sou · GXB38 · 2009-02-05 00:00:00 — Laboratoriet har lokalkontor i och samt en fältstation i . Vid Kustlaboratoriet arbetar totalt 40 personer motsvarande 32 årsarbetskrafter. Laboratoriet samordnar rådgivningsprogrammet samt medverkar i programmen , Redskapsutveckling och Diadroma arter. I laboratoriets uppgifter ingår att genomföra data- insamling om och beståndsuppskattningar av fiskbestånd i kust- zonen. Detta arbete sker delvis inom ramen för datainsamlingsför- ordningen (EG) nr 1543/200 och den så kallade Helsingforskom- missionen (Helcom). Andra uppgifter är att utveckla modeller för lokal och regional förvaltning av fisk, att bedriva miljöövervakning inklusive recipientkontroll utanför vissa industrianläggningar (kärnkraftverken samt två skogsindustrier) samt att utveckla red- skap och metoder för selektivt fiske, speciellt med avseende på fiskets interaktion med säl. Intäktsbudgeten uppgår till totalt , varav förvaltningsanslag, medel från andra statliga myndigheter, avgifter, medel från vattendomar, EU-fin- ansiering, strukturstöd, anslag för fiskevård samt ersättningar för interna uppdrag. Sötvattenslaboratoriet är beläget i . Laboratoriet etablerades 1932 som en nationell undersöknings- och försöksan- läggning för sötvattensfisk. När fiskerifrågorna överfördes från Lantbruksstyrelsen till den nybildade ingick Sötvattenslaboratoriet. Laboratoriet har lokalkontor i och . I finns experimentanläggningar i form av akvarier och utomhusdammar samt i finns en ström- vattenekologisk anläggning. Vid Sötvattenslaboratoriet arbetar totalt 40 personer motsvarande 32 årsarbetskrafter. Laboratoriet samordnar rådgivningsprogrammen , Diadroma arter samt Fiskevård, utsättning och vattenbruk. Verk- samheten är inriktad mot datainsamling, analys och vetenskaplig rådgivning rörande sötvattensfisk och vandringsfisk. Kunskapsstöd för hållbar fiskeförvaltning del av verksamheten rör de nationella miljökvalitetsmålen för söt- vatten samt miljöövervakning i samarbete med . Intäktsbudgeten uppgår till totalt , varav medel från vattendomar, medel från andra statliga myndigheter, anslag för fiskevård, förvaltnings- anslag, 3,4 strukturstöd, avgifter, EU-medel, villkorsmedel och ersättningar för interna uppdrag. har två försöksstationer för uppfödning av fisk samt viss forsknings- och utvecklingsverksamhet. Den fisk som föds upp används i huvudsak för utsättning i sjöar och vattendrag som kom- pensation för miljöstörningar (vattenkraftsutbyggnad) eller för fiskodling. Vid fiskeriförsöksstationerna arbetar totalt 15 personer motsvarande 11 årsarbetskrafter. De två stationerna är i princip jämnstora i personalmässiga termer. Intäktsbudgeten upp- går till totalt . Fiskeriförsöksstationen har sitt ursprung i en kläckerianläggning för fisk som anlades i anslutning till kronans laxfiske i Älv- . I samband med utbyggnaden av Älvkarlebyfallen 1911– 1915 anlades en ny och större fiskodlingsanläggning. Denna anläggning har sedan utvecklats till en försöksstation med anlägg- ningar samt utrustning för ekologisk och etologisk fiskforskning. Försöksstationens huvudsakliga uppgift är att producera lax och öring för utsättning enligt vattendom i . I anslutning till uppfödningen bedrivs viss forsknings- och utvecklingsverksamhet. Försöksstationen övervakar också vandrande fisk (lax, öring och ål) genom särskilda fångstanordningar. Intäktsbudgeten uppgår till totalt , varav villkorsmedel, medel från vattendomar, avgifter, anslag för fiskevård samt ersättningar för interna upp- drag. Kunskapsstöd för hållbar fiskeförvaltning Fiskeriförsöksstationen i etablerades av med en verksamhet inriktad mot kläckning samt uppfödning av öring, bäckröding, regnbåge och . övertog staten verksamheten som sedan successivt utvecklades till en forsknings- och undersökningsanläggning. I överföringen av fiskerifrågorna från Lantbruksstyrelsen till den nybildade ingick fiskeriförsöksstationen i . Försöksstationens huvudsakliga uppgift är att bedriva avels- arbete med främst i samarbete med lantbruksuni- versitet samt producera fisk för utsättning och odling i naturvatten. I anslutning till detta bedrivs viss forsknings- och utvecklingsverk- samhet om fiskodling samt fiskevård och bevarande av fiskarter och fiskstammar. Intäktsbudgeten uppgår till totalt , varav medel från vattendomar, avgifter, förvaltningsanslag och ersättningar för interna uppdrag. För att kunna bedriva forsknings- och undersökningsverksamhet i kust och utsjöområden krävs specialutrustade fartyg som kan ope- rera i dessa vatten. förfogar över två forsknings- fartyg U/F Argos och U/F Ancylus. Fartygsenheten har 18 anställda motsvarande 18 årsarbetskrafter. bedriver uthyrning av forskningsfartygen till en taxa som är fastställd i samråd med . Hyresintäkterna täcker inte fullt ut kostnaderna för investeringar, drift, underhåll och personal. Intäktsbudgeten uppgår till totalt , varav förvaltningsanslag, ersättningar från andra statliga myn- digheter samt ersättningar från interna uppdrag. U/F Argos Det är , har 30 kojplatser och en besättning på 15 personer. Det har utrustning för trålning samt Kunskapsstöd för hållbar fiskeförvaltning vatten- och sedimentprovtagningar, kranar och vinschar för tunga lyft samt laboratorer.9 Fartyget är i dåligt skick. I en utredning som gjordes av fartygets status konstaterades att det råder stor risk för haverier eller driftstörningar på centrala fartygssystem . Skrovet har allvarliga korrosionsskador som kräver omfattande och kostsam reparation. Fartygets dåliga skick gör att det försäkrings- och klassningsföretag som anlitar endast accepterar certifiering i taget. Certifiering gäller normalt . Fartyget används främst av och Statens metero- logiska och hydrologiska institut (). U/F Ancylus Det är , har 10 kojplatser och en besättning på 3 personer. Det har utrustning bland annat för trålning och vattenprovtagning samt laboratorier.10 Fartyget är omodernt. Huvudmaskineriet och elsystemet behöver bytas ut. Fartyget har korrosionsskador och uppfyller inte dagens arbetsmiljökrav. Det dåliga skicket gör att fartyget under långa perioder inte är tillgängligt på grund av reparationer. Fartyget används endast av . har ingått avtal om köp av ett ersättningfartyg. Behovet och tillhandahållandet av fartyg för forskning och under- sökningar för marin miljöövervakning, kartläggning och forskning i , inklusive fiskeriområdet, har utretts av Havsmiljö- utredningen i betänkandet En utvecklad havsmiljö-förvaltning (SOU 2008:48). Det finns några större fartygsaktörer i . har knappt 30 fartyg och mindre båtar för farledsunderhåll och sjömät- ning, fem isbrytare samt cirka 80 lotsbåtar. har ett 40-tal fartyg med inmönstrad besättning och ett 30-tal mindre båtar. Försvarsmakten har ett stort antal fartyg och båtar som är 9För en teknisk beskrivning av Argos, se , Organisation, Avdelningen för forskning och utveckling, Forskningsfartyg. 10För en teknisk beskrivning av Ancylus, se , Organisation, Avdel- ningen för forskning och utveckling, Forskningsfartyg. Kunskapsstöd för hållbar fiskeförvaltning anpassade för försvarets verksamhet. Den privata marknaden för forsknings- och undersökningsfartyg är begränsad. Det finns 18 forskningsfartyg i de närmaste grannländerna (ryska forskningsfartyg undantagna) med uppgift att stödja marin forskning och undersökning i samt . Därut- över finns ett antal forskningsfartyg som främst används i expedi- tioner på oceanerna och i polarområden. De senare fartygen är dock dimensionerade samt utrustade för att även kunna operera i och . Fartygen i grannländerna är betydligt modernare än de svenska. Genomgående gäller för de moderna far- tygen att de genom en mindre besättning samt nya tekniska lös- ningar har mindre personal- och underhållskostnader än äldre far- tyg. föreslog att staten fortsatt ska till- handahålla fartyg för forskning och undersökningar, men att far- tygen ska samlas inom en organisation. Av de två tänkbara värdmyndigheterna som utredningen identifierade, och , förordade utredningen . I remissbehandlingen av betänkandet har samtliga instanser som kommenterat förslaget tillstyrkt att de statliga forsknings- och undersökningsfartygen samlas i en organisation. Merparten av instanserna är positiva till som ansvarig myndig- het. och framhåller dock att det redan finns en fungerande rederifunktion i staten i form av Sjö- fartsverkets rederi och att det vore irrationellt att tillskapa en paral- lell statlig rederifunktion. anser att det för undersöknings- och forskningsverksamhet inom fiskeriom- rådet vore mer rationellt att genom avtal med näringen tillskapa referensflottor av privata fiskefartyg. anser att förslaget inskränker näringslivets exploaterings- och utvecklingsmöjligheter samt att det bör kompletteras för att möjliggöra en ökad konkur- rensutsättning av fartygstjänster för undersökning och forskning. 13.4Forskningens produktivitet och kvalitet För att mäta forskningens produktivitet och kvalitet används bibliometriska mått. –2006 publicerade totalt 94 artiklar (hela publikationer) i internationella Kunskapsstöd för hållbar fiskeförvaltning SOU 2009:8 Det vägda antalet publikationer uppgår till 40,8.11 Resurser och produktivitet, forskning och utveckling Medarbetare, antal 2007 Disputerade, antal 2007 Årsarbetskrafter, antal 2005 Utgifter, mkr 2005 varav: Egen, mkr 2005 Utlagd, mkr 2005 Publikationer, antal hela 2003-2006 () Publikationer per disputerad och år Publikationer per årsarbetskraft och år Publikation per mkr och år Publikationer, antal vägda 2003-2006 () Publikationer per disputerad och år Publikationer per årsarbetskraft och år Publikationer per mkr och år Källa: , och . Vid finns totalt 47 personer med doktorsexamen varav 37 vid Avdelningen för forskning och utveckling. Av dem med dok- torsexamen är 10 personer docenter eller adjungerade professorer. Produktiviteten i forskningen uppgår till 0,5 hela publikationer per disputerad och år respektive 0,6 per årsarbetskraft och år. Om hänsyn tas till andel av de enskilda publikationerna (vägda publikationer) är produktiviteten per disputerad och årsar- betskraft ungefär hälften så hög. Med reservation för svårigheten att jämföra forskning inom olika områden kan noteras att produk- tiviteten är lägre än vid de andra myndigheter som omfattas av utred- ningens uppdrag. Den är även lägre än vad som normalt betraktas som rimliga kvantitativa mål för produktivitet i forskning vid universitet och andra forskningsorgan. Vetenskaplig kvalitet kan bedömas utifrån hur mycket veten- skapliga publikationer citeras av andra forskare.12 Nedan redovisas 11Med hela publikationer avses antalet publikationer som medarbetare vid ensamma eller tillsammans med andra forskare författat. Med vägda publikationer avses endast den andel av artikeln som medarbetare vid författat. Det vill säga om det är två författare varav en är verksam vid en annan organisation räknas det som en halv publikation. 12Citeringsgrad korrelerar med kvalitet bedömd med kollegial granskning (peer review). Kunskapsstöd för hållbar fiskeförvaltning citeringsgraden för vetenskapliga publikationer samt genomsnittet för , EU15 och EU27.13 Medelciteringsgraden för vetenskapliga publika- tioner är i nivå med den genomsnittliga citeringsgraden för . Den är något högre än genomsnittet för EU15 respektive EU27. Det indikerar att forskningen vid är av motsvarande kvalitet som genomsnittet i men av något högre kvalitet än genomsnittet i EU15 och EU27. (Det globala genomsnittet är 1.) har dock en lägre andel vetenskapliga publikationer med en mycket hög citeringsgrad. I detta sammanhang bör det noteras att olika publicerings- traditioner råder inom olika vetenskapliga discipliner, vilket gör att det ibland kan vara missvisande att jämföra den vetenskapliga pro- duktionen inom en disciplin eller vid ett forskningsorgan med ett genomsnitt för forskningen generellt. För att minimera denna risk jämförs citeringsgraden inom Fiskeri- verkets enskilt största ämnesområde, Fisheries, med , EU15 och EU27. Området står för av totala antal vetenskapliga publikationer.14 13EU15 avser de stater som var medlemmar i unionen före anslutningen av tio nya länder . EU27 avser de stater som är medlemmar. 14Det är endast inom detta område som –2006 har publi- cerat minst 10 vägda publikationer. Detta är den undre gräns som bedöms vara rimlig för att en jämförelse ska vara trovärdig. Kunskapsstöd för hållbar fiskeförvaltning Av tabellen framgår att har en medelciteringsgrad som är i nivå med genomsnittet för och något högre än genomsnittet för EU15 och EU27. Andelen mycket frekvent citerade artiklar är dock lägre i än den är inom EU15 och EU27. 13.5Förtroende för politik och förvaltning Kritik har återkommande riktats mot den gemensamma fiskeri- politiken. I den halvtidsutvärdering som kommissionen gjort av den gemensamma fiskeripolitiken konstateras att mer- parten av fiskbestånden är överutnyttjade medan lönsamheten i yrkesfisket är otillfredsställande och miljöpåverkan oacceptabelt stor. Det konstateras också att förvaltningsbesluten inte har följt den biologiska vetenskapliga rådgivningen, utan att det regel- mässigt har beslutats om högre kvoter än vad som ansetts vara bio- logiskt hållbart.15 Det pågår också en jämförelsevis livlig offentlig debatt om fiskeripolitiken och dess tillkortakommanden. Detta reser frågor om förtroendet för fiskeripolitiken och dess förvalt- ning. Förtroendet för olika kunskapskällor, upplevelsen av hot mot havsmiljön, etc. har varit föremål en genomförd opinions- undersökning vid , opinion och massmedia, universitet.16 I tabellen nedan redovisas hur allmänheten upplever olika hot mot havsmiljön. De hot som flest upplever som mycket allvarliga är industriella giftutsläpp samt utfiskning. Algblomning, giftiga båt- bottenfärger samt spridning av främmande växter och djur är de hot som minst andel av allmänheten upplever som mycket all- varliga. I linje med detta mönster är de hot som störst andel upp- lever som mycket farliga också de hot som minst andel upplever som inte alls farliga. 15Europeiska kommissionen (2008) Commission Working Document, Reflections on Further Reform on the Common Fisheries Policy. 16Berlin, D. (2008) Forskare och fiskare i skilda världar i , och , L. Skilda världar, , . SOU 2009:8 Kunskapsstöd för hållbar fiskeförvaltning Allmänhetens upplevelse av hot mot havsmiljön Källa: Jagers och 2008. Allmänhet och yrkesfiskare ser olika på olika hot mot havsmiljön. Industriella utsläpp och utfiskning är de hot som störst andel av all- mänheten ser som mycket allvarliga hot. Utfiskning är det hot som mest direkt berör fiskeripolitiken och dess förvaltning. Andelen som ser utfiskning som ett mycket allvarligt hot uppgår till 40 pro- cent bland allmänheten. Den motsvarande andelen bland yrkes- fiskare uppgår till . Tabell 13.6 Allmänhetens och yrkesfiskarnas upplevelse av hot mot havsmiljön Källa: Jagers och 2008. Förtroendet för olika aktörers information om havsmiljön varierar generellt. Vidare värderas olika enskilda källor olika av allmänheten respektive yrkesfiskarna. Andelen som har mycket högt förtroende för och regeringen är mycket liten. Detta gäller både allmänheten och yrkesfiskarna. Andelen som har mycket högt förtroende för är bland allmänheten och bland yrkesfiskarna. Andelen som har mycket högt för- troende för forskare, journalister och miljöorganisationer är mellan Kunskapsstöd för hållbar fiskeförvaltning bland allmänheten medan den är eller mindre bland yrkesfiskarna. Förtroende för information om havsmiljön Källa: Jagers och 2008. Utredningens förlag: Forskningen vid Myndigheten för havs- resurser och fiske bör vara inriktad på datainsamling om och uppskattningar av fisk- och skaldjursbestånd, utveckling av model- ler för resursförvaltning och fiskevård samt viss tillämpad forsk- ning till direkt stöd för resursförvaltningen. Den verksamhet som bedrivs vid Havsfiskelaboratoriet och Kustlaboratoriet bör i huvudsak överföras till den nya myndigheten medan den verk- samhet som bedrivs vid Sötvattenslaboratoriet bör överföras till universitet. Skälen för utredningens förslag: bedriver en jäm- förelsevis omfattande forsknings- och utvecklingsverksamhet och är en av de civila myndigheter som avsätter mest resurser för detta ändamål. Vid forsknings- och utvecklingsavdelningen arbetar cirka 200 personer motsvarande 170 årsarbetskrafter. Av dessa arbetar cirka 40 årsarbetskrafter med forskning i mer akademisk mening. De resterande arbetar bland annat med praktiska under- sökningar och utvecklingsverksamhet. Avdelningen för forskning och utveckling ansvarar även för driften av myndighetens forsk- ningsfartyg. Forskningsverksamheten är inriktad mot att öka kun- skapen om fiskbestånd, fiskeriteknik och fiskets miljöeffekter. Myndigheten samlar in data om fiskbestånd och miljö, beräknar Kunskapsstöd för hållbar fiskeförvaltning fiskbeståndens storlek och hur de påverkas av fiske, samt bedriver utvecklingsarbete inom vattenbruk, fiskevård och fiskeriteknik. Utredningens utgångspunkt är att forskning i första hand ska bedrivas vid universitet och högskolor. Ett skäl som talar för att forskning ska bedrivas vid myndigheter är att regeringen vill vara säker på att relevant forskning bedrivs, till exempel om som stat genom internationella åtagandet förbundit sig att utarbeta vissa kunskapsunderlag. utför datainsamling och övervakning av fisk- och skaldjursbestånd i haven och andra vatten. Enligt den så kallade datainsamlingsförordningen (EG) nr 1543/2000 har för- bundit sig att samla in och tillgängliggöra information om bestånd i haven och om fiskerinäringen. kostnader förenade med datainsamlingsförordningen uppgick till totalt varav belastade myndighetens anslag och utgjorde bidrag från EU. Vidare följer av FAO:s uppförandekod för ansvars- fullt fiske generellt för samtliga bestånd att resursförvaltningen ska vila på vetenskaplig grund. Datainsamling och beståndsövervakning följer sålunda till stor del direkt av internationella åtaganden vilka som stat har ingått. Utredningen anser mot denna bakgrund att den myndighet som har i uppdrag att förvalta fiskeripolitiken även ska ha som uppgift att samordna datainsamling och beståndsuppskattning. Det innebär dock inte nödvändigtvis att denna myndighet ska utföra denna uppgift i egen regi eller att den behöver utföras av en statlig myndighet. I anslutning till datainsamling och beståndsövervakning bedriver även viss forskning i mer akademisk mening. Huvud- delen av denna förefaller vara av tillämpad natur och utgöra ett stöd för myndighetsuppgifterna. Den forskningsverksamhet som bedrivs bedömer utredningen sålunda i huvudsak vara relevant för myndig- hetens förvaltningsuppgifter. Men det finns även inslag av grund- forskningsliknande verksamhet, till exempel det så kallade skarp- sillsprojektet som syftar till att generera grundläggande kunskaper om hur olika fiskbestånd samspelar i ett marint ekosystem. Fiskeri- verket har anfört att det för myndigheten är viktigt att bedriva viss tillämpad forskning, dels för att kunna utveckla förvaltningsupp- gifterna och dels för att ha det anseende som krävs för att effektivt kunna delta i det internationella arbetet. Utredningen delar denna uppfattning. Den bibliometriska studie som utredningen låtit göra visar att produktiviteten inom forskningen är lägre vid än Kunskapsstöd för hållbar fiskeförvaltning vad som normalt brukar anses vara en rimlig produktivitet vid uni- versitet och högskolor. Detta kan givetvis bero på att forskare vid en förvaltningsmyndighet förutom forskning har andra uppgifter att utföra eller att resultaten publiceras i andra former än artiklar i vetenskapliga tidskrifter. Det kan dock även konstateras att forsk- ningsproduktiviteten är lägre än vid de andra myndigheter som utredningen analyserat. Vidare kan konstateras att forskningen vid , mätt i termer av citeringsgrad, har en kvalitet som är i nivå med genomsnittet i . Andel vetenskapliga publika- tioner av mycket hög kvalitet är lägre än genomsnittet i EU respek- tive världen. Undersökningar visar att förtroendet för EU:s fiskeripolitik är lågt. Allmänhetens förtroende för informationen från EU-kom- missionen, regeringen och är lågt. Yrkesfiskarnas för- troende är mycket lågt. En viktig förklaring till detta förtroende- problem är att politiken och förvaltningen inte har följt den veten- skapliga rådgivningen, med överfiske som följd. framstår procedurerna för framtagande av vetenskaplig rådgivning inom fiske- området som systematiserade jämfört med angränsande områden, såsom jord- och skogsbruket. Detta gäller dock i första hand den internationella rådgivning som tas fram inom Internationella havs- forskningsrådet (ICES). När det gäller den vetenskapliga råd- givningen för den nationella fiskeripolitiken saknas i ett system för framtagande av oberoende vetenskapliga underlag. ansvarar både för att förvalta bestånden och för att utarbeta de vetenskapliga råden. Sammanfattningsvis kan konstateras att huvuddelen av den forsk- ningsverksamhet i vid bemärkelse som bedriver framstår som relevant, att kvaliteten när det gäller den mer akade- miskt orienterade forskningen är genomsnittlig, att produktiviteten framstår som låg samt att fiskeripolitiken lider av ett förtroende- problem som är ett resultat av att den vetenskapliga rådgivningen inte har följts. Utredningen bedömer att bristerna i produktivitet bör kunna åtgärdas genom en förbättrad intern styrning av verksamheten mot de framtida huvuduppgifterna inom forskningsområdet. För att åtgärda de konstaterade kvalitets- och förtroendeproblemen kan det vara nödvändigt att verksamheten omorganiseras, till exempel att den vetenskapliga rådgivningens tydligare separeras från resurs- förvaltningen. Kunskapsstöd för hållbar fiskeförvaltning Utredningen har i detta sammanhang övervägt dels alternativet att överföra forskningsverksamheten till ett oberoende organ i form av ett befintligt universitet eller till ett nybildat fiskeriforsk- ningsinstitut, dels alternativet att behålla en integrerad lösning med förvaltning och forskning inom en och samma myndighet men med en tydligare åtskillnad mellan vetenskaplig rådgivning och för- valtning. Båda alternativen har både för- och nackdelar. Genom att överföra forskningen till universitet eller institut ökar dess obero- ende vilket bör bidra till ett ökat förtroende, men finns det en risk för att relevansen minskar. Omvänt gäller att en inte- grerad lösning tydligare utgår från myndighetens behov vilket bör bidra till en hög relevans, men innebär finns en risk för förtroendeproblem. Utredningen har kommit till slutsatsen att en kombination av de två alternativen är att föredra. I första hand när det gäller Havs- fiskelaboratoriet men också när det gäller Kustlaboratoriet anser utredningen att den vetenskapliga rådgivningens oberoende kan tillgodoses genom de internationella procedurerna för framtagande av vetenskapliga råd rörande de kommersiellt intressanta bestå- enden i haven. När det gäller den nationella vetenskapliga rådgiv- ningen som i första hand är ett ansvar för Sötvattenslaboratoriet saknas motsvarande procedurer. För att lägga grunden för en vetenskaplig rådgivning med högt förtroende anser utredningen att den verksamhet som bedrivs vid Sötvattenslaboratoriet bör över- föras till universitet. Utredningen har i detta sammanhang även över- vägt alternativet att inrätta ett vetenskapligt råd vid myndigheten med uppgift att granska den vetenskapliga rådgivningen. Utredningen bedömer dock att detta inte är tillräckligt för att stärka förtroendet för fiskeripolitiken och dess förvaltning. Den verksamhet som bedrivs vid Sötvattenslaboratoriet överförs lämpligen till det universitet som laboratoriet har mest samröre med, det vill säga eller universitet. I detta sammanhang bör noteras att nämnda uni- versitet står för väsentliga delar av den svenska forskningen inom området samt att är ett nationellt marint centrum och ingår som en nod i det som regeringen låtit inrätta vid .