sou · GXB385 · 2009-11-05 00:00:00 — Man vill inte att yrkesutbildningen ska utvecklas i denna riktning utan att ungdomarna under arbetslivet kan gå mellan olika yrken. Ett yrke som finns , kanske inte finns . Det är alltså viktigt att ungdomar ges förutsättningar att lära nytt och utvecklas. Nationella lärlingskommitténs uppdrag innehåller många delområden som ska beaktas. Att följa och bedöma samt dra erfarenheter från den pågående försöksverksamheten med gymnasial lärlingsutbildning är naturligtvis Kommitténs huvuduppgift. Kommittén har därför tagit fram frågelistor som systematiskt belyser olika delområden och som vi använt vid våra kontakter med branscher och huvudmän. En särskild metodisk svårighet ligger dock i att den främsta källan till kunskap om lärlingsutbildningen, nämligen den pågående försöksverksamheten, bara pågått , där den ännu i hög grad sökt sin form. Det är därför ännu svårt att bilda sig en övergripande uppfattning om hur framgångsrik den varit. Många huvudmän väntade rätt länge med att låta eleverna övergå till den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen. De resultat och bedöm- Behövs en svensk gymnasial lärlingsutbildning? ningar som vi kan redovisa här i vårt första delbetänkande grundar sig således på erfarenheter när högst två av lärlingsförsökets sex terminer är genomförda och verksamheten just påbörjat sitt andra år. De grundar sig dock på bedömningar som är gjorda av försöksverksamhetens huvudintressenter som branscher, företag, huvudmän och skolor och visar hur bl.a. elever, handledare, lärare och skolledare har upplevt lärlingsförsöket. De utsagor som lämnats från de verksamma inom försöket har ofta varit mycket försiktigt hållna. Så här i början av en försöksverksamhet är det viktigt att vara lyhörd för alla de små vardagsproblem som uppstår. Enligt tidigare forskning är just dessa vardagsproblem grunden för en fortsatt utvecklingsprocess (Scherp 2008). Sammantaget innebär detta att många resultat än så länge mer är att betrakta som en bas för kommande uppföljningar av studieformen vid undersökta skolor och arbetsplatser. För att kunna dra slutsatser av lärlingsförsöket jämfört med den vanliga skolförlagda utbildningen avser göra vidare studier och ha erfarenhetsutbyten och därvid belysa resultat i form av elevernas bakgrund, betyg, genomförandegrad, utbildningens kvalitetssäkringssystem och de medverkande företagens inställning och förutsättningar för lärlingsutbildning. Den viktigaste och kanske mest intressanta frågan hinner vi dock ej med att få ett svar på under vår mandattid, där får andra ta vid. Det gäller naturligtvis lärlingselevernas anställningsbarhet, får de jobb inom utbildat yrke och hur förhåller de sig i detta avseende till elever som gått en huvudsakligen skolförlagd utbildning? Allt detta har naturligtvis påverkat arbetssätt och val av metod. Kommittén har mot denna bakgrund valt att även utnyttja erfarenheter av tidigare lärlingsmodeller, utredningar, forskarrapporter och annat material från myndigheter och organisationer med relevans för uppdraget. Dessa källor redovisas i betänkandets referenslista. Men då delvis andra villkor gällde i dessa tidigare verksamheter är det viktigt att hålla isär erfarenheterna från dessa med det nu pågående lärlingsförsöket. Kommittén ska enligt sina direktiv särskilt följa försöksverksamheten ur näringslivets behov och har därför valt att tidigt genomföra ett antal utfrågningar med branscher, främst de partsammansatta yrkesnämnderna, för att därigenom få tillgång till erfarenheter av försöksverksamheten och aktuell situation kring specifika frågor. Detta redovisas i löpande text (avsnitt 4.4) men också mer fullständigt i bilaga 4. I några fall har forskare och experter bidragit med rap- Behövs en svensk gymnasial lärlingsutbildning? porter som redovisas som bilagor till detta (bilaga 2 och 3) och kommande delbetänkande. har också genomfört studiebesök i och i syfte att studera deras system för lärlingsutbildning. Dessutom har hela eller delar av kommittén genomfört studiebesök i , , och kommuner samt medverkat i ett antal konferenser. Särskilda möten har ägt rum med friskolekoncernen , som är den i särklass största huvudmannen inom försöksverksamheten av antalet lärlingsplatser. Vidare har genom enkäter och intervjuer ställt frågor till elever, lärare, skolledare, skolhuvudmän, företag och branschorganisationer. Ett annat viktigt uppdrag är det främjandeuppdrag Nationella lärlingskommittén har avseende lärlingsutbildning och arbetsplatsförlagt lärande. Det handlar enligt direktiven om att ge stöd i första hand till lärlingsråd och huvudmän. Några delområden är särskilt utpekade; att organisera utbildning på arbetsplatser, att genomföra handledarutbildning, att utforma avtal och utbildningskontrakt samt att kvalitetssäkra lärlingsutbildningen. Ett annat, mera öppet uppdrag är att uppmärksamma generella utvecklingsbehov inom lärlingsutbildningen. viktigaste redskap för stöd till lärlingsutbildningen kommer att bli vår hemsida (www. Den togs i bruk , och där kommer successivt mer material att återfinnas under rubriken stödmaterial. Även om mycket av resultatet i denna Kommitténs första delrapport pekar på fördelar med gymnasial lärlingsutbildning vill vi inte förneka att många hinder återstår innan man kan hävda att satsningen varit framgångsrik. Sett ur historiskt perspektiv (jfr avsnitt 2.3) finns det inte mycket som talar för att lärlingsutbildning skulle ha goda chanser att utvecklas i . Problem med konjunkturläge, hindrande regleringar inom såväl arbetsliv som skola, nya kompetenskrav, ingen eller alltför dålig finansiering är hotbilder som fällt tidigare försök att öka det arbetsplatsförlagda lärandet i olika former av lärlingsmodeller (). Till detta vill vi också tillägga behovet av att kvalitetssäkra av utbildningen i såväl skola som arbetsplats. Behövs en svensk gymnasial lärlingsutbildning? 1.3Tolkning och avgränsning av uppdraget Nationella lärlingskommitténs uppdrag (dir. 2008:106) är relativt väl avgränsat även om det i sig är omfattande och i stort sett täcker alla frågor från behörighet för lärlingsutbildning till hur utgången från gymnasieskolan ska utformas för lärlingarna. Tiden för genomförandet är inte kort men då försöksverksamheten, som tidigare påpekats, löper parallellt och inte går att skynda på är tiden ändå kort för att säkerställa slutsatser från denna. Detta har ställt särskilda krav på hur utredningen ska gripa sig an sitt uppdrag. Regeringen har i direktiven gjort vissa avgränsningar av uppdraget. Direktiven betonar att Nationella lärlingskommittén verksamhet uteslutande ska vara kopplad till försöksverksamheten med gymnasial lärlingsutbildning. Då målet för kommitténs arbete är att tillföra viktig kunskap inför kommande beslut om utformning av lärlingsutbildningen i en reformerad gymnasieskola är det enligt Kommitténs mening även av vikt att uppmärksamma de förslag och motiven bakom dem som gymnasieutredningen har lagt gällande lärlingsutbildningen. Speciellt i de fall förslagen avviker från de betingelser som gäller försöksverksamheten. Detta gäller naturligtvis i ännu högre grad den utformning som förslag fått i propositionen, Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan, prop. 2008/2009 som beslutades av . Frågor kring elevens rättssäkerhet i lärlingsutbildningen nämns inte explicit i direktiven men kommittén har i likhet med funnit att det finns flera skäl att uppmärksamma sådana. konstaterar att intagningen till lärlingsutbildningen i försöksverksamheten bygger på att eleven har genomgången grundskola med behörighet till gymnasieskolans nationella program. När det gäller lärlingsutbildning har en återkommande fråga handlat om eleverna på det individuella programmet och deras rätt och möjligheter att få delta i gymnasial lärlingsutbildning. Detta är troligen den vanligaste enskilda frågan vi mött, främst från skolans sida. är regelsystem och behörighetskraven mycket entydiga i detta avseende. Utgångspunkten är ju också att kraven på lärlingsutbildningen ska vara minst desamma som på nationella program och redan titeln på propositionen talar ju om högre krav och kvalitet. Det finns också anledning att i likhet med gymnasieutredningen uppmärksamma frågan om hur de närmaste årens dramatiska minskningar i elevkullarna kommer att påverka förutsättningarna för all Behövs en svensk gymnasial lärlingsutbildning? gymnasieutbildning och särskilt lärlingsutbildningen. Det finns en överkapacitet när det gäller totala antalet platser i gymnasieskolan, men ser man på det branschvis blir detta problem ännu tydligare. Många branschorganisationer ser ett betydande matchningsproblem, då olika huvudmän utbildar fler elever än vad branschen kan anställa. Det kan då också, som flera branscher påpekat, bli en tydlig konkurrenssituation om en utbyggd lärlingsutbildning ställs mot en reducerad skolförlagd utbildning. Enligt våra direktiv ska vi belysa behovet av att få till stånd en samverkan mellan skolhuvudmän (kommunala och fristående skolor) och företag över kommungränserna. Den kommande snabba minskningen av antalet elever accentuerar detta behov ytterligare och samverkan behövs för att kunna garantera att strategisk gymnasieutbildning inte försvinner när antalet platser minskar. Kommittén kartlägger den förekommande regionala samverkan, där lärlingsutbildning ingår. Denna kartläggning tillsammans med en analys kommer att redovisas i Kommitténs andra delbetänkande, . Kommittén har strävat efter ett öppet arbetssätt och har samarbetat med många myndigheter, organisationer, branscher, huvudmän och skolor. Nationella lärlingskommittén har haft ett omfattande samarbete med som bistått kommittén på olika sätt. Främst när det gäller beräkningar och statistikunderlag avseende försöksverksamheten men också metodiska diskussioner om erfarenheter av försöksverksamheten. Kommittén har även haft samråd med den särskilda utredaren, , som tillsatts för att belysa och ge förslag avseende frågor om anställning inom ramen för en lärlingsutbildning samt näraliggande områden. Denna utredning, som tagit namnet , U 2009:2 (Dir. 2009:70), löper parallellt med Nationella lärlingskommittén fram till . Vi har även haft kontakt med Skolinspektionen i fråga om de skolor inom försöksverksamheten som varit föremål för inspektion och material har inhämtats därifrån. Kommittén har dessutom samrått med . Förutom samarbetet med de kommuner Behövs en svensk gymnasial lärlingsutbildning? som besökts har Kommittén även haft kontakt med de 13 kommuner som deltar i samverkan i . har haft samråd med de centrala parterna och flera kontakter med respektive organisation. De är , (), Företagarna och Kommuner och Landsting (SKL). Dessa organisationer är även representerade i vår kommitté. genomförde tre möten utformade som utfrågningar dit samtliga branschföreträdare inbjöds att delta. Avsikten var att presentera kommitténs uppdrag och inleda en dialog om erfarenheter av försöksverksamheten. I dessa deltog omkring 40 olika branschföreträdare. Efter dessa inledande möten har ytterligare ett stort antal kontakter tagits, möten har hållits och enkäter har besvarats av branscherna. ska också försöka att beakta framtida branscher som kan ge signaler om hur lärlingsutbildningen bör se ut för att tillgodose nya krav i arbetslivet. Detta har visat sig mycket svårt. Branschstrukturerna kan inte sägas spegla hela arbetslivet och det är osäkert vad som kan utläsas om framtida krav. Nya, växande yrken inom tjänste- och servicesektorn fångas inte in av de traditionella konstellationerna. En hel del yrken främst inom hantverkssektorn har inte någon bransch- eller en egen organisation utan lever i kraft att de har ett antal nyckelpersoner som brinner för sitt yrke. De är mycket engagerade för att dessa yrken ska fortleva och utvecklas lika väl som de större yrkena. Branscherna är inte heller alltid helt representativa, då flera olika branscher kan rekrytera från en viss utbildning. är även organiserade i flera organisationer med ibland olika syn på lärlingsutbildning. Nationella lärlingskommittén har utöver de ovan nämnda branscherna haft kontakter med Servicebranschen som representerar flera sektorer av arbetsmarknaden. Andra viktiga kontakter har tagits med Företagarna som representerar många olika yrkesområden av småföretagare. Behövs en svensk gymnasial lärlingsutbildning? har tillsammans med bildat en beredningsgrupp av experter som träffats inför sammanträden. Här har frågor om de delvis överlappande uppdragen mellan och Kommittén behandlats. Vidare har kommitténs sekretariat hållit kontakt med enskilda kommitté- ledamöter och andra företrädare från deras organisationer bl.a. i syfte att undersöka förutsättningar för att gemensamt utveckla stödmaterial mm. har etablerat kontakter med forskare och experter och avser att hålla ett antal seminarier med dessa i syfte att få ett antal specifika frågor belysta. De inledande kontakterna har tagits med , där ledamöter och sekretariat från Kommittén deltagit vid ett särskilt forskarseminarium om lärlingsutbildning. och högskolor har också kontaktats. har inbjudit Kommittén till ett seminarium om upplägg av lärlingsutbildning i och med utgångspunkt i särskilda förutsättningar med en gränsöverskridande gemensam arbetsmarknad. , Gestaltningsbyrån i , har byggt upp och svarar också för formgivning av detta delbetänkandes omslag. Utredningssekreteraren , regionförbundet i samt utbildningskonsulten , Fyra sidor, har på Nationella lärlingskommitténs uppdrag genomfört studier av lärlingssystem i andra länder - en jämförande studie (bilaga 3) respektive en uppföljning av lärlingsrådets uppgifter och funktion (bilaga 2). 1.7Betänkandets struktur och innehållet i bilagor Betänkandet är uppbyggt på följande sätt: Kapitel 1 (detta kapitel) har presenterat ramen för vårt uppdrag med utgångspunkt i en svensk gymnasial lärlingsutbildning och har även gett en redovisning av hur kommittén har arbetat. Behövs en svensk gymnasial lärlingsutbildning? Kapitel 2 presenterar lärlingsutbildningens historik i samt en översikt över lärlingsutbildning i andra länder. Kapitel 3 för en diskussion om fördelar med arbetsplatsförlagd respektive skolförlagd utbildning. Kapitel 4 diskuteras former och organisation för samverkan mellan skola och arbetsliv och redovisar branschsynpunkter på försöksverksamheten. Kapitel 5 presenterar och redovisar erfarenheter från det pågående lärlingsförsöket med en analys. Kapitel 6 redovisar vissa särskilda uppdrag enligt våra direktiv. Kapitel 7 presenterar frågor kring kommitténs fortsatta arbete. Kapitel 8 presenterar kommitténs förslag. Följande bilagor ingår i betänkandet: Bilaga 1 Kommittédirektiv. Bilaga 2 uppgifter och funktion. Bilaga 3 Lärlingssystem i andra länder. Bilaga 4 Arbetslivets/Branschernas synpunkter från vår utfrågning/hearing. Bilaga 5 Statsbidragets användning 2008/09 (diagram). 2Lärlingsutbildning i och i andra länder Begreppen lärling och lärlingsutbildning är inte entydiga och kan för olika personer och ur olika perspektiv stå för olika företeelser. Ordet lärling är positivt värdeladdat och har kommit att bli ett samlingsnamn för flera olika utbildningsformer som har det gemensamt att man lär sig ett yrke på en arbetsplats genom att arbeta tillsammans med någon mer erfaren yrkeskunnig person. Utbildningen kan förekomma i flera olika varianter. Den kan vara baserad på ett rent anställningsförhållande, den kan vara en kombination av anställning och gymnasieutbildning och den kan också vara en gymnasieutbildning med enbart elevstatus och skolan som huvudman. I ursprunglig betydelse och utifrån ett partsperspektiv står lärling och lärlingsutbildning för en av arbetsmarknadens parter reglerad kollektivavtalsbunden utbildning av en person förenad med en anställning. Den vanligast förekommande lärlingsutbildningen är den avtalsbundna färdigutbildning som normalt sker efter genomgången treårig grundutbildning inom ett antal av de yrkesförberedande gymnasieprogrammen. Den finns inom t.ex. bygg-, el- och fordonsbranscherna. Den gymnasiala lärlingsutbildningen inom försöksverksamheten omfattar inte denna form av lärlingsutbildning. När det gäller genomförande av gymnasial lärlingsutbildning är en av de utestående frågorna om eleven alltid ska ha elevstatus även i den del av lärandet som genomförs på en arbetsplats eller om det ska vara möjligt att som ett alternativ kunna förena detta med en anställning. I försöksverksamheten med gymnasial lärlingsutbildning som startade blev det möjligt att förena gymnasieutbildning med en anställning. Även om båda alternativen står öppna inom försöket finns det nästan uteslutande lärlingar med elevstatus. Det är troligen stor skillnad på förutsättningarna mellan olika före- Lärlingsutbildning i och i andra länder tag att anställa lärlingar, små enmans- och fåmansföretagen med små marginaler kan förmodligen i många fall inte erbjuda några löner alls. Den rättsliga regleringen av ett anställningsförhållande för gymnasiala lärlingar är dock så komplex att Regeringen beslutat låta en särskild utredare, , utreda frågan om förutsättningarna för att kombinera anställning och studier inför en permanentning av lärlingsutbildningen,. Det finns ett antal juridiska frågor som måste få en tillfredsställande lösning i fråga om hur man kombinerar anställning med gymnasial utbildning. Det kan annars lätt uppstå ett dubbelt huvudmannaskap som kan ge upphov till avgränsningsproblem när det gäller att avgöra vem som ansvarar för eleven/den anställda i flera olika avseenden. Wennemos utredning, (U 2009:2), kommer att ha betydelse för vårt fortsatta arbete och kommer att samråda med oss i . Gymnasieutbildning i alla dess former, inkluderande försöksverksamheten med gymnasiala lärlingar, ska genomföras så att utbildningsinnehållet styrs av skolans styrdokument. Arbetsplatsförlagt lärande måste dock formas under de förutsättningar som gäller i arbetslivet. För detta krävs en konstruktiv samverkan mellan skola och arbetsplats. 2.2Lärlingsutbildning i ett historiskt perspektiv Lärlingsutbildning har i ett längre historiskt perspektiv varit grundformen för all praktisk yrkesutbildning. I samband med industrisamhällets framväxt –1900-talen så utvecklade olika länder i egna strategier för hur man skulle organisera yrkesutbildningen. Denna historik berör därför enbart svenska förhållanden. fram till skråväsendets avskaffande var enda möjliga utbildningsvägen inom hantverksyrken att börja som lärling hos en mäster som tillhörde ett skrå vilket fungerade såväl som branschorganisation som fackförening. Skrået hade monopol på yrkesutövningen i städerna. kunde pojkar, enbart pojkar, påbörja sin utbildning hos en mäster mot ringa eller ingen ersättning. Varje skrå hade en förordning som reglerade innehåll och utbildningens längd, som vanligtvis var mellan 3–. Efter avlagt gesällprov vid lärotidens slut så övergick lärlingen till att vara gesäll. Provet som fyllde funktionen av examination var Lärlingsutbildning i och i andra länder praktiskt och krävde att flera av varandra oberoende mästare granskade och bedömde arbetsinsatsen. Det godkända provet resulterade i ett gesällbrev. För att själv kunna utöva yrket i egen praktik, med egna anställda lärlingar och gesäller, var gesällen tvungen att avlägga mästarprov. Kravet på mästarprov för att starta egen verksamhet försvann då näringsfrihetsförordningen blev en realitet. Modellen med lärling, gesäll och mästare har dock fortsatt att leva kvar inom många hantverksyrken fram till nutid och även fått en renässans (jfr avsnitt 6.5). inrättades lärlingsskolor som gav en kompletterande undervisning i yrkesteori , kvällar och , för dem som hade fast anställning på ett företag. Denna modell lockade aldrig större elev grupper vilken kan förklaras med frånvaro av skolplikt för lärlingar samt ett svagt intresse både från staten och företagen. fanns cirka 50 lärlingsskolor med totalt 5 200 lärlingar. Den djupa lågkonjunkturen –1930-talens slog till stora delar ut lärlingssystemet i . I kampen mot arbetslöshet tog samhället ett allt större ansvar för skolförlagd yrkesutbildning. och dess anda kom och att prägla utvecklingen av yrkesutbildningen. Ett partssammansatt organ inrättas mellan parterna för yrkesutbildningsfrågor, sedemera Arbetsmarknadens Yrkesråd, och etableringen av en särskild yrkesutbildningsmyndighet, Kungliga överstyrelsen för yrkesutbildning (KÖY) 1944–64, innebar att yrkesskolor i olika former och med olika huvudmän inrättades. Utbyggnaden av det allmänna utbildningssystemet, och speciellt 1950–1960-talen tillväxt av yrkesskolor innebar att företagens ansvar för utbildning av yrkesarbetare drastiskt kom att minska. Kvar blev en kollektivavtalsreglerad lärlingsutbildning som inte kom att omfatta några större elevkullar. Endast inom de mer traditionella hantverksyrkena behöll man lärlingsalternativet som en utbildningsmöjlighet. fanns endast 300–600 lärlingar med offentlig finansiering. Efter Yrkesutbildningsberedningen(YB) 1963–66 kom förslag om att integrera yrkesskola, fackskola och gymnasium i en ny Gymnasieskola (linjegymnasiet), som tillkom 1971. När den integrerade Gymnasieskolan med tvååriga yrkeslinjer ersatte Yrkesskolan så byggde den på att arbetslivet tog emot eleverna efter genomgången grundutbildning för att fullgöra så kallad färdigutbildning. Denna kunde för vissa yrken ske i lärlingsform. Avtal inom dessa områden kom att betecknas som färdigutbildningsavtal. Lärlingsutbildning i och i andra länder stöd från till klassisk lärlingsutbildning fanns också . Staten såg till att ge bidrag till strax över 2 000 platser inom bl.a. i fråga om frisörer (av platserna), snickeri och bygg. Platserna var mycket eftersökta och många ivrade för en utbyggnad men ändå minskade antalet platser. 2.3Lärlingsliknande utbildningar i gymnasieskolan I och med förslagen om att öka den arbetsplatsförlagda utbildningen och förlänga yrkesutbildningen till genom arbetsgruppen för översyn av gymnasial yrkesutbildning, ÖGY (SOU 1986:2 & 3), ökade intresset markant för yrkesutbildningsfrågor. Andelen arbetsplatsförlagt lärande uppgick då totalt till inom hela gymnasieskolan. Tanken på att arbetsplatsförlägga större delar av yrkesutbildningen blev åter aktuell, och lärlingsutbildning fanns kvar som ett litet, tynande spår. startade den första i en rad av försöksverksamheter med gymnasial lärlingsutbildning, som sedan avlöst varandra. Formen var en traditionell lärlingsutbildning med delat huvudmannaskap mellan skola och företag. Intagningskravet var genomförd grundskola. Skolan ansvarade för delar av yrkesteorin samt svenska, engelska, matematik och arbetslivs- och samhällsorientering. Eleven skulle vara anställd av företaget som fick statsbidrag för varje lärlingsplats. Verksamheten permanentades , Ungefär 3 000 lärlingar genomgick denna form varav fick utbildningsbevis från byggsektorn. När gymnasieskolan reformerades (programgymnasiet) fördes lärlingsutbildning till det Individuella programmet (IV). Företag och skola delade huvudmannaskap och eleven kunde i den skolförlagda delen läsa samtliga kärnämnen, vilket dock inte var något krav. Lärlingsutbildningen inom IV fick inte något genomslag och redovisades ett bottennapp i antal gymnasiala lärlingar, endast 39 lärlingar totalt i landet. Detta kan delvis förklaras med att det inte fanns några former av statsbidrag för att underlätta genomförandet ute på företagen. Denna verksamhet pågår fortfarande parallellt med försöksverksamheten. –2000 prövades åter en ny variant av försöksverksamhet med lärlingsutbildning i form av femton olika pilotprojekt, där eleven efter halva utbildningstiden skulle erbjudas möjlighet till fortsatta studier med en större andel arbetsplatsförlagd del, Lärlingsutbildning i och i andra länder dock minst 1/3 av den totala utbildningstiden. Skola, arbetsplats och elev skulle tillsammans upprätta ett lärlingskontrakt.