sou · GXB365 · 2009-06-30 00:00:00 — På grund av svårigheter att särskilja dessa stiftelser och bolag i det statistiska materialet har några uppgifter om omfattningen av fastighetsinnehavet för dessa subjekt inte kunnat tas fram. Utredningen gör dock den bedömningen att fastighetsinnehaven och – till följd av detta – bortfallet av eventuella fastighetsinkomster inte är av sådan omfattning att det har någon påverkan på en beräkning av de statsfinansiella effekterna av förslaget. Enligt 11 kap. 47 § inkomstskattelagen är periodiska understöd som betalas ut undantagna från skattskyldighet om de kommer från skattegynnade stiftelser och ideella föreningar och avser de nu gällande stiftelseändamålen. Den gemensamma ändamålsbeskrivning som föreslås för stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund innebär att dessa omfattas av alla allmännyttiga ändamål. Någon koppling till särskilt kvalificerade ändamål föreslås inte finnas kvar. Detta påverkar också avgränsningen av denna paragraf och innebär att området som är tänkbart för periodiskt understöd vidgas. Eftersom det rör sig om inte skattepliktiga periodiska understöd och skattegynnade utgivare avspeglar sig dessa inte tillgängligt statistiskt material och går därför inte att mäta. Med hänsyn till att de periodiska understöden endast är av mindre omfattning bedömer utredningen inte heller här att det kommer att bli någon mätbar påverkan. Enligt uppgift från betalade 3 433 ideella föreningar och 49 trossamfund med inskränkt skattskyldighet statlig inkomstskatt för . Dessa subjekt kan tillgodoräkna sig ett grundavdrag på . Utredningen föreslår att grundavdraget höjs till , d.v.s. en höjning med . Om alla de 3 482 subjekten tillgodoräknar sig avdragshöjningen i dess helhet minskar skatteunderlaget med ca uttryckt priser. Vid en bolagsskattesats på blir då den offentligfinansiella effekten av utredningens förslag en minskning av skatteintäkterna med ca . I praktiken kommer sannolikt några av de berörda subjekten ha inkomster som understiger det nya grundavdraget. Om så är fallet minskar skatteintäkterna med ett något mindre belopp. Utöver ideella föreningar och registrerade trossamfund föreslår utredningen att sådana studentkårer som avses i 4 kap. 8 § högskolelagen (1992:1434) och nationer som avses i 4 kap. 15 § samma lag ska omfattas av rätten till grundavdrag. Fråga är här om ett högst begränsat antal subjekt varför påverkan på beräkningarna torde bli marginell. Skattskyldighet i annan form Utredningen föreslår att undantag från inkomstskatt endast medges till den del verksamheten omfattas av beskattning enligt lotteriskattelagen, en reglering som inte är kopplad till vissa särskilda subjekt utan i stället till den verksamhet som bedrivs. Enligt nu gällande regler omfattar motsvarande undantag endast Aktiebolaget och dess helägda dotterbolag samt Aktiebolaget och Galopp. På grund av bestämmelser i lotteriskattelagen är det endast Aktiebolaget och Galopp som betalar lotteriskatt. Frågan om lotteriskatt har varit föremål för utredning, se avsnitt 7.3.1, och enligt denna föreslås även betala lotteriskatt fortsättningsvis. Skatteintäkten uppgår vid en statisk beräkning till i stort sett samma belopp som Aktiebolaget för över till sin enda ägare, d.v.s. till staten. Skatteintäkterna skulle således öka på bekostnad av statens övriga intäkter. För att en positiv offentligfinansiell effekt ska uppkomma måste den ökade beskattningen av resultera i en övervältring på konsumenterna. Med anledning av Aktiebolaget riktlinjer gör vi bedömningen att en sådan övervältring inte kommer att äga rum. Således ger den föreslagna lagändringen endast upphov till en bokföringsmässig förändring och kan inte anses utgöra en form av finansiering för utredningens förslag. För att kunna få fram uppgifter om antalet specialbyggnader har information inhämtats från SCB avseende fastighetstaxeringsregistret för . Av detta underlag framgår att det totalt finns ca 83 800 specialbyggnader. Alla specialbyggnader omfattas dock inte av bestämmelserna om undantag från inkomstbeskattning. Om man bortser från de som inte omfattas av skattebefrielsen återstår 51 300 fastigheter där de dominerande grupperna är ecklesiastikbyggnader (ca 11 200), vårdbyggnader (ca 9 900), skolbyggnader (ca 9 800) samt bad-, sport- och idrottsanläggningar (ca 8 900). Specialenheter som ägs av ideella föreningar kommer sannolikt även framöver att användas för verksamheter som undantas beskattning och bör därför inte heller tas med i denna beräkning. Enligt uppgift från SCB utgör ideella föreningar av ägarkategorin Övriga, vilket uppskattningsvis motsvarar 8 700 av de enheter som är undantagna från beskattning. Det totala antalet specialbyggnader som kan beröras av utredningens förslag uppgår således till ca 42 600. Intäkter till följd av utredningens förslag gällande bestämmelser förutsätter för skattefrihet att inkomsten kommer från att fastighetsägaren själv använder specialbyggnaden för det syfte för vilket fastigheten klassas som specialenhet. Utredningens förslag innebär, enkelt uttryckt, att subjekt som i övrigt inte är inskränkt skattskyldiga inte heller ska vara undantagna inkomstskatt för inkomster från specialbyggnader. Bestämmelserna om specialbyggnader i 7 kap. 21 § inkomstskattelagen föreslås borttagna. Förslaget är den huvudsakliga finansieringskällan för de utvidgade ändamålskraven och övriga förslag som innebär ökade kostnader. Det finns inte mycket information om specialbyggnaderna. Utredningen har därför valt att göra en uppskattning rörande den offentligfinansiella effekten på följande sätt. Ägarna till specialbyggnader kan identifieras tack vare data från fastighetsregistret. Dessa kopplas sedan till deklarationsdata från databasen (Företagsregister och individdatabasen) avseende inkomståret 2006.18 Utredningen gör bedömningen att merparten av de intäkter som till följd av förslaget skulle komma att tas upp till beskattning är hänförliga till aktiebolagen. Underlaget innehåller information om aktiebolagens ej skattepliktiga intäkter men utredningen har inte möjlighet att särskilja vilken del av dessa intäkter som är hänförliga till specialbyggnader. Det förhåller sig på samma sätt med ej skattepliktiga kostnader men utredningen gör bedömningen att de redovisade ej skattepliktiga kostnaderna ger en För en utförlig beskrivning av databasen hänvisas till SCB:s skrift Dokumentation av . bättre vägledning om vilka volymer det rör sig om. Utredningen har antagit att för aktiebolag som står som ägare till specialbyggnader som omfattas av skattebefrielsen utgör kostnaderna för dessa byggnader hälften av de redovisade ej avdragsgilla kostnaderna. Ägare till en specialbyggnad erbjuds inte möjligheten att välja hur fastigheten ska bedömas vid fastighetstaxeringen (vilken typkod som ska åsättas). Men eftersom det räcker med att lägga fastigheten i ett separat bolag för att såväl intäkter som kostnader ska tas upp görs bedömningen att det härigenom finns en valmöjlighet och att konsekvenserna av lagen på så sätt inte kan anses tvingande. Det är således rimligt att förvänta sig att intäkterna från specialbyggnader i genomsnitt är något större än kostnaderna. Utredningen har antagit att intäkterna i genomsnitt är större än de kostnader som vi uppskattar enligt ovan. Det är denna marginal som utgör den ökning av beskattningsunderlaget som uppkommer till följd av utredningens förslag. Vid dessa beräkningar har endast de specialbyggnadstyper beaktats som kan komma ifråga för skattegynnande vid inkomsttaxeringen. För att förenkla beräkningarna har dessutom de specialbyggnader som ägs av handelsbolag, ekonomiska föreningar och stiftelser inte heller beaktats då de relevanta kostnaderna för dessa är försumbara. Av förenklingsskäl har utredningen även bortsett från specialfastigheter som ägs av enskilda näringsidkare. Utredningen gör bedömningen att det inte påverkar beräkningarna i någon större utsträckning. Utifrån dessa antaganden gör utredningen bedömningen att skatteunderlaget till följd av förslaget ökar med 0,75 mdkr, vilket vid en bolagsskatt på ger en skatteintäkt på 0,20 mdkr. Det bör understrykas att det rör sig om en grov uppskattning som är känslig för vilka antaganden som görs. En närmare granskning av offentligt tillgängliga årsredovisningar för några slumpvis utvalda aktiebolag som berörs av rådande skattebefrielse ger emellertid en indikation på att beräkningarna är förhållandevis konservativa och försiktiga. De gjorda beräkningarna är uttryckta priser och volymer. Fastighetsinkomsterna antas ha utvecklats med nominell BNP-tillväxt. nivå beräknas då som av nivå. Med denna framskrivning uppgår de förväntade intäkterna av utredningens budgetförstärkande förslag till 1,1×0,20 mdkr = 0,22 mdkr. 11.3.3 Sammanfattning av de offentligfinansiella effekterna De förväntade intäkterna av utredningens budgetförstärkande förslag uppgår till 0,22 mdkr. Det förväntade skattebortfallet av utredningens övriga förslag uppgår till 0,16 mdkr. Utredningen gör följaktligen bedömningen att förslagen sammantaget är finansierade med förhållandevis god marginal. Denna försiktighetsåtgärd är på sin plats med hänsyn till den stora osäkerhet som är förenad med beräkningarna. Utredningen har i sitt arbete eftersträvat enkelhet, ett uppdrag som också framgår av direktiven till utredningen. Uppdraget har varit att se över hur reglerna som innebär skattegynnande bör vara utformade. Däremot har i uppdraget inte ingått att ta ställning till om något skattegynnande ska finnas. Med enhetliga undantagsbestämmelser uppnås en förenkling för de ideella organisationerna och för företrädare för dessa, vilket också förenklar samarbetet mellan olika ideella organisationer och främjandet av verksamhet i andra organisationer. Förslaget innehåller också, när det gäller ändamålet social hjälpverksamhet en betydande förenkling gentemot vad som gäller då kravet på prövning av ekonomiskt hjälpbehov slopas när det inte rör sig om utbetalningar till enskilda. Med enhetliga och moderniserade regler bedömer utredningen också att fullgörandet av uppgiftsskyldighet blir enklare vilket också torde påverka arbetet hos och domstolarna på ett positivt sätt. Uppgiftsskyldighet enligt 5 kap. 1 § lag om självdeklaration och kontrolluppgifter åvilar stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund. Med det förslag som innebär att de generella undantagsbestämmelserna ska gälla även för de i 7 kap. 12 § inkomstskattelagen angivna juridiska personerna kommer dessa fortsättningsvis att få visst utökat administrativt arbete. Utredningen anser dock att det merarbete dessa kommer att få genom denna uppgiftsskyldighet är väl motiverad med hänsyn till den avsedda likabehandlingen för att erhålla skattegynnande. Bestämmelsen är även motiverad av kontrollskäl. Bestämmelserna om dispens från fullföljdskravet tas bort eftersom det rör sig om regler som kommit till mycket marginell användning sedan de infördes. Det innebär en viss förenkling av regelsystemet. Borttagandet torde inte leda till någon negativ påverkan för intressenterna eftersom fullföljdskravet får en generösare utformning. De framlagda förslagen och även nu gällande bestämmelser har utredningen försökt bedöma utifrån EG-rättsliga krav, närmast bestämmelserna om statligt stöd. Som framgår av avsnitt 9 är det framförallt frågan om kontroll av att stöd av mindre betydelse inte överstiger gränsbeloppet. Men redan med nu gällande bestämmelser finns samma problematik, varför situationen med utredningens förslag inte torde förändras i någon nämnvärd omfattning. Utredningen bedömer att några särskilda konsekvenser utöver ovan nämnda inte uppkommer till följd av de lämnade förslagen. Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) I tredje stycket sker en redaktionell ändring genom hänvisningen till 7 kap. 5 §. Med anledning av att sådana studentkårer, nationer och samarbetsorgan för sådana sammanslutningar som avses i 7 kap. 12 § föreslås få rätt till grundavdrag är dessa tillagda i lagrummet. Eftersom 7 kap. 21 § föreslås upphöra utgår hänvisningen till detta lagrum. Utredningen föreslår att 7 kap. inkomstskattelagen ska upphävas. föreslås att ett nytt 7 kap. införs, vilket innehåller 14 paragrafer. Anledningen till att ett nytt kapitel införs är de omfattande förändringar av dispositionen av lagtexten som blir följden av de förslag som utredningen lägger fram i de olika sakfrågorna. Paragrafen, som motsvarar den gamla 1 §, inleder kapitlet och anger dess innehåll. Första stycket innehåller en uppräkning av de olika bestämmelser om undantag från skattskyldighet som 7 kap. innehåller. Andra stycket är nytt och avser att tydliggöra att samma regler gäller för de självständiga organisatoriska delarna av ett registrerat trossamfund som för samfundet som sådant. För regleringen av trossamfunden är utgångspunkten det registrerade trossamfundet som sådant. Att detta är registrerat utgör en förutsättning för att de självständiga organisatoriska delarna av ett sådant samfund också ska kunna registreras och verka som juridiska personer. I avsnitt 2.1.3 och 2.2.3 beskrivs de registrerade trossamfundens tillkomst och rättsliga reglering närmare. I tredje stycket anges vad som gäller för begränsat skattskyldiga enligt 6 kap. I förhållande till nu gällande lydelse har hänvisningen till 3 kap. slopats som en följd av att ingen bestämmelse i kapitlet längre gäller för fysiska personer till följd av att bestämmelsen om ägare till vissa fastigheter i 21 § föreslås bli upphävd. I paragrafen anges vilka juridiska personer som är helt undantagna från inkomstbeskattning. Dessa benämns fortsättningsvis som undantagna från skattskyldighet. Någon ändring i förhållande till nu gällande helt undantagna är inte avsedd. I denna paragraf regleras trygghetsorganisationerna – arbetslöshetskassor, vissa personalstiftelser samt stiftelser och andra juridiska personer som har till uppgift att lämna permitteringslöne- ersättning och liknande ersättningar. Dessa subjekt regleras i 7 kap. 16 § i nu gällande lydelse och är överflyttade till den nya 4 § med endast några redaktionella ändringar. var dessa subjekt skattskyldiga enbart för inkomst på grund av innehav av fastighet. I samband med slopandet av särreglerna för beskattning av inkomst av fastighet och då den verksamhet dessa subjekt bedriver inte är av sådan karaktär att den i tillräcklig omfattning sammanfaller med de föreslagna allmänna undantagsreglerna hänförs dessa subjekt till en särskild paragraf. Fortsättningsvis föreslås att dessa subjekt omfattas av hel skattebefrielse, som dock är villkorad såtillvida att det uttryckligen krävs att de uteslutande eller så gott som uteslutande bedriver avsedd verksamhet. Det betyder att personalstiftelser enligt punkt 2 är skattebefriade endast om de uteslutande bedriver den i punkten angivna verksamheten. Motsvarande gäller för de aktiebolag m.fl. som avses i punkt 4. Här regleras det undantag från skattskyldighet enligt inkomstskattelagen som finns för sådana subjekt som omfattas av skattskyldighet enligt lagen (1991:1482) om lotteriskatt. Undantaget är generellt angivet och medges endast om och till den del skattskyldighet föreligger enligt nämnda lag. Paragrafen utgör en portalparagraf som inledning till de generella undantagsreglerna. Bestämmelserna bygger till stor del på tidigare reglering för de ideella föreningarna, men de har moderniserats och anpassats med hänsyn att de nu även omfattar stiftelser. I första stycket anges att bestämmelserna omfattar såväl stiftelser som ideella föreningar och registrerade trossamfund under förutsättning att de uppfyller kraven i 6-11 §§. Innebörden av detta är att de därmed är inskränkt skattskyldiga juridiska personer. I och med införandet av inkomstskattelagen är lagstiftningstekniken sådan att det anges i lagen vad ett subjekt är skattskyldigt för och därefter vilka undantag som finns från denna huvudregel. Denna princip behålls i det framlagda förslaget. Av 6 kap. inkomstskattelagen framgår huvudregeln att svenska juridiska personer är oinskränkt skattskyldiga. De undantag som gäller specifikt för stiftelser, föreningar och trossamfund samt de i 12 § angivna kategorierna av subjekt framgår av 7 kap. inkomstskattelagen. I andra och tredje styckena anges omfattningen av undantagen från skattskyldigheten. Andra stycket, som gäller för såväl stiftelser som föreningar och trossamfund, anger att kapitalvinster och kapitalförluster samt inkomster från verksamhet som har naturlig anknytning till det allmännyttiga ändamålet undantas från skattskyldighet. Regleringen motsvarar den som tidigare gällt för föreningar och trossamfund. Inkomster som uppkommer som ett direkt led i den bedrivna allmännyttiga verksamheten är fortfarande undantagna från beskattning. Även om detta numera inte uttryckligen anges i lagtexten anses sådana inkomster omfattas av uttrycket naturlig anknytning, se avsnitt 5.4.1. Som ett avsteg från likabehandlingsprincipen omfattas inte stiftelser av möjligheten till skattefri finansieringsverksamhet i tredje stycket. När det gäller kapitalanskaffning finns det avgörande skillnader mellan föreningar och trossamfund å ena sidan och stiftelser å andra sidan. För stiftelserna, insamlingsstiftelserna undantagna, ställs krav på ett ursprungskapital av viss omfattning för att de ska kunna verka som en juridisk person. Något motsvarande krav finns inte för föreningar och trossamfund där verksamheten till stor del bygger på samverkan mellan medlemmarna. Det normala förhållandet är här avsaknaden av större förmögenheter, vilket särskilt gäller de ideella föreningarna. Till följd av detta kan det finnas ett behov för föreningarna och trossamfunden att få bedriva näringsverksamhet vars uteslutande syfte är att införskaffa kapital till den allmännyttiga ändamålsenliga verksamheten. Avgränsningen av den rent finansierande verksamheten är relaterad till omfattningen av övrig i föreningen eller trossamfundet bedriven verksamhet. Om intäkterna i den rent finansierande verksamheten inte överstiger en fjärdedel av samtliga intäkter hos föreningen eller samfundet – inräknat intäkterna från den rent finansierande verksamheten – föreligger inte skattskyldighet för inkomsten från finansieringsverksamheten. Överskrids denna gräns uppkommer skattskyldighet för den överskjutande delen. Däremot kvarstår även i ett sådant överskridandefall skattefriheten upp till gränsbeloppet. Även om det är en inkomst från en näringsverksamhet som är föremål för skattebefrielse sker alltså bedömningen endast med ledning av intäkterna i respektive verksamhetsdelar. Det är fråga om sådana intäkter som anges i 9 § p. 1–4. Metoden har kommenterats även i avsnitt 5.5.1. I första stycket anges kravet på att det huvudsakliga syftet ska vara att främja ett eller flera allmännyttiga ändamål. Förslaget bygger på en valfrihet i hur ändamålet fullgörs och begreppet främja används genomgående. Se mer om detta i avsnitt 4.7.1. Uppräkningen av ändamål bygger på gällande reglering för föreningarna och trossamfunden. Uppräkningen, som görs i form av strecksatser, sker i bokstavsordning utan inbördes rangordning av de olika ändamålen och är som tidigare för föreningarna en exemplifiering. Tolkningen av begreppet allmännytta ska dock ta sin utgångspunkt i den uppräkning som görs i lagrummet – genom den hänvisning som görs till därmed likvärdiga allmännyttiga ändamål. Detta kan innebära att vad som enligt vanligt språkbruk anses som allmännyttigt inte alltid är detsamma som avses i lagrum på sätt som tidigare konstaterats av Regeringsrätten i rättsfallet RÅ 2005 ref. 8. De i lagrummet angivna allmännyttiga ändamålen bygger på gällande stiftelse- och föreningsändamålen, men har moderniserats och fått en något annan utformning. Närmare om innebörden av begreppet allmännyttiga ändamål och den valda exemplifieringen framgår av avsnitt 4. Bestämmelserna i andra stycket motsvarar vad som gäller för stiftelser respektive ideella föreningar och registrerade trossamfund. Första meningen i paragrafen motsvarar, frånsett en språklig justering, gällande 7 kap. 5 § respektive 7 kap. 9 §. I en andra mening har, för att tydliggöra vad som redan får anses gälla, uttryckligen angetts att bedömningen av verksamhetskravet inte måste göras för ett enskilt år isolerat. Lagtexten anger här att verksamhetskravet ska anses uppfyllt även om den allmännyttiga delen av verksamheten inte nått helt upp till den andel som normalt krävs, förutsatt att detta kan antas vara en tillfällig avvikelse. Det är den allmännyttiga organisationen som har att visa att avvikelsen är tillfällig. Frågan har behandlats även i avsnitten 4.10.1 och 4.10.3. I första stycket anges innebörden av fullföljdskravet, vilket specificeras närmare i andra stycket samt i 9 §. I denna del överensstämmer regleringen med den nuvarande, bortsett från att den tidsperiod under vilken fullföljdskravet ska vara uppfyllt inte direkt anges. följer av bestämmelsen i tredje stycket. Bestämmelsens innebörd anses vara att fullföljdskravet är uppfyllt om den ideella organisationen använder 75–av sin avkastning för kvalificerade ändamål, se exempelvis rättsfallet om Stiftelsen , RÅ 2001 ref. 17 och avsnitt 4.10.2. Fullföljdskravet i första stycket kan ge möjlighet till en bedömning som anpassas till särskilda omständigheter som inte anges i andra stycket eller 9 §. Ett exempel som anförs i SOU 1995:63, s. 200, med hänvisning till SkU 1976/77:45 s. 29, är att det skulle kunna vara obilligt att räkna in medlemsavgifter i fullföljdsinkomsten i ett särskilt fall. Av förutsebarhetsskäl bör dock möjligheterna till avvikelser till nackdel för en stiftelse, en förening eller ett trossamfund vara begränsade. Andra stycket avser den särskilda situation som uppkommer om exempelvis en allmännyttig stiftelse har förlorat sin inskränkta skattskyldighet och blivit oinskränkt skattskyldig. Om stiftelsen åter avser att uppnå skattelindring kommer en uttagsbeskattning att ske enligt p. 5 i 22 kap. 5 § inkomstskattelagen. I en sådan situation har stiftelsen rätt att räkna in den betalda skatten när fullföljdskravet ska bedömas . Det är den skatt som betalas under ett visst år som får tillgodoräknas stiftelsen i detta hänseende. I tredje stycket anges vilken tidsperiod som beaktas vid bedömningen av fullföljdskravet. Bestämmelsen innebär att det normalt föreligger en period av under vilken brister i fullföljden kan åtgärdas, innan fullföljdskravet inte anses uppfyllt. Avgörande är dock att bristen kan anses vara tillfällig. Denna bedömning bör främst grundas på hur fullföljdskravet uppfyllts , hur stor bristen är innevarande period – något eller – samt förutsättningarna att fullföljdskravet ska uppfyllas på minst normal nivå efter . Som framgår av lagtexten är det inte nödvändigt att fullföljdskravet uppnås under det efterföljande året. Det ska dock stå klart under detta år att organisationen vidtagit åtgärder som innebär att avvikelsen kan bedömas vara tillfällig. En sådan brist under något eller bör inte vara acceptabel om den inträffat med rätt korta mellanrum. Bestämmelsen i 9 § är ny. Vad som anges i första stycket punkt 1 och andra stycket överensstämmer med rättstillämpningen enligt RÅ 2001 ref. 17, Stiftelsen . Punkterna 2 – 4 överensstämmer i huvudsak med vad som föreslogs för ideella föreningar i SOU 1995:63. Punkt 2 omfattar förutom medlemsavgifter även andra avgifter som medlemmar och andra personer kan betala för att delta i en ideell förenings eller ett trossamfunds allmännyttiga verksamhet. sådana avgifter täcker utgifter som räknas in i fullföljdsverksamheten är det konsekvent att de tas upp på inkomstsidan. Med andra bidrag avses i punkt 4 bidrag till verksamheten där det kan vara oklart om alla gåvorekvisit föreligger, men som inte utgör betalning för en direkt motprestation. Bestämmelsen i andra stycket har främst betydelse för beräkning av nettointäkten enligt punkt 1.