sou · GXB353 · 2009-06-12 00:00:00 — fiskerättsförteckning i 3 § andra stycket ändras till fiskerättsutredning, till följd av att lagen om fiskevårdsområden har ändrats. Både och länsstyrelserna tillämpar förordningen. Riktlinjer för hur bestämmelserna i förordningen ska tillämpas finns dock inte. För att underlätta tillämpningen av förordningen och för att öka allmänhetens möjlighet att förutse konsekvenserna av regleringen föreslår jag därför att meddelar föreskrifter som förenklar tillämpningen av förordningen. Förslagsvis bör närmare riktlinjer anges för när särskilda skäl för ersättning för kostnader som inte finns uppräknade i förordningen föreligger. Även anvisningar för när särskilda skäl kan föreligga som kan föranleda att bidrag för den godkända kostnaden kan uppgå till , bör anges. Den av mig föreslagna ändringarna i lagen om fiskevårdsområden kommer troligen att medföra att kostnaderna för upprättande av fiskerättsutredning istället för fiskerättsförteckning vid bildande av fiskevårdsområden i vissa fall blir högre än vad kostnaderna har varit. De ändringar som gjorts beträffande reglerna om omröstning på fiskestämman i frågor där har det slutliga avgörandet har dock varit nödvändiga med beaktande av RF:s och regler om egendomsskydd, rådighetsinskränkning och proportionalitet. I de fall kostnaderna för fiskerättsutredningen bedöms bli högre jämfört med kostnaderna för fiskerättsförteckning i motsvarande fall, är det enligt min mening motiverat att staten ska kunna bidrag med av den godkända kostanden för fiskerättsutredningen, i mån av tillgång på medel. Det vore i dessa fall rimligt att bidrag med upp till i vart fall av den godkända kostnaden ska kunna utgå. Närmare riktlinjer härom bör förskriva. Det är angeläget för fiskevården att fiskevårdsområdenas verksamhet inte stannar av eller att områdena löses upp till följd av att fiskerättsutredningar inte finns att tillgå i fiskevårdsområdesföreningarna. Det är därför viktigt att en utredning av fiskerättsägarnas andel av fisket i fiskevårdsområdet sker. Med hänsyn härtill bör bidrag till fiskerättsutredningar ges hög prioritet i förhållande till andra fiskevårdande åtgärder. Det är dock viktigt att viss del av medlen finns kvar till åtgärder för att förhindra exempelvis spridning/utbrott av kräftpest och dylikt. 6Konsekvensanalys avseende förändringar i lagen om fiskvårdsområden Jag menar att de ändringar som föreslås i lagen om fiskevårdsområden inte kommer att leda till några ökade kostnader för det allmänna. Lagens regler avseende omröstning vid ändring av stadgarna kan komma att öka kostnaderna för den enskilde, eftersom fiskerättsförteckningen ersätts av en fiskerättsutredning. Av fiskerättsutredningen ska framgå vem som har fiskerätt och hur stor del hans fiske utgör av det totala fisket i fiskevårdsområdet. Utgångspunkten ska vara det enskilda fiskets vattenareal i förhållande till den totala fiskevattenarealen som ingår i fiskevårdsområdet. Ändringen medför att fiskerättsförteckningen som finns i redan bildade fiskevårdsområden måste kompletteras med en uträkning av det enskilda fiskets andel av fiskevårdsområdet. Jag har dock erfarit att större delen av de fiskerättsförteckningar som upprättats i södra och även innefattar denna uppgift och därför inte kommer att behöva kompletteras. I norra delen av saknas dock uppgiften i många fall. Processen med att komplettera förteckningen med uppgift om de enskildas fisken kommer att innebära merkostnader. Det är dock fiskevårdsområdesföreningen som har att stå för dessa kostnader. Hur stora dessa kostnader kan komma att bli är mycket svårt att förutse, eftersom ägandeförhållandena skiljer sig åt bl. a. när det gäller antalet delägare i fiskevårdsområdesföreningen och då det i hög grad varierar hur fiskevattnen har ägts och skiftats inom de olika fiskevårdsområdena. Som redan angetts innefattar dessutom en stor del av fiskerättsförteckningarna motsvarande uppgifter som i en fiskerättsutred- Konsekvensanalys avseende förändringar i lagen om fiskvårdsområden Det har dock framförts att arbetet med att komplettera en befintlig förteckning med uppgift om ägarandelar är betydligt mindre än att utreda och kartlägga ägandeförhållandena från start. Ändringen medför ju även att det vid bildande av nya fiskevårdsområden ska göras en fiskerättsutredning. Eftersom de fiskerättsförteckningar som har upprättats i södra och innehåller samma uppgifter som ska finnas i en fiskerättsutredning kommer ändringen inte medföra någon ökad kostnad i förhållande till dagens reglering. I norra delen av kan dock kostnaderna jämförelsevis komma att öka något. Ändringen är som framhållits tidigare ett krav för att lagen om fiskevårdsområden ska nå upp till det egendomsskydd som är grundlagsfäst i RF och som genom ratificerande av även är förpliktat att ge sina medborgare. Enligt min mening väger det ökande skyddet upp den olägenhet som eventuellt ökade kostnader kan medföra. Kostnader för fiskerättsutredning eller komplettering av en fiskerättsförteckning är dessutom engångskostnader. Det ska även framhållas att den enskilde fiskerättsägaren har en skyldighet att känna till sin andel i fiskevårdsområdet, eftersom fiskerättsägaren skatterättsligt sett har att deklarera sin del av fiskevårdsområdets utgifter och inkomster. En fiskerättsutredning ger alltså den enskilde nödvändig information ur skattesynpunkt. Ändringen kommer troligen att leda till att lantmäterierna får en ökad arbetsbelastning i och med att en del redan gjorda fiskerättsförteckningar måste kompletteras för att dess innehåll ska nå upp till det krav som ställs på en fiskerättsutredning. Detta bör dock kunna hanteras inom den ordinarie verksamheten. ges genom den nya sanktionsbestämmelsen möjlighet att ta ut en kontrollavgift vid fiske i strid mot föreningens regler, vilken tillfaller föreningen. Härigenom kan föreningens inkomster komma att öka. Konsekvensanalys avseende förändringar i lagen om fiskvårdsområden Jag anser att mina förslag till förändringar endast marginellt kommer att påverka den regionala utvecklingen. Den påverkan dagens fiskevårdsområden eventuellt haft i positiv riktning vad gäller regionalpolitiken kommer därmed att bestå. 6.3Konsekvenser för brottsligheten och brottsförebyggandet m.m. Enligt gällande bestämmelser i lagen om fiskevårdsområden är det kriminellt att bryta mot de regler som enligt fiskevårdsområdesföreningens stadgar och beslut gäller för fisket inom området. Mitt förslag att avskaffa denna straffbestämmelse kommer marginellt att frigöra resurser för brottsförebyggande arbete. Den civilrättsliga regleringen kan dock komma att öka måltillströmningen hos de allmänna domstolarna. 7.1Lag (1981:533) om fiskevårdsområden Av paragrafen framgår att lagen om fiskevårdsområden är tillämplig inom mark- och vattenområden där det beslutats att fastigheter med fiskerätt ska samverka. Samverkan ska avse åtgärder inom området som är behövliga ur fiskevårdssynpunkt. Fisk och vattenlevande blöt- och kräftdjur ska omfattas av fiskevården. Detta är i enlighet med gällande fiskelag. Av andra stycket framgår att samverkan ska ske i en förening. Samverkan i syfte att främja fiskevården kan i praktiken komma att främja de enskilda fiskerättsägarnas gemensamma intressen, men detta syfte är inte längre det primära enligt lagen. Paragrafen kommenteras ytterligare i den inledande delen av avsnitt 4.2. De ändringar som har gjorts i förhållande till motsvarande bestämmelse i den nuvarande lagen, 2 §, är endast av språklig karaktär. Innehållet har alltså inte ändrats i sak. Bestämmelsen ska därför tillämpas på samma sätt som den nuvarande bestämmelsen tillämpas. Av paragrafen framgår att både har att pröva och fastställa stadgarna för fiskevårdsområdesföreningen i de hänseenden som framgår av 16 § i den ändrade lagen. Paragrafen motsvarar i övriga avseenden 4 § i nuvarande lag. Paragrafen kommenteras ytterligare i den avslutande delen av avsnitt 4.2. De ändringar som har gjorts i förhållande till motsvarande bestämmelse i den nuvarande lagen, 3 §, är endast av språklig karaktär. Innehållet har alltså inte ändrats i sak. Bestämmelsen ska därför tillämpas på samma sätt som den nuvarande bestämmelsen tillämpas. Paragrafen motsvarar den nuvarande lagens 5 § tillfullo. Den ska alltså tillämpas på motsvarande sätt i den ändrade lagen. Stadgandet anger de grundläggande omständigheter som ska beaktas vid lämplighetsprövning av om ett fiskevårdsområde ska få bildas. Villkoret i första punkten är nytt och har inte funnits med som ett uttryckligt villkor i den nuvarande lagen (jfr 7 § i nuvarande lag). ska kunna avslå ansökan om bildande av fiskevårdsområde om de föreslagna stadgarna skulle innehålla bestämmelser som inte kan anses främja fiskevården. Paragrafen kommenteras ytterligare i avsnitt 4.3. Stadgandet motsvarar 6 § i den nuvarande lagen. Bestämmelsens första stycke anger att ett fiskevårdsområde inte får bildas om ägarna av det fiske det är fråga om mera allmänt motsätter sig bildandet och har beaktansvärda skäl för det. Ett mera allmänt motstånd anses föreligga om fler än hälften av de närvarande motsätter sig bildandet. Vid prövningen ska främst deras mening beaktas, vilkas fiskeutövning påverkas mest av bildandet. Fiskerättsägare med de största andelarna i fisket eller som nyttjar fisket för sin försörjning kan därför uppväga en klar majoritet av fiskerättsägare vars fiske påverkas i mycket liten utsträckning. Andra stycket ska i likhet med tillämpas mycket restriktivt. I tredje stycket framgår det uttryckligen att varje fiskerättsinnehavare endast har en röst, samt att personer som äger en fastighet med samäganderätt har en röst tillsammans. Så är fallet i praktiken även med dagens lagstiftning. Denna huvudregel kan naturligtvis inte tillämpas när fiskevårdsområdet enbart består av en enda fastighets fiske. I sådant fall är huvudregeln att varje delägare i fastigheten har en röst. Paragrafen kommenteras utförligt i avsnitt 4.3. 8–10 och 12 §§ Paragraferna motsvarar 10–11 och 14 §§ i nuvarande lag. De ändringar som gjorts i förhållande till dessa bestämmelser är endast av språklig karaktär. Innehållet har alltså inte ändrats i sak. Bestämmelserna ska därför tillämpas på samma sätt som de nuvarande bestämmelserna tillämpas. För att omröstning ska kunna ske efter fiskerättsägarnas andel av fiskevårdsområdet måste en fiskerättsutredning göras, av vilken det ska framgå vem som äger fiske och hur stor andel av det totala fisket inom fiskevårdsområdet denne innehar. Paragrafen kommenteras i avsnitt 4.3. Paragrafen motsvarar 15 § i nuvarande lag. Nuvarande paragrafens första stycke har dock inte förts över till den nya lagen. Detta eftersom innehållet i detta stycke redan framgår av tidigare bestämmelser i lagen. Den föreslagna bestämmelsen är en omskrivning av 15 § andra stycket. Den nya skrivningen innebär ingen ändring i sak. Paragrafen ska därför tillämpas på samma sätt som den nuvarande bestämmelsens andra stycke. 14–15 §§ Paragraferna motsvarar 16–17 §§ i nuvarande lag. De ändringar som gjorts i förhållande till dessa bestämmelser är endast av språklig karaktär. Innehållet har alltså inte ändrats i sak. Bestämmelserna ska därför tillämpas på samma sätt som de nuvarande bestämmelserna tillämpas. Paragrafen motsvarar 18 § i nuvarande lag. De ändringar som gjorts i förhållande till denna bestämmelse är endast av språklig karaktär. Ordet fiskarter har ändrats till endast arter för att tydliggöra att lagen omfattar fisk samt vattenlevande blöt- och kräftdjur. Bestämmelsen ska tillämpas på samma sätt som den nuvarande bestämmelsen tillämpas. Paragrafen motsvarar 19 § i nuvarande lag. De ändringar som gjorts i förhållande till denna bestämmelse är språkliga och redaktionella. Innehållet har dock inte ändrats i sak. Bestämmelsen ska därför tillämpas på samma sätt som den nuvarande bestämmelsen tillämpas. 18–19 §§ Paragraferna motsvarar 20–21 §§ i nuvarande lag. De ändringar som gjorts i förhållande till dessa bestämmelser är endast av språklig karaktär. Innehållet har alltså inte ändrats i sak. Bestämmelserna ska därför tillämpas på samma sätt som de nuvarande bestämmelserna tillämpas. Paragrafen motsvarar 22–23 §§ i nuvarande lag. Dock har tillägg till deras innehåll gjorts. Vid omröstning på fiskestämman i frågor där det slutliga avgörandet tillkommer , ska röstetal beräknas efter fiskets andel i fiskevårdsområdet om medlem begär det. Detta oavsett vad som står i stadgarna. De frågor som avses är de frågor som har att pröva enligt 16 §. För att fiskerättsinnehavare på stämman inte ska kunna överrumplas av ett förslag om att stadgarna ska ändras ska stadgeändring bara få ske om ändringsförslaget funnits med i kallelsen till fiskestämman. På detta sätt kan kanske även närvaron på fiskestämman och intresset för fiskevårdsområdets angelägenheter öka. Paragrafen kommenteras ytterligare i avsnitt 4.6. Stadgandet reglerar vilken typ av verksamhet som en fiskevårdsområdesförening får bedriva samt vilka beslut en fiskevårdområdesförening får fatta som innebär ingrepp i den enskildes äganderätt. Eftersom medborgare endast kan tvingas tåla rådighetsinskränkningar i sin äganderätt när det krävs för att tillgodose angelägna allmänna intressen är det viktigt att slå fast att fiskevårdsområdesföreningen inte får bedriva verksamhet som är främmande för det ändamål som fiskevårdsområdet ska tillgodose. Ändamålet sätter alltså gränserna för föreningens verksamhet och befogenheter. Ändamålet med fiskevårdsområden framgår av 1 §. Det måste dock finnas en gräns för hur ingripande en fiskevårdsområdesförenings beslut får vara, eftersom det i lagen inte finns någon bestämmelse om ersättning vid rådighetsinskränkningar i äganderätten. Beslut med stöd av lagen får därför inte vara så ingripande att pågående markanvändning avsevärt försvåras inom den berörda delen av fastigheten inom området. Med markanvändning menas även vattenanvändning. Paragrafen kommenteras ytterligare i avsnitt 4.7. Paragrafen motsvarar 8 § i nuvarande lag. De ändringar som gjorts i förhållande till denna bestämmelse är endast av språklig karaktär och innebär alltså ingen ändring i sak av regleringen om upplåtelse av fiske. Det ska dock poängteras att begreppet försörjning inte endast kan avse yrkesmässigt fiske. Det kan också omfatta försörjning genom t.ex. turistfiske. Paragraferna motsvarar 9 och 25-26 §§ i nuvarande lag. De ändringar som gjorts i förhållande till dessa bestämmelser är endast av språklig karaktär. Innehållet har alltså inte ändrats i sak. Bestämmelserna ska därför tillämpas på samma sätt som de nuvarande bestämmelserna tillämpas. Eftersom det är fiskevårdsområdesföreningens styrelse som handhar föreningens löpande verksamhet bör det av lagen framgå att det är styrelsen som kan ansöka hos om diverse åtgärder avseende fiske inom området. Till skillnad från motsvarande bestämmelse i nuvarande lag, 27 §, anger paragrafen de grunder enligt vilka ett fiske får uteslutas ur ett fiskevårdsområde. Genom ändringen ges en utökad möjlighet att ur fiskevårdsområdet utesluta ett fiske, om fisket på grund av ändrad användning eller annars saknar väsentlig betydelse för verksamheten inom området. Vidare ges möjlighet att efter ansökan utesluta ett eller flera fisken som kan utgöra en egen enhet för fiskevård om övriga fisken inom fiskevårdsområdet kan bestå som ett lämpligt sådant område. Genom lagen om fiskevårdsområden tillhandahåller staten en förvaltningsform för att underlätta samverkan i enskilt vatten för främjande av fiskevård, vilket i sin tur ska leda till bättre fiske. Det utesluter dock inte att främjande av fiskevård kan ske genom andra samverkansformer. För det fall vissa fiskerättsägare som ingår i ett fiskevårdsområde önskar samverka på annat sätt ska detta vara möjligt så länge fiskevården inom hela området totalt sett inte försämras. Paragrafen kommenteras ytterligare i avsnitt 4.8. Paragrafen motsvarar 24 § i nuvarande lag. Bestämmelsens första stycke punkten ett anger att ett fiskevårdsområde ska upplösas om ägarna av det fiske det är fråga om mera allmänt motsätter sig fortsatt samverkan. Ett mera allmänt motstånd anses föreligga om fler än hälften av de närvarande motsätter sig fortsatt samverkan. Vid prövningen ska främst deras mening beaktas, vilkas fiskeutövning påverkas mest av samverkan. Fiskerättsägare med de största andelarna i fisket eller som nyttjar fisket för sin försörjning kan därför uppväga en klar majoritet av fiskerättsägare vars fiske påverkas i mycket liten utsträckning. Eftersom reglerna om upplösning av fiskevårdsområdet anknyter till opinionsvillkoret gäller att om behovet av fiskevårdsområdet är synnerligen angeläget ska vägra upplösning av fiskevårdsområdet utan hänsyn till opinionen. Tillämpning av proportionalitetsprincipen bör dock leda till att endast undantagsvis vägrar upplösning. har fått rätt att besluta om att ett fiskevårdsområde ska upphöra om fiskevårdsområdesföreningen allvarligt missköter förvaltningen av området. Dessutom har tiden för när länsstyrelserna tidigast kan besluta om upphörande av ett fiskevårdsområde på den grunden att fiskerättsinnehavarna inte längre vill fortsätta att samverka sänkts, från till från det att beslutet om bildande av området vann laga kraft. Paragrafen kommenteras ytterligare i avsnitt 4.8. Paragrafen motsvarar 28 § i nuvarande lag. Endast redaktionella justeringar har gjorts till följd av andra ändringar i lagen. Innehållet har alltså inte ändrats i sak. Bestämmelsen ska därför tillämpas på samma sätt som den nuvarande bestämmelsen tillämpas. Paragrafen motsvarar 29 § i nuvarande lag. De ändringar som gjorts i förhållande till denna bestämmelse är endast av språklig karaktär. Innehållet har alltså inte ändrats i sak. Bestämmelsen ska därför tillämpas på samma sätt som den nuvarande bestämmelsen tillämpas. Den nuvarande straffrättsliga bestämmelsen har bytts ut mot en civilrättslig reglering, såvitt avser överträdelser av fiskevårdsområdets regler. får härigenom rätt att ta ut en kontrollavgift om någon som har rätt att fiska inom området fiskar i strid med de regler som gäller för fiskevårdsområdet. Reglerna gäller alla som har rätt att fiska inom fiskevårdsområdet, oavsett om denna rätt grundar sig på ägande av fiske eller annan nyttjanderätt till fiske, inkluderat lösen av fiskekort. Reglerna är subsidiära i förhållande till straffrättslig reglering. Om gärningen är belagd med straff enligt annan lag eller författning ska, i likhet med , även fiskevårdsområdesföreningen och medlem i föreningen anses som målsägande. Paragrafen kommenteras utförligt i avsnitt 4.9. För att de som har rätt att fiska inom området ska få kännedom om fiskevårdsområdets regler är det viktigt att dessa tydligt har tillkännagivits, vilket därför har ställts upp som ett krav för att avgift ska få tas ut. Tillkännagivande bör ske genom att reglerna hålls tillgängliga för medlemmar och andra långvariga nyttjanderättsinnehavare. Dessutom ska reglerna framgå av fiskekort eller handling som bifogas fiskekort. För att kontrollavgiften inte ska uppgå till en orimlig nivå, dock utan att nivån försämras i takt med penningvärdet, ska avgiften inte få överstiga av prisbasbeloppet det år som överträdelsen skedde. Betalningsskyldighet uppkommer först då den som mottagit en betalningsuppmaning betalar i enlighet med den. I annat fall krävs att betalningsansvaret fastställs genom dom eller annan exekutionstitel. För att inte alltför ska förflyta från det att överträdelsen påstås ha begåtts till dess att fiskevårdsområdesföreningen vid utebliven betalning väcker talan i saken, ska fordringsanspråket preskriberas från den dag då det otillåtna fisket påstås ha skett. För att fiskevårdsområdesföreningens kostnader inte ska bli orimligt höga ska talan väckas vid tingsrätt i den domsaga där det otillåtna fisket påstås ha ägt rum. Eftersom talan om kontrollavgift kommer att falla inom regler för tvistemål av mindre värde, kommer möjligheten att få ersättning för rättegångskostnader från motparten vara ytterst begränsad. Vilka situationer som ryms under begreppet uppenbart oskäligt ska vara kopplat till den fiskandes ålder och mognadsgrad, men även andra omständigheter kan vara aktuella. Detta bör vidareutvecklas i praxis. Bestämmelsen ska dock tillämpas restriktivt. Denna lag är subsidiär till strafflagstiftningen. Man ska inte kunna bestraffas enligt både ett straffrättsligt och ett civilrättsligt system. Felaktigt uttagen kontrollavgift ska därför betalas tillbaka. Eftersom det är fiskevårdsområdesförening som har rätt att ta ut kontrollavgift är det även föreningen som ska ansvara för att den som övervakar efterlevnaden av fiskvårdsområdets regler har för uppdraget lämplig kunskap. Den person som utfärdar uppmaning om kontrollavgift måste vara väl insatt i både fiskevårdsområdets regler och fiskelagstiftningen i övrigt. Personen ifråga ska därför ha genomgått utbildning i fisketillsyn eller förvärvat motsvarande kunskaper på annat sätt. Eftersom en civilrättslig reglering ersätter den straffrättsliga bestämmelsen är straffrättens regler om förverkande inte tillämplig på överträdelser av fiskevårdsområdets regler. Att låta den som överträtt reglerna behålla fångsten framstår som stötande. Därför ska fångst som fångats i strid med fiskevårdsområdets bestämmelser tillfalla fiskvårdsområdesföreningen. Om överträdelsen är belagd med straff enligt annan lag eller författning tar den då tillämpliga regleringens bestämmelser över även när det gäller förverkande av fångsten. Paragrafen motsvarar 31 § i nuvarande lag. Kretsen av klagoberättigade och prövningen i högre instans vidgas på sätt som beskrivits i avsnitt 4.10. Klagoberättigade är, efter ändringen, även den som inte är medlem i föreningen men vars rätt berörs av föreningens beslut, om beslutet gått honom eller henne emot. och förvaltningsdomstol ska i fortsättningen inte bara pröva beslutets laglighet utan även dess lämplighet. Ett överklagat beslut kan i fortsättningen såväl upphävas som ändras. Språkliga ändringar har gjorts i andra och tredje styckena, dessa ändringar innebär ingen ändring i sak. Genom sista stycket ges möjlighet att låta sitt beslut gälla först när det vunnit laga kraft. Vissa språkliga justeringar har gjorts. Dessa ändringar innebär dock ingen ändring i sak. Enligt min mening bör de nya föreskrifterna träda i kraft möjligt, vilket bör vara . Jag anser att gällande lagstiftning i vissa avseende kan strida mot RF och . Det är därför nödvändigt att befintliga fiskevårdsområden ska lyda under de nya föreskrifterna. Praktiska skäl talat också för en sådan lösning. För att undvika två gällande system bör därför äldre föreskrifter inte vara gällande utan samtliga befintliga fiskevårdsområden föras in under det författningssystem som de nya föreskrifterna innebär. Detta underlättar självfallet länsstyrelsernas handläggning av dessa ärenden. Av andra punkten framgår att vid ikraftträdandet befintliga fiskevårdsområden ska anses bildade enligt de nya föreskrifterna. För befintliga fiskevårdsområden och dess föreningar gäller alltså de nya föreskrifterna. Dock anges under tredje punkten att stadgar för vid ikraftträdandet befintliga fiskevårdsområden inte får tillämpas i de delar de strider mot de nya föreskrifterna. Upptäcker en förening att dess stadgar strider mot de nya föreskrifterna ska styrelsen utan dröjsmål lägga fram förslag till föreningsstämman om ändring av stadgarna så att de överensstämmer med de nya föreskrifterna. 7.2Förordning (1998:1343) om stöd till fiskevården Ändringen sker som en följd av att fiskerättsförteckningen i lagen om fiskevårdsområden ersätts av en fiskerättsutredning. Genom fiskerättsutredningen ska det utredas vem som äger fiske och hur stor del av fisket i det avsedda området ägarens del av fisket utgör. I övrigt ska bestämmelsen gälla oförändrad. En särskild utredare ska lämna förslag till en förändrad fiskelagstiftning.