sou · GXB335 · 2009-04-16 00:00:00 — Däremot har man ibland infört andra tidsmässiga begränsningar för tillämpningen av de nya bestämmelserna. Exempelvis har förstärkningar av hyresgästinflytandet vid förbättrings- och ändringsarbeten endast fått gälla åtgärder som påbörjats efter ikraftträdandet. Vårt författningsförslag innebär till övervägande del inte några sakliga skillnader jämfört med gällande rätt. För den enskilde har det därför inte någon betydelse om lagstiftningen tillämpas i sin nyare eller äldre lydelse. Av praktiska skäl bör de nya lagarna dock tillämpas omgående vid ikraftträdandet, även om hyresavtalet har träffats tidigare. I enlighet med de principer som har tillämpats vid de senaste ändringarna av 12 kap. jordabalken kan detta ske utan någon övergångsbestämmelse. I 12 kap. jordabalken finns det också straffrättsliga bestämmelser. Även om deras innehåll är oförändrat i bostadshyreslagen ska den äldre lydelsen av bestämmelsen tillämpas om gärningen har begåtts före lagens ikraftträdande. Några särskilda övergångsbestämmelser såvitt gäller detta behövs, med hänsyn till de allmänna principerna för straffrättsliga bestämmelser, inte. 5.3.2Övergångsbestämmelser till de sakliga ändringarna i förslaget Förutom den redaktionella översynen innehåller författningsförslaget några sakliga ändringar. Dels innehåller det de ändringar som vi föreslog i delbetänkandet Frågor om hyra och bostadsrätt (SOU 2008:47), dels ett par nya sakliga ändringar. Hur vi anser att de förra bör hanteras i övergångshänseende har vi redogjort för i delbetänkandet. De sakliga ändringar som föreslås nu är dels att uppsägningar och uppmaningar till hyresgästen att flytta (2 kap. 5 och 14 §§ bostadshyreslagen och 2 kap. 5 och 11 §§ lokalhyreslagen) alltid ska vara skriftliga, dels en viss lättnad i formkravet för länsstyrelsernas underrättelser om deposition av hyra. Det sistnämnda kräver inte någon särskild övergångsbestämmelse. När det gäller formen för uppsägningar och uppmaningar bör de nya reglerna tillämpas på uppsägningar och uppmaningar som görs efter ikraftträdandet. En uppsägning eller uppmaning som görs efter ikraftträdandet ska således alltid vara skriftlig. Detta kräver inte någon särskild övergångsbestämmelse. 5.3.3Övergångsbestämmelser i lagen (1970:995) om införande av nya jordabalken I samband med införandet av den nya jordabalken infördes bestämmelser om balkens tillämplighet på äldre rättsförhållanden. Dessa togs in i lagen (1970:995) om införande av nya jordabalken (införandelagen). I införandelagen finns fyra paragrafer som reglerar när 12 kap. jordabalken respektive äldre hyresbestämmelser ska tillämpas. Alla utom en anses numera sakna betydelse. Den som återstår, 49 §, har följande innehåll. Om hyresavtal efter nya balkens ikraftträdande förlänges enligt 3 kap. 45-53 §§ lagen (1907:36 s. 1) om nyttjanderätt till fast egendom, äger därefter 7 och 12 kap. nya balken tillämpning på avtalet. skall 12 kap. nya balken tillämpas på hyresavtal, som slutits före balkens ikraftträdande och som alltjämt gäller nämnda dag. Eftersom vårt förslag inte innebär att jordabalken upphävs kommer införandelagen att gälla även fortsättningsvis. De övergångsbestämmelser i införandelagen som anses ha någon aktualitet hänför sig allmänt till 12 kap. jordabalken. Kapitlet kommer att finnas kvar i jordabalken även om merparten av de materiella reglerna lyfts ut och placeras i två särskilda lagar. Övergångsbestämmelserna i införandelagen kan därför finnas kvar i sin befintliga form. 5.3.4Övergångsbestämmelser i tidigare ändringsförfattningar Sedan införandet av den nya jordabalken 1970 har 12 kap. jordabalken ändrats vid ett stort antal tillfällen. Ett omtryck av hela kapitlet skedde 1985. I övergångsbestämmelserna till detta angavs som utgångspunkt att äldre bestämmelser skulle tillämpas i fråga om hyresavtal som ingåtts före ikraftträdandet. Till den regeln infördes sedan en mängd undantag. Vid merparten de senare lagändringarna har avsikten varit att de nya bestämmelserna ska tillämpas även när hyresavtalet har ingåtts före ikraftträdandet av ändringen. I vilken mån detta har angetts uttryckligen har, som angetts i avsnitt 5.3.1, varierat. Det finns däremot en mängd övergångsbestämmelser som innebär att äldre bestämmelser ska tillämpas i olika situationer även efter ändringarna. Eftersom vårt förslag inte innebär att jordabalken upphävs kommer de äldre övergångsbestämmelserna att fortsätta gälla om de inte upphävs särskilt. De övergångsbestämmelser som hänför sig till särskilda paragrafer i 12 kap. jordabalken förlorar dock sin betydelse om de materiella bestämmelserna inte finns kvar i kapitlet. Om de ska kunna fortsätta att tillämpas krävs det alltså särskilda föreskrifter som knyter de äldre övergångsbestämmelserna till de materiella bestämmelserna i de nya lagarna. Av de enskilda övergångsbestämmelserna går det i de flesta fall inte att utläsa vad ändringarna avsåg. Det är då nödvändigt att vända sig till äldre förarbeten för att få kunskap om övergångsbestämmelsens eventuella betydelse för det aktuella fallet, dvs. i vilken mån äldre bestämmelser avviker från de nu gällande. Övergångsbestämmelser till de äldre ändringsförfattningarna är också på grund av sitt stora omfång svåra att överblicka. Efter omtrycket har författningsändringar avseende 12 kap. jordabalken gjorts vid inte mindre än 33 tillfällen, och regelmässigt har ändringarna avsett ett antal paragrafer. Övergångsbestämmelserna har ett sådant omfång att sanningen är att ingen praktiker överblickar dem. Det ger en risk för exempelvis att övergångsbestämmelser inte tillämpas när så borde ha skett. I den mån förenklingar är möjliga framstår därför sådana som angelägna. I många fall står det klart att övergångsbestämmelserna till de äldre ändringsförfattningarna numera helt saknar betydelse. Det gäller exempelvis sådana övergångsbestämmelser som innebar att äldre bestämmelser ska tillämpas i fråga om mål eller ärenden som har inletts före ikraftträdandet, och några mål eller ärenden från den tidsperioden inte längre finns kvar hos domstolarna eller hyresnämnderna. Det finns också en mängd andra övergångsbestämmelser som måste anses vara överspelade eller i vart fall ha förlorat sin praktiska betydelse. Vi har därför gjort en översyn vad gäller vilka övergångsbestämmelser som faktiskt har fortsatt aktualitet. Vår slutsats är att flertalet övergångsbestämmelser saknar aktualitet. De bestämmelser som vi bedömt vara överspelade eller sakna praktisk betydelse bör givetvis upphävas. Vid bedömningen av om en enskild övergångsbestämmelse har någon aktualitet har vi tillåtit oss att ha ett praktiskt förhållningssätt. Om det finns en teoretisk möjlighet att tillämpa en övergångsbestämmelse men vi bedömt att den saknar praktisk betydelse har vi låtit det vara avgörande. Vi har ansett att det finns ett egenvärde i att ta bort så många övergångsbestämmelser som möjligt. Därmed blir det möjligt att överblicka de återstående. Sannolikt kommer dessutom hyresrätten även i framtiden att vara föremål för översyner i samma takt som tidigare, och nya övergångsbestämmelser att tillkomma. Vårt förslag till övergångsbestämmelser till 12 kap. jordabalken och de särskilda lagarna innebär mot nu angiven bakgrund att ett mycket begränsat antal av de nu gällande övergångsbestämmelserna finns kvar. Vårt förslag till språklig och redaktionell omarbetning av 12 kap. jordabalken består dels av ett förslag till ny lydelse av 12 kap. jordabalken, dels av förslag till två helt nya författningar; bostadshyreslagen och lokalhyreslagen. Beträffande den valda systematiken hänvisas till de överväganden vi har redovisat i allmänmotiveringen (2 kap.). Övergripande innebär vårt förslag att 12 kap. jordabalken ska innehålla endast några grundläggande bestämmelser. Sedan ska närmare bestämmelser för bostadslägenheter finnas i bostadshyreslagen och motsvarande bestämmelser för lokaler i lokalhyreslagen. I de allra flesta fallen motsvaras bestämmelserna i författningsförslaget av en bestämmelse eller en del av en bestämmelse i nuvarande 12 kap. jordabalken. I anslutning till varje paragraf finns information om i vilken mån paragrafen har någon motsvarighet i 12 kap. jordabalken och i så fall vilken. Sakliga ändringar i förhållande till 12 kap. jordabalken Författningsförslaget är huvudsakligen en språklig och redaktionell bearbetning av bestämmelserna i 12 kap. jordabalken. De författningsändringar när det gäller andrahandsupplåtelser som har skett har arbetats in i vårt författningsförslag. Därför innehåller författningsförslaget till övervägande del inte några sakliga ändringar i förhållande till nuvarande lagstiftning. I några fall finns det emellertid skillnader. Förutom de förslag till sakliga ändringar som behandlas i allmänmotiveringen (kapitel 3 och 4), har vi beaktat de författningsförslag som vi lämnade i delbetänkandet Frågor om hyra och bostadsrätt (SOU 2008:47). Vi har också beaktat de förslag till ändringar i 12 kap. jordabalken som har lämnats av regeringen i prop. 2008/09:91. De sistnämna förslagen gäller ägarlägenheter och ska träda i kraft . Dessa författningsförslag har alltså arbetats in i vårt förslag till språklig och redaktionell omarbetning på samma sätt som om de hade varit gällande rätt. Vilka de sakliga ändringarna är i förhållande till 12 kap. jordabalken framgår under respektive bestämmelse i författningskommentaren. När det sakliga innehållet är oförändrat påtalas det däremot genomgående inte. Om inte något annat anges innebär förslaget således inte någon saklig ändring. Språkliga ändringar i förhållande till 12 kap. jordabalken När en bestämmelse i författningsförslaget har genomgått väsentliga språkliga ändringar i förhållande till sin motsvarighet i gällande lagstiftning kommenteras detta. Det gäller exempelvis om någon central term i en bestämmelse har ändrats och det har funnits anledning att göra närmare överväganden kring terminologin. En ändring av terminologin som genomgående har gjorts i lokalhyreslagen är att ordet lägenhet har ersatts med lokal. I bostadshyreslagen används nästan enbart ordet lägenhet. Endast i några få fall har det varit nödvändigt att låta ordet bostadslägenhet stå kvar för att undvika tolkningsproblem. Vissa språkliga ändringar har också skett genomgående i författningsförslaget. Det rör sig då om språkliga anpassningar eller moderniseringar av den typ som alltid görs i lagstiftningsärenden. Exempel på sådana är att skall ersatts med ska och att han respektive honom har ersatts med han eller hon respektive honom eller henne, alternativt med hyresgästen eller hyresvärden. Den typen av återkommande ändringar kommenteras inte särskilt i anslutning till varje paragraf. Eftersom vårt uppdrag har varit att göra en språklig och redaktionell översyn förekommer utöver vad som nämnts flera andra, mindre språkliga ändringar. Sådana ändringar kommenteras inte heller särskilt i varje paragraf. Det gäller exempelvis när ett modernare uttryck har valts utan att detta kan medföra några tveksamheter om att bestämmelsens sakliga innehåll förblir oförändrat, att meningar kortats för att göra bestämmelsen mer lättläst eller att bestämmelser delats in i fler stycken. Detsamma gäller när endast ordföljden i en bestämmelse har ändrats och det beror på sådant som att bestämmelsen placerats i en egen paragraf i stället för att utgöra ett stycke i en paragraf i 12 kap. jordabalken. Underrubrikerna i lagarna syftar i första hand till att göra det enklare för läsaren att orientera sig inom kapitlen. I de fall mer än en paragraf har placerats under samma underrubrik har rubriken också den funktionen att den för läsaren klargör att paragraferna hör samman. När olika stycken i en befintlig paragraf bryts ut och görs till separata paragrafer finns det annars en risk att bestämmelsen ses isolerad och inte i sitt sammanhang. Det kan också vara så att det krävs mer upprepningar och hänvisningar mellan paragrafer när stycken bryts ut än när de olika bestämmelserna finns i samma paragraf. Genom att placera de bestämmelser som hänger samman under en och samma underrubrik har hänvisningar mellan paragrafer i många fall kunnat undvikas. Som ett exempel på detta kan nämnas bestämmelserna om deposition av hyra, 6 kap. 7–12 §§ i förslaget till bostadshyreslag och 4 kap. 7–12 §§ i förslaget till lokalhyreslag. Alla bestämmelserna står under . I den första bestämmelsen under underrubriken regleras förutsättningarna för deposition av hyra. I de följande bestämmelserna behandlas verkan av att deposition skett och det närmare förfarandet kring en sådan deposition. Det är då underförstått att alla bestämmelserna under rubriken behandlar samma typ av deposition. På grund av underrubriken är det inte nödvändigt att i varje paragraf upprepa att det handlar om deposition enligt en viss paragraf. 6.2Förslaget till lag om ändring i jordabalken Enligt vårt förslag består 12 kap. jordabalken av åtta paragrafer. De bestämmelser som finns kvar är, som tidigare nämnts, de mer grundläggande. Närmare bestämmelser för bostadslägenheter och lokaler finns sedan i bostadshyreslagen respektive lokalhyreslagen. De första fem paragraferna motsvarar de bestämmelser som finns i 12 kap. 1 § första–tredje och sjätte styckena jordabalken. delar av 12 kap. 1 § jordabalken har i förslaget alltså delats upp i fem olika paragrafer. I 12 kap. jordabalken finns enligt förslaget även de bestämmelser om förfarandet i hyrestvister som finns i 12 kap. 68 och 69 §§ jordabalken samt de bestämmelser om överklagande av hyresnämndens beslut som rör beslut om godkännande av hyresvillkor vid blockuthyrning. Innehållet i nuvarande fjärde och femte styckena i 12 kap. 1 § jordabalken har liksom resterande paragrafer i 12 kap. jordabalken lyfts ut och placerats i bostadshyreslagen eller lokalhyreslagen. Paragrafen motsvarar 12 kap. 1 § första stycket första meningen jordabalken. Den innehåller alltså definitionen av vad som avses med hyra. De ytterligare definitioner – hyresavtal och lägenhet – som förts in i bestämmelsen innebär inte några sakliga nyheter, utan har tidigare kunnat läsas ut av paragrafen mellan raderna. Närmare bestämmelser om bostadslägenheter och lokaler Paragrafen motsvarar 12 kap. 1 § tredje stycket första meningen jordabalken. I paragrafen finns förutom definitionen av bostadslägenhet en hänvisning till bostadshyreslagen. Paragrafen motsvarar 12 kap. 1 § tredje stycket andra meningen jordabalken. I paragrafen finns förutom definitionen av lokal en hänvisning till lokalhyreslagen. Vissa avtal som omfattas av bestämmelserna om hyra Paragrafen motsvarar 12 kap. 1 § första stycket andra meningen och andra stycket jordabalken. I bestämmelsen anges vilka avtal utöver de renodlade hyresavtalen som omfattas av bestämmelserna om hyra. Paragrafen motsvarar 12 kap. 1 § sjätte stycket jordabalken. Paragrafens placering i jordabalken beror på att blockuthyrning är den enda situation där både regler i bostadshyreslagen och regler i lokalhyreslagen kan vara tillämpliga. Det är nämligen fråga om bostadslägenheter där parterna kan avtala om att regler för lokaler ska gälla. Termen blockuthyrning har förts in såväl i rubriken som i författningstexten. Förfarandet som beskrivs i författningstexten har även tidigare allmänt benämnts blockuthyrning. Termen har dock inte tidigare funnits i författningstexten. Ordet förbehåll har ersatts med hyresvillkor och villkor. Skälet för detta är för det första att ordet förbehåll inte har en helt neutral klang, utan närmast för tankarna till undantag eller inskränkande villkor. Hyresvillkor och villkor är neutrala termer och dessutom modernare. De stämmer också överens med terminologin i annan lagstiftning, jfr t.ex. termen avtalsvillkor i 3 § konsumentköplagen (1990:932). I övrigt kan nämnas att hänvisningar till bostads- och lokalhyreslagen har förts in. Paragrafen motsvarar 12 kap. 70 och 71 §§ jordabalken till den del bestämmelserna avser beslut som anges i 5 §, alltså beslut om godkännande av villkor vid blockuthyrning. En överklaganderätt beträffande sådana beslut föreslås i delbetänkandet Frågor om hyra och bostadsrätt (SOU 2008:47). Eftersom bestämmelserna om blockuthyrning enligt förslaget finns kvar i 12 kap. jordabalken måste också de härtill hörande överklagande- bestämmelserna finnas i kapitlet. Bestämmelser om överklagande av de andra typer av beslut som anges i 12 kap. 70 § jordabalken finns enligt förslaget i bostadshyreslagen respektive lokalhyreslagen. Bestämmelsen i 12 kap. 71 § jordabalken har tagits in i paragrafens andra stycke. Den är tillämplig vid alla överklaganden av hyresnämndens beslut, och måste därför finnas såväl i den här paragrafen som i bostadshyreslagen och lokalhyreslagen. Paragrafen motsvarar 12 kap. 68 § jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 69 § jordbalken. Eftersom de materiella bestämmelserna i 12 kap. jordabalken, med undantag för de som gäller blockuthyrning i 5 §, enligt förslaget finns i bostadshyreslagen respektive lokalhyreslagen har hänvisningen anpassats. Den lag som innehåller närmare bestämmelser om hyresnämnderna har skrivits ut. Lagen beräknas kunna träda i kraft . Vid de ändringar av 12 kap. jordabalken som gjordes 1985 utmönstrades begreppet fardag ur kapitlet. Begreppet fanns dock kvar i lagstiftningen om fideikommiss. För att inte hänvisningen i 11 § lagen (1963:583) om avveckling av fideikommiss skulle förfalla ansågs det då nödvändigt med en övergångsbestämmelse som innebar att en äldre lydelse av 12 kap. 4 § jordabalken skulle tillämpas (prop. 1983/84:137 s. 146). Före en författningsändring gällde undantag från kravet på godkännande av hyresvillkoren vid blockuthyrning när ett allmännyttigt bostadsföretag eller ett aktiebolag som helt ägdes av en kommun eller ett landsting var hyresvärd. Efter ändringen gäller kravet på godkännande även i dessa situationer. I fråga om avtal som har ingåtts före ikraftträdandet av den ändringen ska giltigheten av hyresvillkoren prövas enligt de regler som gällde före ändringen. De närmare bestämmelser i nuvarande 12 kap. jordabalken som gäller bostadslägenheter har placerats i bostadshyreslagen. Lagen är indelad i 13 kapitel. Strukturen följer i huvudsak den i nuvarande 12 kap. jordabalken. Skälen för att vi valt denna struktur har angetts i allmänmotiveringen, avsnitt 2.6. Kapitlet innehåller – som framgår av rubriken – de inledande, mer allmänna bestämmelserna om hyra av bostadslägenhet. Paragrafen är ny och har inte någon motsvarighet i nuvarande 12 kap. jordabalken. Genom hänvisningen i paragrafen får bostadshyreslagen en koppling till 12 kap. jordabalken, där definitionen av hyra och av bostadslägenhet finns. En motsvarande bestämmelse finns i 1 kap. 1 § lokalhyreslagen. Paragrafens första stycke motsvarar 12 kap. 1 § femte stycket jordabalken. Termen hyresvillkor har ersatt förbehåll, jfr avtalsvillkor i konsumentköplagen). En bestämmelse med samma lydelse finns i 1 kap. 2 § lokalhyreslagen. Andra stycket har inte någon motsvarighet i nuvarande lagstiftning. Det ger en hänvisning till bestämmelserna i 12 kap. 5 § jordabalken om hyresvillkoren vid blockuthyrning. Vi har i kommentaren till den paragrafen redogjort för varför den har placerats i jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 1 § fjärde stycket jordabalken. Definitionen av sambo finns i 1 § sambolagen (2003:376). Enligt den paragrafen gäller för tillämpningen av sambolagens regler att ingen av parterna ska vara gift. För att den förutsättningen ska gälla även vid tillämpningen av bostadshyreslagen måste detta, på samma sätt som , anges särskilt. Det följer av lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap att registrerad partner jämställs med gift. Det behöver alltså inte anges särskilt att bostadshyreslagens regler om sambor också förutsätter att ingen av samborna är registrerad partner. Av samma lag följer också att bostadshyreslagens bestämmelser för gifta även gäller registrerade partner utan att detta anges särskilt. Paragrafen motsvarar 12 kap. 18 i § jordabalken. Bestämmelserna om hyresvärdens informationsskyldighet har alltså förlagts till det inledande kapitlet i bostadshyreslagen. Vi har i allmänmotiveringen (avsnitt 3.2.5) utvecklat varför hyresvärden inte kan, och inte heller bör kunna, fullgöra sin informationsskyldighet genom elektronisk kommunikation. Hur rätten till gemensamma utrymmen får upphävas eller ändras Paragrafen motsvarar 12 kap. 2 § tredje stycket jordabalken. Det kan påpekas att hyresgästerna i paragrafen kan vara både bostadshyresgäster och lokalhyresgäster. Exempelvis kan bostadshyresgäster och lokalhyresgäster i samma hus ha ett gemensamt soprum. Olika regler kan då gälla för ett och samma utrymme beroende på om hyresvärden vill upphäva eller ändra rätten till utrymmet för en bostadshyresgäst eller för en lokalhyresgäst. 2 kap. , hyrestid och uppsägning Kapitlet innehåller de bestämmelser som finns i 12 kap. 2–8 §§ jordabalken. Kapitlet inleds med bestämmelser om hur hyresavtal ska ingås och om hyrestiden. Därefter följer bl.a. bestämmelserna om när hyresavtal upphör att gälla efter uppsägning och om hur uppsägning ska göras. I slutet av kapitlet finns bestämmelserna om delgivning av skriftliga uppsägningar. Paragrafen motsvarar 12 kap. 2 § första och andra styckena jordabalken. Frågan om vilka formkrav som bör gälla för hyresavtal har övervägts i allmänmotiveringen, avsnitt 3.2.2. Vår slutsats är att de nuvarande kraven inte bör ändras. I paragrafen anges att det ska antecknas på ett skriftligt avtal om hyresrätten övergår till en ny hyresgäst. Även om uttrycket antecknas på ursprungligen tar sikte på ett skriftligt avtal i pappersform innebär det inte att bestämmelsen förutsätter sådan form. Det förekommer i flera andra sammanhang att en anteckning föreskrivs i lagtexten, och att den anteckningen sedan sker i elektronisk form. Ett sådant exempel är de anteckningar i aktieboken som ska göras enligt aktiebolagslagen (2005:551). är nämligen numera enligt huvudregeln elektronisk. Ett annat exempel är patientjournaler inom hälso- och sjukvården som förs elek- troniskt och där det i patientdatalagen (2008:355) föreskrivs en skyldighet att anteckna vissa uppgifter. 12 kap. 3 § jordabalken har delats upp på flera paragrafer. Denna paragraf motsvarar 12 kap. 3 § första stycket första meningen och andra stycket första meningen jordabalken. I stället för att hänvisa till om inte annat sägs i 12 kap. 3 § andra stycket jordabalken står det nu om det inte ingås . I stället för obestämd tid används i denna och andra paragrafer i bostadshyreslagen uttrycket tills vidare. Ändringen innebär ingen ändring i sak, utan är endast en anpassning till gängse språkbruk. gäller att tillsvidareavtal är utgångspunkten, medan bestämd tid kräver att man avtalar om det. Den redaktionella ändring som har gjorts medför att denna princip kommer till klarare uttryck. Hur hyresavtal upphör att gälla Paragrafen motsvarar 12 kap. 3 § första stycket andra meningen jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 3 § andra stycket andra och tredje meningarna jordabalken. Paragrafen motsvarar 12 kap. 3 § tredje och fjärde styckena jordabalken. Vad gäller formerna för uppmaningen hänvisas i paragrafen till bestämmelserna om uppsägning. I enlighet med vårt förslag (se allmänmotiveringen avsnitt 3.2.3) ska uppsägningar alltid vara skriftliga. Det får till följd att även uppmaningar enligt den här paragrafen ska vara skriftliga. Hänvisningen vad gäller ytterligare bestämmelser om uppmaningen begränsas här till de delar av 10 kap. 12 § (nuvarande 12 kap. 49 § jordabalken) som har aktualitet i sammanhanget. När hyresavtal upphör att gälla efter uppsägning Paragrafen motsvarar 12 kap. 4 § första stycket 1 jordabalken, alltså de delar av den paragrafen som är tillämpliga för tillsvidareavtal som avser bostadslägenheter. Paragrafen motsvarar de delar av 12 kap. 4 § andra stycket jordabalken som är tillämpliga för bostadslägenheter. Paragrafen motsvarar 12 kap. 5 § första stycket jordabalken.