sou · GXB392 · 2009-11-17 00:00:00 — Av projektets framgångsfaktorer som redovisas i slutrapporten11, hör att projektledningen kunde agera resultatorienterat med stöd från en beslutsför och engagerad ledningsgrupp, tidigt engagemang från den potentiella ägaren av portalen, samt att det fanns fyra kommuner som ställde upp . Bland brister och hinder nämns att forskningen inte blev integrerad i arbetet kring portalen, att projektet hade alltför starkt fokus på teknik, att inga privata företag representerade i byggprocessen, men också att få vissa aktörer att ta sitt avtalsreglerade ansvar. Bedömning görs att har en stor utvecklingspotential, men att det samti- digt finns stora utmaningar när det gäller att utveckla portalen i takt med att nya tjänster efterfrågas (förrättningar, lagfart, inteck- ningar, m.m.) Företaget har för sin del låtit de kommuner som valt att delta, ange vilka fördelar de ser med prenumerationen på de tjänster och den information som erbjuds. Av svaren uppges bland annat en kunnigare sökande och att kommunen fått tid över för mer kvalificerade handläggningsuppgifter. 9Offentligt Privat Partnerskap vilket innebär att det finns en offentlig beställare och där utföraren har totalansvaret, driver och äger och erhåller prestations- relaterad ersättning. 10Botkyrka, , , , , , , , , och . 11Se not 5. tjänster tillgängliga på portalen och flödet mellan den aktuella kommunen och sökanden anges ha blivit smidigare. 4.Effektivare hantering av körkorts- och yrkestrafiktillstånd Att ta körkort är för de flesta en viktig händelse. Den enskilde medborgaren som vill ha ett körkortstillstånd söker detta hos läns- styrelsen i sitt hemlän som prövar sökandes lämplighet och därefter fattar beslutet. Själva handlingen, körkortet, produceras hos Väg- verket. De flesta ansökningar kan beviljas utan större utredningar. Men i vissa fall krävs särskild utredning t.ex. i fråga om tidigare återkallat körkort. Länsstyrelserna initierade gemensamt och i samarbete med berörda myndigheter en förstudie som syftade till att undersöka möjligheten att med väl utvecklade e-tjänster via nätet förenkla för medborgarna att söka körkortstillstånd som myndighe- ternas rutiner skulle förbättras och effektiviseras. E-tjänsterna för körkort, i praktiken flera olika tjänster, lanserades stegvis –2007. Resultatet har blivit en väsentligt ökad effektivitet i ärendehanteringen då bl.a. vissa kontroller görs direkt i samband med inmatningen. För myndigheterna är också den automatiska hämtningen av vissa registeruppgifter en avlastning. I samarbete mellan länsstyrelserna och , och i samver- kan med andra berörda myndigheter, trafikskolor m.fl., har ett delvis parallellt projekt genomförts. lanserades den s.k. . Genom den samlade informationen och de e-tjänster som tillhandahålls på portalen kan den enskilde få över- blick, söka och få vägledning för att utföra alla de tjänster som finns hos olika myndigheter i fråga om körkort. Portalen har fått stort genomslag i takt med att informationen byggts på och fler e- tjänster lagts ut. För att bedriva yrkesmässig trafik krävs trafiktillstånd. Det är läns- styrelsen som prövar och fattar beslut om ansökningar och kon- trollerar att den som fått ett tillstånd har erforderliga förutsätt- ningar. Motivet är bl.a. att förbättra trafiksäkerheten. Yrkesmässig trafik definieras12 som trafik som bedrivs med personbilar, last- 12 Yrkestrafiklagen, 1998:490 bilar, bussar, terrängmotorfordon, eller traktorer med tillkopplade släpfordon (traktortåg) och innebär att fordon och förare mot betalning ställs till allmänhetens förfogande för transporter av per- soner eller gods. Den kan bedrivas som godstrafik, linjetrafik, taxitrafik eller som beställningstrafik med buss. För att utöva yrkesmässig trafik krävs att den som söker trafiktillståndet ska ha särskild kompetens och ha genomgått en anpassad utbildning där svarar för slutprovet vilket omfattar ekonomi, skatte- regler, trafiksäkerhetsfrågor m.m. Hanteringen av yrkestrafiktillstånden är relativt komplex. Ett flertal intyg och underlag från olika myndigheter ska bifogas ansö- kan. Detta har i e-tjänsterna ersatts med automatisk hämtning från ett flertal olika instanser. Med stöd av den nya teknik som tillämpas för säkert informationsutbyte mellan myndigheter och andra parter (SHS, Spridnings- och ) vilket betyder att sökande inte själv behöver kontakta dessa myndigheter. Även här finns vissa automatiska kontroller när man fyller i ansökan vilket förbättrar kvaliteten. Sökande kan via nätet också beställa vanliga blanketter eller ansökningshandlingar. E-tjänsterna via nätet kräver i allmänhet tillgång till e-legitimation. De nya e-tjänsterna innebär att det går att söka tillstånd för yrkesmässig trafik, men också att utföra en rad olika anmälningar m.m. via e-tjänsterna. Erfarenheterna så här långt av e-tjänsterna för yrkestrafiken visar att handläggningstiden för de enskilda ärendena kan reduceras från förutsatt att det sökta ärendet är problemfritt. De goda erfarenheterna från projektet körkortsportalen innebar att ett nytt initiativ togs för att pröva möjligheten att införa en mot- svarande portal för den yrkesmässiga trafiken. Såväl den metodik som teknik som utvecklades för körkortsportalen kunde anpassas och återanvändas även för informationen gällande trafiktillstånd för den yrkesmässiga trafiken. Även e-tjänster för yrkestrafik blev nåbara via denna portal. lanserades en ny webbportal – Yrkestra- – som grundas på ett samarbete mellan länsstyrelserna, , och Polisen och sedermera även den nybildade myndig- heten Transportstyrelsen. Syftet med portalen är att samla informa- tion och e-tjänster och på så vis underlätta för åkerier, yrkesförare, transportköpare, blivande yrkesförare och andra aktörer inom området att hitta information, blanketter och e-tjänster från myn- digheter som reglerar yrkestrafiken i landet. Huvudman för webb- platsen är Transportstyrelsen. Portalen vänder sig till dem som köper och säljer transporter såväl som till yrkesförare. På webbplatsen finns en rad tjänster som handlar om vad man bör tänka på när man ska upphandla olika trafiktjänster som exempelvis bestämmelser för godstransporter och vad som gäller för den som utövar ett yrke inom yrkestrafiken som taxi-, buss- eller lastbilsförare. På portalen återfinns också en rad olika tjänster som underlättar för yrkesfö- rarna att skaffa information om frågor relaterade till yrkestrafiken. Hit hör författningar och avgifter m.m. som gäller för de olika tjänster som myndigheterna tillhandhåller. E-tjänsterna och yrkes- trafikportalen underlättar i hög grad för sökande som myndigheternas beslutsprocesser underlättas. Den nya myndigheten ska arbeta för att uppnå god tillgänglighet, hög kvalitet, säkra och miljöanpassade trans- porter inom järnväg, luftfart, sjöfart väg och ansvarar för att ta fram regler och se till att myndigheter, företag, organisationer och med- borgare följer dem. Bl.a. ska styrelsens Vägtrafikavdelning utforma regler, pröva och ge tillstånd samt utöva tillstånd inom vägtrafik- området när det gäller vägtrafik, fordon, körkort och yrkestrafik. Styrelsen förvaltar och utvecklar också trafikregistret som förser samhället med uppgifter om fordon, körkort och yrkestrafik. Regeringen har beslutat att all hantering av körkortstillstånd (såväl produktion som utfärdande av körkort) och trafiktillstånd för yrkestrafiken fr.o.m. 2010-01-01 ska överföras från Länsstyrel- serna och till Transportstyrelsen. Detta innebär också att den fortsatta utvecklingen och driften av såväl e-tjänsterna som portalerna tas om hand av Transportstyrelsen. Nya e-tjänster och samlad information på nätet avseende tillstånd för körkort och yrkestrafik är resultaten av ett utvecklat samarbete mellan länsstyrelserna och ett antal berörda myndigheter. Såväl de nya e-tjänsterna som portalerna för körkort respektive yrkestrafik har rönt ett stort gensvar hos allmänheten såväl som hos dem som utövar yrkestrafik av något slag. Grunden för detta har varit ett gediget arbete i nära samverkan mellan de olika myndigheterna som bidragit till utvecklingen av såväl det metodiska upplägget som de tekniska lösningar som portalerna vilar på. Tillgången till porta- lerna och de olika e-tjänster som finns där ökar tillgängligheten till information, skyndar på och gör ärendehanteringen säkrare och minimerar felaktigheter i beslutsprocessen. För ytterligare information och 5.Samverkan om nationell geodata Geodata är digital information som beskriver företeelser som har ett direkt eller indirekt angivet geografiskt läge, vilket kan vara kartdata såväl som registerinformation om t.ex. byggnader, sjöar, vägar, vegetation eller befolkning. Geodata har stor betydelse för många samhällsfunktioner, som t.ex. skogsbruket, miljöanalyser, transporter och för ledningssystem inom räddningstjänst och totalförsvaret och är en grundläggande resurs i e-samhället. En infrastruktur för geodata (med regelverk, tjänster för att söka, hitta och använda information samt system för samverkan mellan olika aktörer) möjliggör tillgång till information över organisationsgrän- ser, vilket leder till att de offentliga förvaltningarna – stat, kommu- ner och landsting – kan erbjuda en bättre service till medborgare och företag, men den fungerar också som viktig informationskälla för allmänheten. Ett av målen med en infrastruktur för geodata är att i förlängningen göra den offentliga förvaltningen effektivare genom att tillhandahålla bra e-tjänster som i sin tur utvecklar den svenska e-förvaltningen. gav regeringen i uppdrag att svara för den nationella samordningen av geodata. Uppdraget innebar att Lant- mäteriet i samverkan med det nybildade Geodatarådet13 och berörda myndigheter, samt Kommuner och Landsting, skulle utarbeta en nationell strategi för den samlade informations- försörjningen inom geodataområdet. främsta upp- gift är att ta fram den nationella geodatastrategin och att därmed bygga grunden för uppbyggnad av en infrastruktur för geodata. presenterade den första strategin, som därefter varit föremål för årliga revideringar. 13 Rådet har tio ledamöter utöver Lantmäteriet; Geologiska Undersökning, Läns- styrelsen , , Kommuner och Landsting, , för landskapsinformation, , , Försvars- makten och . nella ansvar, förutom att uppdatera den nationella geodatastrategin, omfattar också frågor om produktion, samverkan och utveckling. Tillsammans med ska arbetet också vara inriktat på att bevaka intressen internationellt men också omfatta samordningen av det svenska genomförandet av EG-direktivet Inspire – Infrastructur for spatial information in Europe. Syftet med den nationella geodatastrategin är att främja samverkan mellan olika aktörer inom geodataområdet genom att skapa ökad tydlighet och vägledning till producenter och användare. Strategin har som utgångspunkt att bidra till att utveckla den svenska e- förvaltningen, dvs. användningen av informations- och kommuni- kationsteknik i offentlig förvaltning, samt stödja svenskt närings- livs utveckling och att ge möjlighet till anpassning till nya förut- sättningar. Visionen är att de organisationer som i sin verksamhet hanterar geodata ska skapa ökad samhällsnytta med geodata genom samverkan över organisationsgränser till lägsta möjliga kostnad binda samman informationsresurser i nätverk och att ställa dessa till förfogande via enhetliga utformade tjänster och informa- tionsbeskrivningar betjäna offentlig förvaltning, företag och medborgare och tillgo- dose behov på såväl lokal som regional, nationell, europeisk och global nivå. I strategin betonas att arbetet ska vara efterfrågestyrt och att det ska bygga på en väl utvecklad samordning mellan de olika aktörer som är involverade eller berörs. Geodatastrategin är vägledande för alla aktörer i . Den utgör också grunden för age- rande inom europeisk och internationell samverkan inom området. Strategin består av åtta olika delområden14 som beskriver strate- giska mål, inriktning och prioriterade aktiviteter. Dessa utgör till- sammans grunden i uppbyggnaden av den nationella infrastruktu- ren för geodata, vilken i sin tur utgör en del i den europeiska infra- struktur för geodata som bygger på EG-direktivet Inspire. 14 Dessa är samverkan i nätverk som grund för infrastrukturen, informationsstruktur, teknisk infrastruktur, metadata, geodetiska referenssystem, forskning, utveckling och utbild- ning, regelverk och finansiering och prissättning. EG-direktivet Inspire – syfte och innehåll EG-direktivet Inspire har sin grund i miljö- program och är tillämpligt inom gemenskapens miljöpolitik samt för politik och verksamhet som kan påverka miljön. Syftet är att ge bättre tillgång till geodata genom olika tjänster via internet och att skapa en rättslig grund för hantering och spridning av geodata. Inspire innehåller regler om hur teknisk interoperabilitet15 ska uppnås, hur geodata ska delas med andra myndigheter och organ, samt hur en samordningsstruktur ska skapas och byggas i varje medlemsland. Genom Inspire införs en gemensam europeisk infra- struktur och gemensamma bestämmelser som rör utbyte, delning, tillgång och utnyttjandet av offentliga geodata och datatjänster. EG-direktivet Inspire innebär också att grunden läggs för en långt- gående harmonisering av många olika datateman. Den nationella geodatastrategin är en viktig del i genomförandet av Inspire och syftar i detta sammanhang bl.a. till att förbättra samordningen av de insatser som behövs för att nå målet med Inspire. Enligt direktivet har de myndigheter som har informations- ansvar för geodata enligt Inspire skyldighet att ta fram metadata16 och att göra informationen tillgänglig via nättjänster. Ansvaret för införandet av Inspire är fördelat mellan regeringen, samordnaren () och de myndigheter som är informationsansvariga enligt Inspire. En särskild geodataportal – – har upprättats där användarna har möjligheten att söka, hitta, titta på och ladda ner geodata som fysiskt ligger lagrade i olika miljöer. Portalen, som visar vad som finns och var det finns, utgör noden för samverkan i enligt Inspire. Den etablerade portalen är en sökportal som utgör en viktig kommunikationslänk mot använ- darna, där villkoren för användning och åtkomst av data via porta- len är central. Portalen vänder sig i första hand till professionella användare. Lantmäteriet ser till att skapa ingångarna till data, hur man finner den information man söker, vilka affärsvillkor som gäller för de olika tjänster som tillhandahålls via portalen, hur kun- den ska få tillgång till data och vilka värdeerbjudanden som finns. 15Möjligheten att kombinera geodata och få tjänster att samverka utan regelbundet åter- kommande manuellt ingripande, så att resultatet blir sammanhängande och att mervärdet hos dessa datamängder och datatjänster ökar. 16Information som beskriver data och tjänster och gör det möjligt att finna, värdera använd- barhet och nyttja dem. Det operativa genomförandet av geodatastrategin och uppbygg- naden av geodataportalen sker inom ramen för ett projekt som drivs av Lantmäteriet där de viktiga producenterna och leverantö- rerna av geodata finns representerade. Till det pågående arbetet hör också ett väsentligt arbete att ta fram en verksamhetsmodell där samverkansöverenskommelse och affärsmodell ingår som viktiga delar. I arbetet med att utveckla den nationella infrastrukturen för geo- data är samarbetet med myndigheter, kommuner och näringsliv av stor betydelse, eftersom dessa är både leverantörer och producenter av den geodatainformation som ska hållas tillgänglig. Trots att samarbetet baseras på frivilliga avtal och överenskommelser, anger Lantmäteriet att samverkan och inrapporteringen av data och infor- mation fungerat väl. Målsättningen är att bygga upp samverkan mellan självständigt styrda organisationer som gemensamt ska svara för den nationella försörjningen av geodata. Arbetet med införandet av geodata är fortfarande i en uppbygg- nadsfas och Lantmäteriet arbetar aktivt för att på frivillig grund och genom avtal utöka kretsen av aktörer som producerar geodata eller har möjlighet att leverera sådan information till systemet. Bland dessa finns landets kommuner. Regeringen kommer via den natio- nella lagstiftningen för Inspire att peka ut de myndigheter som ska ha skyldighet att tillhandahålla geodata och tjänster enligt Inspire. Syftet med dessa insatser är att öka tillgången på och skapa förut- sättningar för en bredare användning av geodata och därmed bidra både till en ökad tillgång till fler e-tjänster, men också en effektivi- sering av förvaltningen som i slutändan kommer medborgare och företag till godo. Lantmäteriet bedömer att det finns en hög tillväxtpotential genom uppbygganden av en infrastruktur för geodata. Förutom den samhällsnytta som uppbyggnaden innebär finns en mängd olika privata aktörer som kommer att kunna vidareförädla produk- ter i takt med att geodata enklare görs tillgänglig. Ett av hindren för tillgängligheten av geodata är balansen mellan tillgång till informa- tion och behovet av att hantera frågor om säkerhet, sekretess och personlig integritet. Andra hinder finns i det svenska regelverket då en myndighet t.ex. inte kan teckna avtal för en annan. Många före- tag lägger mycket tid på att träffa avtal med en rad olika aktörer för att få tillgång till data. Detta uppfattas som så tungrott att det ofta leder till att den enskilde företagaren avbryter processen i utveck- lingen av en ny tjänst. Arbetsförmedlingen har drygt 300 arbetsförmedlingskontor i lan- det. Av dessa ligger ca 150 på platser där det inte anses motiverat att hålla öppet . Av bl.a. detta skäl initierade Arbetsförmedlingen en förstudie för att se om ny teknik via videokonferenssystem/telebild skulle kunna användas för att öka service och tillgänglighet mot kund på dessa kontor. En av slutsatserna i förstudien visade på att stora effektivitetsvinster och miljöbesparingar skulle kunna uppnås om kommunikationen mellan kund och kundtjänst kunde ske genom att använda modern bredbandsteknik (IP) för överföring av ljud och bild. Resultatet blev att Arbetsförmedlingen initierade pilotprojekt på distans (distansservicekontor) med tio arbetsförmedlingskontor inblandade.17 Projektet startade och beräknas bli avslutat i sin nuvarande etapp . Projektets syftar till att öka tillgängligheten för de tio kontor som ingår i projektet kontoren ska kunna ta emot såväl spontana som bokade besök leverera likvärdig service till Afs kunder med stöd av video- konferensteknik och telefoni. Arbetsförmedlingens motiv var att öka tillgänglighet och minska sårbarheten genom tillgång till den service som kundtjänstskonto- ret i tillhandahåller. Arbetsförmedlingen har sex kund- tjänstkontor i landet. Kontoret i är ett av dessa, där sam- mantaget fyra heltidstjänster svarar för kundtjänst och service av telefoni och videokonferenssamtal till de tio distansservicekontor som är knutna till projektet. Handläggarna på kontoret tillämpar ett gemensamt arbetssätt oavsett varifrån telebildsamtalet kommer. Detta anses öka effektiviteten genom att antalet handläggare med inskrivning, introduktion och information kan reduceras och att de 17 , , , , , , , , Herr- ljunga och . lokala förmedlingskontoren får mer tid för fördjupat stöd. Ett annat motiv för satsningen på dessa distansservicekontor är den minskade miljöbelastningen då färre tjänsteresor utförs och genom att kunden har kortare eller inga resor alls. Distansservicekontoren är ett nationellt koncept och det opera- tiva ansvaret för installation av utrustning, lokalanpassning och förhandlingar om hyresavtal och service på plats sker via Arbets- förmedlingens huvudkontor. De tio kontoren är obemannade men är öppna på Arbetsförmedlingens normala tider . Öppning och stängning sker via ett fjärrstyrningssystem. De byggs och utrustas efter ett beslutat koncept och består av ett mottag- ningsrum där kunden har tillgång till självservice vid en kund- arbetsplats där möjlighet finns till kontakt med kundtjänsten i Sol- lefteå via telefon. Därutöver finns ett rum för distanssamtal med video. Kunden kan spontant använda telefonen för kontakter, söka information eller för att genomföra ett mer ordnat samtal med kundtjänsten. Tillgången till videoutrustningen innebär att kunden kan bli uppkopplad till en speciell handläggare. För detta krävs att kunden legitimerar sig via skanner, vid vilket tillfälle kunden också registreras i systemet. Planerade samtal med en handläggare kan genomföras vid andra tider än de som gäller för Arbetsförmedling- ens normala öppethållande. I en utvärdering som Arbetsförmedlingen genomfört av projektets första år konstateras att distansservicekontoren har levererat lik- värdig service till Arbetsförmedlingens kunder i hela landet. Utvär- deringen visar också på att tillgängligheten av Arbetsförmedlingens tjänster har ökat genom möjligheten att tillhandhålla den samlade kompetens som finns inom Arbetsförmedlingen. De tjänster som kundmottagningen i tillhandahåller eller förmedlar för kunds räkning innebär att mer komplexa frågeställningar kan besvaras när tillgången till hela Arbetsförmedlingens kompetens kan användas. En kund vid något av pilotkontoren slussas med sina konkreta frågor till rätt handläggare i Arbetsförmedlingens system. Ett bra kundmöte byggt på den teknik som distansservicekon- toren har utrustats med är beroende av att ljud- och bildöver- föringen fungerar utan problem. levererar nätkapaciteten till Arbetsförmedlingen, men deras nät är inte helt utbyggt i landet. De köper därför (skarvar) förlängningen av andra leverantörer. Till de kontor som denna skarvning sker, kan ljud- och bildkvalitet För den fortsatta etableringen är det viktigt att säkerställa kvaliteten i ljud och bild. Upplevelsen av besöket ska vara positiv för såväl kunden som handläggaren som arbetar med telebilden. För utvidgning av satsningen på distansservicekontor kommer Arbetsförmedlingen därför att formulera och ställa krav på att bredbandsnätet har tillräcklig kapacitet för att genomföra en fortsatt och utökad etablering. I en genomförd enkät har frågor ställts till kunderna om hur de uppfattar distansservicekontoren och de tjänster som dessa tillhan- dahåller. Merparten av kunderna anser att det fungerar väl, men det finns flera synpunkter på bild- och ljudkvaliteten och att kontakten med en handläggare via en videoutrustning är onaturlig när mötet borde vara med en fysisk person. Kundmöte på distans skulle för Arbetsförmedlingen kunna bli ett framgångskoncept till låga kostnader. Ett utvecklat samarbete med kan också innebära att medborgarservicen på många små orter kan fördjupas. fattade Arbetsför- medlingen beslut om hur förhållandet till samarbete med andra myndigheter i kundmötet skulle kunna stärkas. Beslutet innebär att Arbetsförmedlingen och de samverkande myndigheterna (f.n. För- säkringskassan och ) ska undersöka förutsättningarna för att etablera gemensamma distansservicekontor. Resultatet av detta kan innebära att det nuvarande samarbetet mellan Arbetsför- medlingen och i de s.k. samverkanskontoren18 kan påverkas. Arbetsförmedlingens målsättning är att totalt 30 distansservicekontor ska ha etablerats till utgången av . Servicen till medborgarna i kommun har, i likhet med många andra svenska kommuner, uppfattats som svårtillgänglig och kritik har framförts från medborgarna om dålig svarsfrekvens i ärendehanteringen hos de kommunala förvaltningarna. Kommunen mötte denna kritik genom att sprida direktnummer till beslutsfat- tare och handläggare för att underlätta för medborgarna att få 18 Samverkan mellan Arbetsförmedlingen och för service i glesbygd där myndigheterna kan ha en tjänsteman någon eller och besökaren själv kan söka information eller sköta enklare ärenden. kontakt och påskynda sina svar. Trots detta kunde det i en genom- förd mätning konstateras att endast hälften av alla samtal blev åtgärdade.