sou · GWB358d4 · 2009-01-01 00:00:00 — Det finns ingen direkt motsvarighet till bestämmelsen men den här paragrafen och 3 § 6, samt 10 och 36 §§ ersätter 17 § SINK där det sägs hur en skattskyldig ska redovisa särskild inkomstskatt. Den paragrafen fick sin nuvarande lydelse 2005 (prop. 2004/05:19, s. 64), men ändrades 1995 (prop. 1994/95:92, s. 65). När ska en skattedeklaration lämnas? som ska lämna mervärdesskattedeklaration I paragrafen finns huvudregeln för när skattedeklarationer ska lämnas. Den som är skyldig att lämna mervärdesskattedeklaration ska lämna sådana deklaration, arbetsgivardeklaration och punkt- skattedeklaration enligt de redovisningstidpunkter som anges här. Detta gäller dock bara om inte annat följer av 28–36 §§. Paragrafen ersätter 10 kap. 18 § första stycket SBL. De bestäm- melser som finns i 10 kap. 18 § andra–fjärde styckena SBL ges dock inte här utan i 28–30 §§. 10 kap. 18 § SBL fick sin nuvarande lydelse 2008 i samband med att det beslutades att mindre företag ska redovisa mervärdesskatt för kalenderkvartal (prop. 1996/97:100, s. 571 och prop. 2007/08:25, s. 79–81 och 268). Paragrafen har även ändrats tidigare, nämligen – 1998 när mindre företag fick möjlighet att efter beslut av välja den tidigare redovisningsordningen (prop. 19997/98:134, s. 66), –2002 när punktskatterna infogades i skattekontosystemet (prop. 2001/02:127, s. 128–131, 155, 165 och 171), och –2004 när skatteförvaltningen blev en myndighet (prop. 2002/03:99). De ändringar i ordalydelsen som görs har sin grund i att redovisningen lagtekniskt delas upp på flera skattedeklarationer än Syftet är att regelverket om skattedeklarationer ska bli lättare att ta till sig. Termen skattedeklaration behålls som samlings- begrepp som två nya termer införs, nämligen arbetsgivar- deklaration och mervärdesskattedeklaration. Punktskattedeklara- tion är däremot ingen ny term. Se vidare kommentarerna till 19– 23 §§. I stället för att som tala om att den som är skyldig att redovisa mervärdesskatt och att skattedeklarationen ska avse vissa skatter sägs i stället att paragrafen gäller den som är skyldig att lämna en mervärdesskattedeklaration och vilka redovisnings- perioder de olika skattedeklarationerna ska avse. Vad det är som ska redovisas följer av vilken deklaration som ska lämnas. I syfte att göra uppställningen tydligare placeras kolumnen med deklarationstidpunkter sist i stället för, som , först. Särskilda skattedeklarationer lämnas för enstaka förvärv eller händelser och inte för redovisningsperioder. Förevarande paragraf gäller bara skattedeklarationer som ska lämnas för redovisnings- perioder. Dessutom framgår det av uppställningen att paragrafen bara gäller för arbetsgivar-, mervärdesskatte- och punktskatte- deklarationer. Den som ska lämna en särskild skattedeklaration ska lämna deklaration inom de tider som anges i 36–38 §§. Eftersom förevarande paragraf inte är tillämplig när enstaka förvärv eller händelser ska redovisas behöver det inte sägas att den här paragrafen bara gäller om inte annat följer av 36–38 §§. En annan sak är att en skattskyldig kan vara skyldig att lämna en mervärdeskattedeklaration för redovisningsperiod och en särskild skattedeklaration för en punktskattepliktig händelse. Enligt 14 § ska besluta att redovisningsperioden för mervärdesskatt ska vara en kalendermånad i stället för tre eller ett beskattningsår om den skattskyldige begär det eller om det finns särskilda skäl. Det rör sig om skattskyldiga med beskattnings- underlag på högst en miljon eller högst och som utan beslut skulle ha redovisat för kalenderkvartal eller för Eftersom 27 § inte går att tillämpa på mervärdes- skatt som redovisas för en kalendermånad i stället för tre föreskrivs här att skattskyldiga som på grund av ett beslut enligt 14 § har kalendermånad som redovisningsperiod ska lämna mervärdes- skattedeklaration enligt bestämmelserna för punktskatte- deklaration i 27 §. Det ska alltså även gälla i fall där beslutat att redovisningsperioden ska vara en kalendermånad i stället för ett beskattningsår. aktuella skattskyldiga ska alltså lämna mervärdesskattedeklaration den 12 i andra månaden efter redovisningsperiodens utgång. Paragrafen ersätter 10 kap. 18 § andra stycket SBL. Den tillkom i samband med att redovisningsperioden för mervärdesskatten förlängdes för mindre företag från en till tre kalendermånader (prop. 2007/08:25). För fall där beslutat att redovisningsperioden ska vara en kalendermånad i stället för ett beskattningsår finns ingen motsvarande bestämmelse. Det rör sig om fall där enligt 10 kap. 11 § SBL beslutat att mervärdesskatt som annars ska redovisas i en självdeklaration ska redovisas i en skattedeklaration. Ett beslut om att redovisningen ska ske i skatte- deklaration innebär med automatik att redovisningsperioden förkortas från ett beskattningsår till en eller tre kalendermånader. Mervärdesskatt ska inte längre få redovisas i samband med att inkomst deklareras utan redovisningen ska alltid ske i en skattedeklaration. I fortsättningen ska beslut om kortare redovisningsperiod för dem som ska redovisa för beskattningsår fattas enligt 14 §, dvs. den paragrafen ersätter 10 kap. 11 § SBL. En skattskyldig som enligt 12 § ska redovisa mervärdesskatt för kalenderkvartal eller beskattningsår men som efter beslut enligt 14 § i stället ska redovisa mervärdesskatt för kalendermånad ska enligt 28 § lämna mervärdesskattedeklaration enligt bestäm- melserna för punktskattedeklaration i 27 §. Den här paragrafen ger sådana skattskyldiga rätt att i stället lämna mervärdesskatte- deklaration enligt 31 §, dvs. senast den 26 efter redovisningsperiodens utgång i stället för den 12 i andra månaden efter perioden. Paragrafen ersätter 10 kap. 18 § tredje stycket SBL. Stycket lades till 1998, men fick sin nuvarande lydelse i samband med att redovisningsperioden för mervärdesskatt förlängdes till tre kalendermånader för mindre företag (prop. 1997/98:134, s. 62–64 och 66 samt prop. 2007/08:25, s. 79–81 och 268). Uttrycket mervärdesskatt som annars ska redovisas byts här ut mot mervärdesskattedeklaration som annars ska lämnas. Ändringen i ordalydelsen har sin grund i att redovisningen lagtekniskt delas upp på flera skattedeklarationer än . Syftet är att regelverket om skattedeklarationer ska bli lättare att ta till sig. Termen skattedeklaration behålls som samlingsbegrepp som två nya termer införs, nämligen arbetsgivardeklaration och mervärdes- skattedeklaration. Skatt kan i princip redovisas så snart redovisningsperioden gått ut. Något som den som ska redovisa överskjutande ingående mervärdesskatt kan vilja göra för att få skatten återbetald . Den som väljer att redovisa överskjutande mervärdesskatt innan redovisningsfristen löpt ut ska dock enligt 10 kap. 20 § SBL redovisa skatteavdrag och arbetsgivaravgifter . Även oredovisade skatteavdrag, arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt för tidigare redovisningsperioder ska redovisas. Den bestämmelsen ges här i kapitlet om återbetalning, nämligen i 64 kap. 3 §. Där sägs att återbetalning ska ske först när samtliga skattedeklarationer för avslutade redovisningsperioder har lämnats. För den som ska redovisa enligt bestämmelserna för punkt- skattedeklaration i 27 § och som vill redovisa så snart redovisningsperioden gått ut innebär det följande. väljer den skattskyldige att redovisa överskjutande ingående mervärdesskatt för februari. Den skattskyldige måste då även redovisa skatteavdrag, arbetsgivaravgifter och punktskatt för februari. Men redovisningen måste även omfatta oredovisad mervärdesskatt för januari som ju ska redovisas . Redovisningen av mervärdesskatt kommer då att omfatta två olika redovisningsperioder och måste därför delas upp på två skattedeklarationer. Möjligheten enligt förevarande paragraf att redovisa enligt 31 §, dvs. efter redovisningsperiodens utgång, har tillkommit för att den skattskyldige ska kunna redovisa all skatt i samma skattedeklaration och slippa lämna en extra skattedeklaration (prop. 1997/98:134, s. 61–66 och 68). Ett beslut av att redovisning ska ske enligt 29 § ska, om inte särskilda skäl talar emot det, gälla minst tolv på varandra följande redovisningsperioder. Det är alltså inte möjligt att byta redovisningsfrist från en månad till en annan. Kravet på kontinuitet har tillkommit av administrativa skäl (prop. 1997/98:134, s. 66). Deklarationstid när redovisningsperioden för mervärdesskatt kortas föreskrivs i 10 kap. 18 § fjärde stycket SBL att om tidpunkten för lämnandet av en skattedeklaration redan har passerats när ett beslut enligt 10 kap. 14 b § första stycket 2 eller 14 d § 2 samma lag fattas, ska den skattskyldige lämna deklarationen senast när deklarationen för nästa redovisningsperiod ska lämnas. Stycket lades till i samband med att redovisningsperioden för mervärdes- skatt förlängdes till tre kalendermånader för mindre företag (prop. 2007/08:25, s. 79–81 och 268). De beslut som räknas upp i 10 kap. 18 § fjärde stycket SBL gäller enligt 10 kap. 14 d § samma lag . Det rör sig om beslut där med hänvisning till särskilda skäl, dvs. kontrollskäl beslutat att redovisningsperioden ska vara en kalender- månad i stället för tre. Sådana beslut gäller alltid . Dessutom kan besluta att en ändring av redovisnings- period från kalanderkvartal till kalendermånad som begärts av den deklarationsskyldige ska gälla . Här finns motsvarande bestämmelser i 14 och 15 §§. Med stöd av 14 § kan besluta att redovisningsperioden ska vara en kalendermånad i stället för tre men även att perioden ska vara en kalendermånad eller tre i stället för ett beskattningsår. Uttrycket gäller i 10 kap. 14 d § SBL ersätts i 15 § med uttryckliga bestämmelser om från vilken tidpunkt den nya redovisningsperioden ska gälla. Även i fortsättningen behövs det en bestämmelse som säger när deklaration ska lämnas i fall där deklarationstiden för den första nya redovisningsperioden redan har gått ut när fattar sitt beslut. Bestämmelsen ska även omfatta fall där redovisnings- perioden ska ändras från beskattningsår till kalenderkvartal eller kalendermånad. Om redovisningsperioden för mervärdesskatt ska ändras från beskattningsår gäller enligt 17 § att den nya redovisningsperioden ska börja tillämpas från ingången av det beskattningsår då den deklarationsskyldige underrättade om ändringen eller beslutade ändringen. Även här kan deklarationstiden ha gått ut för en ny redovisningsperiod och det gäller även i fall där den deklarationsskyldige underrättat om ändringen. För att fånga in nu nämnda fall tar första stycket sikte på skattskyldiga som saknar möjlighet att lämna mervärdesskatte- deklaration i rätt tid på grund av att redovisningsperioden ändrats från beskattningsår till kalenderkvartal eller kalendermånad eller från kalenderkvartal till kalendermånad. Det bör noteras att i fall där den deklarationsskyldige underrättat om att redovisningsperioden ska vara en kalendermånad i stället för tre saknar den deklarationsskyldige aldrig möjlighet att lämna deklaration i rätt tid. Skälet till det är att enligt 16 § ska den nya redovisningsperioden börja gälla efter utgången av det kvartal då underrättelsen gjordes. Däremot kan, som redan nämnts, en deklarationsskyldig som underrättar om att redovisningsperioden ska ändras från beskattningsår till kalenderkvartal eller kalendermånad sakna möjlighet att lämna deklaration i rätt tid. Det beror på att enligt 17 § ska den nya redovisningsperioden gälla från ingången av det beskattningsår då underrättelsen gjordes. Utgångspunkten för om den skattskyldige saknar möjlighet att deklarera i rätt tid ska vara den dag då den skattskyldige under- rättade om ändringen eller beslutade ändringen. Om deklarationstiden redan gått ut vid underrättelsen eller beslutat ska den skattskyldige lämna mervärdesskatte- deklaration senast vid den deklarationstidpunkt som kommer närmast efter dagen för underrättelsen eller beslutet. I syfte att underlätta för de skattskyldiga och före- skrivs i andra stycket att om en mervärdesskattedeklaration enligt första stycket ska lämnas för mer än en ny redovisningsperiod får perioderna slås samman till en period och redovisas i en deklara- tion. Det innebär att vid byte av redovisningsperiod behöver den deklarationsskyldige aldrig lämna mer än en mervärdesskatte- deklaration. Den deklarationsskyldige och behöver vidare bara hantera en förfallodag och slipper ägna tid åt att hänföra mervärdesskatt till olika perioder och därmed olika förfallodagar. som ska lämna mervärdesskattedeklaration Här sägs när skattedeklaration ska lämnas av den som är skyldig att redovisa mervärdesskatt på ett beskattningsunderlag som, exklusive gemenskapsinterna förvärv och import, beräknas överstiga för beskattningsåret. Paragrafen innehåller alltså de redovisningstidpunkter som gäller för större företag. punkter ges i 10 kap. 19 § SBL (prop. 1996/97:100, s. 571 och 572). Den paragrafen ändrades i samband med att punktskatterna infogades i skattekontosystemet (prop. 2001/02:127, s. 171) och fick sin nuvarande lydelse när skatteförvaltningen blev en myndighet (prop. 2002/03:99). De ändringar i ordalydelsen som görs i uppställningen har sin grund i att redovisningen lagtekniskt delas upp på flera skatte- deklarationer än . Syftet är att regelverket om skattedeklara- tioner ska bli lättare att ta till sig. Termen skattedeklaration behålls som samlingsbegrepp som två nya termer införs, nämligen arbetsgivardeklaration och mervärdesskattedeklaration. Punktskattedeklaration är dock ingen ny term. Se vidare kommentarerna till 19–23 §§. I stället för att som ange vilka skatter deklarationen ska avse anges vilka skattedeklarationer som ska lämnas. Vad det är som ska redovisas följer av vilken deklaration som ska lämnas. I syfte att göra uppställningen tydligare placeras kolumnen med deklarationstidpunkter sist i stället för, som , först. I paragrafen ges befogenhet att besluta att den som ska lämna arbetsgivar- och mervärdesskattedeklaration enligt 31 §, dvs. senast den 26 efter redovisningsperiodens utgång i stället ska lämna arbetsgivardeklarationen den 12. Som förutsätt- ning gäller särskilda skäl. Med det avses enligt förarbetena till skattebetalningslagen att den skattskyldige inte skött inbetalning- arna av skatteavdrag och arbetsgivaravgifter. Bestämmelsen har alltså närmast karaktär av sanktion. Den ersätter 10 kap. 21 § SBL, som bara ändrats en gång, nämligen när ersatte och de tio skattemyndigheterna (prop. 1996/97:100, s. 572 och prop. 2002/03:99). De ändringar som görs i ordalydelsen har sin grund i att redovisningen lagtekniskt delas upp på fler skattedeklarationer än . Syftet är att regelverket om skattedeklarationer ska bli lättare att ta till sig. Termen skattedeklaration behålls som samlings- begrepp som två nya termer införs, nämligen arbetsgivar- deklaration och mervärdesskattedeklaration. Se vidare kommentar- erna till 19–22 §§. Det nu sagda innebär att det är nödvändigt att föreskriva att arbetsgivaravgifter och skatteavdrag ska redovisas för sig i en skattedeklaration som ska lämnas senast den 12 efter redovisningsperiodens utgång utan det är tillräckligt att före- skriva att arbetsgivardeklarationen ska lämnas då. Att redovis- ningen av arbetsgivaravgifter och skatteavdrag respektive mervärdesskatt lagtekniskt delas upp på två deklarationer innebär vidare att det inte längre behöver anges vad deklarationen ska innehålla eftersom en arbetsgivardeklaration bara ska innehålla uppgifter om skatteavdrag och arbetsgivaravgifter. Enbart arbetsgivar- och punktskattedeklaration Paragrafen gäller den som inte ska lämna en mervärdes- skattedeklaration eller som ska lämna en sådan deklaration för ett beskattningsår och reglerar när sådana personer ska lämna arbetsgivar- och punktskattedeklaration och vilka redovisnings- perioder deklarationerna ska avse. Den ersätter 10 kap. 22 § SBL, som ändrats två gånger, dels när punktskatterna infogades i skattekontosystemet, dels i samband med att ersatte och de tio skattemyndigheterna (prop. 1996/97:100, s. 573, prop. 2001/02:127, s. 171 och prop. 2002/03:99). De ändringar som görs i ordalydelsen har sin grund i att redovisningen lagtekniskt delas upp på fler skattedeklarationer än . Syftet är att regelverket om skattedeklarationer ska bli lättare att ta till sig. Termen skattedeklaration behålls som samlings- begrepp som två nya termer införs, nämligen arbetsgivar- deklaration och mervärdesskattedeklaration. Punktskattedeklara- tion är däremot ingen ny term. Se vidare kommentarerna till 19– 23 §§. I stället för att säga vilka skatter deklarationen ska avse sägs vilka deklarationer som ska lämnas. Vad det är som ska redovisas följer av vilken deklaration som ska lämnas. I syfte att göra uppställningen tydligare placeras kolumnen med deklarationstidpunkter sist i stället för, som , först. En förenklad arbetsgivardeklaration ska lämnas inom de tidsfrister som anges i förevarande paragraf. I paragrafen, som ersätter 10 kap. 22 a § SBL, regleras när den som har en redovisningsperiod som är längre än en kalendermånad ska lämna skattedeklaration, nämligen senast den 12 i andra månaden efter redovisningsperiodens utgång, med undantag för månaderna då den 17 gäller. Bestämmelsen var ursprungligen bara tillämplig på mervärdes- skattskyldiga som har beskattningsåret som redovisningsperiod (prop. 1997/98:134, s. 68 och 69). När punktskatterna infogades i skattekontosystemet gjordes bestämmelsen generell för alla skattskyldiga som har en redovisningsperiod som är längre än en kalendermånad. Syftet var att bestämmelsen även skulle omfatta punktskatteskyldiga som enligt 18 § får redovisa skatten för helår samt punktskatteskyldiga som enligt de materiella punktskatte- författningarna har en redovisningsperiod som är längre än en kalendermånad (prop. 2001/02:127, s. 171). Sitt nuvarande innehåll fick paragrafen i samband med att redovisningsperioden för mervärdesskatt förlängdes till tre kalendermånader för mindre företag. Då tillkom det undantag som här finns i andra stycket. 2007/07:25, s. 81, 82 och 269). I första stycket sägs när kommuner och landsting ska lämna arbetsgivar-, mervärdesskatte- och punktskattedeklaration. Paragrafen ersätter 10 kap. 23 § SBL (prop. 1996/97:100, s. 573). Den paragrafen har ändrats men aldrig i sak (prop. 1997/98:134, s. 69 och prop. 2002/03:99). Senaste ändringen gjordes i samband med att redovisningsperioden för mervärdesskatt förlängdes för mindre företag (prop. 2007/08:25, s. 269). Den längre perioden får dock aldrig tillämpas av kommuner och landsting. I 10 kap. 23 § andra stycket SBL sägs att 10 kap. 20 § samma lag inte gäller för kommuner och landsting. Av 10 kap. 20 § SBL följer att den som väljer att redovisa överskjutande mervärdesskatt innan redovisningsfristen löpt ut ska redovisa skatteavdrag och arbetsgivaravgifter . avdrag, arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt för tidigare redovisningsperioder ska redovisas. Den bestämmelsen ges här i kapitlet om återbetalning, nämligen i 64 kap. 3 §. Där sägs att återbetalning ska ske först när samtliga skattedeklarationer, alltså även punktskattedeklarationer, för avslutade redovisningsperioder har lämnats. Av 65 kap. 3 § andra stycket framgår att det inte heller i fortsättningen gäller kommuner och landsting. När ska särskilda skattedeklarationer lämnas 36–38 §§ Paragraferna reglerar när särskilda skattedeklarationer ska lämnas. Termen särskild skattedeklaration finns och när sådana deklarationer ska lämnas regleras i 10 kap. 32–32 b §§ SBL. I fortsättningen ska dock även den som är skattskyldig enligt SINK och som själv ska redovisa skatten lämna skattedeklaration. Vilka tidpunkter som gäller för den redovisningen framgår av 17 § SINK. Deklaration som avses i 8 § första stycket ska lämnas in före utgången av månaden efter den månad då den felaktiga handlingen utfärdades (prop. 2007/08:25, s. 93 och 269). Här sägs i stället att deklarationen ska ha kommit in till senast efter utfärdandet av den felaktiga handlingen. Ändringen görs för att det bara ska finnas en deklarationstid för särskilda skattedeklarationer som avser mervärdesskatt. Tilläggas bör att särskilda skattedeklarationer lämnas för varje skattepliktig händelse eller liknande och det är därför lämpligt att utgångspunkten för deklarationstiden är en händelse och inte en period. Att deklarationer som avses i 8 § andra stycket ska lämnas in senast efter förvärvet har gällt sedan skattebetalnings- lagens tillkomst (prop. 1996/97:100, s. 577). Den som ska redovisa punktskatt i en särskild skattedeklaration enligt 9 § 1 ska lämna deklaration senast efter den skattepliktiga händelsen. Denna deklarationstid har gällt sedan punktskatterna infogades i skattekontosystemet.(prop. 2001/02:127, s. 172). Om den skattskyldige inte ställt föreskriven säkerhet för skattens betalning ska dock deklarationen enligt 38 § i stället lämnas in senast vid den skattepliktiga händelsen. En motsvarande bestämmelse finns i 10 kap. 32 a § tredje stycket SBL. Författningskommentar – skatteförfarandelagen SOU 2009:58 Bestämmelsen lades till 2003. Syftet med att tidigarelägga deklarationstiden om säkerhet inte ställts är att skattebrottslagen (1971:69) ska vara tillämplig på felaktigheter som konstateras vid en transportkontroll (prop. 2002/03:10, s. 71–75, 116 och 117). Den enda ändring som gjorts i 10 kap. 32 a § SBL tredje stycket är att två hänvisningar korrigerats (prop. 2005/06:31, s. 59). En sådan särskild skattedeklaration som avses i 9 § 2 ska enligt 36 § ha kommit in till senast vid den skattepliktiga händelsen. Enligt 9 § 2 ska s.k. distansförsäljare som är skatt- skyldiga för tobaks-, alkohol- eller energiskatt och som inte företräds av en representant som godkänt redovisa punktskatt i en särskild skattedeklaration för varje skattepliktig händelse. Syftet med 9 § 2 är att endast skattskyldiga som följer reglerna för distansförsäljning ska få redovisa skatten för redovisningsperioder. Skälet till att skatten i nu aktuella fall ska redovisas är att skattebrottslagen ska gå att tillämpa på felaktigheter som konstateras vid en transportkontroll (prop. 2002/03:10, s. 71–75 samt 116 och 117). Bestämmelser om när distansförsäljare som inte företräds av någon godkänd representant ska lämna deklaration finns i 10 kap. 32 a § SBL. De infördes och ändrades när ersatte och de tio skattemyndigheterna (prop. 2002/03:10, s. 71–75, 116 och 117 samt prop. 2002/03:99). För den som ska redovisa skatt på vinstsparande m.m. i en särskild skattedeklaration (9 § 3) gäller enligt 36 § en deklarations- frist . Bestämmelsen ersätter 10 kap. 32 b § SBL (prop. 2001/02:127, s. 172 och 173). Deklarationstiden gällde tidigare även för vissa skattskyldiga enligt lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel. Men dessa skattskyldiga ska redovisa skatten enligt 9 § 1 och ska därmed enligt 36 § lämna deklaration (prop. 2005/06:125, s. 59, 60 och 74). Bestämmelsen i 37 § om att den som är skattskyldig enligt 11 kap. 5 § andra stycket lagen (1994:1776) om skatt på energi ska lämna deklaration senast efter tillståndsmyndighetens beslut infördes (prop. 2003/04:170, s. 95). Den finns i 10 kap. 32 a § första stycket sista meningen SBL. Särskilda bestämmelser om redovisning Om den som är skyldig att betala arbetsgivaravgifter är bosatt utomlands eller är en utländsk juridisk person som saknar fast driftställe här får , om det finns särskilda skäl, besluta att den avgiftsskyldige redovisar arbetsgivaravgifter på ett sätt som avviker från denna lag. En motsvarande bestämmelse finns i 10 kap. 12 § SBL (prop. 1996/97:100, s. 568). Den paragrafen ändrades i samband med att ersatte och de tio skattemyndigheterna, men har i övrigt behållit sin ursprungliga lydelse (prop. 2002/03:99). En befogenhet för att besluta om särskilda redovisningsregler för utländska avgiftsskyldiga fanns med redan i lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare (prop. 1983/84:67, s. 90).