sou · GWB3106 · 2009-01-01 00:00:00 — Vi konstaterar att det numera bör kunna krävas att det finns en möjlighet att vänta i ett enskilt utrymme i samtliga allmänna domstolar. Att döma av SCB:s undersökning med per- soner med domstolserfarenhet verkar det fortfarande finnas en hel del att göra på detta område, inte minst när det gäller att informera parter och bevispersoner om möjligheten att vänta i ett enskilt utrymme. av svarspersonerna i denna undersökning som hade en motpart upplever nämligen att de kunde undvika att träffa motparten i domstolens väntrum. Frågan om tillgången till separata väntutrymmen och frågor som mer allmänt rör säkerheten Bemötande av parter och bevispersoner i domstolarna omfattas emellertid inte av vårt uppdrag. Dessa frågor kommer således i stort sett inte att beröras ytterligare i detta be- tänkande. En annan central aspekt av lokalernas utformning berör sådant som hur medborgarna tas emot när de kommer till myndigheten, dvs. hur bemanningen ser ut, vilken information som tillhandahålls i de allmänna utrymmena samt hur det är ställt med skyltning och annan service. Andra aspekter handlar om vilka stämningslägen eller signaler som ges av inredning och estetisk nivå i lokalerna liksom av sådana detaljer som t.ex. vilka möjligheter till förströelse som finns medan man väntar.TPF6FPT När det gäller ordalydelsen i skriftliga dokument är det för domstolarnas del främst kallelseblanketterna som har uppmärk- sammats. Det har då handlat om att blanketterna anses vara onödigt hårda i tonen och om att informationen som följer med kallelsen är bristfällig. Trots att kallelseblanketterna varit föremål för en hel del översyner och omarbetningar, inte minst i samband med att det nya verksamhetsstödet infördes, förefaller prob- lemen i mångt och mycket kvarstå. En bidragande orsak till detta verkar vara att många domare anser att uppgifter om förhörs- personers olika skyldigheter och rättigheter som måste finnas med i kallelsen enligt reglerna i och förvaltnings- processlagen (1971:291) leder till att kallelserna måste ha en starkt formell prägel. Det finns flera stödfunktioner som på olika sätt har betydelse för hur människor uppfattar bemötandet från domstolarnas sida. Den viktigaste är kanske den verksamhet med vittnesstöd som främst Brottsofferjourerna () bedriver i allmän domstol. Av de undersökningar som gjorts framgår att parter och bevispersoner sätter stort värde på denna verksamhet. Verksamheten innebär också en avlastning för domstolarna. Kontakterna med vittnes- stöden före förhandlingarna bidrar till att målsägande och vittnen känner sig lugnare och tryggare under själva förhandlingen, och därmed i förlängningen till bättre rättegångar, vilket i sin tur ökar rättssäkerheten. Verksamheten med vittnesstöd har utvär- derats i en rapport. I rapporten föreslås bl.a. att verksamheten med vittnesstöd bör bli permanent genom att bli en stadigvarande upp- gift för och och att den även fortsättningsvis bör bygga på ideella krafter.TPF7FPT En annan när- 6TP PT Jfr Blenneberger (2005). 7TP PT Se Vittnesstöd – Utvärdering med förslag för den fortsatta verksamheten (2008). Bemötande av parter och bevispersoner liggande men mer kurativt inriktad stödfunktion är målsägandes rätt enligt 20 kap. 15 § att åtföljas av lämplig person som personligt stöd (stödperson) under rättegången. Andra stöd- funktioner kan röra t.ex. ersättningsfrågor eller möjligheterna till offentligt biträde. Stödfunktionerna omfattas inte av vårt uppdrag och kommer i stort sett inte att beröras ytterligare i detta betänk- ande. Hur myndigheten uppfattas av de människor som kommer i kon- takt med den bestäms också av hur samarbetet fungerar med andra närliggande myndigheter och vad som kommit ut av olika sam- verkansprojekt. Främst handlar det här om att på olika sätt syste- matisera informationsflödet mellan myndigheterna för att på det sättet åstadkomma en snabbare och smidigare ärendehantering. Regeringens Handlingsplan för eFörvaltning (2008) bygger också på att kontakterna mellan medborgare och myndigheter ska förenklas genom effektivare informationshantering och ökad sektorsvis sam- verkan mellan myndigheterna (se avsnitt 7.3.3). Andra viktiga former av samverkan avser myndighetsgemensamma utbildnings- insatser. För de allmänna domstolarnas del består samverkan i första hand av kontakter med polis- och åklagarmyndigheterna, social- tjänsten, kriminalvården och . Förvaltnings- domstolarna samverkar främst med , , , och i viss mån sjukvården. Vårt uppdrag tar inte heller sikte på domstolarnas samverkan med andra myndigheter och frågan kommer i stort sett inte att beröras mer i betänkandet. En ytterligare faktor av institutionell betydelse för hur dom- stolarna uppfattas av parter och bevispersoner är rättens samman- sättning ur ålders-, köns-, etnicitets- och social tillhörighetssyn- punkt. Det ger således inte något bra intryck om endast ett kön eller endast en viss ålderskategori finns representerad i rätten. Än värre ter det sig när dessa faktorer samverkar på det sättet att samt- liga rättens ledamöter utgörs av t.ex. äldre män. På de flesta håll finns det en relativt god representation av såväl äldre och yngre som män och kvinnor, både i domar- och nämndemanna- kårerna. Vid utsättning av mål finns det med andra ord oftast inget som hindrar att man tänker på hur domstolen kan komma att uppfattas utåt och ser till att sträva efter en bra sammansättning i detta avseende. Frågan om etnicitet och social tillhörighet är svårare. De anställda i domstolarna, liksom nämndemannakåren, utgör nämligen relativt Bemötande av parter och bevispersoner homogena grupper i båda dessa avseenden. En etniskt och socialt homogen sammansättning i rätten kan bidra till att skapa avstånd och uppfattas som främmande för vissa parter och bevispersoner. Det finns också i miljöer som är etniskt och socialt homogena en risk för att det utvecklas stereotypa föreställningar samt informella koder och förhållningssätt.TPF8FPT Det är viktigt att man inom dom- stolarna är uppmärksamma på detta förhållande och den betydelse det kan ha för förståelsen av grupper som inte finns representerade i domstolarna i någon nämnvärd utsträckning. I en undersökning bland åklagare och advokater om diskrimi- nering inom rättsväsendet har kön, etnicitet och social tillhörighet ansetts kunna ha betydelse för bemötandet i domstolen. Skillnader kan t.ex. märkas i hur rätten behandlar och bedömer åtalade per- soner. Medan kvinnligt kön och hög social status hos åtalade enligt rapporten medför en särbehandling till den åtalades fördel innebär etnicitet i betydelsen icke-svensk bakgrund och låg social status hos åtalade snarare en särbehandling till den åtalades nackdel.TPF9FPT Kortsiktigt kan utbildningsinsatser och ökade kunskaper i diskrimineringsfrågor som inbegriper att identifiera sådana stereo- typa föreställningar och informella koder och förhållningssätt som lätt utvecklas i etniskt och socialt homogena miljöer bidra till ett bättre bemötande i detta avseende. är det dock viktigt att sträva efter en personalsammansättning i domstolarna som är repre- sentativ i förhållande till befolkningen i stort. I första hand bör man då sträva efter att rekrytera människor med invandrarbak- grund till domstolarna. Men det är också viktigt att söka säkerställa att det i övrigt finns personer i domstolarna med olika social bak- grund. Med en bredare rekrytering och en mer representativ sam- mansättning av de anställda får domstolarna dessutom en ökad samlad kunskap som gagnar både den egna verksamheten och mötet med parter och bevispersoner. Vi återkommer något till den diskrimineringsaspekt som berörts här i avsnitten 4.5.2 och 4.5.6. I övrigt omfattas inte frågor om rättens sammansättning av vårt uppdrag och kommer därför inte att be- röras mer i betänkandet. 8TP PT Se t.ex. i rättsprocessen, Om missgynnande av personer med utländsk bakgrund (2008). 9TP PT Se du Rées, , Åklagares och advokaters syn på likabehandling i domstolen, SOU 2006:30. Bemötande av parter och bevispersoner 4.3.2Hur vi avgränsar begreppet bemötande i domstol Som framgått av föregående avsnitt koncentrerar vi vårt arbete kring vissa aspekter av bemötandet. Dessa sammanhänger i huvudsak med vad som har undersökts i senare brukarundersökningar och kan sammanfattas enligt följande.TPF10FPT Domstolspersonalens personbemötande av parter och bevis- personer. Utanför uppdraget faller följaktligen personbemöt- andet av andra personer som medverkar i domstolsprocesserna. Domstolarnas tillgänglighet i form av telefon- och öppettider samt möjligheter till kontakter per e-post. Domstolarnas information till parter och bevispersoner. Domstolarnas mottagande av parter och bevispersoner i sam- band med inställelse i domstolen. Utanför vårt uppdrag faller dock frågor om separata väntrum för målsägande och vittnen, säkerheten i domstolarna och olika stödfunktioner som rätten till ersättning för inställelse, möjligheterna till offentligt biträde och vittnesstödet. Utformningen av kallelser. 4.3.3Föreskrifter om domstolarnas serviceskyldighet Det finns inga föreskrifter som mer allmänt tar sikte på bemötandet. Det finns dock en del föreskrifter som rör domstolarnas service- skyldighet. Här nämns några av dessa föreskrifter som är av intresse. Enligt 4 § förvaltningslagen (1986:223) är varje myndighet, däri- bland domstolarna, skyldig att lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde. Sådana frågor ska besvaras så fort som möj- ligt. Enligt 5 § förvaltningslagen ska myndigheterna ta emot besök och telefonsamtal från enskilda. Myndighet ska också se till att det är möjligt att kontakta myndigheten med hjälp av fax och e-post och att svar kan lämnas på samma sätt. Bestämmelserna i förvalt- ningslagen gäller i domstolarnas förvaltningsverksamhet, alltså i prin- cip bara i administrativa ärenden. 10TP PT Se särskilt Vad tycker brukarna? En intervjuundersökning om kvaliteten vid Hovrätten för (2006), Rapport från en Brukarundersökning genomförd vid (2008) och SCB:s enkätundersökning med personer med domstolserfarenhet (av- snitt 2.3.4–2.3.5). Bemötande av parter och bevispersoner Enligt 13 § förordningen (2003:234) om tiden för tillhandahåll- ande av domar och beslut, m.m. ska emellertid domstolar även i den del av sin verksamhet som inte omfattas av förvaltningslagen i lämplig utsträckning lämna upplysningar till enskilda i frågor som rör verksamheten. I förordningen finns också detaljerade bestäm- melser om hur och när handlingar ska översändas till allmänheten. Enligt 6 § myndighetsförordningen (2007:515), som enligt dom- stolarnas instruktioner är tillämplig på verksamheten, ska myndig- heter fortlöpande utveckla verksamheten och bl.a. verka för att genom samarbete med myndigheter och andra ta till vara de för- delar som kan vinnas för enskilda samt tillhandahålla information om myndighetens verksamhet och följa sådana förhållanden utan- för myndigheten som har betydelse för verksamheten. Det finns även bestämmelser i 15 kap. 4 och 10–12 §§ sekretess- lagen (1980:100) om upplysningar som myndigheter ska lämna en- skilda. 4.3.4Kort tillbakablick när det gäller arbete och förslag på bemötandeområdet Hur rättsväsendet, däribland domstolarna, bemöter parter och bevis- personer har fått allt större utrymme i den allmänna debatten. går diskussionerna ut på att bemötandet inte håller den standard som kan krävas. Detta har i sin tur inneburit att det bedrivits en hel del arbete med bemötandefrågor i vid mening och lagts många förslag på området. I detta avsnitt redovisar vi kort- fattat i kronologisk form de viktigaste utredningsinsatserna på bemöt- andeområdet . Med anledning av slutbetänkande Kvinnofrid (SOU 1994:56) beslutade regeringen bl.a. om att sats- ningar skulle genomföras på att öka kunskaperna hos domare som handlägger ärenden om våld mot kvinnor.TPF11FPT I departementspromemorian Vittnen och målsägande i domstol (Ds 1995:1) lades förslag som tog sikte på bl.a. att informa- tionen i kallelserna skulle bli bättre och att kallelserna skulle få en ny och i tonen mjukare utformning samt att det skulle in- föras en möjlighet för domstolarna att förordna en särskild stöd- person (vittnesbiträde) för vissa särskilt utsatta vittnen. 11TP PT Se Kvinnofrid prop. 1997/98:55, bet. 1997/98:JuU13, rskr. 1997/98:250. Bemötande av parter och bevispersoner memorian diskuteras också vilka möjligheter en domare har att under förhandlingen minska vittnens upplevelser av att få sin heder och trovärdighet ifrågasatt. Vidare diskuteras lokalfrågor och hur domstolarna kan bli bättre på att ta emot målsägande och vittnen i samband med inställelse. I skrivelsen Domstolarnas bemötande av allmänheten – ett åtgärds- program (dnr Ju98/2513) aviserade att verket skulle utarbeta ett informationsblad till vittnen. Verket rekommen- derade domstolarna att ge någon person på domstolen i uppgift att ansvara för informationsmaterial och att målsägande och vittnen får information om rättegångsförfarandet m.m. med kallelsen. konstaterade i betänkandet Brottsoffer Vad har gjorts? Vad bör göras? (SOU 1998:40) bl.a. att det fanns brister inom rättsväsendet vad gäller kunskap om brottsoffer- problematik samt att det i huvudsak rörde sig om brister som svårligen kunde åtgärdas genom nya lagregler. I betänkandet redovisas resultatet från enkätundersökningar som utredningen genomfört och som visade att målsägande och vittnen främst efterfrågade bättre information, t.ex. om hur en rättegång går till. Utredningen föreslog också bl.a. att domstolslokalerna borde utformas på det sättet att målsägande och vittnen inte behöver konfronteras med den tilltalade samt att expeditionsvakterna i större utsträckning borde ges arbetsuppgifter som rör bemötande av målsägande och vittnen. I regeringens skrivelse Reformeringen av domstolsväsendet – en handlingsplan (skr. 1999/2000:106) berörs bl.a. frågor om be- mötandet vid inställelse till domstolen. I skrivelsen framhålls att domstolarnas lokaler om möjligt bör vara utformade så att måls- ägande och vittnen inte behöver konfronteras med den tilltalade före förhöret samt att frivilligverksamhet med vittnesstöd borde finnas vid varje domstol.TPF12FPT I propositionen Stöd till brottsoffer (prop. 2000/01:79) förklarade regeringen att man delade slutsats att brister i bemötande och omhändertagande till stor del har sitt ursprung i dåliga kunskaper om vad det innebär att ha blivit ut- 12TP PT En uppföljning av handlingsplanen och andra av regeringen aviserade insatser för att för- bättra domstolarnas bemötande av brottsoffer och vittnen gjordes , se Reformeringen av domstolsväsendet – information och uppföljning av handlingsplanen (skr. 2000/2001:112). Bemötande av parter och bevispersoner satt för brott. I samband med propositionen aviserade regeringen ett flertal uppdrag till i första hand rättsväsendets myndigheter. redovisade i rapporten – redovisning av tre regeringsuppdrag (2003:2) de uppdrag som gällde dom- stolsväsendet. Uppdragen avsåg attU U utreda och analysera den verksamhet som bedrivs vid domstolarna avseende bemötande av och stöd till parter, vittnen och andra som kommer i kontakt med domstolarna, attU U upprätta en handlingsplan för verkets arbete med brottsofferfrågor och attU U utarbeta en metod för kvalitetssäkring av det arbete som sker vid domstolarna. Hand- lingsplanen gick bl.a. ut på attU U kallelseblanketterna skulle ses över, attU U informationsmaterialet till brottsoffer och säkerheten i väntsalarna utanför förhandlingsutrymmena skulle förbättras, attU U uppbyggnaden av verksamheten med vittnesstöd vid de all- männa domstolarna skulle stödjas samt attU U utbildning i brotts- offerfrågor skulle erbjudas anställda på alla nivåer i domstols- väsendet. Arbetet med kvalitetssäkring borde enligt rapporten innefatta bl.a. myndighetssamverkande återkommande enkäter till brottsoffer, stöd till domstolarna att driva projekt för att höja kvaliteten genom t.ex. egna enkätundersökningar, speglingar och självvärderingar samt regelbundna sammanträffanden mellan domstolarna och professionella aktörer. I betänkandet En översyn av (SOU 2004:61) redovisas bl.a. att planerat och hållit i utbildningar för domstolspersonal i frågor om be- mötande och information, våld mot barn och kvinnor samt skade- stånd. redovisade och i rapporten – Slutredovisning av regeringsuppdrag (Ju2001/4716/) gemensamt vad som gjorts för att inrätta verksamhet med vittnesstöd vid samtliga allmänna domstolar. Enligt rapporten hade det inrättats sådan verksamhet vid samtliga tingsrätter och hovrätter, dock saknades fortfarande vittnesstöd vid ett antal mindre tingsställen. Arbete pågick dock, enligt rapporten, med att införa vittnesstöd även 13TP PT Enligt en gjord utvärdering av verksamheten med vittnesstöd bedrivs det sådan verksamhet vid samtliga tingsrätter och hovrätter och dessutom på samtliga kansliorter och sammantaget 10 av 28 tingsställen, se Vittnesstöd – Utvärdering med förslag för den fortsatta verksamheten (2008). Bemötande av parter och bevispersoner konstaterar i departementspro- memorian Anmälan och utredning om sexualbrott, Förslag på förbätt- ringar ur ett brottsofferperspektiv (Ju 2004:1) att många som utsatts för sexuella övergrepp känner sig kränkta genom det sätt de blir bemötta på, bl.a. av rättsväsendets representanter. Det negativa och till synes okänsliga bemötandet beror enligt utred- ningen på bristande kunskap om hur sexuella övergrepp på- verkar människor och avsaknad av utbildning om och erfarenhet av hur man ställer frågor om och hur man hanterar svar som gäller sexuallivet i allmänhet och sexuella övergrepp i synnerhet. Separata väntrum i domstolarna lyfts fram som en väsentlig faktor för att förbättra bemötandet. I promemorian diskuteras även hur bemötandet under förhandling kan förbättras. I pro- memorian lämnas ett stort antal förslag som syftar till att öka benägenheten att anmäla sexuella övergrepp och att minska påfrestningarna på målsäganden under brottsutredningen och den fortsatta rättsprocessen. Förslagen har bl.a. lett fram till att regeringen har gett i uppdrag att ut- forma och genomföra det utbildningsprogram för poliser, åklag- are och domstolsanställda som nämns i våra direktiv (dnr Ju2007/4690/). Syftet med programmet är att öka kun- skapen om sexualbrottsoffer och förbättra bemötandet av dessa brottsoffer i samband med polisanmälan, förundersökning och rättegång. Uppdraget ska vara redovisat och slutfört . I propositionen En ny sexualbrottslagstiftning (prop. 2004/05:45) berörs bl.a. hur målsägande i mål om sexualbrott bemöts under förhandling i domstol, vad som kan göras för att förbättra be- mötandet och domstolens skyldigheter att avvisa ovidkommande frågor till målsäganden om t.ex. klädsel, sexuella erfarenheter eller allmän livsföring. I rapporten arbeta med kvalitet i domstolsväsendet (2005), lämnar en kvalitetsgrupp med företrädare för domstolsväsendet förslag på hur systematiskt kvalitetsarbete kan bedrivas i dom- stolarna. En central aspekt av det systematiska kvalitetsarbetet handlar om att förbättra bemötandet av parter och andra som kommer i kontakt med domstolarna och i rapporten presenteras metoder för hur domstolarna kan arbeta med detta.TPF14FPT 14TP PT För en djupare diskussion om det systematiska kvalitetsarbetet och våra förslag på det om- rådet, se avsnitt 3. Bemötande av parter och bevispersoner Hovrätten för genomförde en intervju- undersökning med målsägande, vittnen och tilltalade i brottmål. Resultatet av undersökningen presenteras i rapporten Vad tycker brukarna? En intervjuundersökning om kvaliteten vid Hovrätten för (2006). Undersökningen tar sikte på brukarnas uppfattning om kvaliteten i hovrättens information, service och bemötande i kallelsen, per telefon och Internet, i samband med inställelse till domstolen och under förhandlingen.TPF15FPT genomförde en motsvarande intervju- undersökning. Resultatet av undersökningen presenterades i febru- ari 2008 i rapporten från en Brukarundersökning genom- förd vid (2008). har låtit publicera en rapport, Förklara vad som händer – En pedagogisk brottmålsrättegång för unga (BI 2006:03), som bl.a. innehåller konkreta råd om hur domare kan bidra till att öka ungdomsperspektivet i brottmålsprocessen. Råden handlar bl.a. om att planera förhandlingen så att man har gott om tid, att välja en rättssal som passar målet, att vara upp- märksam på gängbildningar, att noga berätta för de inblandade hur rättegången går till, att tänka på sitt språk och gärna upp- repa information samt att uppmuntra de sociala myndigheterna att vara med om en tänkbar påföljd är överlämnande till vård inom . Utredningen om målsägandebiträde konstaterar i betänkandet Målsägandebiträdet – Ett aktivt stöd i rättsprocessen (SOU 2007:6) bl.a. att det för målsägande som är i behov av juridisk hjälp, information och stöd är viktigt att detta tillhandahålls efter det att en förundersökning har inletts. Utredningen konstaterar också att det inte står i strid med objektivitetsprincipen att åklagare uppträder medkännande mot målsägande. Förslagen går ut på att på olika sätt ge målsägande- biträdet en mer framskjuten roll under förundersökningen. Utred- ningen har identifierat två grupper av målsägande som har sär- skilt stort behov av stöd och hjälp, nämligen sexualbrottsoffer och barn. I denna del föreslår utredningen att målsägande vid sexualbrott, med undantag för sexuellt ofredande, får en obliga- 15TP PT Med Hovrätten för Västra insatser som förebild ska tyngdpunkten även i hov- rätts arbete med bemötandefrågor enligt Arbetsplan för hovrättens fortsatta arbete med be- mötandefrågor (2008) inledningsvis ligga på att genomföra en serie intervjuer med både den egna personalen och s.k. brukare (parter och vittnen). Bemötande av parter och bevispersoner torisk rätt till målsägandebiträde samt att målsägandebiträde alltid ska förordnas när ett barn utsatts för grövre brott. I i rättsprocessen, Om missgynn- ande av personer med utländsk bakgrund (2008:04) redovisas exempel på både direkt och indirekt diskriminering av personer med utländsk bakgrund, bl.a. under förhandling i domstol. Direkt diskriminering handlar då främst om stereotypa föreställningar, informella koder och förhållningssätt. Indirekt diskriminering handlar främst om kommunikationssvårigheter och språkskill- nader och kan t.ex. bestå i dålig tolkning eller okunskap hos domare om tolkade rättssituationer. I rapporten – Utvärdering med förslag för den fortsatta verksamheten (Ju2006/5404/) gör och en gemensam utvärdering av verksamheten med vittnesstöd och lämnar förslag för den fortsatta verksam- heten. Förslagen handlar bl.a. om att verksamheten bör bli permanent och att den även fortsättningsvis bör bygga på ideella krafter. Hovrätten för har alldeles gjort en upp- följande intervjuundersökning med parter och vittnen. I denna undersökning har hovrätten bl.a. tagit reda på hur brukarna upp- fattar de åtgärder som hovrätten, med anledning av vad som kom fram 2006, vidtagit för att för- bättra bemötandet. En rapport med sammanställning av resultaten från undersökningen kommer att publiceras . Det viktigaste som har kommit ut av allt detta arbete och alla dessa förslag är – när det gäller det institutionella bemötandet – inrättandet av vittnesstöd i de allmänna domstolarna. Den personliga bemötande- dimensionen har främst uppmärksammats inom ramen för olika utbildningsinsatser som byggt på frivilligt deltagande och i de brukar- undersökningar som genomförts i ett fåtal domstolar. I avsnitt 3.3.3 redogör vi för hur arbete med kvalitet i vid mening bedrivs inom domstolsväsendet i vissa andra länder. En central del i allt kvalitetsarbete handlar om att på olika sätt åstadkomma ett bättre bemötande av parter och andra som kommer i kontakt med Bemötande av parter och bevispersoner