sou · GXB380 · 2009-10-05 00:00:00 — Kriminalomsorgen i redovisar antalet tillfällen då myndigheten har registrerat användningen av tvång eller våld. I statistiken i figuren redovisas då tårgas, batong, handfängsel eller sköld har använts. Kriminalomsorgen redovisar dessutom antal tillfällen då en intagen har placerats i avskildhet eller i säkerhetssäng. Igenomsnitt placeras intagna i avskildhet knappt , medan säkerhetssäng används vid 10–15 tillfällen . 57 Kriminalomsorgen, Vold och trusler mot tillsatte i kriminalomsorgen 2007. SOU 2009:80 Kriminalvårdens säkerhetsarbete Figur 8.22 Tvångs- och våldsanvändning, Kriminalomsorgen i , åren 2000–2008 5 9 12 226 168 620 436 432 131 0 100 200 300 400 500 600 700 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 Källa: Kriminalomsorgen. En av Kriminalomsorgens stora utmaningar har varit problemet med en lång kö för att påbörja straffverkställigheten. När problemet var som värst väntade över 3 000 personer på att få avtjäna sitt straff. Genom olika åtgärder är kön enbart en tiondel så lång. Det är i straffbart både att underlåta att efter kallelse inställa sig för verkställighet och att avvika från pågående straffverkställighet. Den lämnade stortingspropositionen om kriminalvården har presenterats i avsnitt 5.10.2. 8.8.4 I ansvarar två myndigheter för verkställigheten av utdömda straff. Fångvårdsväsendet svarar för verkställigheten av fängelsestraff och omvandlingsstraff för böter. Kriminalvårdsväsendet har hand om samhällspåföljder, dvs. övervakning av villkorligt dömda unga, samhällstjänst och ungdomsstraff. Myndigheterna lyder under . Det finns 26 anstalter i , varav elva är öppna. Anstalterna har fördelats på fem regionfängelser. Ett regionfängelse består av 223 Kriminalvårdens säkerhetsarbete SOU 2009:80 ett antal anstalter och en placeringsenhet. Sammanlagt finns knappt 4 000 anstaltsplatser. Häktade placeras i anstalt och motsvarar av antalet intagna. Inom ramen för Fångvårdsväsendet finns även en hälsovårdsenhet, med ansvar för sjukvård och psykiatrisk vård av de intagna. Målet för Fångvårdsväsendet och Kriminalvårdsväsendet är att bidra till tryggheten i samhället genom att upprätthålla ett lagligt och säkert system för verkställighet av påföljder, medverka till att återfallsbrottsligheten reduceras och utslagningen som upprätthåller kriminalitet bryts. För att målet skall kunna uppnås genomförs verkställigheten så att den är säker för samhället, den dömde och personalen. Den dömdes chanser att klara sig i samhället och upprätthålla hälsa och välmåga ska främjas och den dömdes förmåga att tillägna sig ett levnadssätt utan kriminalitet förbättras. I den nya fängelselagstiftningen som trädde i kraft accentuerades nödvändigheten att öka fångarnas förmåga att föra ett liv utan kriminalitet. Fängelsetiden uppfattas som en systematisk process med tre faser. Dessa faser är ankomsten till fängelset, avtjänandet av straffet och frigivningen. Vanligen placeras fångarna i det regionfängelse som är beläget närmast hemkommunen. När placeringen avgörs, beaktas bl.a. fångens kontakter med de närmaste anhöriga, ålder, kön, hälsotillstånd, tidigare kriminalitet, egna önskemål och möjlighet att delta i utbildning och behandling . Placeringsenheten ansvarar också för att upprätta en plan för verkställigheten. Den intagne ska iaktta ordningsstadgan på straffanstalten samt bestämmelser och anvisningar som meddelas av de anställda vid anstalten. Den intagne ska bete sig korrekt gentemot anställda och andra interner. Enligt Fångvårdsväsendet har narkotikakontrollen på anstalterna avsevärt effektiverats. Narkotikabekämpningen har narkotikastrategin som grund. Strategin har kompletterats med en handbok i narkotikakontroll. Samtliga öppna anstalterna är drogfria, vilket innebär att där placeras bara intagna som har förbundit sig att avstå från alkohol och droger. Avhållsamheten kontrolleras med regelbundna tester. Rymning och försök därtill är straffbara gärningar. Strafflagen föreskriver för rymning böter eller fängelse upp till . år var det 14 intagna som rymde från slutna anstalter. Fem intagna försökte rymma. Vid utgången av året var det tre interner 224 SOU 2009:80 Kriminalvårdens säkerhetsarbete som befann sig på rymmen. Att avlägsna sig från en öppen anstalt behandlas inte som rymning. Om en intagna har avlägsnat sig från en öppen anstalt utan tillstånd, kan han eller hon disciplinärt bestraffas med enrum för högst . Dessutom ska den intagne överföras till en sluten anstalt. Totalt 55 intagna avvek från öppna anstalter utan tillstånd. I Riihimäki fängelse inrättades en säkerhetsavdelning som startade verksamheten . En säkerhetsavdelning inledde verksamheten i Åbo fängelse . Säkerhetsavdelningen i Riihimäki fängelse har en kapacitet på åtta intagna, och den i Åbo på tio intagna. De vanligaste brotten hos de intagna som placerades på säkerhetsavdelningarna var i regel vålds- och narkotikabrott.58 8.8.5 Jämförande statistik Kriminalvårdsmyndigheterna i redovisade en gemensam statistik för åren 2002–2006. I det följande redovisas den statistik som är relevant i säkerhetshänseende. Uppgifter avseende , som inte kan jämföras med de övriga länderna, har undantagits . , som har flest invånare, hade även det största antalet platser inom kriminalvården. hade i förhållande till folkmängden det minsta antalet intagna i anstalt. Frivårdssektorn var minst i . var den så stor i i förhållande till de ländernas respektive invånarantal. 58 Fångvårdsväsendets årsredovisning , s. 42. Kriminalvårdens säkerhetsarbete SOU 2009:80 Tabell 8.2 Genomsnittligt antal intagna inom kriminalvården i , I frivården 8 839 4 593 2 352 13 346 I kriminalvården 4 140 3 778 3 300 7 196 Total 12 979 8 371 5 652 20 542 Källa: Kriminalomsorgen, Nordisk statistikk for kriminalomsorgen i , , , og 2002–2006, 2008 Tabell 8.3 Antal intagna i anstalt/häkte per 100 000 invånare, Antal intagna per 100 000 invånare 76 72 74 79 Källa: Kriminalomsorgen, Nordisk statistikk for kriminalomsorgen i , , , og 2002–2006, 2008 Antalet avvikelser var flest i . I förhållandet till antalet vårddygn var de dock flest i (12 avvikelser per 100 000 vårddygn ). I och avvek proportionellt sett ungefär lika många, åtta respektive nio rymningar. Antalet rymningar var minst i . SOU 2009:80 Kriminalvårdens säkerhetsarbete Tabell 8.4 Antal avvikelser från anstalter i , åren 2002–2006 2002 2003 2004 2005 2006 , avvikelser per 100 000 vårddygn 42 21 24 19 13 , avvikelser per 100 000 vårddygn, slutna anstalter och häkten 3 1 1 1 2 , avvikelser per 100 000 vårddygn 14 11 9 6 14 , avvikelser per 100 000 vårddygn, slutna anstalter och häkten 4 3 2 2 1 , avvikelser per 100 000 vårddygn 17 14 14 8 11 , avvikelser per 100 000 vårddygn, slutna anstalter och häkten 0 0 0 1 0 , avvikelser per 100 000 vårddygn 37 54 48 25 26 , avvikelser per 100 000 vårddygn, slutna anstalter och häkten 3 2 2 1 1 Källa: Kriminalomsorgen, Nordisk statistikk for kriminalomsorgen i , , , og 2002–2006, 2008 Figur 8.23 Avvikelser per 100 000 vårddygn, slutna anstalter och häkten i , åren 2002–2006 0 1 2 3 4 2002 2003 2004 2005 2006 Antalet avvikelser i förhållande till antalet vårddygn från slutna anstalter och häkten i –2006 skiljer sig inte på något anmärkningsvärt sätt. Kriminalvårdens säkerhetsarbete SOU 2009:80 8.9 Kostnaden för säkerhetsarbetet Utredningen har i sitt första delbetänkande, SOU 2008:71, redovisat de kostnader Kriminalvården har haft för uppgraderingen av säkerhetsarbetet fram . Utredningen fann att den förhöjda säkerheten kostade 85– . Enligt de uppgifter som då fanns att tillgå beräknade utredningen att när säkerheten är fullt utbyggd kan kostnaden komma att uppgå till minst 230–. Tabell 8.2 Årliga merkostnader för förbättrad säkerhet och fullt genomförd Åtgärd Årskostnad 2007 (mnkr) Årskostnad fullt genomförd (mnkr) 60 säkerhetsplatser investeringar, drift 0 150 Placering av intagna på anstalt i högre säkerhetsklass 31 31 Yttre perimeterskydd 11 25 Ökat antal restriktioner i häkten 0 0 Transportverksamheten, ökad andel fängsel, ökat antal transporter mellan fängelser 0 0 Säkerhetsgrupp och KV-KUT 7 7 OC-spray 7,5 4,5 Inpasseringskontroller 13 ? Kontroll vid rekrytering 12 12 Säkerhetsansvariga på anstalter 2,5 ? Övningar 1 2 Mobiltelefonstörning 0 ? Nyckelskåp 0,1 0,8 Summa 85,1 232,3+? Källa: SOU 2008:71, s. 72. De sammanlagda kostnaderna på årsbasis för den förhöjda säkerheten uppskattades av utredningen till om en årsarbetskraft kostar 500 tkr. Om kostnaden per årsarbetskraft istället beräknas till , dvs. om personalkostnader, lokaler och overhead inräknas utöver lön och sociala avgifter beräknade utredningen att kostnaden för uppgraderingen av säkerheten till . Den största tillkommande kostnadsposten, , avser placering av intagna i anstalter med högre säkerhetsklass. SOU 2009:80 Kriminalvårdens säkerhetsarbete Andra större kostnader är yttre perimeterskydd, inpasseringskontroller och kontroller vid rekrytering. Utredningen fann att kostnaderna kunde komma att öka väsentligt jämfört med . Framför allt skulle årskostnader om ca tillkomma för de 60 säkerhetsplatser som regeringen har beslutat ska inrättas. Fler anstalter kan behöva ges ett yttre perimeterskydd och inpasseringskontrollerna kan behöva utvidgas. En merkostnad utöver de redovisade kostnaderna om minst föreföll därför inte som otrolig för utredningen. I delbetänkandet ställde utredningen kostnaderna i relation till antalet rymningar. skedde 33 rymningar från slutna anstalter. hade antalet sjunkit till 10 rymningar. Minskningen med 23 rymningar beräknades ha kostat 3,7–4,per förhindrad rymning.59 Utredningen har inför detta slutbetänkande bett Kriminalvården att komplettera eller justera de tidigare av utredningen redovisade kostnaderna. Kriminalvården har dock inte inkommit med något svar. I Kriminalvårdens verksamhetsplaner har utredningen kunnat konstatera att ytterligare budgetmedel har anslagits för bl.a. suicidpreventivt arbete och utbildning, för häkteskoordinator , för en utökad underrättelsetjänst och för en utvidgad hundverksamhet. 8.10 Analys och slutsatser 8.10.1 Utomstående styrning av säkerhetsarbetet Bedömning: Kriminalvården har relativt självständigt kunnat utforma säkerhetsarbetet. Regeringen kräver återrapportering av resultatet av säkerhetsarbetet bl.a. vad gäller antalet rymningar, men den utvecklingsinriktade styrningen i dessa frågor är nu mindre uttalad . I samband med att rymningarna tydliggjorde det bristande säkerhetsarbetet inom kriminalvården markerade regeringen att det fanns ett överhängande behov av att vidta åtgärder. tillsattes , en ny generaldirektör utsågs och justitieministern krävde kontinuerliga uppföljningar. Regeringen 59 SOU 2008:71, s. 72. Kriminalvårdens säkerhetsarbete SOU 2009:80 gav också i uppdrag att utreda förutsättningarna för ett nytt säkerhetsfängelse. Några formella uppdrag inom säkerhetsområdet har dock därefter inte lämnats. Kriminalvården ska självklart rätta sig efter regeringens intentioner och de krav som till förhindrande av tortyr och omänsklig eller förnedrande behandling har ställt bl.a. i samband med sina inspektioner. Kriminalvården har dock därutöver varit relativt fri att utforma sitt säkerhetsarbete och sin säkerhetsfilosofi.60 Utredningen anser att det var riktigt att Kriminalvården inte följde bedömning att det krävs 150 platser i den allra högsta säkerhetsnivån vid en säkerhetsanstalt. inrättas sammanlagt ca 60 platser vid de tre säkerhetsenheterna. Den uppgradering som har skett vid sex anstalter och fyra häkten innebär att behovet av mycket säkra platser bör kunna uppfyllas. Om ett säkerhetsfängelse hade byggts eller ytterligare säkerhetsplatser inrättats hade det lett till mycket stora merkostnader . Internationella erfarenheter visar att säkerhetsfängelser är mycket dyra och svåra att omvandla till något annat användningsområde. Trots det blir de internationellt allt vanligare.61 I , där de s.k. supermax-fängelserna inrättades , har antalet platser ökat framför allt på grund av att kriminalvårdsmyndigheterna har utökat den tänkta målgruppen när inrättande av nya säkerhetsfängelser har gett möjlighet till det.62 fann att det fanns behov att strama upp styrning av kriminalvårdens säkerhetsarbete genom tydligare anvisningar i regleringsbreven. Frågor av särskild betydelse borde också följas av krav på uppföljning.63 Utredningen kan konstatera att regleringsbreven för budgetåren 2005 och 2006 innehöll krav på förbättringar vad gällde säkerheten. Kraven på återrapportering inom detta område har dock minskat därefter. Några utvecklingsinriktade uppdrag avseende säkerheten har inte heller riktats till Kriminalvården utan regeringen har framhållit att satsningen på säkerhet måste följas av insatser inom det kriminalvårdande området. 60 Säkerhetsarbetet inom påverkas också av medias rapportering – se och . 61 , L. , s. 561 f. 62 , J. I., s. 61 f. 63 SOU 2005:6, s. 135 f. 230 SOU 2009:80 Kriminalvårdens säkerhetsarbete 8.10.2 Intern styrning av säkerhetsarbetet Bedömning: Kriminalvården bör ta fram en uttalad säkerhetsstrategi med preciserade mål för säkerhetsarbetet som kan kommuniceras i organisationen. En bättre styrning av och mer delaktighet i säkerhetsarbetet kan åstadkommas genom konkretiserade mål. Säkerhetsarbetet har hög status i organisationen. Styrningen bör integreras i myndighetens ordinarie ledningsstruktur. Rymningarna , som i flera fall möjliggjordes genom bistånd av anställda inom kriminalvården, fick mycket negativ uppmärksamhet i media och i samhället i övrigt. Det var därför inte svårt för den nytillträdde generaldirektören att mobilisera en förändringsvilja för en säkrare kriminalvård. Säkerhetsarbetet kunde samlas kring nyckelorden ordning och reda, vilka den nuvarande generaldirektören uttalade i media som han utsågs av regeringen.64 De olika åtgärder som Kriminalvården har vidtagit på säkerhetsområdet visar att det har utvecklats och att det finns en sammanhållen tanke kring dessa frågor vid myndigheten. Arbete för att förbättra attityder och utbildning har varvats med tekniska säkerhetsåtgärder och åtgärder för att placera de intagna på ett säkrare sätt. Utredningen noterar att Kriminalvården i verksamhetsplanen för har angett att ett av myndighetens fokusområden är att vidmakthålla säkerheten. Utredningen förstår detta så att Kriminalvården anser att effekten av säkerhetsuppgraderingen har nått en tillfredsställande nivå. visar utredningens djupintervjuer att personalen inte anser att säkerhetssatsningen är färdig. En stor andel, , av de tillfrågade i enkätundersökningen anser dessutom att de behöver mera kompetens inom säkerhetsområdet. Skillnaden mellan myndighetens och medarbetarnas uppfattningar om det framtida säkerhetsarbetet belyser det faktum att det inte finns en gemensam strategi eller enhetlig syn på hur säkerhetsarbetet nu ska utvecklas. Säkerhetsarbetet leds i betydande utsträckning direkt av generaldirektören. Generaldirektören har ansvaret för strategierna, för styrningen av säkerhetsorganisationen och, i många fall, för de enskilda åtgärder som har vidtagits efter det att han har upptäckt brister vid sina besök vid anläggningarna. Generaldirektören har beskrivit att 64 , Ordning och reda recept mot rymningar 231 Kriminalvårdens säkerhetsarbete SOU 2009:80 det finns en bristande medvetenhet i organisationen om säkerhetsfrågor och gett detaljerade exempel härpå. Säkerhetsarbetet förknippas inom organisationen alltså i hög grad med generaldirektören personligen. Det har bidragit till att säkerhetsarbetet har fått en hög status. Eftersom det operativa säkerhetsarbetet först och främst bedrivs genom säkerhetsgruppen finns det dock tendenser till att säkerhetsarbetet betraktas som något av en specialfråga, vid sidan av den ordinarie verksamheten, även om det från de allra flesta håll uttalas att säkerheten är grunden i arbetet. Att säkerheten är en specialfråga förstärks av att säkerhetsgruppens tvingande direktiv ofta ställs direkt till säkerhetsexperterna på regional eller lokal nivå, dvs. vid sidan om den ordinarie ledningsstrukturen.65 Det är nödvändigt att säkerheten ständigt finns närvarande hos alla inom . Annars finns det en risk att personalen brister i omdöme vilket ökar säkerhetsriskerna. Om inte säkerhetsmedvetandet ständigt är högt kan vårdarna bli alltför otvungna med de intagna, vilket gör det svårt att hålla isär personliga relationer och ett professionellt yrkessätt. Flera sådana exempel finns från de uppmärksammade rymningarna . Det krävs därför en uppsättning fastställda regler som understödjer den grundläggande säkerhetsmedvetenheten hos personalen. Det krävs dessutom ett ledarskap som följer upp och bekräftar denna medvetenhet.66 Kriminalvården saknar dock en formaliserad strategi för säkerhetsarbetet , varför det inte är möjligt att i organisationen på ett strukturerat sätt kommunicera hur säkerhetsarbetet ska bedrivas på lång sikt, vad som ska uppnås eller hur säkerhetsarbetet ska integreras med Kriminalvårdens övriga verksamhet. De uttalade visionära målen för säkerhetsarbetet har varit nollvisioner avseende rymningar, droger, kriminella aktiviteter och våld, hot eller trakasserier. Några konkreta mål därutöver finns inte, även om det i sammanhanget bör nämnas att det omgående efter den sista rymningen togs fram en mycket omfattande åtgärdslista. Kriminalvården insåg således att det fanns ett behov att möta bristerna med åtgärder som snabbt kunde leda till ett positivt resultat. Med utgångspunkt från säkerhetsarbetets speciella art är det självfallet att en del av åtgärderna inte kan redovisas öppet för personalen och de intagna. Kriminalvårdens styrning av säkerhetsarbetet har därför riktats endast till en liten del av organisationen i form av ett 65 Se diskussion i avsnitt 5.10.1. 66 , D., s. 33 f. 232 SOU 2009:80 Kriminalvårdens säkerhetsarbete antal produktionsmål, t.ex. genom åtgärdslistor och ett mycket stort antal tvingande direktiv från säkerhetsgruppen. Utredningen har t.ex. erfarit att säkerhetsgruppen utkommit med 117 säkerhetsdirektiv , varav 20 var tvingande. Styrningen av säkerhetsarbetet sker vid sidan av de sedvanliga ledningsformerna. Det har t.o.m. lett till att tvingande direktiv från säkerhetsgruppen har stått i strid med myndighetens egna föreskrifter. Som nämndes i kapitel 5 uttrycks i utredningens intervjuundersökning omfattande kritik mot framför allt säkerhetsgruppen för att inte följa den beslutsväg som Kriminalvården i och med enmyndighetsreformen har beslutat om. Säkerhetsfrågorna bör enligt utredningens uppfattning styras på samma sätt som andra verksamhetsfrågor genom Kriminalvårdens ordinarie ledningsstruktur, som härigenom ges förutsättningar att uppnå en samlad effektivitet inom samtliga verksamhetsområden. Kriminalvården bör därför fastställa mätbara mål för den interna styrningen av säkerhetsarbetet. Exempel på sådana mål skulle kunna vara ett minskat antal incidenter, ett minskat våld mellan intagna eller en ökad upplevd trygghet bland de anställda. En förutsättning härför är alltså att Kriminalvården, på sätt som sker, inför och tillämpar ett fungerande uppföljningssystem. 8.10.3 Kriminalvårdens uppföljning av säkerhetsarbetet Bedömning: Kriminalvården har en fungerande tillsynsorganisation för säkerhetsarbetet. Avrapportering av allvarliga incidenter sker i det nya ITbaserade incidentrapporteringssystemet. Systemet bör dock utvecklas ytterligare och användas för att bli mer tillförlitligt. Förslag: Av rättssäkerhetsskäl bör det införas krav på att ingripanden med våld mot intagna ska dokumenteras och skador på intagna p.g.a. våldsanvändning ska anmälas. Frågan bör behandlas inom ramen för en utredning om en framtida tillsynsmyndighet för Kriminalvården. ansåg att kriminalvårdens tillsyn avseende bl.a. säkerhetsfrågorna inte var tillräcklig. Kriminalvårdens säkerhetsarbete SOU 2009:80 föreslog att tillsynen över verksamheten skulle förbättras och göras fristående från den övriga verksamheten.67 finns det en kontrollfunktion , säkerhetsgruppen, som genomför ett stort antal säkerhetstillsyner enligt en fastställd plan. genomförde säkerhetsgruppen 19 säkerhetstillsyner i häkten och 22 på anstalter. Det finns således en enhet inom med ett utpekat ansvar för tillsyn inom säkerhetsområdet. Utredningen har inte underlag för någon annan bedömning än att arbetet fungerar på ett effektivt sätt. Utredningen har tidigare beskrivit att arbetet i synnerhet inom säkerhetsområdet leds enligt vad som kan kallas en uppdrags- eller åtgärdstaktik. Kriminalvårdens uppföljning inom säkerhetsområdet har därför i första hand skett för att kontrollera att åtgärderna har vidtagits. Ett nytt IT-baserat incidentsystem har successivt införts inom . Kriminalvårdens anställda har haft erfarenhet av att rapportera händelser till sina skyddsombud. Händelserna har antecknats i s.k. incidentlista . Då Kriminalvården nu har fått i gång ett fungerande system har upphört med sin rapportering. Kriminalvårdens system behöver dock utvecklas. Kriminalvården har uppgett att medarbetarna underrapporterar, dvs. de rapporterar inte alla relevanta händelser. För att bedömningarna ska bli enhetliga, t.ex. av vad som är en så allvarlig incident att den ska rapporteras i systemet, och för att säkra analyser och slutsatser ska kunna dras avseende det inrapporterade resultatet krävs dessutom att systemet används . Ett grundläggande element i Kriminalvårdens verksamhet är att tvång utövas på de intagna. Denna tvångsanvändning utgör en i förväg beslutad åtgärd, t.ex. att en viss person ska placeras i avskildhet eller att vissa telefonrestriktioner ska gälla. Beslutet får fattas av någon med viss beslutsbehörighet och kan, som regel, om- eller överprövas. Tvångsanvändningen kan ske till följd av en incident, t.ex. om en intagen har utövat våld mot en vårdare, men är ett rent administrativt förfarande. På det sättet skiljer sig tvångsanvändning, enligt utredningens definition från våldsanvändning. Våldsanvändning är en rätt som tillkommer samtliga anställda för att betvinga en intagen, t.ex. för att få ett bråk att upphöra, kunna genomföra en beslutad tvångs67 SOU 2005:6, s. 131 f. 234 SOU 2009:80 Kriminalvårdens säkerhetsarbete åtgärd eller för att skydda andra intagna eller personal. Våldsanvändningen är ett faktiskt handlande och kan inte omprövas. Rättssäkerhetsskäl talar för att åtgärden och dess konsekvenser, t.ex. skador, beskrivs. Dokumentation avseende våldsanvändning bör, enligt utredningens uppfattning, granskas i efterhand av en överordnad chef på en viss nivå. En anställd ska omgående informera sin chef och berörda medarbetare om viktiga händelser och förhållanden inom sitt ansvarsområde eller om sådant som t.ex. kan påverka ordningen och säkerheten. I praxis på enskilda verksamhetsställen har det sannolikt utvecklats olika praxis om vad som ska betecknas som en viktig händelse. Det saknas dock en myndighetsgemensam definition. Kriminalvården uppger att det finns rutiner för att hantera misstänkta brott av anställda inom anstalterna.68 kan konstateras att det saknas en författningsenlig skyldighet att anmäla det förhållandet att en anställd vid har använt våld, med undantag av situationer då handfängsel eller OC-spray använts.69 Det finns således inte någon möjlighet att följa upp om våld har använts mot en intagen eller om våldet använts inom ramen för s.k. laga befogenhet enligt 24 kap. 2 § eller om den anställde har tvingats använda nöd- eller nödvärnsvåld enligt 24 kap. 1 och 4 §§ . Det finns inte heller någon skyldighet enligt lag att anmäla, t.ex. till en tillsynsmyndighet, om en intagen p.g.a. våldsanvändning har drabbats av eller utsatts för risk att drabbas av allvarlig skada eller sjukdom. Frågorna om dokumentationsskyldighet och anmälningsplikt är särskilt betydelsefulla för att följa upp om säkerhetsarbetet lett till att de anställda inte har tvingats använda eller kunnat minska det legitima våldet mot de intagna och för att säkerställa att de intagnas grundläggande fri- och rättigheter iakttas.