sou · GXB338 · 2009-04-24 00:00:00 — Detsamma gäller om den sökande kommunen inte av den andra kommunen har fått svar på sin begäran om överflyttning inom en månad från tidpunkten för ansökan. ska fatta beslut och senast från det att ansökan kom in. Om det föreligger särskilda skäl får tiden för beslutet senareläggas. ska även kunna förordna att den kommun som ett ärende flyttas över till ska ersätta den andra kommunen för kostnader som uppkommit efter tiden för ansökan till . Skyldighet att lämna hjälp vid en evakuering till Kommunernas och landstingens uppgifter i samhällets krishanteringssystem regleras i lagen (2006:544) om kommuners och landstings åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap (lag). Vi föreslår att SoL kompletteras med en bestämmelse som upplyser om 2006 års lag. En motsvarande bestämmelse finns i 26 c § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), HSL. Det är oklart om 2006 års lag är tillämplig vid en evakuering till . Det är upp till varje enskild kommun att bedöma om situationen är att betrakta som en sådan extraordinär händelse att lagen kan tillämpas. Om lagen bedöms tillämplig får kommuner och landsting på begäran lämna hjälp till den kommun som har tagit emot de evakuerade personerna. Det föreskrivs dock ingen skyldighet för kommunerna eller landstingen att lämna hjälp. De kommuner eller landsting som ändå gör det, har rätt till skälig ersättning av vistelsekommunen. lag medför alltså ingen avlastning med det ekonomiska ansvaret för vistelsekommunen. Vi föreslår därför att SoL kompletteras med en bestämmelse som innebär att en kommun som på grund av en evakuering till tar emot ett stort antal personer som saknar bostad här, får begära hos att andra kommuner ska bistå de evakuerade personerna med stöd och hjälp. får besluta att en eller flera andra kommuner ska lämna sådan hjälp. Den av beslutade kommunen ska lämna hjälp i den omfattning kommunen anser skälig. Den eller de kommuner som lämnar stöd och hjälp har inte rätt till ekonomisk ersättning från den kommun som tar emot de evakuerade personerna. Varken SoL eller lag har företräde framför den andra. Det bör därför ankomma på den mottagande kommunen att avgöra om den vill begära hjälp med stöd av den föreslagna bestämmelsen i SoL eller med stöd av lag. Stöd och hjälp till personer som utsätts för våld, hot eller andra trakasserier Personer som tillfälligt måste byta bostadsort Personer som utsätts för våld, hot eller andra trakasserier kan i vissa fall tvingas flytta mellan olika kommuner innan de får en stadigvarande lösning på sin boendesituation. Det är varken ur kontinuitetssynpunkt eller säkerhetssynpunkt lämpligt att flera kommuner blir involverade i ärendet. Vi föreslår därför att SoL kompletteras med en bestämmelse om att den kommun som har beslutat om en vistelse i en annan kommun behåller ansvaret för insatser under den tillfälliga vistelsen. Den kommunen har även bäst förutsättningar att utreda hela familjens behov av stöd och hjälp. Ansvaret gäller oavsett om kommunen beslutar om placering i ett tillfälligt boende eller om ekonomiskt bistånd till kostnad för ett tillfälligt boende. Det har således ingen betydelse för ansvarsfrågan hur beslutet om det tillfälliga boendet är utformat. Ansvaret bör övergå först när den enskilde har fått en stadigvarande lösning på sin boendesituation. Ett tillfälligt boende kan vara t.ex. ett boende på kvinnojour, en lägenhet som disponerar, ett rum på hotell eller vandrarhem eller ett tillfälligt boende hos en anhörig eller bekant. Begreppet är dock inte enbart begränsat till personer som utsätts för våld, hot eller andra trakasserier utan omfattar även de situationer då kommunen placerar ett barn i jourhem eller tillhanda- håller ett tillfälligt boende till en person som är hemlös, t.ex. ett boende på härbärge i en annan kommun. Personer som måste byta bostadsort permanent Vi föreslår att en person som på grund av våld, hot eller andra trakasserier måste flytta permanent till en annan kommun, men som inte kan göra det utan att inflyttningskommunen erbjuder behövliga stöd- och hjälpinsatser ska ha rätt att ansöka om sådana insatser i inflyttningskommunen. Det kan t.ex. röra sig om hjälp med att ordna ett boende samt ekonomiskt bistånd. För att bestämmelsen ska vara tillämplig krävs att det föreligger en så allvarlig hotbild att den enskilde inte har någon annan utväg än att flytta till en annan kommun. Bakgrunden till förslaget är att det uppkommer tvister mellan kommunerna när en person måste flytta till en annan kommun. Till exempel kan vistelsekommunen argumentera för att personen ska tillbaka till sin bosättningskommun när läget har stabiliserats och att bosättningskommunen därför ansvarar för att hitta en mer permanent boendelösning. Bosättningskommunen å sin sida anser att personen inte kan återvända utan bör stanna permanent i den nya vistelsekommunen och att den kommunen därför ska ansvara för ärendet. Enligt polisen är en permanent flyttning den yttersta skyddsåtgärden och vidtas endast när man uttömt alla andra skyddsåtgärder. När den enskilde måste flytta permanent är det därför av yttersta vikt att detta inte omöjliggörs på grund av att den enskilde inte får det stöd som behövs. Gränsdragningen mellan polisens och ansvar för brottsdrabbade personer bör utredas Gränsdragningen mellan polisens och ansvar för brottsdrabbade personer är oklar. Oklarheten gäller framförallt personer som hotas i samband med att de bidrar med uppgifter under en förundersökning eller rättegång. menar att det är rättsväsendets ansvar att se till att bevispersoner skyddas eftersom det är en förutsättning för att rättsväsendet ska fungera. Polisen å sin sida anser att det är polisens ansvar att se till att skyddet fungerar men att måste ansvara för att personen klarar sig ekonomiskt och psykosocialt . Denna gränsdragningsproblematik orsakar långdragna diskussioner mellan huvudmännen vilket påverkar de brottsdrabbade personerna negativt. Det har dock inte legat inom ramen för vårt uppdrag att överväga förslag till lösningar men vi anser att frågan bör utredas vidare. Ansvarsfördelningen avseende ensamkommande barn fungerar bra Vi har funnit att den nuvarande ansvarsfördelningen mellan kommunerna när det gäller de ensamkommande barnen i huvudsak fungerar bra. Det finns dock viss osäkerhet i fråga om överflyttning av dessa ärenden till en annan kommun. I fråga om ensamkommande barn som har beviljats uppehållstillstånd anser vi att ett ärende bör flyttas över till en annan kommun om barnet har starkast anknytning till den andra kommunen och det med hänsyn till barnets önskemål, hjälpbehovets varaktighet och omständigheterna i övrigt framstår som lämpligt. Vi anser att det är lämpligast att ansökan eller anmälan om behov av särskilt förordnad vårdnadshavare för ett ensamkommande barn ska göras av den kommun där barnet är bosatt. Vi föreslår därför att lagen om god man för ensamkommande barn förtydligas i detta avseende. Personer som är hemlösa ska anses bosatta i den kommun som de har starkast anknytning till Representanter från kommuner, länsstyrelser, kriminalvården och frivilligorganisationer har framhållit att kommunerna ofta är oeniga om vilken kommun som ska ansvara för insatser till personer som är hemlösa och som rör sig mellan olika kommuner. Det har vuxit fram en praxis i kommunerna att fästa stor vikt vid den enskildes folkbokföring. Den enskilde hänvisas i dessa fall till den kommun där han eller hon är folkbokförd och vistelsekom- munen ser sitt ansvar som begränsat till akuta stöd- och hjälpinsatser, t.ex. bistånd i form av en biljett till folkbokföringskommunen. Vi har också fått uppgifter om att hemlösa personer i vissa fall helt har vägrats bistånd med hänvisning till att de inte är folkbokförda i kommunen. För att förtydliga ansvarsfördelningen mellan kommunerna föreslår vi att SoL kompletteras med en bestämmelse som innebär att en person som är hemlös ska anses bosatt i den kommun där han eller hon har sin starkaste anknytning. Vid den prövningen får en samlad bedömning göras utifrån var den enskilde oftast tillbringar sin dygnsvila, var den enskildes familj eller anhöriga är bosatta, var den enskilde har sitt arbete eller sin sysselsättning, var den enskilde har sitt sociala nätverk i övrigt, om den enskilde har eller haft kontakt med i någon kommun, utformningen av de olika bostäderna, samt den enskildes egen uppfattning. Den föreslagna bestämmelse ska endast omfatta personer som är hänvisade till akutboende, härbärge, jourboende eller är uteliggare. Andra grupper som innefattas i ett av använt hemlöshetsbegrepp faller utanför. Ingen omfördelning av kostnader för hemtjänst under en tillfällig vistelse har på vår begäran genomfört en registerundersökning av omfattningen av hemtjänst och hälso- och sjukvård till personer som inte är folkbokförda i kommunen. Till grund för undersökningen ligger för (höstmätningen) och 2008 (sommarmätningen). Omfattningen av den hemtjänst som beviljas till personer som inte är folkbokförda i kommunen får anses mycket liten ur ett nationellt perspektiv. Vid höstmätningen uppgick andelen hem- tjänsttimmar till personer som inte var folkbokförda i kommunen till och vid sommarmätningen till . Vi anser därför att det inte är motiverat att införa ett system för att omfördela medel mellan kommunerna. Det har inte varit möjligt att särskilja hemsjukvården från den övriga hälso- och sjukvården. Då hemsjukvården ingår som en del av hälso- och sjukvården kan emellertid konstateras att andelen personer som mottagit hemsjukvård i en kommun som de inte är folkbokförda i, inte överstiger (höstmätningen) respektive (sommarmätningen). Omfattningen av den hemsjukvård som ges till personer som inte är folkbokförda i kommunen är således mycket liten ur ett nationellt perspektiv. Så länge det inte är ett enhetligt huvudmannaskap för hemsjukvården anser vi att det inte är möjligt att reglera betalningsansvaret genom ett kommunalt riksavtal eller i hälso- och sjukvårdslagen. Vi anser därför att frågan bör lösas genom överenskommelser mellan kommuner och landsting på lokal nivå. Våra förslag kan medföra en viss omfördelning av kostnaderna mellan kommunerna, men de medför inte några ökade kostnader för kommunkollektivet som helhet. nya uppgifter bör kunna handläggas inom en oförändrad budgetram. Våra förslag har en viss inskränkande påverkan på den kommunala självstyrelsen. Inskränkningarna är dock godtagbara, eftersom de är nödvändiga för att uppnå en rimlig ansvarsfördelning mellan kommunerna. I övrigt anser vi att förslagen kan ha vissa brottsförebyggande effekter, positiva effekter för jämställdheten mellan kvinnor och män samt bidra till ett starkare skydd för barn. lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) Härigenom föreskrivs i fråga om socialtjänstlagen (2001:453) dels att 2 kap. 3 § samt 16 kap. 1 och 2 §§ ska upphöra att gälla, dels att rubrikerna närmast före 16 kap. 1 och 2 §§ ska utgå, dels att 2 kap. 2 §, 6 kap. 9 och 15 §§ samt 16 kap. 3 och 4 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 16 kap. 10 och 11 §§, av följande lydelse, dels att det i lagen ska införas ett nytt kapitel, 2 a kap., av följande lydelse. Kommunen har det yttersta Kommunen har det yttersta ansvaret för att de som vistas i ansvaret för att en enskild person kommunen får det stöd och den får det stöd och den hjälp som hjälp som de behöver. han eller hon behöver. Detta ansvar innebär ingen inskränkning i det ansvar som vilar på andra huvudmän. I fråga om den som omfattas av lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. finns särskilda bestämmelser i den lagen. I 3 § och 16 kap. 2 § finns föreskrifter om ansvar i vissa fall för annan kommun än den som den enskilde vistas i. Den kommun där den enskilde vistas (vistelsekommunen) ansvarar för de stöd- och hjälpinsatser som han eller hon behöver. Om den enskilde är bosatt i en annan kommun än vistelsekommunen, är vistelsekommunens ansvar begränsat till akuta stöd- och hjälpinsatser. För andra än akuta insatser ansvarar bosättningskommunen. En person som är hemlös anses bosatt i den kommun där han eller hon har sin starkaste anknytning. Vad som sägs i första stycket om bosättningskommunens ansvar för andra än akuta insatser gäller på motsvarande sätt en kommun som har ansvar enligt 4 eller 5 §. En person som avser att för en begränsad tid vistas i en kommun, men som till följd av hög ålder, funktionsnedsättning eller allvarlig sjukdom har behov av stöd- och hjälpinsatser för att kunna genomföra vistelsen, har rätt till behövliga insatser av vistelsekommunen utan den begränsning som följer av 2 §. Bosättningskommunen är skyldig att på begäran bistå med den utredning som vistelsekom- Kommunernas ansvar i vissa fall Om någon efter beslut av en kommun vistas i en annan kommun i 2.hem för vård eller boende, 3.sådan boendeform eller bostad som avses i 5 kap. 5 § andra stycket, 5 kap. 7 § tredje stycket och 7 kap. 1 § första stycket 2, eller 4. en tillfällig boendeform, behåller den kommun som beslutat om vistelsen ansvaret för de stöd- och hjälpinsatser som den enskilde kan behöva. Detsamma gäller om en kommun på annat sätt bistår en person som på grund av våld, hot eller andra trakasserier för en begränsad tid måste vistas i en annan kommun. Ansvaret upphör om ärendet flyttas över enligt 11 eller 12 §. Den kommun där den enskilde är folkbokförd ansvarar för stöd- och hjälpinsatser 1.under kriminalvård i anstalt, 2.under vård på sjukhus eller iannan sjukvårdsinrättning på initiativ av någon annan än en kommun, 3.som aktualiseras inför avslutningen av vård enligt 1 eller 2. En kommun som har beviljat stöd- och hjälpinsatser som avser ett barn eller en missbrukare får besluta om ytterligare insatser även om den enskilde inte längre vistas i kommunen. I 11 kap. 4 § finns bestämmelser om socialnämndens skyldighet att slutföra en utredning om behovet att ingripa till barns skydd eller stöd och fatta beslut i ärendet även om barnet byter vistelsekommun. Detsamma gäller om ärendet avser vård av missbrukare. Ansökan om insatser i vissa fall En person som önskar flytta till en annan kommun, men som till följd av hög ålder, funktionsnedsättning eller allvarlig sjukdom har ett varaktigt behov av omfattande vård- eller omsorgsinsatser och därför inte kan bosätta sig där utan att inflyttningskommunen erbjuder behövliga insatser, får hos den kommunen ansöka om sådana insatser. En person som på grund av våld, hot eller andra trakasserier måste flytta till en annan kommun men inte kan göra det utan att inflyttningskommunen erbjuder behövliga stöd- och hjälpinsatser, får hos den kommunen ansöka om sådana insatser. En ansökan enligt 7 eller 8 § ska behandlas som om den enskilde var bosatt i inflyttningskommunen. Att sökandens behov är tillgodosedda i bosättningskommunen får inte beaktas när ansökan prövas. Bosättningskommunen är skyldig att på begäran bistå med den utredning som den andra kommunen behöver för att kunna pröva ansökan. Om två eller flera kommuner inte är överens om vilken kommun som har ansvar för att bistå en enskild person, får de var för sig skriftligen ansöka om att avgör frågan. ska fatta beslut och senast från det att ansökan kom in. Om det föreligger särskilda skäl får tiden för beslutet senareläggas. får, om det behövs, besluta vilken kommun som har ansvar till dess att frågan om ärendeansvar har avgjorts slutligt. Ett ärende som avser vård eller någon annan åtgärd i fråga om en enskild person kan flyttas över till en annan kommun. Ärendet ska flyttas över om den som berörs av ärendet har starkast anknytning till den andra kommunen och det med hänsyn till den enskildes önskemål, hjälpbehovets varaktighet och omständigheterna i övrigt framstår som lämpligt. En kommun som önskar att ett ärende ska flyttas över får skriftligen begära detta hos den andra kommunen. Den andra kommunen ska utan dröjsmål skriftligen meddela sin inställning. Om berörda kommuner inte är överens om en överflyttning, får den kommun där frågan om överflyttning har kommit upp ansöka om överflyttning av ärendet hos . Detsamma gäller en kommun som inte av den andra kommunen har fått svar på sin begäran om överflyttning inom en månad. ska fatta beslut och senast från det att ansökan kom in. Om det föreligger särskilda skäl får tiden för den kommun som ett ärende flyttas över till ska ersätta den andra kommunen för kostnader som uppkommit efter tiden för Uppgifter som behövs för att en kommun ska kunna ta över ett ärende ska lämnas ut av den kommun från vilken överlämnan- Ett medgivande enligt 6 § att Ett medgivande enligt 6 § att ta emot ett barn för stadig- ta emot ett barn för stadig- varande vård och fostran med- varande vård och fostran med- delas av socialnämnden i vård- delas av socialnämnden i vård- Den nämnd som har lämnat medgivande enligt 6 § fullgör skyldigheterna enligt 7 §. Ett medgivande enligt 12 § Ett medgivande enligt 12 § att ta emot ett barn med hem- att ta emot ett barn med hem- vist utomlands i syfte att adop- vist utomlands i syfte att adop- tera det och ett samtycke enligt tera det och ett samtycke enligt 14 § till att adoptionsförfarandet 14 § till att adoptionsförfarandet får fortsätta meddelas av social- får fortsätta meddelas av social- nämnden i den eller de sökandes nämnden i den eller de sökandes I de fall samtycke enligt 14 § lämnats av socialnämnden i en annan kommun fullgör i stället den nämnden skyldigheterna enligt 7 §. 1 Senaste lydelse 2003:407. nämnden har meddelat beslut i nämnden har meddelat beslut i - ansökan enligt 2 kap. 3 §, - ansökan enligt 2 a kap. 7 §, - ansökan enligt 2 a kap. 8 §, - bistånd enligt 4 kap. 1 §, - bistånd enligt 4 kap. 1 §, - vägran eller nedsättning av 4 kap. 5 §, 4 kap. 5 §, - förbud eller begränsning enligt - förbud eller begränsning enligt 5 kap. 2 §, 5 kap. 2 §, - medgivande enligt 6 kap. 6 §, - medgivande enligt 6 kap. 6 §, - medgivande enligt 6 kap. 12 §, - medgivande enligt 6 kap. 12 §, enligt 6 kap. 13 §, enligt 6 kap. 13 §, - avgifter eller förbehållsbe- lopp enligt 8 kap. 4-9 §§. lopp enligt 8 kap. 4-9 §§. Beslut i frågor som avses i första stycket gäller . länsrätt eller kammarrätt får dock förordna att dess beslut ska verkställas först sedan det har vunnit laga kraft. 1. tillstånd enligt 7 kap. 1 §, 1. tillstånd enligt 7 kap. 1 §, akt enligt 7 kap. 5 §, akt enligt 7 kap. 5 §, 3. föreläggande eller förbud enligt 13 kap. 5 och 8-11 2Senaste lydelse 2004:770. 3Nuvarande lydelse enligt förslag i prop. 2008/09:160. 4. överflyttning av ärende enligt 4. ärendeansvar enligt 2 a kap. 10 § 16 kap. 1 §. andra stycket, samt 5. överflyttning av beslut om ersättning enligt 2 a kap. 2 a kap. 10 § tredje stycket får inte domstol i fråga som avses i första domstol i fråga som avses i första stycket 2 och 3 gäller . stycket 2 – 4 gäller . I fråga om överklagande av beslut enligt 7 kap. 4 § gäller i tillämpliga delar bestämmelserna i 15 kap. 7 § sekretesslagen (1980:100). En kommun som på grund av en evakuering till tar emot ett stort antal personer som saknar bostad här, får hos begära att andra kommuner ska bistå de evakuerade personerna med stöd och hjälp. Begäran ska ställas till i det län där den mottagande kommunen ligger. får besluta att en eller flera andra kommuner ska lämna sådan hjälp som avses i första stycket. Den av beslutade kommunen ska lämna hjälp i skälig omfattning. I lagen (2006:544) om kommuners och landstings åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap finns särskilda bestämmelser om kommunens befogenheter i vissa fall. Denna lag träder i kraft . Den i 2 a kap. 12 § andra stycket föreskrivna tidsfristen gäller från om en kommun ansökt om överflyttning av ett ärende hos . lag om ändring i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande ska ha följande lydelse. Utlänningar som avses i 1 § första stycket 1 och 2 skall av erbjudas plats på en förläggning. Vad som sägs i första stycket gäller inte ensamkommande barn som omfattas av 1 § första stycket 1 och 2. För dessa barn skall i stället anvisa en kommun som skall ordna boendet. skall anvisa en kommun som har träffat överenskommelse med verket om mottagande av ensamkommande barn, om det inte finns särskilda skäl att anvisa någon annan kommun. När anvisat en kommun skall barnet anses vistas i den kommunen i den mening som avses i 2 kap. 2 § socialtjänstlagen (2001:453). En utlänning som avses i 1 § första stycket 1 och 2 och som inte önskar utnyttja en erbjuden plats på en förläggning skall ändå registreras vid en sådan. Alla ensamkommande barn som omfattas av 1 § första stycket 1 Utlänningar som avses i 1 § första stycket 1 och 2 ska av erbjudas plats på en förläggning. Vad som sägs i första stycket gäller inte ensamkommande barn som omfattas av 1 § första stycket 1 och 2. För dessa barn ska i stället anvisa en kommun som ska ordna boendet. ska anvisa en kommun som har träffat överenskommelse med verket om mottagande av ensamkommande barn, om det inte finns särskilda skäl att anvisa någon annan kommun. När anvisat en kommun ska barnet anses vistas i den kommunen i den mening som avses i 2 a kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453). En utlänning som avses i 1 § första stycket 1 och 2 och som inte önskar utnyttja en erbjuden plats på en förläggning ska ändå registreras vid en sådan. Alla ensamkommande barn som omfattas av 1 § första stycket 1 4 Senaste lydelse 2006:177. och 2 skall registreras vid en förläggning. svarar sedan för att bistånd lämnas enligt bestämmelserna i denna lag. För utlänningar som avses i 1 § första stycket 3 skall biståndet lämnas av socialnämnden i den kommun där utlänningen vistas. och 2 ska registreras vid en förläggning. svarar sedan för att bistånd lämnas enligt bestämmelserna i denna lag. För utlänningar som avses i 1 § första stycket 3 ska biståndet lämnas av socialnämnden i den kommun där utlänningen vistas. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn Härigenom föreskrivs att 10 § lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn ska ha följande lydelse. Beviljas barnet uppehållstillstånd, skall socialnämnden i den kommun där barnet vistas hos rätten väcka talan om eller anmäla behov av en särskilt förordnad vårdnadshavare enligt , om inte särskilda skäl talar emot det. Överförmyndaren skall underrätta socialnämnden om att förutsättningar för en sådan talan eller anmälan föreligger. Beviljas barnet uppehållstillstånd, ska socialnämnden hos rätten väcka talan om eller anmäla behov av en särskilt förordnad vårdnadshavare enligt , om inte särskilda skäl talar emot det. Överförmyndaren ska underrätta socialnämnden om att förutsättningarna för en sådan talan eller anmälan föreligger. Talan eller anmälan enligt första stycket ska väckas respektive göras av socialnämnden i den kommun där barnet är bosatt. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall Härigenom föreskrivs att 47 § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall ska ha följande lydelse. denna lag socialnämnden i den denna lag socialnämnden i den kommun som enligt 2 kap. 2 § kommun som enligt 2 a kap. 1, socialtjänstlagen (2001:453) har 2, 4, 5 eller 6 § socialtjänstlagen ansvaret för att den enskilde får (2001:453) har ansvaret för att det stöd och den hjälp som han den enskilde får det stöd och den eller hon behöver. hjälp som han eller hon behöver. ning av ärenden till en annan Att överflyttning av ärenden till socialnämnd kan ske i vissa fall en annan socialnämnd kan ske i framgår av 16 kap. 1 § social- vissa fall framgår av 2 a kap. 11 och 12 §§ socialtjänstlagen. Beslut om tvångsvård enligt 5 § och med anledning av omhändertagande enligt 13 § fattas av den länsrätt inom vars domkrets den ansvariga kommunen är belägen. Den länsrätt som meddelade beslutet om vård beslutar också i frågor som avses i 44 § första stycket.