prop. 1980/81:153 s. Vid prövningen av stadgarna ska bl.a. beakta att områdesbildningen ska tjäna syftet att tillgodose fiskerättsägarnas gemensamma intresse. ska se till att inte någon av fiskerättsägarna lider förfång genom att fiskerättsområdet bildas. Det betraktas inte som förfång för en viss ägare att han nödgas inskränka sin fiskeutövning till vad som motsvarar hans andel i fisket. Ägare har även att tåla fredningsåtgärder för att höja fiskets avkastning, liksom begränsningar i en fiskeutövning som till skada för fiskerättsinnehavare i samma vattenområde skett i överdriven omfattning eller med olämpliga redskap. (Ang. hela stycket se a.a. s. Enligt 8 § lagen om fiskevårdsområden får en fiskevårdsområdesförening besluta om upplåtelse av fiske inom fiskevårdsområdet. För beslut om upplåtelse av en medlems hela fiske eller av fiske som han innehar med ensamrätt fordras hans samtycke, om inte fisket saknar betydelse för hans försörjning. Fiske för det egna hushållet anses inte ha betydelse för försörjningen. Med en medlems hela fiske kan avses en andel i ett samfällt fiske om andelen i sin helhet omfattas av upplåtelsen. Bestämmelsen innebär inte att fiskerättsägaren är förhindrad att träffa avtal om upplåtelse av den fiskerätt han har inom området. En fiskevårdsområdesförening får, enligt 9 § lagen om fiskevårdsområden, besluta att bidrag till föreningens verksamhet ska uttaxeras av medlemmarna, endast om det finns föreskrifter om sådan uttaxering i stadgarna. Det ankommer således på fiskerättsägarna själva att vid bildande av fiskevårdsområdet ta ställning till om uttaxering av medel ska ske och i så fall efter vilka grunder. Fiskerättsägarna kan då också besluta om begränsningar i bidrags- Det högsta beloppet som får uttaxeras av medlemmarna ska framgå av stadgarna. Fiskerättsägarna förfogar även över frågan om hur fiskevårdsområdesföreningens inkomster ska disponeras. (Ang. hela avsnittet se prop. 1980/81:153 s. 61 f.) För att tydliggöra bildandet av fiskevårdområden kan förfarandet schematiskt ställas upp enligt följande. att ägarna är ense förslag avseende det fiske som avses ingå i fiskevårdsområdet och förslag till stadgar för området, Förrättningsmannen kallar fiskerättsägarna till sammanträde Fiskerättsägarna bereds tillfälle att inkomma med synpunkter på förrättningsmannens utlåtande beslutar om att bilda fiskevårdsområde Fiskerättsägarna antar på första fiskestämman stadgar för fiskevårdsområdesföreningen samt utser styrelse Enligt 10 § lagen om fiskevårdsområden får ansökan om bildande av ett fiskevårdsområde göras av den som äger fiske som avses ingå i området eller av kommunen. Ansökan ska göras hos . Kommunens initiativrätt motiveras bl.a. av att kostnadsansvaret kan avhålla enskilda fiskerättsägare från att uppträda som sökande. Det har också ansetts angeläget att kommunerna i egenskap av fiskerättsägare aktivt verkar för att fiskevårdsområden bildas. (Ang. hela stycket se prop. 1980/81:153 s. Ansökningshandlingarna ska, enligt 11 § lagen om fiskevårdsområden, innehålla uppgift om det fiske som avses ingå i fiskevårdsområdet och förslag till stadgar för fiskevårdsområdesföreningen. Om ska kunna fatta beslut enbart grundat på ansökningshandlingarna måste dessa vara entydiga och redovisa fullständiga uppgifter om vem som har fiskerätt inom det område ansökan avser och fiskerättsägarnas inställning i frågan. Ska frågan däremot utredas av förrättningsman, vilket är normalfallet, behöver ansökan inte var lika detaljerad. (Ang. hela stycket se a.a. s. I 12 § lagen om fiskevårdsområden stadgas att frågan om bildande av ett fiskevårdsområde ska utredas vid en förrättning under ledning av förrättningsman, om det inte är uppenbart att förutsättningar för bildande saknas. Det är som utser förrättningsman. Denne kan biträdas av sakkunnig i fiskefrågor eller fastighetsrättsliga frågor, se 3 § föreskrifter om fiskevårdsområden. får dock utan föregående förrättning besluta om att bilda ett fiskevårdsområde, om alla ägarna av fisket är ense om detta eller om förrättning annars inte anses nödvändig. Förhållandena kan endast i undantagsfall antas vara så okomplicerade att frågan kan avgöras utan förrättning. Ett beslut om bildande på grundval av ansökningshandlingarna torde vanligen förutsätta att fisket inom det aktuella området ägs av ett fåtal personer eller då det aktuella området förvaltas av en fiskevårdsområdesförening, som har låtit utreda fiskerättsförhållandena. Den omständigheten att någon fiskerättsägare motsätter sig bildande av fiskevårdsområde är inte avgörande för valet av handläggningsform. (Ang. hela stycket se a.a. s. Enligt 13 § lagen om fiskevårdsområden ska förrättningsmannen med ledning av ansökningshandlingarna och vad som i övrigt har förekommit, göra upp ett förslag till det fiske som bör ingå i fiskevårdsområdet och de stadgar som bör gälla för fiskevårdsområdesföreningen. Han ska vidare, i den omfattning som behövs för prövningen enligt 6 §, utreda vilka som är ägare till fisket och upprätta en förteckning över ägarna (fiskerättsförteckning). Förslaget ska behandlas vid sammanträde inför förrättningsmannen. Vid sammanträdet ska protokoll föras som bl.a. ska innehålla uppgifter om vilka som varit närvarande, vilka fastigheter eller fisken de företräder, vilka yrkanden som framställts och skälen för dessa. Se 5 § föreskrifter om fiskevårdsområden. Av 14 § lagen om fiskevårdsområden framgår att förrättningsmannen ska kalla ägarna av fisket till sammanträde. Kallelsen ska innehålla en kort beskrivning av den avsedda områdesbildningen samt uppgift om tid och plats där ansökningshandlingarna och fiskerättsförteckningen finns tillgängliga. I kallelsen ska anges att fiskerättsägare bör muntligen eller skriftligen senast vid sammanträdet framföra sina synpunkter på områdesbildningen och fiskerättsförteckningen samt lägga fram skriftlig utredning som han önskar åberopa till stöd för erinringar mot fiskerättsförteckningen. Om det inte kan antas att fiskerättsförteckningen är fullständig, utfärdas kallelse även på okända ägare av fiske. Kallelsen ska före sammanträdet delges ägarna av fisket. För sådan delgivning gäller inte bestämmelserna i 10 § första stycket och 16 § andra stycket 2 delgivningslagen (1970:428). Förrättningsmannen ska alltid underrätta kommunen om innehållet i kallelsen. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller i tillämpliga delar även då ett nytt sammanträde sätts ut. Om det vid ett sammanträde har tillkännagetts tid och plats för nästa sammanträde, behöver dock inte kallelse delges den som kallats i föreskriven ordning till det sammanträde då tillkännagivandet skett, oberoende av om denne varit närvarande på sammanträdet. Vid tvist om fiskerättsförteckningen ankommer det normalt på de tvistande att se till att frågan blir utredd. När uppgifter om en fastighets fiskerättigheter är bristfälliga som en följd av avstyckningar och avsöndringar förväntas den enskilde med hjälp av fastighetsbildningshandlingar visa att han har fiskerätt. I andra situationer är det däremot inte självklart att fastighetsägaren ska svara för utredningen. En fiskerättsägare som utelämnats i en fiskerättsförteckning och som inte gör gällande sin rätt vid förrättningen är inte förhindrad att senare göra anspråk på medlemskap i föreningen. (Ang. hela stycket se a.a. s. 65 f.) Vid förrättningen ska, enligt 15 § lagen om fiskevårdsområden, förutsättningarna för bildande av fiskevårdsområde utredas. Fiskerättsägarna ska få tillfälle att yttra sig och lägga fram utredning i frågor som är av betydelse för bildandet. att vid förrättningssammanträdet klarlägga vilka anmärkningar som riktas mot fiskerättsförteckningen samt vilka omständigheter som ligger till grund för eventuella anmärkningar. Han ska också med ledning av fiskerättsförteckningen undersöka vilken inställning fiskerättsägarna har till bildandet av fiskevårdsområdet och till de stadgar som föreslås gälla för fiskevårdsområdesföreningen. Genom denna undersökning ska förrättningsmannen skaffa sig en uppfattning om huruvida opinionsvillkoret i 6 § (se ovan avsnitt 2.3.3) är uppfyllt. Eventuella brister i fiskerättsförteckningen torde i liten grad komma att påverka förrättningsmannens möjligheter att bedöma opinionsläget. (Ang. hela stycket se a.a. s. 65 f.) Enligt 16 § lagen om fiskevårdsområden ska förrättningsmannen avge ett utlåtande om fiskevårdsområde bör komma till stånd eller inte. Anser förrättningsmannen att det bör ske, ska han i utlåtandet ta in förslag i fråga om det fiske som fiskevårdsområdet ska omfatta och förslag till stadgar för fiskevårdsområdesföreningen. I utlåtandet ska dessutom alltid anges hur förrättningskostnaderna bör betalas. Förrättningen avslutas genom att utlåtandet och övriga förrättningshandlingar läggs fram för ägarna av fisket på tid och plats som bestämts vid sammanträde. Handlingarna hålls härefter tillgängliga för granskning under en månad. Efter utgången av ska förrättningsmannen översända förrättningshandlingarna och de erinringar som kan ha framställts till . Vid bifall till ansökan får inte i någon mer betydande grad avvika från förrättningsmannens utlåtande. Om skulle anse att förrättningsmannens utlåtande inte utgör tillräcklig grund för beslut får ärendet återförvisas till förrättningsmannen för förnyad prövning (se a.a. s. 66 f.). Innan fattar beslut om bildande av fiskevårdsområde ska inhämta yttrande från kommunen, se 2 § föreskrifter om fiskevårdsområden. Meddelas beslut om bildande av ett fiskevårdsområde, ska enligt 17 § lagen om fiskevårdsområden, kostnaderna för bildandet, i den mån bidrag inte utgår av allmänna medel, fördelas mellan ägarna av fisket efter vad som är skäligt. En differentiering av kostnaderna torde endast bli aktuellt i de fall en andelsuppskattning för uttaxering av bidrag till verksamheten eller för en gradering av rösterna har gjorts. Bildas inte något fiskevårdsområde, ska kostnaderna betalas av sökanden eller fördelas mellan sökandena, om inte särskilda omständigheter föranleder att betalningsskyldigheten fördelas mellan ägarna av fisket eller vissa av dem. omständighet kan vara att det före ansökan gavs in förekom diskussioner mellan fiskevattenägare och att ansökan gavs in först efter att dessa underhandskontakter visat att intresset för en samverkan var stort. I en sådan situation är det föga rimligt att den eller de som formellt är att betrakta som sökanden ska bära hela kostnadsansvaret. (Ang. hela stycket se a.a. s. Av 6 § föreskrifter om fiskevårdsområden framgår att förrättningsmannen ersätts enligt 7 § lantmäteritaxan (1971:1101). Enligt 18 § lagen om fiskevårdsområden ska av stadgarna för en fiskevårdsområdesförening framgå grunderna för fiskets utnyttjande och för fiskevården, däribland fråga om föreningens verksamhet ska vara begränsad till fiske med vissa redskap eller till fiske efter vissa fiskarter, grunderna för uttaxering från medlemmarna, om sådan ska kunna ske och de riktlinjer i övrigt som ska gälla för föreningens verksamhet. Till de stadgebestämmelser som avses i paragrafen hör föreskrifter om hur medlemmarnas eget fiske ska bedrivas samt omfattningen och formerna för upplåtelse av fiske till utomstående. Vidare ska av stadgarna framgå eventuella begränsningar till vissa fiskeslag eller till fiske med visst redskap. Utöver de i paragrafen åsyftade föreskrifterna måste i stadgarna även finnas bestämmelser för fiskevårdsområdesföreningens beslutande och verkställande organ och andra sådana föreskrifter av föreningsrättsligt innehåll. Utan att det särskilt angivits i lagen anses stadgebestämmelser om omröstning efter annat än huvudtal och om medlemmars andelstal vara stadgebestämmelser av sådan art att de prövas och fastställs av . Bestämmelser som rör interna praktiska föreningsförhållanden, exempelvis antalet styrelseledamöter, frister i kallelser och motioner till stämman, räkenskapsår, bokföring och medelsavsättning till olika ändamål prövas inte av . (Jfr 10 § föreskrifter om fiskevårdsområden.) Av 19 § lagen om fiskevårdsområden framgår att frågor om ändring av stadgarna i de hänseenden som anges i 18 § prövas av efter ansökan av fiskevårdsområdesföreningen. För prövningen ska i tillämpliga delar gälla bestämmelserna om villkoren för och förfarandet vid bildande av fiskevårdsområde. delar av stadgarna som inte anges i 18 § får medlemmarna själva besluta om ändringar. Har inte annat föreskrivits i stadgarna gäller bestämmelserna i 22 och 23 §§ . ska föra register över sina beslut, vilket framgår av 6 kap. 7 § förordningen (1994:1716) om fisket, vattenbruket och fiskenäringen. I registret finns uppgifter om bl.a. fiskevårdsområdesföreningens namn, var fiskevårdsområdet är beläget och om fiske är upplåtet för allmänheten eller inte. Se vidare 9 § föreskrifter om fiskevårdsområden. Det ska i fiskevårdsområdesföreningen, enligt 20 § lagen om fiskevårdsområden, finnas en styrelse. Styrelsen företräder föreningen mot tredje man. Utser inte medlemmarna styrelse, får på ansökan av någon vars rätt är beroende därav tillsätta styrelse. Styrelseledamot behöver inte vara medlem i fiskevårdsområdesföreningen. Om fiskevårdsområdesföreningens medlemmar inte vill att annan än den som är fiskerättsägare eller är medlem i föreningen ska kunna utses till styrelseledamot måste detta anges i stadgarna. Innan stadgar har antagits och styrelse har utsetts kan fiskevårdsområdesföreningen inte förvärva rättigheter eller ikläda sig skyldigheter. är således en juridisk person först efter det att fattat beslut om bildande och efter att stadgar antagits och styrelsen utsetts på första fiskestämman. Föreningen svarar för sina förpliktelser endast med sina egna tillgångar. Den som har en fordran på förening kan därför inte kräva att föreningens medlemmar ska betala skulden. Medlemmarnas rätt att delta i handhavandet av fiskevårdsområdesföreningens angelägenheter utövas, enligt 21 § lagen om fiskevårdsområden, på fiskestämma. Stadgarna ska innehålla en bestämmelse om när ordinarie fiskestämma ska hållas. Om stämman förläggs relativt tidigt ges styrelsen bättre möjligheter att före fiskesäsongens början verkställa beslut som fattas på stämman. Av 22 § lagen om fiskevårdsområden framgår att vid omröstning på fiskestämma gäller att varje medlem har en röst, om inte annat följer av stadgarna. Ingen får för egen del rösta för mer än en femtedel av det på stämman företrädda röstetalet. Bestämmelsen innebär att varje medlem har en röst oavsett om denne äger en eller flera fastigheter eller kan åberopa flera grunder för medlemskapet t.ex. både äganderätt och nyttjanderätt.