sou · GXB319 · 2009-02-24 00:00:00 — Utredningen föreslog en återgång till tidigare reglering. Regeringen tillmätte dock rätten att välja boende så stort värde att man inte ville begränsa rätten till EBO. presenterades betänkandet Etablering i – möjlig- heter och ansvar för individ och samhälle (SOU 2003:75). utredningen handlade om boendet . Asylsökande bör, menade utredningen, även fortsättningsvis ha möjlighet att välja om de vill bo i eller hos släkt och vänner. Däremot föreslog utredningen att bostadsersättningen skulle tas bort. beslutade (S och M) att stödja regeringens proposition Bostadsersättning för asylsökande (2004/05:28) vilket innebar att bostadsersättningen för asylsökande togs bort . Övriga partier motsatte sig förslaget att avskaffa den särskilda bostadsersättningen för asyl- sökande. De ansåg att det alternativ som finns till eget boende, Migrationsverkets anläggningsboende, inte är tillräckligt bra för att tillgodose merparten av de asylsökandes behov. Även denna form av boende har stora problem med t.ex. trångboddhet (Betänkande 2004/05:SFU7). Hur många och var? I detta avsnitt redovisas statistik från om antalet asylsökande som bor i respektive ABO samt information om i vilken kommun de bor. Uppgifterna täcker perioden – . var 38 371 personer inskrivna i mottagningssystem. Antalet inskrivna har ökat men har legat relativt stabilt mellan 30 000 och 40 000. Fördelningen mellan de som bor i respektive boendeform har varit anmärkningsvärt . Andelen i EBO har i stort sett varit stabil . bodde av de asylsökande i eget boende. Andelen minskade sedan till , 2002, 2002 och (SOU 2003:75, s. 186). uppgifter visar att andelen i EBO har ökat något från år 2006. har andelen varit . Figur 1 Antal asylsökande i anläggningsboende (ABO) och eget boende (EBO), 2004–2008 avskaffades som nämnts bostadsersättningen på 350 respektive (ensamstående och familj) för personer i eget boende. Det har inte fått någon synlig effekt utan antalet i EBO har ökat något. Visserligen har antalet asylsökande i eget boende ökat mellan och men ökningen är inte så omfattande som man skulle ha kunnat befara i samband med det ökande antalet asylsökande som har kommit till . SOU 2009:19 Bilaga 4 Antalet asylsökande i eget boende 2004–2008 Tabell 1 visar antalet asylsökande i eget boende i kommuner med fler än 100 asylsökande i eget boende 2008. De allra flesta städer i har ett stort antal asylsökande i eget boende. 33 kommuner hade mer än 100 EBOs. De flesta kommuner har haft ungefär samma volym av EBOs. Det egna boendet är ett fenomen som gäller i hela landet, inte bara i några få kommuner. av dem i EBO är koncentrerade till tio kommuner. är den kommun som har överlägset flest EBOs: har ungefär en fjärdedel av alla EBOs funnits i . De fyra andra kommunerna med fler än tusen EBOs 2008 är , , och . Ser vi på antalet EBOs i förhållande till kommunernas folkmängd blir bilden annorlunda. I och utgör de asylsökande i EBO av befolkningen i kommunen. Andra kommuner med i förhållande till befolkningen stort antal EBOs är , och () samt , , och (). I är genomsnittet och räknas anläggningsboende in blir det . Sammanfattningsvis visar statistik att antalet EBO har varit relativt men ökat något . är EBO inte bara är ett storstadsfenomen. I förhållande till folkmängden bor det flest asylsökanden i och följt av , och . Men asylsökande som bor i eget boende är också utspridda i många av landets övriga kommuner. Effekterna av EBO – en litteraturöversikt Etablering i möjligheter för individ och samhälle Utredningen i – möjligheter för individ och samhälle (SOU 2003:75) undersökte bland annat konsekvenserna av eget boende för de asylsökande. Undersökningen bygger framförallt på kommunernas synpunkter, men också Migrations- verket och Landstingen har tillfrågats av utredningen. Utredningen lyfter fram två nackdelar med det egna boendet: 1.de asylsökande – och framför allt deras barn – far illa och värdfamiljernas integration försenas och försvåras. 2.de som bor i eget boende stannar, sedan de fått uppehållstillstånd, i den kommun som de bodde i och bidrar där på ett olyckligt sätt till sitt eget utanförskap och den ökande etniska segregationen som också utgör ett samhällsproblem. (SOU 2003:75, s. 41) Utredningen sammanfattar det egna boendet för asylsökande som en kortvarig plåga (trångboddhet och konflikter med värdfamiljer, flyttningar och skolproblem) och ett långsiktigt integrationshinder (segregerat boende i områden och kommuner utan arbete). De berörda kommunerna började också tidigt rapportera problem med det egna boendet. Det rörde sig om både trångboddhet, störningar från grannar och husägare som klagade över onormalt slitage och fuktskador, när bad- och duschrum användes av så många att de aldrig hann torka upp. (SOU 2003:75, s. 188) Det har hänt att värdfamiljer blivit vräkta för att de stör grannar eller för att det har blivit skador på lägenheten. Konflikter med värdfamiljer är vanliga vilket leder till att de asylsökande tvingades flytta runt. De många flyttningarna är problematiska, framförallt för barnen, som exempelvis tvingas byta skola eller får lång väg till skolan. En annan sorts problem handlar om fingerade adresser, som uppges för att undvika nedsättning av försörjningsstöd, oseriös uthyrning till asylsökande och kriminell försäljning av EBO- adresser. Ambitionen är att alla asylsökande ska delta i organiserade sysselsättning . uppnåtts utan det vanliga är att ungefär hälften deltar regelbundet per dag (SOU 2003:75, s.182). Asylsökande i EBO deltar betydligt mer sällan. Det beror delvis på att det är svårt att nå de asylsökande i eget boende, vilket också enligt kommuner och landsting försvårar möjligheten att erbjuda skolgång och hälso- undersökningar. Utredningen menar också att vissa problem med boendet är annorlunda för asylsökande än för andra. De berörda myndig- heterna och värdarna behandlar asylsökande annorlunda och drar sig för att sätta igång utredningar. Även om kommunens ansvar för EBOs sträcker sig till barnens skolgång så menar man att systemet försvårar integrationsarbetet. Inneboende försvårar också värdfamiljernas introduktion. Värd- familjens påbörjade integration försenas när de konfronteras med de asylsökandes oro . Ett annat bekymmer som kommunerna tar upp är att de får lösa bostadsfrågan när personen får uppehållstillstånd. Utredningen är noga med att lyfta fram att det inte finns några systematiska redovisningar av hur EBO påverkar asylsökande och kommuner (SOU 2003:75, s 191–192). Utredningen konstaterar att varken brevförfrågan till kommunerna eller enkätunder- sökningen har gett något underlag för att dra slutsatsen att de problem som beskrivits är av stor eller alarmerande omfattning (SOU 2003:75, s. 45). Utredningen menar också att det inte finns belägg för att den långsiktiga segregationen nämnvärt går att hejda med tvångsåtgärder riktade mot asylsökande. Utredningen ledde till att året efter godkände Proposition 2004/05:28 Bostadsersättning för asylsökande. Propo- sitionen innebar ett avskaffande av den särskilda bostadsersättningen för asylsökande som väljer eget boende. Lagen trädde i kraft . I propositionen lyfter regeringen fram en rad icke önskvärda effekter av att de asylsökande kan välja att ordna sitt boende själva och att bostadsersättning utbetalas vid sådant boende. Bland annat anges trångboddhet, konflikter mellan värdfamilj och inneboende, vräkningar av värdfamiljer för att de stör grannar eller för att det har blivit skador på lägenheten. Att bo trångt kan enligt regeringen vara psykiskt påfrestande för både värdfamilj och inneboende. Särskilt besvärligt kan det bli för barnen. Barnens skolgång påverkas av svårigheter att få lugn och ro. Det finns även en risk att värdfamiljens integration försenas och försvåras. Enligt propositionen förekommer det också att asylsökandes svaga ställning på bostadsmarknaden utnyttjas genom att personer hyr ut tvivelaktigt boende. Dessutom menar regeringen att asylprocessen blir kortare och mer effektiv om de asylsökande bor i anläggningsboende. Regeringen gör bedömningen att möjligheterna att utnyttja asylsökandes svaga ställning på bostadsmarknaden minskar om bostadsersättning inte längre lämnas. Vidare menar regeringen att bruket av felaktiga adresser i avsikten att till exempel undvika nedsättning av eventuellt försörjningsstöd kommer att upphöra. Därutöver är regeringen av den uppfattningen att förslaget om att avskaffa bostadsersättningen skulle kunna underlätta för en värdfamilj att hänvisa till ett anläggningsboende i de fall en sådan lösning framstår som ett bättre alternativ för värdfamiljen. Sammantaget måste det även antas att flera personer kommer att välja anläggningsboende om rätten till bostadsersättning avskaffas. Detta bör i sin tur innebära att de brister i eget boende som förekommer minskar i omfattning. Vidare bör en ökad andel asylsökande i anläggningsboende till viss del kunna bidra till att asylprocessen ytterligare effektiviseras och att väntetiderna i mottagandesystemet blir kortare för den asylsökande. 2004/05:28, s.13) Nyare forskning om effekter av eget boende Sedan den statliga utredningen kom 2003 har det publicerats några större intervjuundersökningar med asylsökande i eget boende (2004; Hadodo och 2004; 2007). har intervjuat asylsökande i rapporten we are waiting (2004). Undersökningens huvudfråga är hur väntan på besked påverkar de asylsökande. Frågan om EBO eller ABO aktualiseras i ett särskilt avsnitt (2004, s. 34-35). tar upp några problem han uppmärksammat bland asylsökande i eget boende, bland annat risken för att de asylsökande exploateras av hus- eller lägenhetsinnehavaren. En av informanterna beskriver hur hon kontrollerades av dem hon bodde hos. Hon fick inte gå ut för att träffa vänner eller lära sig språket. Ett annat problem som informanterna tog upp var brist på kontinuitet i boendet. Många av de asylsökande har brist på pengar och flyttar därför runt bland vänner för att inte ligga för mycket till last. För ensamstående män är det i stort sett regel med ständigt nya boendeförhållanden. Informanterna berättar att de känner det som att de behöver flytta för att behålla balansen mellan sig själva och värden och inte hamna i ett beroendeförhållande (2004) Hadodo och (2004) har undersökt asylsökande barn och föräldrars erfarenheter av bland annat boende och skola i . Den bild de ger har med all sannolikhet förvärrats något i kvantitet eftersom situationen när det gäller antalet EBOs eska- lerat sedan rapporten skrevs. De 14 skolbarn och 7 föräldrar som intervjuades har samtliga bott eller var inneboende hos släkt eller nätverk. Någon hade tidigare haft boende genom . Valet av boendeform stod mellan boende i regi eller ett delat boende med släkt och vänner. Komplexiteten infann sig genom att inneboende kunde kompensera för slitningar inom familjen som det åstadkom påfrestningar i relationerna till de närstående som upplät delar av sin bostad till asylfamiljerna. Familjerna i undersökningen föredrog dock inneboendeformen framför boende i regi. (Hadodo och 2004, s. 4) Många har flyttat från en släkting till en annan. Orsakerna till att man flyttat var bland annat trängsel och hänsyn till värdfamiljerna: bor hos någon ett tag och när vi ser att det blir för jobbigt flyttar vi på oss. Vi bor på en och samma adress . Man måste anpassa sig till värdfamiljerna (2004, s. 24) Författarna menar att barnen drabbas hårdare än föräldrarna. Ett problem för barnen är de många flyttarna vilket medför att de möter nya barn på gårdarna. Det gör det svårt att få lekkamrater och många barn stannar inomhus istället. Det är också svårt att ta hem lekkamrater eftersom familjen bor inneboende och ofta trångt. Precis som i de flesta andra undersökningar som intervjuat asylsökande framkommer en bild av att inneboendet främst beror på att man väljer bort ABO. Att bo hos släkt är det näst bästa alternativet efter att ha eget boende. Även i boende delar man ofta utrymme och då med främmande personer med annan bakgrund vilket leder till konflikter. Kraven på anpassning från forna hemlandet kunde följa med in i förläggnings- boendet. Ett exempel i rapporten är fallet med kristna flyktingar som tvingades att anpassa sig efter muslimska normer om kläder och mat. intervjustudie är mer direkt inriktad på frågor kring eget boende för asylsökande. Hon har intervjuat 58 vuxna asylsökande, 17 barn och genomfört 16 djupintervjuer – alla i eget boende – samt 10 intervjuer med tjänstemän som kommer i kontakt med de asylsökande i och (). De asylsökande framhåller nästan utan undantag två fördelar med EBO: 1.Eget boende ger en större känsla av kontroll över sitt eget liv. Genom eget boende kommer de asylsökande närmare det normala samhället och har därmed större möjligheter att få arbete, bli självförsörjande och integreras. De upplever också att eget boende ger mer frihet, självständighet och mindre övervakning. EBO banar väg för fler möten med andra människor och skapar en mer normaliserad tillvaro utan att ständigt påminnas om asyltillvaron. Närheten till släkt och vänner ses som positivt, men att bo inneboende hos dem är mest ett praktiskt val för att nå andra fördelar. 2.Det vanligaste skälet till att asylsökande väljer EBO är dock att de aktivt väljer bort anläggningsboende. ABO förknippas med enslighet, tristess, stagnation och samhälleligt utanförskap. Både bland dem som bott i anläggningsboende och dem som inte gjort det finns negativa föreställningar. De mindre orter där anlägg- ningsboendet ofta finns anses leda till ett mer samhälleligt utanförskap. I städerna lockar servicen och närheten till andra människor. Många vittnar också om konflikter mellan människor och flyktinggrupper på anläggningsboende och en del har känt sig hotade av andra asylsökande. nämner de intervjuade i undersökning likartade boendeförhållanden för dem i EBO som i studie (2007, s. Det egna boendet karaktäriseras med få undantag av trångboddhet, frekventa flyttar och provisoriska lösningar. De flesta anger att ett hushåll på mellan fem och åtta personer bor i lägenheter med två och fyra rum och kök. Nästan inga barn har eget rum. Barnen säger att de inte har plats att i lugn och ro leka och göra läxor. Trångboddheten leder till slitage på lägenheterna, men också slitningar på förhållanden. Tacksamhets- skuld eller problem leder till flyttningar. De som är EBO i mindre kommuner bor ofta bättre. har också intervjuat informanter som kommer i kontakt med asylsökande. De menar bland annat att asylsökande i EBO utnyttjar vården i mindre utsträckning. Myndigheternas kontroll över de asylsökande minskar också. En del har adress på ett ställe och bor på ett annat. från bostadsbolaget menar att illegal andrahandsuthyrning är mycket vanlig i . som kommunerna klagar på EBO, konstaterar att det inte finns några vetenskapliga belägg för den kritik som framförs som faktum i debatten (2007, s. 84). Effekterna av trångboddhet är, jämfört med andra effekter som inneboende kan tänkas medföra för asylsökande, relativt väl utredda. konstaterar i sin rapport det rum för våra barn (2006) att en högre andel hushåll med utländsk bakgrund är trångbodda i relation till hushåll med svensk bakgrund (2006, s. 38). Bland gruppen utrikes födda har trångbodd- heten ökat . delar upp konsekvenserna av trångboddhet i praktiska konsekvenser, materiell förslitning och psykiska och fysiska hälsoproblem. De praktiska problemen beror framförallt på utrymmesbrist och trängsel. Det riskerar i sin tur till att leda till en rad problem. Det gör det svårt att upprätthålla bostadens hygien med dålig inomhusmiljö som följd. Trångboddheten gör det svårt för barn att hitta en plats för skolarbete och läxläsning. konstaterar att skolprestationerna i ofta hänger samman med möjlighet till läxläsning utanför skoltid. Man vet också att barn utan eget rum ägnar mindre tid till läxläsning. Trångboddhet kan alltså få stora konsekvenser på barns möjlighet till en framgångsrik utbildningskarriär. Trängsel kan också göra att barn spenderar mycket av sin fritid utanför hemmet vilket minskar den sociala kontrollen från föräldrar, släkt och vänner (2006, s. 18). Trångboddhet medför också större slitage på lägenheten. Särskilt våtutrymmen utsätts för hög belastning vilket kan leda till fukt, mögel och svampangrepp med åtföljande hälsoproblem. Kostnaderna för förslitningen kan även skapa konflikter med grannar eller fastighetsägare med vräkning som följd. menar att den personliga integriteten blir drabbad när man är trångbodd: Trångboddhet innebär en stressfaktor för individen i situationer där kontakt mellan hushållsmedlemmar är oundviklig och där personer inte kan kontrollera närvaron av andra (2006, s. 18). Särskilt ett hushåll med inneboende släktingar eller vänner kan betyda komplexa relationer mellan personer och lättare leda till invasion av den personliga integriteten (ibid). Det kan vara särskilt krävande för kvinnor som ofta tillbringar mer tid i hemmet och på grund av könsroller känner större sociala krav på interaktion. Allt detta bidrar till psykiska problem, sannolikt är trångbodda hushåll ofta besvärade av svår ängslan, oro eller ångest jämfört med andra hushåll (2006, s.19). Trångboddhet kan också ge fysiska besvär på grund av praktiska problem att upprätthålla bostadshygien. Det finns samband mellan dåliga boendeförhållanden såsom trångboddhet och hälsoproblem som luftvägsproblem, tuberkulos, magcancer och minskad livslängd. Trångboddheten drabbar barn extra mycket. Den försämrar kontakten med föräldrarna och leder till konflikter med föräldrar och syskon. Sovförhållanden kan vara dåliga vilket leder till sömnsvårigheter och trötthet vilket försämrar presta- tionerna i skolan. Kommunalt perspektiv: Exempel från och Efter att ha tagit kontakt med de fyra största EBO-kommunerna för att få ytterligare källor till kunskap, visar det sig att kommunerna inte har så mycket samlad dokumenterad information. har lämnat över en underlagsrapport och en utvärdering av projektverksamhet för asylsökande. har för Malmös räkning skrivit i flyktingmottagandet – rapport om konsekvenserna av den tillfälliga lagen om uppehållstillstånd och lagen om mottagande av asylsökande daterad . De flesta asylsökande i eget boende bor i stadsdelarna . I rapporten konstateras en hel del problem med eget boende, främst sammanhängande med volymen av asylsökande och nyanlända invandrare i . Det egna boendet påverkar volymen som väljer att stanna i efter PUT. De flesta av dem som får asyl och blir kommunplacerade bor inneboende. Trångboddheten kommer att öka ytterligare då många återförenas med sina familjer. Det största problemet för asylsökande som fått uppehållstillstånd är boendefrågan. Nästan alla flyktingar har icke godkänt andrahandskontrakt eller bor som inneboende. Deras anhöriga söker uppehållstillstånd i hemlandet eller befinner sig i tredje land och väntas komma till . Många oroar sig för sin boendesituation. Utsikten för denna grupp att få egen bostad är ytterst liten med dagens bostadssituation. (2006, s. 5) Andelen flyktingar som kontaktar med anledning av bostadsproblem ökar i . Från Hyllie rapporteras att har träffat 13 hushåll, varav tio barn- familjer, med allvarliga bostadsproblem. Flera av dessa familjer har bott inneboende hos släktingar eller vänner i stället för det boende som erbjudits genom . De har då ofta varit mycket trångbodda och i samband med att de får uppehållstillstånd kontaktar de och uppger att de inte kan bo kvar hos släktingarna/vännerna och därför behöver hjälp med ett annat boende. (2006, s. 6) Från , där hälften av Malmös EBOs bor, hade 35 hushåll, som beviljades uppehållstillstånd i , vänt sig till vuxenenheten för att de varit bostadslösa. Antalsmässigt omfattar dessa familjer 51 vuxna och 50 barn. Merparten av dessa människor har varit inneboende hos någon på , antingen bekanta eller släktingar. Stadsdelen påpekar flera negativa effekter av det egna boendet för asylsökande: Det kan vara förödande ur ett barnperspektiv, att inte ha en vrå som man kan kalla sin egen. Det är otryggt eftersom barnen inte vet hur länge de får bo kvar och vart de ska ta vägen sedan. I stadsdelen har det också framkommit att det finns en svart hyresmarknad där människor hyr ut lägenheter eller rum i andra hand utan att detta är godkänt av hyresvärden. Ett annat problem är att det inte går att få bostad efter uppehållstillstånd så tiden som inneboende kan bli mycket lång. Vuxenenheten på i tvingas använda temporära lösningar som hotell, vandrarhem och även i värsta fall campingplatser för att lösa den akuta situation som uppstår för många barnfamiljer. Situationen är mycket frustrerande för både klienterna som förväntar sig att få en lägenhet och för som inte har möjlighet att påverka eftersom det är ett problem som i grunden handlar om bristen på bostäder. Trångboddheten påverkar enligt kommunen integrationen negativt. Man menar att trångboddheten påverkar hälsan och därmed kan ha en negativ inverkan på introduktionsutbildningen. Kommunen har fått flera negativa rapporter från utbildningsanordnarna av SFI som menar att de oacceptabla bostadsförhållandena gör att språkinlärning näst intill är omöjlig (2006, s. 8). Stadsdelarnas introduktionsenheter bekräftar denna situation och säger att deltagarna har koncentrationssvårigheter, frånvaro och familjeproblem och att detta kan härledas till deras boendesituation (2006, s. 8). kommun har bedrivit verksamhet för asylsökande- gruppen långt utöver vad dess formella ansvar kräver. Bland annat har man tillsammans med bedrivit en gemensam öppen mottagning för asylsökande. Mottagningen Näckrosen, som senare övergick till Solrosen, startades efter en utredning kring boendet och den sociala miljön för asylsökande i området 2004. Det bakomliggande syftet var de asylsökandes hälsa, särskilt barnens, som påverkades mycket negativt av en oviss väntan och en oacceptabel boendestandard med framför allt trångboddhet. Det fanns stora behov hos målgruppen, som saknade tillgång till kommunens övriga verksamhet. I början låg fokus på att förbättra de asylsökande barnens situation och hälsa genom att ha en öppen verksamhet. Då de flesta barnfamiljerna i området är trångbodda skulle Solrosen fungera som en avlastande miljö där barnen kunde stimuleras och utvecklas. skulle de mindre barnen komma med föräldrar och de lite större barnen, som en organiserad fritidssysselsättning och som ett extra stöd i skolarbetet. Verksamheten har startats upp och lagts ner i omgångar. Målet verksamhet har varit: Att utveckla arbetssätt inom kommunen för att bättre kunna möta behoven hos asylsökande familjer, framför allt barnen. Arbetet ska ge möjlighet för de asylsökande att trots oviss framtid bibehålla hälsa och använda asyltiden på ett konstruktivt och meningsfullt sätt. (Rakar 2008, s. 13) Förutom Näckrosen/Solrosen öppnade kommunen också en öppen förskola för asylsökande barn, men Solrosen fortsatte att ta emot en mindre barngrupp. Solrosen fick också senare uppdrag av att genomföra organiserad sysselsättning () som asylsökande har rätt till i . Eftersom de asylsökande nu kunde delta i utan att behöva ta sig från till underlättades målgruppens situation avsevärt. Solrosen har, menar , bidragit till en smidigare övergång från ansvar till kom- munens ansvar för de nyanländas introduktion. I slutrapporten från Solrosen (2008) går det att, mellan raderna, få en bild av situationen för de asylsökande och för kommunen. Ett problem för verksamheten vid Solrosen var t.ex. att asylsökande uppgav en adress som de inte bodde på vilket resulterade i att man förlorade kontakten. Det framgår också att asylsökande skolbarn integrerats i ordinarie fritidsverksamhet på respektive hemskola. Precis som i har en del av problemen mer med volymen av asylsökande än med boendeform att göra. Volymproblem märktes inom sjukvården och inom den organiserade sysselsätt- ningen.