sou · GXB32 · 2009-01-15 00:00:00 — En sådan mindre elproducent ska dels undantas från kravet att betala kostnaden för mätare och insamlingsutrustning, dels betala en reducerad överföringstariff motsvarande den årliga kostnaden för mätning, beräkning och rapportering på koncessionshavarens nät. Den mindre elproducenten ska dessutom betala engångsavgift för anslutning.TPF2FPT Om flera sådana mindre anläggningar är belägna i närheten av varandra och gemensamt matar in el på ledningsnätet ska anläggningarna betraktas som separata anläggningar. I förarbetena till de gällande bestämmelserna om nättariffer för mindre produktionsanläggningar anges att kostnaden för mätning och rapportering avser de totala kostnaderna för all mätning och rapportering på ledningsnätet.TPF3FPT Av kammarrättens praxis avseende tillämpningen av bestämmelserna följer att nätsföretaget vid beräkningen av den delen av överföringstariffen som avser ersättning för mätning, beräkning och rapportering, ska utgå från de totala kostnaderna för den kundkategori som har samma kostnadsbild som den aktuella producenten.TPF4FPT Vi kan således konstatera att det inte har någon betydelse för tillämpningen av bestämmelsen att den samlade mätningen enligt utredningens förslag innebär att den enskilda anläggningens specifika kostnad inte kan anges. Den del av den totala kostnaden för mätning och rapportering som belöper på en enskild anläggning kan ändå beräknas. Syftet med bestämmelsen att varje anläggning ska betraktas som en separat anläggning innebär, såsom det beskrivs i förarbetena, att förslaget om samlad mätning inte medför något behov av att ändra lydelsen. Vid samlad mätning, enligt vårt förslag, är anläggningarna fortfarande anslutna var för sig till det koncessionspliktiga elnätet och de omfattas således av undantaget från att betala kostnader för mätning och bestämmelsen om reducerad överföringstariff. 2TP PT 3 kap. 14 § resp. 4 kap. 10 § ellagen. 3TP PT Prop. 1996/97:136 Ny ellag, s.157 f. 4TP PT Se t.ex. Kammarrätten i dom i mål 870-07 av . Vi konstaterar mot denna bakgrund att det inte behövs någon ändring av 4 kap. 10 § ellagen med anledning av utredningens förslag om samlad mätning av inmatning av el från produktionsanläggningar till ledningsnät som drivs med stöd av nätkoncession. 4.4.5Nätanslutningsutredningens förslag avseende nättariffer föreslog att bestämmelsen om reducerad nätavgift för mindre produktionsanläggningar endast ska gälla för anläggningar som togs i drift före . Bestämmelsen ska därefter upphöra att gälla den 1 januari 2015.TPF5FPT förslog även att undantaget för elproducenter med mindre produktionsanläggningar från skyldigheten att erlägga en avgift för anläggningarnas mätare ska upphöra att gälla . Utredningen föreslog vidare, som ersättning för den gällande reducerade nättariffen för mindre anläggningar, en ny bestämmelse i ellagen för de produktionsanläggningar som uppförts efter , och som uppfyller förutsättningarna för att tilldelas elcertifikat. Förslaget gäller således utan någon maximal effekt för de berörda anläggningarna. Den föreslagna bestämmelsen innebär att sådana anläggningar från det år anläggningen tagits i drift ska betala en avgift för överföring av el som motsvarar högst per kWh, för den del som berättigar till elcertifikat. Elproducenten ska dessutom betala den årliga kostnaden för mätning, beräkning och rapportering på nätkoncessionshavarens nät.TPF6FPT förslag innehåller dessutom en begränsning av avgift för överföring av el från en ledning som omfattas av nätkoncession för linje till ledning eller ledningsnät som omfattas av en annan nätkoncession. Begränsningen avser de fall då en innehavare av nätkoncession för linje har en ansluten anläggning som omfattas av den föreslagna bestämmelsen om maximal överföringsavgift och ledningen endast används för inmatning av el från en eller flera sådana produktionsanläggningar. Begränsningen är också i detta fall per kWh. har inte i uppdrag att analysera eller utvärdera förslag avseende nättariffer, 5TP PT : Bättre kontakt via nätet (SOU 2008:13), avsnitt 4.4. 6TP PT , a.a., avsnitt 4.5. men vi har ändå haft anledning att granska hur de eventuellt skulle kunna påverka tillämpningen av våra förslag om nätkoncession för produktionsområde och om samlad mätning. Denna granskning har resulterat i ett par påpekanden avseende förslag som lämnas nedan. För det första vill vi framhålla att om förslag om begränsning av överföringsavgiften genomförs så bör den ändras så att hänsyn tas till vårt förslag om införande av en nätkoncession för produktionsområde. Den föreslagna reduktionen av avgift för överföring av el för nätkoncessionshavare för linje ska då också tillämpas i de fall överföring av el sker från produktionsanläggningarna via ett ledningsnät som omfattas av nätkoncession för produktionsområde till ledning som omfattas av nätkoncession för linje. Avgiftsreduktionen ska enbart gälla för den mängd el som omfattas av bestämmelsen om en maximal överföringsavgift om per kWh, dvs. el från en eller flera produktionsanläggningar som uppfyller förutsättningarna för att tilldelas elcertifikat och som har tagits i drift efter . Detta innebär ingen principiell skillnad vad gäller överföringsavgifternas storlek, utan tar enbart sikte på att minimera avgiftsreduktionens påverkan på elnätsverksamheten i ett produktionsområde. Vidare vill peka på några oklarheter beträffande effekterna av det redovisade förslagspaketet om begränsning av överföringsavgiften. Förslagen gäller alla anläggningar för elproduktion som är certifikatberättigade. För mindre anläggningar som ansluts till ett ledningsnät som omfattas av områdeskoncession torde bestämmelserna bli aktuella. De mindre anläggningarna får då en maximal överföringsavgift om per kWh. Det bör dock understrykas att i det fall elproduktionsföretaget självt svarar för nätanslutningen, vilket framhållits som angeläget, så får det också svara för avgiftsreduktionen, eventuellt tillsammans med innehavaren av överliggande nät. byggs dock allt större anläggningar, och de föreslagna bestämmelserna kan antas att i allt större utsträckning tillämpas för anläggningar som ansluts på en högre spänningsnivå än den som är fastställd för området. Drivkraften kan antas vara marginell för ett fristående elnätsföretag att uppföra och driva en anslutningsledning till en sådan redovisade median- och medelvärden för överföringskostnader för vindkraft på 5–/kWh. Även om kostnaden för överföringen från en anläggning kan kalkyleras att ligga kring /kWh, så riskerar ju kostnaden att stiga om elproduktionen av någon anledning störs. Nätföretaget riskerar att då få driva ledningen med underskott. I realiteten innebär detta att såväl nätkoncession för produktionsområde som anslutande ledning under nätkoncession för linje inte går att driva ekonomiskt om kostnaden till överliggande nät uppgår till per kWh. Samma sak gäller i praktiken för ickekoncessionspliktiga produktionsnät. Då vår bedömning av effekterna av de redovisade förslagen delvis skiljer sig från bedömning, vill vi förorda att de möjliga effekterna av det föreslagna stödets finansiering granskas ytterligare. I sammanfattning vill vi således framhålla att i det fall förslagen om begränsning av inmatnings- och överföringstariffer införs så bör de kompletteras så att hänsyn tas till vårt förslag om införande av en nätkoncession för produktionsområde. Vidare förordar vi att stödförslagens möjliga effekter granskas ytterligare med avseende på stödets finansiering. konstaterar i betänkandet Prövning av vindkraft (SOU 2008:86) att i samband med en vindkraftsutbyggnad behövs en anslutningskoncession (nätkoncession för linje) för att koppla ihop ett vindkraftverk med elnätet. Utredningen föreslår att sådana moment som redan har prövats enligt inte ska upprepas vid prövningen enligt ellagen. Någon ny miljökonsekvensbeskrivning ska inte heller behöva göras i ärendet om anslutningskoncession. beskriver bakgrunden till sitt förslag på följande sätt (avsnitt 6.5.2, Samordning av ellagen med , s. 271 f.): Enligt dagens regelverk krävs särskild koncession från för att bygga den elektriska starkströmsledning som behövs för att föra strömmen från ett vindkraftverk till elnätet. Inom ramen för den prövningen avgörs frågor om den elteknik som berör elnäten samt frågor om koncession dvs. vilken operatör som ska ha ensamrätt i det aktuella området. Utöver detta avgörs även allmänna miljöfrågor. Det gäller den miljöpåverkan som olika alternativ för ledningsdragningen kan ha. En prövning enligt avser inte rent el-tekniska frågor eller frågan om koncession och ensamrätt. Däremot kan frågan om ledningsdragningens miljöpåverkan passa väl in i miljöbalksprövningen av en vindkraftspark. I begreppet miljöfrågor bör då innefattas allt som täcks av prövningar enligt 9 och 11 kap. . Vid en granskning av tillstånd finner man att den myndigheten tar hänsyn till att miljöfrågorna för själva vindkraftsparken redan är prövade i ett miljöbalkstillstånd och tar ledning av slutsatserna där. Det kan därmed vara en fördel att en och samma myndighet bedömer lokaliseringen av vindkraftsparken och lokaliseringen av anslutningsledningarna i ett och samma tillståndsärende. Förutsättningarna för meddelande av nätkoncession såvitt rör miljöbalksrelaterade frågor kan därför handläggas redan under miljöbalksprocessen. Samordning kan uppnås genom en ändring i ellagen enligt vilken frågor som redan har prövats i ett ärende om tillstånd enligt inte ska prövas i ett ärende om nätkoncession enligt ellagen. Bedömningar enligt ellagen i frågor som kan påverka omgivningen och kringboende kan då ske vid miljöbalksprövningen och behöver bara bli föremål för en prövning. Inför denna enda miljöprövning är det viktigt att sökanden upprättar sin ansökan, tekniska beskrivning och miljökonsekvensbeskrivning enligt på ett sådant sätt att dessa handlingar täcker alla de aspekter som kan ha betydelse från miljö-, natur- eller hälsosynpunkt. Det är bara på så sätt sökanden kan undvika att frågorna behöver prövas även enligt ellagen. De renodlat el-tekniska frågorna, som mer angår innehavarna av den linje en koncessionsansökan avser och innehavaren av närliggande elnät, bör dock hanteras vid tillämpningen av ellagen. Den kvarvarande prövningen enligt ellagen blir då av den karaktären att det inte bör krävas en miljökonsekvensbeskrivning enligt 6 kap. . Förfarandet enligt ellagen kan med en sådan lösning förenklas eftersom antalet intressenter förutom elproducenter och nätinnehavare väsentligt minskar. Ändringen bör vidare medföra att antalet personer som ska anses vara berörda av beslutet på ett sådant sätt att de enligt 22 § förvaltningslagen har rätt att överklaga koncessionsbeslutet minskar. har inom ramen för sitt uppdrag att analysera nuvarande uppdelning mellan områdeskoncession och linjekoncession. Utredningen har bl.a. funnit att olika krav föreligger när en miljökonsekvensbeskrivning ska upprättas vid utbyggnad av elnätet inom ramen för en områdeskoncession respektive en linjekoncession. För utbyggnad inom ramen för en områdeskoncession gäller att en miljökonsekvensbeskrivning ska upprättas i den utsträckning som behövs i det enskilda fallet, medan en miljökonsekvens- beskrivning alltid ska ingå i en ansökan om nätkoncession för linje enligt ellagen. De länsstyrelser som utredningen har kontaktat lämnar samstämmiga uppgifter om att de vid utbyggnad av områdeskoncessionerat nät i princip endast kräver en miljökonsekvensbeskrivning när luftledningar dras över skyddsvärda områden. Upprättandet av en miljökonsekvensbeskrivning innebär som regel betydande kostnader för den sökande. Det är därför angeläget att krav på upprättande av en miljökonsekvensbeskrivning endast ställs där det är befogat. En höjd spänningsgräns för område till skulle leda till att olika regler för krav på upprättande av miljökonsekvensbeskrivning gäller vid utbyggnad av ledningar inom ramen för en områdeskoncession jämfört med vad som gäller vid en ansökan om nätkoncession för linje enligt ellagen. Mot denna bakgrund avser utredningen att i det kommande slutbetänkandet redovisa sina överväganden avseende kravet på upprättande av miljökonsekvensbeskrivningar inför utbyggnad av elnätet och avseende möjligheten att reducera kraven och rikta dem mot de verkligen angelägna fallen. Som framgått av citatet ovan, om samordning av ellagen med , är det emellertid inte aktuellt med lättnader i kravet på att en miljökonsekvensbeskrivning upprättas när det gäller anslutningsledningar till en vindkraftspark, då det som påpekats är en viktig förutsättning, för att en vindkraftsanläggning och anslutningsledning ska kunna prövas i ett sammanhang, att uppgifter om ledningen finns med i miljökonsekvensbeskrivningen för anläggningen. 5Ekonomiska och andra konsekvenser föreslår en ny typ av nätkoncession, nätkoncession för produktionsområde. En sådan koncession avser ett nät som förbinder två eller flera elektriska produktionsanläggningar, vilka utgör en funktionell enhet. Området kan även infatta en kort anslutning till överliggande nät. I anslutning till detta förslag föreslår vi också ett antal kravlättnader att gälla vid inmatning av el från förnybar elproduktion. Regeringen har fattat beslut om undantag från kravet på nätkoncession för ett internt nät som förbinder två eller flera elektriska anläggningar för produktion, vilka utgör en funktionell enhet. Ändringen trädde i kraft . Bedömningen av konsekvenserna av utredningens förslag måste därför i många fall ske mot bakgrund av detta nya regelverk. Det är således i huvudsak konsekvenserna av dessa alternativa system som kommer att redovisas nedan. Först lämnas dock ett inledande avsnitt om kommittéförordningens krav på konsekvensanalyser. 5.2Kommittéförordningens krav på konsekvensanalyser Om förslagen i ett betänkande påverkar kostnader eller intäkter för stat, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda ska en beräkning av dessa konsekvenser göras i betänkandet, enligt 14 § kommittéförordningen (1998:1474). Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt ska även dessa redovisas. Ekonomiska och andra konsekvenser Vidare gäller att en finansiering ska föreslås när det gäller kostnadsökningar och intäktsminskningar för staten, kommuner eller landsting. Om förslagen i ett betänkande har betydelse för den kommunala självstyrelsen ska konsekvenserna av detta anges i betänkandet (15 § kommittéförordningen). Detsamma gäller när ett förslag har betydelse för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företag, jämställdheten mellan kvinnor och män, samt möjligheterna att uppnå de integrationspolitiska målen. Utredningens förslag innebär en möjlighet för en elproducent genom eget nätföretag att söka koncession för produktionsområde avseende ett nät som förbinder två eller flera elektriska anläggningar för produktion, vilka utgör en funktionell enhet. Ansökan föreslås vara enkel. Sökanden ska i princip endast ange en plan över planerade anläggningar inom produktionsområdet samt den högsta spänning för området som sökanden vill ha fastställd. Om området omfattar en kort anslutningsledning ska sträckningen av denna redovisas på karta. Någon miljökonsekvensbeskrivning krävs dock inte och regler är inte heller tillämpliga. Att upprätta ovanstående ansökan och ge in den till nätmyndigheten innebär inga större kostnader. Sökanden får dock inte vara en juridisk person som bedriver handel eller produktion av el. Om så är fallet måste ett nätföretag bildas innan ansökan ges in. Inte heller denna kostnad är enligt utredningens uppfattning särskilt betungande. Även vårt förslag om en begränsad redovisning till nätmyndigheten för en innehavare av koncession för produktionsområde eller koncession för linje som till huvudsak avser inmatning av förnybar produktion gör att redovisningen inte blir betungande för koncessionshavaren. Vårt förslag om att begränsningen gäller med automatik om förutsättningar i föreskrifter är uppfyllda innebär en ytterligare lättnad och därmed förbundna kostnadsminskningar. Ekonomiska och andra konsekvenser Utredningens förslag öppnar för konkurrens mellan nätföretag som bedriver nätverksamhet med stöd av områdeskoncession respektive koncession för produktionsområde. Detta kan innebära en kostnadspress. Innan det ovan nämnda undantaget från kravet på nätkoncession enligt ellagen trädde i kraft var ellagens krav på mätning av varje vindkraftaggregat en betydande utgift för koncessionshavaren. Med vårt förslag-, om att samlad mätning ska kunna ske av inmatningen av el-, minskar denna utgift i detta koncessionsbaserade system. Konkurrerande elproducenter får enligt vårt förslag rätt att ansluta sig till ett koncessionerat produktionsområde. Den konkurrerande elproducenten är därvid garanterad en icke-diskriminerande anslutning. Våra förslag om nätkoncession för produktionsområde m.m., bedöms leda till påtagliga kostnadsbesparingar för elproducenterna. De elproducenter med eget företag som annars skulle kunna bli hänvisade till onödiga och komplicerade avgränsningsproblem med områdeskoncessionshavaren i ett koncessionsbefriat regelsystem vet med det av utredningen föreslagna regelverket exakt vilka rättigheter de har med ett koncessionssystem där områdeskoncessionshavaren fått tillfälle att yttra sig i ett tidigt skede. Elanvändare berörs inte direkt i någon större utsträckning, eftersom de som regel inte är bosatta inom produktionsområden. I den mån så är fallet ger utredningens förslag dock viss möjlighet att från koncessionshavaren för produktionsområdet få en lägre anslutningskostnad än från koncessionshavaren för området. I nästa led torde minskade kostnader inom elproduktionen också leda till prissänkningar för elanvändarna. Ekonomiska och andra konsekvenser Som nämnts under 5.3.1 är behandlingen av den föreslagna nya nätkoncessionen av enkel beskaffenhet. Vidare kommer en ansökan endast i fråga där produktionsområden förekommer. Utredningen har under avsnitt 3.3 pekat på risken för avgränsningsproblem mellan elproducenter och områdeskoncessionshavare med den nu gällande koncessionsbefrielsen för interna nät som förbinder elproduktionsanläggningar. Enligt 2 kap. 4 § ellagen och 2 § 3 elförordningen får i det enskilda fallet meddela ett bindande besked om huruvida en eller flera elektriska starkströmsledningar omfattas av föreskrifter om undantag från krav på nätkoncession. Det finns enligt utredningens uppfattning anledning att förmoda att inspektionen kommer att få ett antal sådana ärenden för prövning avseende tillämpningen av undantag från koncessionsplikt för interna nät som förbinder elektriska anläggningar för produktion. Enligt utredningens uppfattning är det troligt att tidsåtgången för att behandla ärenden enligt vårt förslag eller enligt gällande bestämmelser skulle vara ungefär densamma. Initialt torde hanteringen av vårt förslag om koncession för produktionsområde vara mindre tidskrävande. Å andra sidan kommer, när en viss praxis utbildat sig i ett koncessionsbefriat system, arbetsuppgiften att meddela bindande besked om undantag från krav på nätkoncession att minska. Uppgiften att meddela nätkoncession för produktionsområde blir sannolikt mer beständig. Utredningens förslag om att ersätta ett ansökningsförfarande om undantag från rapporteringskrav med en reglering där undantagen gäller med automatik ger motsvarande lättnad för inspektionen som för nätföretagen. Det är utredningens uppfattning att inspektionens beslut om nätkoncession för produktionsområde sällan kommer att överklagas. Bindande besked om undantag från krav på nätkoncession överklagas dock erfarenhetsmässigt i relativt stor utsträckning till regeringen. Mot bakgrund av de avgränsningsproblem som kan förväntas uppkomma angående interna nät för elproduktion (se ovan) och parternas intresse av prejudikat i dessa frågor utgår utredningen från att ett relativt stort antal av dessa ärenden kommer att överklagas till regeringen. Ekonomiska och andra konsekvenser Ett genomförande av våra förslag skulle därför sannolikt minska arbetsbörda. I vilken utsträckning de allmänna förvaltningsdomstolarna kommer att påverkas av våra förslag är svårt att förutsäga med exakthet. Förslagen kan innebära förskjutningar i tiden av processer i domstolarna, men vi bedömer att processerna i sig inte kommer att bli märkbart fler eller mer omfattande . 5.3.5Konsekvenser för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet konstaterar i sin konsekvensanalys i betänkandet Bättre kontakt via nätet (SOU 2008:13, s. 202) att ett allmänt främjande av utbyggnaden av förnybar elproduktion innebär att det blir ett ökat behov av service i glesbygdsområden, vilket kan innebära att det blir förutsättningar för ny näringsverksamhet. På motsvarande sätt anser utredningen att våra förslag skulle bidra till ett ökat behov av service i glesbygdsområden och därmed också till en ökad sysselsättning. 5.3.6Konsekvenser för små företags arbetsförutsättningar och konkurrensförmåga Utredningen konstaterar att många elproducenter utgörs av små företag. Enligt konsekvensanalys i delbetänkandet Prövning av vindkraft (SOU 2008:86, s. 285) finns det uppskattningsvis ca 90 företag i som direkt arbetar med vindkraftsprojekt från idéstadiet till dess att verken är färdiga för att leverera el ut till elnätet. De är av varierande storlek från riktigt stora företag till mindre bolag. Även nätföretag varierar från stora till mindre företag. understryker att vad som ovan anförts om nätföretags och elproducenters arbetsförutsättningar och konkurrensförmåga således även avser små företag. Ekonomiska och andra konsekvenser Utredningen har övervägt huruvida förslagen i betänkandet kan komma att få effekter på den kommunala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, jämställdheten mellan kvinnor och män eller möjligheterna att uppnå de integrationspolitiska målen. Utredningens bedömning är att förslagen inte påverkar något av dessa mål. 6.1Förslag till lag om ändring i ellagen (1997:857) 2 kap. Nätkoncession m.m. 2 kap. 2 § I första stycket har ett tillägg skett som definierar en ny typ av nätkoncession, nätkoncession för produktionsområde. En nätkoncession för produktionsområde ska bara kunna meddelas för ett ledningsnät inom ett begränsat och bestämt område, och området ska vara avsett för produktionsanläggningar som producerar förnybar el. En nätkoncession för produktionsområde avser ett nät som utgör en funktionell enhet. I området kan även ingå en kort anslutning till överliggande nät. Kravet att området ska vara avsett för produktionsanläggningar tar sikte på områden med flera anläggningar för elproduktion placerade i närheten av varandra, t.ex. en vindkraftspark. Men även produktionsanläggningar för t.ex. vattenkraft och solkraft faller in under definitionen. Syftet ska vara att inom området producera el från förnybara energikällor, men detta hindrar inte att anläggningar som producerar el från icke-förnybara källor eller uttagskunder är belägna inom området. Dessa kunder ska dock stå för en liten del av verksamheten för att en koncession ska kunna komma i fråga. Om elproduktionen är en del av ett större sammanhang, t.ex. ett bostadsområde där det finns solpaneler på taket, ska det inte vara möjligt att meddela en nätkoncession för produktionsområde för detta område. har föreslagit att det ska införas en bestämmelse i ellagen där det framgår att med förnybar el avses i ellagen detsamma som i elcertifikatlagen. Även om inte detta lagförslag införs bör elcertifikatslagen tjäna som ledning vid avgörande om en produktionsanläggning producerar förnybar el eller inte. I första stycket har även en språklig justering skett.