sou · GXB380 · 2009-10-05 00:00:00 — Den lokala nivån består av olika verksamhetsställen, häkten, anstalter och frivårdskontor. Varje verksamhetsområde leds av en kriminalvårdschef. Ett verksamhetsområde kan bestå av ett eller flera verksamhetsställen. De lokala myndighetshandläggarna avskaffades i och med att deras uppgifter flyttades bort när den lokala nivån inte längre utgjorde egna myndigheter. Den regionala nivån förstärktes. De tidigare kriminalvårdsdirektörstjänsterna omvandlades till regionchefsbefattningar. Regionchefen och dennes stab ska utgöra det huvudsakliga stabsstödet till verksamhetsställena på den lokala nivån, främst inom områdena verksamhetsutveckling, skydd och säkerhet, rättsvård, ekonomi och personal. Det finns sex regioner i landet. Den centrala nivån består av generaldirektören och huvudkontoret. Vid huvudkontoret finns generaldirektörens stab som är organiserad i sju olika enheter: klient- och säkerhetsenheten, rättsenheten, utvecklingsenheten, personalenheten, IT-enheten, ekonomi- och planeringsenheten och informationsenheten. Kriminalvårdens ledningsgrupp består av generaldirektören, regioncheferna och enhetscheferna vid huvudkontoret. Ytterligare myndighetsgemensamma funktioner är internrevisionen , placeringsenheten (som ansvarar för de intagnas placering vid och förflyttning mellan anstalterna) samt utbildningsenheten(som ansvarar för den interna grund- och fortbildningen). SOU 2009:80 Effektiv styrning och uppföljning Transporttjänsten lyder direkt under generaldirektören och ansvarar för vissa transporter av dömda och häktade samt biträder andra myndigheter med transporter. 5.3 Verksamhetsplanering Kriminalvårdens planeringsarbete sker, så som myndigheten har beskrivit det, på traditionellt sätt. Utgångspunkten är regeringens budgetproposition , vårpropositionen och regleringsbrevet till Kriminalvården som utfärdas . Kriminalvården lämnar sin årsredovisning för det föregående året och budgetunderlaget för den kommande planeringsperioden till regeringen. Årsredovisningen kompletteras av löpande prognoser . Dessa lämnas vid fem tillfällen. När budgetpropositionen lämnas ska generaldirektören ange en inriktning för det kommande budgetunderlaget. Enligt tidsplan ska det ske . Utgångspunkten är bl.a. de prognoser för klientutvecklingen som har tagits fram vid huvudkontoret. diskuteras ett utkast till budgetunderlaget vid ett ledningsmöte. diskuteras ett nytt utkast med ledningsgruppen och de fackliga organisationerna. ges möjlighet att ha synpunkter på budgetunderlaget innan det överlämnas till regeringen. anger generaldirektören planeringsförutsättningar och lämnar preliminära uppdrag och en grov budgetfördelning till regionerna . En preliminär verksamhetsplan och budget presenteras av huvudkontorets ekonomi- och planeringsenhet . När regeringens regleringsbrev lämnas, normalt , fastställs verksamhetsplanen och budgeten. Därefter bryts planeringsdokumenten ned vid regionerna och i verksamhetsområdena. sker resultat- och planeringsdialoger mellan generaldirektören och regioncheferna. Dessa har som regel föregåtts av dialoger inom regionerna. Effektiv styrning och uppföljning SOU 2009:80 5.4 Resultatstyrning och finansiell styrning Enligt utredningens definition innebär resultatstyrning att specificerade mål anges för verksamheten, att resultatinformation tas fram systematiskt och att resultatet analyseras och följs upp mot de uppställda målen. Resultatstyrningen bygger på ett delegerat ansvar och förtroende, kombinerat med regelbunden återkoppling och analys av resultatet. Finansiell styrning innebär att verksamheten styrs genom ekonomiska ramar och villkor eller restriktioner knutna till dessa. Styrningen kan omfatta mindre eller större delar av verksamheten och avse olika tidsperspektiv. Styrningen kan därför delas in i vision, strategiskt planverk, taktik och operativa beslut. Det övergripande målet för rättsväsendet är att minska brottsligheten och öka den upplevda tryggheten i samhället. Med utgångspunkt i det målet har Kriminalvården i samarbete med medarbetarna formulerat en vision. Visionen benämns Bättre ut (se bilaga 5) och vänder sig till medarbetarna inom genom att slå fast ett antal riktlinjer som ska gälla för arbetet. Fyra nyckelord för kriminalvårdsarbetet anges: klientnära, professionellt, rättssäkert och pålitligt. Inom fem olika strategiska områden slås vissa visioner fast. Det gäller områdena (1) Säkerhet, ordning och reda, (2) Påverkan och behandling, (3) Medarbetare och ledning, (4) Resursanvändning och (5) Utveckling. Kriminalvården ska bl.a. bedrivas med god säkerhet och ordning. Gällande regler ska följas. Det klientnära arbetet ska förlita sig på ett gott säkerhetsarbete och ett anpassat skalskydd. Utredande, uppföljande och motivationshöjande insatser ska bereda väg för rätt påföljd, anstaltsplacering och insatser. Brotts- och missbruksrelaterade program ska erbjudas alla motiverade klienter i frivård och anstalt. Återfall i brott och missbruk ska förebyggas genom effektiva och bra frigivningsförberedelser och samarbete med andra myndigheter och organisationer. Kriminalvården ska genomsyras av ett engagerat, kunnigt, reflekterande och klientnära ledarskap. Tilldelade resurser ska användas på ett ändamålsenligt och effektivt sätt. Kriminalvårdens verksamhet ska vara kunskapsbaserad. I visionsdokumentet anges också Kriminalvårdens nollvisioner, som innebär inga rymningar, inga droger, inga kriminella aktiviteter och inget våld, hot eller trakasserier.1 1 Kriminalvården Bättre ut, Kriminalvårdens vision och värdegrund, se bilaga 5. SOU 2009:80 Effektiv styrning och uppföljning Kriminalvården har utarbetat en forsknings- och utvecklingsstrategi som avser åren 2008–2010. Den gäller enbart den verksamhet som Kriminalvårdens utvecklingsenhet bedriver. Det finns också en strategi för arbetsdriften. presenterades en lokalförsörjningsplan fram till år 2020.2 I övrigt saknas strategiska dokument som sträcker sig . De senaste dokumenten är äldre än . Det strategiska planverket finns i myndighetens ettåriga verksamhetsplan . Inom ramen för de fem strategiska områdena (Säkerhet samt ordning och reda, Påverkan och behandling, Medarbetare och ledning, Resursanvändning och Utveckling) har Kriminalvården i verksamhetsplanen för angett 77 mål och uppdrag. Myndighetens verksamhetsplan tar sin utgångspunkt i de uppdrag och mål som regeringen har beslutat om i regleringsbrevet. Av de 77 målen och uppdragen i verksamhetsplanen för är 13 beslutade av regeringen och angivna i myndighetens regleringsbrev eller i särskilda beslut. Verksamhetsplanen konkretiseras i den regionala verksamhetsplanen. Denna preciseras i sin tur inom respektive verksamhetsområde i en handlingsplan. Kriminalvården har lagt fokus på den finansiella styrningen. Ett stort antal planeringsramar, t.ex. vårddygn, personaltimmar, programtimmar och kompetensutvecklingstimmar för personalen, har satts ett ekonomiskt värde och fördelats mellan regionerna. Taktisk styrning, dvs. vilka metoder som ska användas, finns i myndighetens föreskrifter och allmänna råd och i handböcker av olika slag. Det finns t.ex. en säkerhetshandbok, som ger riktlinjer för det säkerhetsrelaterade arbetet. Det finns även handböcker avseende det administrativa arbetet, t.ex. en sekretesshandbok och en arkivhandbok, och avseende det klientnära arbetet. Enligt chefsjurist finns det önskemål i organisationen om fler handböcker. Ledningen av kriminalvårdsverksamheten, dvs. den operativa ledningen, följer av den beslutade organisationen och myndighetens arbetsordning. I arbetsordningen regleras beslutsdelegationen. Utredningen återkommer till denna i avsnitt 5.6. 2 Kriminalvården, Kriminalvårdens lokalförsörjning 2009–2020. Effektiv styrning och uppföljning SOU 2009:80 5.5 Intern kontroll Regeringens styrning och uppföljning Kriminalvårdens årsredovisning innehåller en uppföljning av de mål som regeringen har beslutat om i myndighetens regleringsbrev. Redovisningen sker genom att statistik lämnas avseende de av regeringen beslutade s.k. indikatorerna, t.ex. avseende häktesverksamheten ska medelbeläggning och genomsnittlig dygnskostnad redovisas och beträffande anstaltsverksamheten ska antalet verkställighetsplaner i förhållande till antal klienter, antalet påbörjade respektive fullföljda brotts- och missbruksrelaterade program i förhållande till antal klienter och strukturerad sysselsättning i förhållande till tillgänglig tid redovisas. Kriminalvården har inte redovisat någon samlad analys avseende sin verksamhet, utöver den inrapporterade statistiken. Intern uppföljning publicerade en rapport som kritiserade kriminalvårdens effektivitet. Ett antal brister i den centrala styrningen och uppföljningen av olika verksamheter påtalades. föreslog att skulle analysera sitt styrningsbehov och se över systemen för planering, budgetering och uppföljning.3 Analysen ledde till att den s.k. Ebbemodellen infördes från . Ebbemodellen används som ett IT-baserat planerings- och uppföljningsverktyg. Från början användes modellen enbart som ett uppföljningssystem för enskilda uppdrag vid en lokal kriminalvårdsmyndighet. Kriminalvården verksamhetsplanerar dock i systemet, dvs. alla verksamhetsplaner och handlingsplaner finns samlade i systemet. Uppföljning sker genom att använda systemets funktioner som hämtar information från andra IT-system inom kriminalvården och genom att ta fram direktinmatade uppgifter. Det finns ett antal olika uppföljningsrapporter som kan hämtas ur systemet. Systemet, som nås via en webbportal, är tillgängligt för alla anställda inom . 3 , RRV 1999:27. SOU 2009:80 Effektiv styrning och uppföljning Enligt regionkontor i har utvecklingen av Ebbemodellen avstannat upphovsman4 pensionerats. Ebbemodellens uppföljningsrapporter ligger som grund för den kontinuerliga verksamhetsuppföljningen inom . De utgör även ett underlag till de resultatdialoger som sker på nationell och regional nivå. Resultatdialoger mellan generaldirektören och regioncheferna äger rum , respektive . Internrevision genomförde Kriminalvårdens internrevision tre granskningar och utgav sex uppföljande rapporter. Internrevisionsverksamheten kvalitetsgranskades av ett externt revisionsbolag år 2007.5 anställdes en ny internrevisionschef och en internrevisor. Det fanns då 18 oavslutade granskningsrapporter –2007. avslutades samtliga dessa rapporter. Efter det inledande arbetet med att avsluta de tidigare ärendena genomfördes en granskning av baspersonalens informationsmiljö. beslutade Kriminalvården om riktlinjer för internrevisionsverksamheten (Kriminalvårdens riktlinjer 2008:11).6 Controllerverksamhet När Kriminalvården utformade sin nya organisation med anledning av enmyndighetsreformen beslutades att en verksamhetscontrollerfunktion med tre befattningshavare skulle inrättas.7 Funktionen ska på verksledningens uppdrag granska Kriminalvårdens verksamhet i syfte att lämna förslag till förbättringsåtgärder och därmed utveckla verksamheten.8 Controllerplanen för innehöll åtta uppdrag. 4 , tidigare kriminalvårdschef och chef för . 5 Kriminalvården, Rapport över internrevisionens verksamhet 6 Kriminalvården, Rapport över internrevisionens verksamhet . 7 Kriminalvården, Kriminalvårdens organisation som en myndighet. 8 4.5 Kriminalvården, Arbetsordning för Kriminalvården, KVAF 2007:3. Effektiv styrning och uppföljning SOU 2009:80 genomgång av rekommendationer av europeiska tortyrkommittén beskrivning och analys av platsstrukturen för anstalter i säkerhetsklass D-E uppföljning av tillämpning av nytt regelverk avseende telefoni, innehav och kioskutbud uppföljning av barnperspektivet i Kriminalvårdens verksamhet uppföljning av riksmottagningarna vid Kumla och Hinseberg uppföljning av controllerrapporten befordran till verkställighet, analys av förutsättningar för rättsäkerhet och kvalitet i nya verksamheter uppföljning av hur enstaka utbildningsinsatser bedrivs och organiseras har controllerfunktionen lämnat 25 rapporter. Enligt är de flesta rapporterna omhändertagna i organisationen och flera har följts upp i senare rapporter. Tillsyn Regeringen poängterade inför enmyndighetsreformen att det är mycket viktigt att tillsynen inom kriminalvården fungerar väl. Regeringen bedömde att den tillsynsverksamhet som skulle ske borde medföra att tillsynen förstärktes och bidra till att organisationens förmåga att utföra sina uppgifter på ett effektivt sätt fick ökad tyngd.9 Något uttryckligt ansvar för att genomföra annan tillsyn än internrevisionsverksamhet har Kriminalvården inte angett i arbetsordningen. Inte heller framgår det i arbetsordningen om enhetscheferna vid huvudkontoret eller regioncheferna har ett ansvar för löpande tillsyn. Egenkontroll bedrivs inom områdena säkerhet, sjukvård och skolverksamhet. skrev Kriminalvårdens generaldirektör i att myndighetens egenkontroll inte räcker för att rätta till Kriminalvårdens fel och brister. Han föreslog att det ska 9 prop. 2004/05:176, s. 52. SOU 2009:80 Effektiv styrning och uppföljning bildas en ny kontrollmyndighet, en kriminalvårdsinspektion, för att utreda de många självmorden på häktena och anstalterna.10 Någon formell begäran från Kriminalvården i frågan har dock inte diarieförts vid . Någon utredning har inte heller initierats av . Utvärdering Kriminalvårdens behandlingsprogram utvärderas och ackrediteras. De genomgår en vetenskaplig kvalitetstest, där en oberoende forskarpanel granskar ett programs innehåll och sättet att genomföra det på. I det arbetet deltar Kriminalvårdens vetenskapliga råd. Kriminalvården har genomfört ett stort antal verksamhetsanalyser, dvs. utvärderingar av enskilda verksamhetsställen. 5.6 Ansvar och delegation Enmyndighetsreformen har beskrivits som en decentraliseringsreform.11 Vid enmyndighetsreformen beräknade kriminalvården att hade och regionkontor sammanlagt handlagt knappt 11 500 klientärenden. Av dessa hade huvudkontoret handlagt ca 9 500 ärenden och regionkontoren ca 2 000 ärenden. Då den regionala nivån skulle ha ett större ansvar för operativa frågor överfördes ett antal ärendetyper dit från den centrala nivån, främst s.k. överprövningsärenden, dvs. överklagade ärenden angående klienterna. Kriminalvården beräknade att av ärendemängd skulle huvudkontoret handlägga ca 6 000 ärenden och regionstaben ca 4 100 ärenden.12 innebar enmyndighetsreformen att den lokala nivån förlorade viss beslutsbehörighet. En förklaring till det är att den lokala nivån tidigare, så som självständiga myndigheter, hade ett stort beslutsmandat. En annan förklaring är att det stabsstöd som tidigare fanns lokalt flyttades till de regionala kontoren. I Kriminalvårdens uppföljning av enmyndighetsreformen var de regionala skillnaderna mellan hur kriminalvårdscheferna upp10 Dagens nyheter, "Vi klarar inte längre att utreda självmorden", , . 11 , Kriminalvården – en myndighet, s. 69. 12 , Hanteringen av klientärenden i den nya organisationen. Effektiv styrning och uppföljning SOU 2009:80 fattade besluts- och uppgiftsfördelningen mellan regionchef och kriminalvårdschef stora. I svarade av kriminalvårdscheferna att för många beslut skulle fattas på regionchefsnivån. I region svarade ingen () av kriminalvårdscheferna att de ansåg detta. I ansåg däremot av kriminalvårdscheferna att för många beslut skulle fattas på deras nivå.13 Att beslut fattas på fel nivå är en kvarstående kritik inom . I utredningens djupintervjuer framför ett antal region- och kriminalvårdschefer att de anser att beslutsbehörigheten behöver flyttas till dem som arbetar med klienterna. Större ansvar och befogenheter för den klientnära personalen är en av de viktigaste förändringarna som de intervjuade förordar för att förbättra effektiviteten inom . 5.7 Verksamhetsutveckling I Kriminalvårdens nya organisation vilar ansvaret för verksamhetsutvecklingen på generaldirektören och huvudkontoret. Regioncheferna ska leda, samordna, följa upp och utveckla verksamheten inom regionen i enlighet med det årliga uppdraget.14 Enligt förslag till den nya organisationen ska verksamheten präglas av ett processorienterat synsätt.15 Det finns dock inte någon strategi för hur verksamhetsutvecklingen ska bedrivas. Den formella samordningen av utvecklingsinsatserna sker på generaldirektörens initiativ, ett utpekat ansvar på någon annan finns inte. Enhetscheferna vid huvudkontoret ska utveckla Kriminalvårdens verksamhet inom respektive ansvarsområde. Bl.a. rättsenheten och säkerhetsgruppen har samlat de befattningshavare som arbetar inom respektive verksamhetsområde i nätverk, som utbyter information och träffas regelbundet. Kriminalvårdens utvecklingsenhet bedriver forskning och utveckling med inriktning på vård och behandling av de intagna. Enheten leds av en adjungerad professor vid . Forskningsarbetet sker vid grupper i , och . Forskning sker t.ex. avseende kriminalitetens orsaker, 13 Kriminalvården, Utvärdering av kriminalvårdens organisation som en myndighet, avsnitt 4.5. 14 4.2, 4.4. och 6.2 Arbetsordning för Kriminalvården, KVAF 2007:3. 15 , Kriminalvården – en myndighet, s. 14. SOU 2009:80 Effektiv styrning och uppföljning om återfallsförebyggande arbete och om unga psykiskt störda lagöverträdare. Under rubriken i verksamhetsplanen för har Kriminalvården angett att myndigheten ska redovisa aktuella forskningsprojekt och förbättra kommunikationen internt och externt genom att förbättra varumärket , föreslå åtgärder med anledning av en konsultrapport om informationsarbete och kommunicera myndighetens vision internt. Därutöver har regeringen beslutat att Kriminalvården och övriga myndigheter i den s.k. rättskedjan ska förbättra prognosarbetet, att Kriminalvården ska bistå med kriminalstatistik om återfall i brott och att Kriminalvården ska redovisa vilket arbete som bedrivs för att säkerställa en hög kvalitet avseende den statistik som görs tillgänglig. Regeringen har också gett Kriminalvården i uppdrag att redovisa gränsöverskridande samarbete med EUländerna och med EU:s kandidatländer samt hur Kriminalvården deltar i internationellt freds- och säkerhetsfrämjande arbete och utvecklingsarbete. Dessa mål anges i Kriminalvårdens verksamhetsplan för . Kriminalvården har i budgetunderlaget för pekat på att det, enligt myndighetens uppfattning, sker stora förändringar inom kriminalvårdsområdet för tillfället i och med att ny lagstiftning införs, yrkesutbildningen för klienter förbättras, fler klienter genomgår brotts- och missbruksrelaterade program, en omfattande nybyggnation och renovering pågår, gemensamhet i häktena ska öka, uppnådd säkerhetsnivå ska vidmakthållas och antalet transporter ökar. Kriminalvården har även poängterat att det kommer att ställas allt större krav på att hantera ett allt svårare klientel. Antalet missbrukare inom kriminalvården ökar. Andelen intagna som är psykiskt störda eller har personlighetsstörningar är stor. Det behövs fler platser för sociala insatser, utbildningsplatser och specialplatser för vissa klientgrupper, t.ex. sexualbrottsdömda och unga män. Andelen intagna med en bakgrund i organiserad brottslighet, kriminella nätverk eller i en gängkultur kommer att öka. Kriminalvården befarar att en generationsväxling bland de intagna kommer att ske i anslutning till att de stora ungdomskullarna kommer upp i brottsaktiv ålder. Kriminalvården har med utgångspunkt i den omvärldsanalysen pekat ut sex prioriterade områden fram till år 2012.16 16 Kriminalvården, Budgetunderlag 2010, s. 3. Effektiv styrning och uppföljning SOU 2009:80 Satsning på ökad sysselsättning Öka antalet intagna som genomgår ackrediterade evidensbaserade brotts- och missbruksrelaterade program Narkotikafria fängelser och häkten Fortsatt utveckling av verkställighetsplaneringen Bibehållen hög säkerhet och god ordning Fortsatt utbyggd verksamhet för män som döms för att ha utövat våld och begått sexuella övergrepp mot kvinnor 5.8 Verksamhetsstöd Ett av huvudsyftena med enmyndighetsreformen var att förbättra det administrativa stödet inom . var de administrativa uppgifterna utspridda och handlades av ett antal befattningshavare vid de relativt små myndigheterna. Vid enmyndighetsreformen bildades den regionala nivån, till vilken mycket av administrationen och verksamhetsstödet samlades. Företrädare för Kriminalvården har beskrivit att det tidigare fanns ett stort kompetensövertag vid jämfört med kriminalvårdsmyndigheterna. När de regionala staberna bildades stärktes verksamhetsstödet inom hela organisationen. På den lokala nivån ska fokus riktas mot det operativa arbetet. I samband med enmyndighetsreformen drogs därför de lokala administratörerna in och överfördes till den regionala nivån. Verksamhetsområdeschefen, som tidigare ofta hade juridisk-, ekonomisk- och HR-kompetens17 knuten till sig blev av med det stödet på den lokala nivån. I Kriminalvårdens utvärdering av enmyndighetsreformen konstaterades att stabsstödet endast delvis hade fått en tillfredsställande kvalitet. Detta gällde framför allt beträffande stödet till verksamhetsområdena . Av de tillfrågade kriminalvårdscheferna uppgav att regionkontorens stöd till det egna verksamhetsområdet var dåligt eller mycket dåligt.18 I utredningens enkätundersökning uppger hälften av medarbetarna att det stöd de får på sitt verksamhetsställe för att kunna 17 HR; – personalfrågor. 18 Kriminalvården, Utvärdering av kriminalvårdens organisation som en myndighet, avsnitt 4.6. SOU 2009:80 Effektiv styrning och uppföljning utföra sitt arbete effektivt är mycket bra eller ganska bra. Fler än var fjärde uppger att stödet är mycket dåligt eller dåligt. Figur 5.1 Utredningens enkätundersökning: Om du skulle ge ditt häkte/anstalt ett betyg när det gäller det stöd du har för att bedriva arbetet effektivt, vilket betyg ger du då? Instämmer Bas: B esvar at 1-5 Instämmer inte Krimin alvårdare (n=1 3 12) Kriminalvårdsinspektörer (n=531) Anst alt (n=951) Nord (n=146) Mitt (n=327) (n=347) Syd (n=220) Väst (n=260) Öst (n= 181) Tot al (n=1 482) Negativa (1-2) Posi ti va (4- 5) Neutrala (3) (n=170) Kriminalvårdens internrevisions granskning av om personalen hade tillgång till aktuell och lättförståelig information om regler m.m. för bl.a. myndighetsutövningen utmynnade i slutsatsen att den lokala chefens engagemang och kunskap i stor grad påverkar personalens informationsmiljö. Det fanns på många håll brister till följd av otillräcklig information. Internrevisionen föreslog därför att visst stabsstöd skulle återinföras lokalt på häkten och anstalter. S.k. klienthandläggare skulle bl.a. ansvara för den lokala implementeringen av regler och ge handledning i klientärendehantering m.m.19 5.9 Regionala skillnader Förutsättningarna för Kriminalvårdens regioner är ganska olika. Avstånden mellan de olika anläggningarna är en skillnad, där region har de kortaste avstånden och region de längsta. Personalomsättningen är generellt sett högre i storstadsområdena än i glesbygden. I regionerna finns det olika typer av anstalter och 19 Kriminalvården, Internrevisionen, Rapport 2008:1. Effektiv styrning och uppföljning SOU 2009:80 häkten, med avseende på bl.a. säkerhetsklass, storlek och ålder. De demografiska förhållandena i övrigt mellan regionerna skiljer sig åt. Det har dock från Kriminalvårdens framförts att det finns regionala skillnader t.ex. i hur regionkontoren har organiserats och på vilket sätt stöd ges till verksamhetsområdena. I Kriminalvårdens utvärdering av enmyndighetsreformen framhölls att regionaliseringen hade ökat kraven på huvudkontoret att arbeta med normering. Frågan om regionernas handlingsfrihet behövde dock tydliggöras, t.ex. i vilken utsträckning regionerna själva hade rätt att utforma sin organisation.20 Regionerna arbetar till viss del olika i förhållande till verksamhetsområdena. Förutsättningarna kan skilja sig, men skillnaderna kan naturligtvis också bero på vem som leder regionen. I en region som , med relativt korta avstånd, är det möjligt för regionkontoret att ge relativt mycket ledning, stöd och hjälp på plats. Vid andra regionkontor ges verksamhetsstödet oftast per telefon.