sou · GXB319 · 2009-02-24 00:00:00 — Det bör i alla lägen vara staten, genom , som ansvarar för personer som ska av- eller utvisas. 3Statens ersättningar till kommuner och landsting (kapitel 10) Vi delar utredarens slutsats att ersättningarna till kommuner och landsting i vissa delar behöver förenklas och förbättras. Vi upp- skattar att utredaren har beaktat att delar av ersättnings- systemen fungerar väl och inte bör förändras. Dock kommer inte finansieringsprincipen att efterlevas full ut med utredarens förslag. Det gäller t.ex. ersättningarna för utbildning av barn och unga. Den nödvändiga och välkomna höjning av schablonerna som utredaren föreslår är inte tillräcklig för att komma upp i kommunernas genomsnittliga kostnader för utbildningsplatser. De nya schablo- nerna som föreslås för vård av vissa ensamkommande barn samt för gode män är också för låga för att täcka kostnaderna. Vi anser vidare att det måste finnas en möjlighet för kommuner och landsting att överklaga beslut om ersättning i de fall det kan uppstå olika bedömning av faktisk kostnad och rätt till ersättning. För kommunerna handlar det om extra ersättning för sociala insatser medan det för landstingen handlar om kostna- der för vårdkontakter . , Ginbot, Av egen kraft. Asylsökande organiserar sig, NTG- asyl & integrations skriftserie, nr 1/ 2006. , Ginbot, A Handbook for Asylum Seekers in , NTG- asyl & integrations skriftserie, nr 5/2007. , , i flyktingmottagandet – rapport om konse- kvenserna av den tillfälliga lagen om uppehållstillstånd och lagen om mottagande av asylsökande, , stencil, 2006. Bevelander, , , , , , Asyl- sökandes eget boende – EBO. En kartläggning, , Diversity and Welfare () , 2008. , , While we are waiting. Uncertainty and empower- ment among asylum-seekers in , Institutt for samfunns- forskning, Report 2004:10. Delegationen mot felaktiga utbetalningar, Varför blir det fel? Orsaker till felaktiga utbetalningar från trygghetssystemen. Resultat från expertseminarier, 2007. , , Mellan hopp och förtvivlan. Erfarenheter och strategier i väntan på asyl, NTG-asyl & integrations skriftserie, nr 4/2007. , Med sikte på en snabbare asylprocess – i ett som med öppenhet tar tillvara den globala migrationens möjlig- heter, 2008. , Rapport från NGO-Forum II. Europeiska flyk- tingfonden 12–. , Rapport från sökandeombuds- man 2007, 2008 (Dnr 111-2008-21630). , Årsredovisning 2004. , Årsredovisning 2005. , Årsredovisning 2006. , Årsredovisning 2007. , , Stadens rasifiering. Etnisk boendesegregation i folk- hemmet, , 1997. , , I väntan på asyl. Retorik och praktik i svensk flyk- tingpolitik, , 2004. Europeiska kommissionen, Förslag till direktiv om återvändande av tredjelandsmedborgare ((2005) 391 slutligt). Europeiska kommissionen, Strategisk plan för asylpolitiken – Ett integrerat grepp på skyddsfrågor över hela EU (KOM(2008) 360 slutlig). Rakar, , Solrosen i – ett utvecklingsprojekt: Meto- der, lärdomar och erfarenheter, kommun, 2008. , Statliga insatser för nyanlända invandrare (RiR 2006:19). , Hur mottas de asylsökande? Den organiserade verksamheten för asylsökande inom , 2002. Rådet för rättsliga och inrikes frågor, Frihet, säkerhet och personlig integritet – europeiska inrikes frågor i en öppen värld – Rapport från den informella rådgivande högnivågruppen avseende fram- tiden för den europeiska politiken för inrikes frågor (11657/08 JAI 373). Statskontoret, Asylsökande barns skolgång, rapport 2004:12. Statskontoret, Tydligare styrning av , rapport 2004:20. Svenska , Erfarenheter, goda exempel och rekommenda- tioner från utvecklingsprojekt och tematiska grupper i Equal och Europeiska flyktingfonden, stencil, 2008. , Lärdomar om samverkan, stencil, 2008. 1993/94:94 Mottagande av asylsökande m.m. Prop. 1994/95:7 Lag om civilt försvar. 1994/95:206 Ändringar i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. 2000/01:115 Asylsökande barns skolgång. 2004/05:28 Bostadsersättning för asylsökande. 2005/06:46 Mottagande av ensamkommande barn. 2007/08:147 Nya regler för arbetskraftsinvandring. 2008/2009:1 Budgetpropositionen . 2004/05:SFU7 Bostadsersättning för asylsökande. SOU 1992:133 Mottagandet av asylsökande och flyktingar. SOU 2003:75 Etablering i – möjligheter och ansvar för indi- vid och samhälle. SOU 2003:89 EG-rätten och mottagandet av asylsökande. SOU 2006:87 Arbetskraftsinvandring till – förslag och kon- sekvenser. SOU 2008:14 Timmar, kapital och teknologi – Vad betyder mest? Bilaga 6 till . SOU 2008:58 Egenmakt – med professionellt stöd. SOU 2008:65 Sekretess och offentliga biträden i utlänningsärenden. Översyn av mottagandet av asylsökande En särskild utredare ges i uppdrag att se över mottagandet av asyl- sökande och vid behov föreslå författningsändringar. Utgångspunkten för översynen är att mottagandet ska vara utformat så att det bidrar till en rättssäker, effektiv och human asylprocess med kort handläggningstid, främja de asylsökandes möjligheter till sysselsättning och egenförsörjning såväl asylansökan prövas som vid ett beviljande av uppehållstill- stånd samt vara utformat på ett sätt som möjliggör ett snabbt åter- vändande efter lagakraftvunnet avvisnings- eller utvisningsbeslut med så korta vistelsetider i asylsystemet som möjligt. Utredaren ska utreda och lämna förslag inom bl.a. följande områden samverkan mellan och kommuner, ideella organisationer och andra relevanta aktörer asylsökande med särskilda behov den statliga ersättningen till kommuner och landsting mottagningsvillkoren för personer med tidsbegränsade uppe- hållstillstånd Uppdraget ska redovisas . huvudansvar för mottagande av asylsökande framgår av lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. (LMA) som trädde i kraft (prop. 1993/94:94, bet. 1993/94:SfU11, rskr. 1994/95:188). Mottagandet av asylsökande ska vara humant och värdigt. Särskild hänsyn ska tas till den enskil- des behov. Barn och ungdomar ska särskilt uppmärksammas inom mottagandet. Verksamheten ska utföras som en del av en rätts- säker, effektiv och human asylprocess med korta handläggnings- tider och med en väl fungerande ordning för bosättning respektive återvändande. Insatserna inom mottagandet ska främja de asyl- sökandes framtid såväl om de beviljas uppehållstillstånd som vid ett eventuellt återvändande. Av lagen om mottagande av asylsökande m.fl. framgår att ska ordna lämpligt boende för asylsökande och för utlänningar med behov av tillfälligt skydd som inte kan ordna boendet själva, pröva frågan om ekonomiskt bistånd samt erbjuda sysselsättning. En asylsökande omfattas av lagen från det att ansö- kan om asyl har lämnats in till dess att personen tagits emot i en kommun efter att uppehållstillstånd beviljats alternativt lämnat landet i det fall ett avslagsbeslut meddelats. Lagen gäller inte för personer som håller sig undan verkställighet av ett avvisnings- eller utvisningsbeslut. Kommuner och landsting ansvarar för vissa insatser inom motta- gandet av asylsökande. Detta ansvar är främst reglerat i andra för- fattningar än lagen om mottagandet av asylsökande m.fl. eller i annan form. Exempelvis ansvarar kommunen för förskola, skola och skolbarnsomsorg enligt förordningen (2001:976) om utbild- ning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg till asylsökande barn m.fl. samt för vissa insatser enligt socialtjänstlagen (2001:453). Landstingen ansvarar för hälso- och sjukvård för asyl- sökande m.fl. vilket är reglerat i en särskild överenskommelse mel- lan staten och , numera Kommuner och Landsting. Det statliga huvudansvaret för mottagande av asyl- sökande innebär ett övergripande ekonomiskt ansvar gentemot kommuner och landsting. Utöver myndigheternas uppgifter kan även ideella organisationer bidra med insatser inom mottagandet. Lagen om mottagande av asylsökande m.fl. omfattar förutom asylsökande även vissa andra grupper av utlänningar. Socialnämn- den i vistelsekommunen ska enligt lagen lämna bistånd till utlän- ningar som har ansökt om uppehållstillstånd i och av sär- skilda skäl har medgetts rätt att vistas här medan ansökan prövas. Förändringar i mottagandet av asylsökande Det är nu lagen om mottagande av asylsökande m.fl. trädde i kraft och mottagandet har i flera avseenden föränd- rats . Det av ordnade boendet för asyl- sökande var för lagens ikraftträdande samlat exem- pelvis i f.d. sjukhus, militärförläggningar och liknande institutioner eller i lägenheter inom ett geografiskt avgränsat område, s.k. för- läggningsboende. erbjöd då ett relativt omfat- tande socialt stöd till de asylsökande på förläggningarna och sär- skild kompetens fanns för arbete med de utmaningar som själva asylsituationen medför. erbjöd såväl barn och ungdomar som vuxna olika slags fritidsaktiviteter. På förläggning- arna fanns även s.k. förläggningssjukvård som i de flesta fall inne- bar att sjukvårdspersonal fanns tillgänglig på boendet under normal kontorstid och en läkare . fördes huvudmannaskapet för hälso- och sjukvård samt tandvård för asyl- sökande över från staten till landstingen. Den tidigare förlägg- ningssjukvården avvecklades därmed. anordnade i anslutning till förlägg- ningarna en form av organiserad barnverksamhet som närmast kunde liknas vid öppen förskola. Efter samråd med kommunen kunde även ansvara för undervisning i skapande verksamhet och idrott för barn i grundskoleåldern. Migrationsver- kets roll när det gäller pedagogisk verksamhet för barn upphörde då förordningen (2001:976) om utbildning, för- skoleverksamhet och skolbarnsomsorg för asylsökande barn m.fl. trädde i kraft. Asylsökande barn har enligt förordningen tillgång till utbildning m.m. på i princip samma villkor som barn bosatta i . trädde också ändringar i lagen om motta- gande av asylsökande m.fl. i kraft vilka innebär att kommunerna har tog över ansvaret från när det gäller boende för ensamkommande barn (prop. 2005/06:46, bet. 2005/06:SfU12, rskr. 2005/06:165). är boenden för asylsökande ofta utspridda mellan olika bostadsområden i kommunerna och anord- nas i huvudsak i form av självhushåll i lägenheter. Knappt hälften av de asylsökande väljer ett boende som anvisats av . Övriga bor hos t.ex. släkt och vänner i s.k. eget boende. Det egna boendet för asylsökande har debatterats och kritik framförts bl.a. för att bosättning sker i vistelsekommunerna. Utvecklingen av boendet för de asylsökande har förändrat förutsättningar att kunna erbjuda olika former av socialt stöd, service och fritidsaktiviteter. Vidare har kommu- nerna fått ett ökat ansvar för barnens skolgång vilket bl.a. innebär att asylsökande barn vid behov har möjlighet till stöd och hjälp från bl.a. skolpsykolog, kurator och skolhälsovårdens personal. Den direkta kontakten mellan asylsökande och per- sonal är mindre omfattande jämfört med den tid när asylsö- kandes boende var koncentrerat till s.k. förläggningar. Återvändande efter ett avvisnings- eller utvisningsbeslut och polisen har olika roller i arbetet med att verk- ställa avvisnings- eller utvisningsbeslut. Huvudansvaret för att verkställa beslut om avvisning och utvisning flyttades från polisen till (prop. 1997/98:173 bet.1998/99:SfU4, rskr.1998/99:28). Polisen ska verkställa avvisnings- och utvisnings- beslut i de ärenden som lämnar över enligt 12 kap. 14 § tredje stycket utlänningslagen (2005:716) och verkställer också en polismyndighets avvisningsbeslut, allmän domstols dom eller beslut om utvisning på grund av brott. Mot bakgrund av de förändringar som ägt rum sedan lagen om mottagande av asylsökande m.fl. trädde i kraft finns anledning att se över mottagandet utifrån de förhållanden som råder och de förändringar som kan förutses framöver. I det följande lämnas en redogörelse för några delar i mottagandet som särskilt behöver uppmärksammas. Ett mottagande inriktat på sysselsättning och egenförsörjning Asylsökande har möjlighet till ett boende som Migrationsver- ket anvisar, s.k. anläggningsboende, eller att ordna boendet på egen hand, s.k. eget boende. Erfarenheterna av det egna boendet har för många asylsökande varit positiva och bidragit till en större möjlig- het att leva ett normalt liv. Det egna boende har också medfört vissa sociala problem, såsom trångboddhet och utsatthet på bostadsmarknaden. Barn är i detta sammanhang särskilt utsatta (Etablering i – möjligheter och ansvar för individ och sam- hälle SOU 2003:75). I samma betänkande konstaterades även att introduktionsverksamheten inom ramen för det kommunala flyk- tingmottagandet för dem som beviljats uppehållstillstånd i vissa fall försvårats eller förlängts samt att de som bor i eget boende kan ha större svårigheter att delta i den organiserade sysselsättningen än de som bor i anläggningsboende. Vidare konstaterade verkställig- hetsutredningen i betänkandet Verkställighet vid oklar identitet m.m. (SOU 2003:25) att har svårare att komma i kontakt med asylsökande i eget boende än de som bor på anlägg- ning, något som kan försvåra myndighetsut- övande uppgifter. Det finns mot den nu angivna bakgrunden behov av att se över asylsökandes boendesituation i syfte att öka möjligheterna till sys- selsättning och egenförsörjning samt för att stärka förutsättning- arna för en effektiv och human asylprocess. Asylsökandes boende ska också ses över i syfte att skapa incitament för den enskilde att bosätta sig i regioner med goda förutsättningar för bostäder, arbete och utbildning. Alla asylsökande ska erbjudas att delta i den organiserade syssel- sättningen i lämplig form. Verksamheten består främst av svensk- undervisning som i regel bedrivs av privata aktörer. är deltagandet i den organiserade sysselsättningen lågt, framför allt bland asylsökande som bor i storstadsregionerna. Det är angeläget att de asylsökande har sysselsättning asylansökning- arna prövas. Enligt nuvarande mål ska den organiserade sysselsätt- ningen vara meningsfull och till nytta för den asylsökande såväl vid ett eventuellt beviljande av uppehållstillstånd som vid ett eventuellt återvändande. Detta övergripande mål ska även fortsättningsvis gälla. Den organiserade sysselsättningen saknar dock tydliga rikt- linjer avseende omfattning och innehåll. Det finns därmed anled- ning att kartlägga och analysera den organiserade sysselsättningen samt formulera tydliga mål för verksamheten. Särskild uppmärk- samhet ska ägnas insatser inom den organiserade sysselsättningen som kan öka möjligheterna till egenförsörjning, exempelvis svenskundervisning och praktik. I detta sammanhang ska den enskildes särskilda behov, t.ex. på grund av funktionshinder eller ålder, uppmärksammas. Det är vidare väsentligt att asylsökande tidigt och kontinuerligt får samhällsinformation eftersom det underlättar kontakten med samhället och möjliggör för den enskilde att fatta beslut om bland annat boendet. Behovet av sam- hällsinformation ska därför särskilt uppmärksammas. Det finns även ett behov av att överväga om det är effektivt att anpassa den organiserade sysselsättningen efter asylärendets gång, på så sätt att hänsyn tas till de olika förutsättningar som finns under den initiala fasen och under ärendets gång samt efter ett lagakraftvunnet beslut, och bland annat överväga om det medverkar till att återvän- dandet, i de fall uppehållstillstånd inte beviljas, kan effektiviseras. När asylsökande bodde inom ett avgränsat geografiskt område genomfördes en stor del av den organiserade sysselsättningen inom förläggningsområdet. Mot bakgrund av att en ökande andel asyl- sökande väljer eget boende finns det således anledning att se över hur den organiserade sysselsättningen kan anpassas så att den bli så konstruktiv som möjligt, såväl ur ett innehållsmässigt perspektiv som ur ett deltagandeperspektiv. I takt med att boendet har blivit mer utspritt har förutsättningar att erbjuda organiserad sysselsättning förändrats och den direkta kontakten mellan asylsökande och personal är mindre omfattande. Den organiserade sysselsättningen har också anpassats till det förhållande att mottagandet även inkluderar asylsökande vars asylansökan ska prövas av ett annat EU-land, personer som ska avvisas eller utvisas samt utlänningar med laga- kraftvunna avvisnings- eller utvisningsbeslut. av landets kommuner finns redan ett väletablerat mottagande av nyanlända personer som beviljats uppehållstillstånd. Kommunerna har bl.a. en skyldighet att tillhandahålla svenskun- dervisning för invandrare (sfi) för dem som saknar grundläggande kunskaper i det svenska språket. Kommunernas erfarenheter av att ta emot nyanlända som beviljats uppehållstillstånd och erbjuda dem en ändamålsenlig introduktion i det svenska samhället bör i högre utsträckning än tas tillvara i mottagandet av asylsökande. En samordning bör därför ske av insatserna för asylsökande respektive nyanlända som beviljats uppehållstillstånd. undervisning och kartläggning av tidigare studie- och arbetslivser- farenheter genomföras på ett sätt som innebär att dessa erfarenhe- ter kan användas efter att ett uppehållstillstånd har beviljats. En ökad samordning mellan och kommunerna kan även bidra till att öka möjligheten till sysselsättning och underlätta för den enskilde att etablera lokala kontakter. samverkan med andra relevanta aktörer bör också övervägas. Sär- skild uppmärksamhet ska ägnas samverkan med Arbetsförmed- lingen. Det statliga huvudansvaret för mottagande av asylsökande inne- bär ett övergripande ekonomiskt ansvar gentemot kommuner och landsting. Utöver myndigheternas uppgifter kan även ideella orga- nisationer bidra med insatser inom mottagandet. Ideella organisa- tioners deltagande i mottagandet är värdefullt och medverkar till att höja kvaliteten i mottagandet. Det finns därmed behov av att analy- sera möjligheterna att tillvarata, bredda och fördjupa de ideella organisationernas engagemang inom mottagandet samt analysera hur staten kan stimulera och medverka till att dessa organisationer i större omfattning än kan spela en aktiv roll i mottagandet av asylsökande. En utlänning som omfattas av lagen om mottagande av asylsökande m.fl. och som saknar egna medel har rätt till bistånd för sin dagliga livsföring. De flesta asylsökande beviljas ekonomiskt bistånd i form av dagersättning. Det ekonomiska biståndet ska understödja en effektiv, human och tydlig asylprocess samt vara utformat i enlig- het med de övergripande utgångspunkterna för översynen. Möjlig- heten att tidsbegränsa beslut om ekonomiskt bistånd bör analyseras liksom frågan om möjligheten att differentiera ersättningen till asylsökande kan bidra till att skapa incitament som stödjer asylpro- cessen. Därutöver bör bestämmelsen i lagen om mottagande av asylsökande m.fl. om att en utlänning utan egna medel, oavsett ålder, har rätt till bistånd analyseras. En utgångspunkt är att vid prövningen av ersättning till ett barn bör föräldrarnas ekonomiska villkor beaktas. Därutöver finns det behov av att, i relevanta delar, beakta de förslag som Delegationen för åtgärder mot felaktiga utbetalningar från trygghetssystemen, FUT-delegationen, (Fi 2005:03) har lämnat i rapporten blir det fel? Orsaker till fel- aktiga utbetalningar från trygghetssystemen, rapport 5, . Nivåerna för dagersättningen har varit oförändrade . har bl.a. i en skrivelse till regeringen (dnr UD2005/62031/MAP) uppmärksammat behovet av översyn av dagersättningen m.m. Verket har i samma skrivelse även uppmärksammat ett behov av att se över lagens olika grunder för att sätta ned dagersättningen i syfte att tydliggöra vil- ken nedsättningsgrund som har företräde. Ersättningsnivåerna samt nedsättningsgrunderna bör mot bakgrund av detta ses över. Utgångspunkter för översynen är att prioriteringar som görs inom det ekonomiska biståndet ska stödja en effektiv, human och tydlig asylprocess. Vidare ska biståndet vara kostnadseffektivt och rådande ekonomiska ramar beaktas. I samband med översynen av det ekonomiska biståndet till asylsökande bör även nivåerna för asylsökandes vårdavgifter ses över. Dessa regleras i hälso- och sjuk- vårdslagen (1982:763) samt i förordningen (1994:362) om vårdav- gifter m.m. för vissa utlänningar. Särskilda behov och socialt stöd har i den tidigare nämnda skrivelsen även anfört att det finns oklarheter beträffande olika huvudmäns ansvar och skyldigheter samt att förhållandet mellan lagen om mottagande av asylsökande m.fl. och bl.a. socialtjänstlagen (2001:453) bör ses över. Det finns i detta sammanhang anledning att kartlägga vilka insatser , kommuner och landsting genomför för asylsökande med särskilda behov samt att överväga förändringar och preciseringar av uppdrag. Ansvarsfördel- ningen för personer som är i behov av eftervård som inte kan anstå efter avslutad medicinsk behandling ska särskilt uppmärksammas. Vidare finns det behov av att utreda uppdrag att erbjuda logi som är anpassat till den enskildes behov t.ex. på grund av funktionshinder, ålder eller ett vårdbehov samt hur uppdraget kan förtydligas. har också i ovan nämnda skrivelse framfört till regeringen att det finns behov av att bedöma omfattning och inne- håll i det sociala stöd som verket ska ge till asylsökande. Det finns därför anledning att kartlägga och analysera vilket ansvar Migra- tionsverket har och bör ha för olika sociala insatser för asylsökande i förhållande till andra myndigheter och vistelsekommunerna. Statlig ersättning till kommuner och landsting Staten har kostnadsansvaret för mottagandet av asylsökande. Kommuner och landsting ansvarar för vissa insatser inom motta- gandet. I syfte att skapa en effektiv administration lämnas den stat- liga ersättningen i huvudsak genom schabloner för vissa insatser. En enskild insats kan därmed innebära lägre eller högre utgifter än nivån på schablonen. Ersättning lämnas i vissa fall efter särskilt ansökningsförfarande. Vissa ersättningsbeslut kan överklagas av berörd kommun eller berört landsting. Ersättningsbeslut kan i vissa fall överklagas till allmän förvaltningsdomstol och i vissa fall till regeringen. Den nuvarande ordningen för hur ersättning lämnas bör ses över i syfte att effektivisera och förenkla systemet för hur staten ersätter kommuner och landsting. Det kan även finnas behov att se över nuvarande ordning för hur ersättningsbeslut överklagas. En utgångspunkt är att beslut som har meddelats av förvaltnings- myndighet ska överklagas till domstol. Mottagningsvillkoren för personer med tidsbegränsade uppehållstillstånd En asylsökande som beviljas uppehållstillstånd i beviljas i allmänhet ett permanent uppehållstillstånd. I vissa situationer tids- begränsas uppehållstillståndet. När ett tidsbegränsat uppehållstill- stånd löper ut och utlänningen väljer att åter ansöka om ett uppe- hållstillstånd prövas ansökan om uppehållstillstånd enligt 5 kap. 1 eller 2 § utlänningslagen (2005:716). Utlänningen omfattas då återigen av lagen om mottagandet av asylsökande m.fl. och den sökande återregistreras i mottagandesystemet. Personen kan då ha ett eget bostadskontrakt och beviljats ett hemutrustningslån. Om utlänningen däremot har ett lagakraftvunnet avvis- ningsbeslut som inte upphävts prövas en ansökan om uppehållstill- stånd i stället som ett ärende om hinder mot verkställighet enligt 12 kap. 18 eller 19 § UtlL. Utlänningen omfattas då inte av lagen om mottagande av asylsökande m.fl. utan det är kommunen där perso- nen vistas som enligt socialtjänstlagen har det yttersta ansvaret för att personen får det stöd och den hjälp som han eller hon behöver. Kommunernas eventuella kostnader för detta ersätts inte enligt förordningen (2002:1118) om statlig ersättning för asylsökande m.fl. Det finns ett behov av att se över de villkor som gäller för den enskilde såväl det tidsbegränsade uppehållstillståndet gäller som ansökan om nytt uppehållstillstånd prö- vas. De regler som gäller för personer med uppehållsrätt och som har omfattats av lagen om mottagandet av asylsökande m.fl. bör också ses över. Enligt lagen om mottagandet av asylsökande m.fl. har personer boende i anläggningsboende rätt till bistånd även efter att de har beviljats uppehållstillstånd, om de inte anvisats eller kunnat utnyttja en anvisad plats i en kommun.