sou · GXB38 · 2009-02-05 00:00:00 — Vidare ska i egenskap av utbetalningsställe för EG-stöd ansvara för utbetal- ningar från Europeiska garantifonden för jordbruket och Europe- iska jordbruksfonden för landsbygdsutvecklingen genom de cen- trala IT-system som myndigheten ansvarar för, bedriva internrevi- sion av EG-stöden inom berörda myndigheter, verka för enhetlig- het och likabehandling samt samordna länsstyrelsernas, Sameting- ets och handläggning av EG-stöden till jordbruket, företag på landsbygden, rennäringen och skogsbruket. Den svenska landsbygdspolitiken är tvärsektoriell till sin natur. Flera nationella myndigheter, utöver , ansvarar för uppgifter som är av betydelse för landsbygdens utveckling, till exempel har ett ansvar för att förvalta Europeiska fis- kerifonden som innehåller åtgärder för landsbygdsutveckling, Väg- verket ett ansvar för att utveckla vägtransportsystemet, ett sektorsansvar för järnvägssektorn samt , som övertar uppgifter från , och Konsument- verket, ett ansvar för till exempel regionala företagsstöd, genomfö- randet av i samt utveckling av kom- mersiell och offentlig service på landsbygden. saknas en myn- dighet med nationellt samordningsansvar för landsbygdsutveckling. Jordbrukspolitiken är ett harmoniserat politikområde. Den är huvudsakligen reglerad genom EG-förordningar som bygger på artiklarna 32–38 i EG-fördraget vilka är direkt tillämpliga i med- lemsstaterna. Det innebär att regelarbetet i huvudsak sker inom EU. Inom jordbruksområdet fattas besluten med kvalificerad majo- ritet i rådet sedan lämnat ett yttrande. Den sär- skilda jordbrukskommittén inom Europeiska unionens råd förbe- reder frågor om den gemensamma jordbrukspolitiken för rådet för jordbruk och fiske. I den särskilda kommittén deltar representanter för medlemsstaterna och kommissionen.4 deltar 4 Den särskilda jordbrukskommittén har en särställning bland rådets olika kommittéer då den förbereder rådsmöten och därmed motsvarar Coreper i sin behandlingsnivå. Från jordbruk till landsbygdsutveckling aktivt i EU-arbetet genom experter inom kommissionens arbets- grupper samt inom rådsarbetsgrupper och förvaltningskommittéer. Det finns i princip en förvaltningskommitté för varje större jord- bruksprodukt eller produktgrupp.5 deltar även i grupper som hanterar EU:s inter- nationella frågor inom detta område, FN:s jordbruks- och livsme- delsorgan (FAO), för djurhälsa (OIE), Con- vention on International Trade in Endangered Species of Wild Fauna and (CITES), med flera. Det saknas specifika granskningar av det svenska EU-arbetet inom jordbruksområdet. Den nationella tillämpningen av reglerna har dock ansetts vara onödigt komplicerad. Som en del av regeringens regelförenklingsuppdrag har försökt identifiera områden inom EG-rätten där tolkningen eller tillämp- ningen av EG-regler skiljer sig åt inom unionen och där de skilda tolkningarna kan skapa större bördor och kostnader för företag i jämfört med företag i andra länder. har givits i uppdrag att gå igenom befintliga regelverk för att därige- nom identifiera möjliga regelförenklingar.6 Myndigheten har nyli- gen till regeringen redovisat förenklingsförslag som skulle minska kostnaderna för lantbruket med vilket motsvarar mellan av företagens administrativa börda.7 Olika typer av stöd är ett centralt instrument för att uppnå målen för den gemensamma jordbrukspolitiken frågorna först diskuterats på lägre nivå i en arbetsgrupp. Syftet med kommittébehandlingen är att lösa omtvistade frågor så att endast de politiskt viktiga frågorna går vidare till rådet som B-punkter. De frågor som kommittén beslutar är så kallade A-punkter som inte kräver någon överläggning i rådet. 5Dessa kommittéer bistår i dess arbete med att utarbeta detaljerade bestämmelser för produktområdet och att förvalta den marknad som omger det. 6Totalt har 12 departement och 52 myndigheter haft regeringens uppdrag att ta fram underlag för regeringens handlingsplan för regelförenklingsarbetet. 7Jordbruksverket (2008) regelförenklingsarbete 2008. Från jordbruk till landsbygdsutveckling 15.4.1Gårdsstöd och andra direktstöd I samband med reform av den gemensamma jordbrukspo- litiken infördes nya direktstöd. Det viktigaste av dessa direktstöd är det så kallade gårdsstödet. Kännetecknande för gårdsstödet är att det till skillnad från de tidigare stöden är frikopplat8 från produktionen. Även tidigare direktstöd har tagits bort och kom- penseras via gårdsstödet.9 Utöver gårdsstödet finns vissa särskilda direktstöd kopplade till odlade arealer eller djurproduktion. Det är de enskilda medlems- staterna som avgör om sådana stöd ska behållas eller inte inom ramen för den nationella tilldelningen. Dessa stöd har jämförelsevis begränsade effekter på jordbruksutgifterna. För att erhålla direktstöd krävs numera att jordbrukaren, för- utom att hålla marken i gott jordbruks- och miljöskick, uppfyller vissa verksamhetskrav avseende folkhälsa, djurskydd, växtskydd och miljö, så kallade tvärvillkor. Om verksamhetskraven inte upp- fylls kan stöden reduceras eller helt utebli ifråga. Direktstöden omfattar förutom gårdsstöd bland annat han- djursbidrag, stöd för odling av grödor för industri- och energi- ändamål, proteingrödor, kontrakterad stärkelsepotatis, produk- tionsstöd för torkat foder, stöd för kvalitetscertifiering samt stöd till mervärden i jordbruket. Inom den gemensamma jordbrukspolitiken finns åtgärder som syftar till att påverka utbud och efterfrågan på animalie- och vege- tabilieprodukter samt frukt och grönt, bland annat exportbidrag, tullskydd, stöd till marknadsföring, offentlig lagring, stöd till privat lagring samt stöd och bidrag till produktion och konsumtion. Exportbidragen syftar till att utjämna skillnaden mellan priset på EU-marknaden och världsmarknaden så att producenten försäkras om samma pris oavsett vilken marknad varan avsätts på. 8Under 2005 och åren därefter fördes några av de tidigare stöden till de olika sektorerna över från de gemensamma organisationerna av marknaden till direktstöd. I fanns det arealersättning för spannmål, oljeväxter, oljelin, proteingrödor, arealuttag, gräsensilage, trindsäd, stärkelsepotatis, torkat foder och vallfröutsäde samt djurbidrag för nötkött, får och mjölk. Se (Ds 2004:9), Genomförande av EU:s jordbruksstödsreform. 9För en utvärdering av gårdsstödet, se (2007) Några aspekter på en reformering av EU:s jordbrukspolitik, rapport 2007:4. Från jordbruk till landsbygdsutveckling Tullskyddet syftar till att höja priset på konkurrerande importpro- dukter till den prisnivå som eftersträvas inom EU. Offentlig lag- ring avses när myndigheterna agerar på marknaden då utbudet överstiger efterfrågan på vissa varor genom att köpa upp och lagra överskott. Privat lagring avses när myndigheterna agerar på mark- naden, då priset sjunkit under en viss nivå, genom att istället för uppköp lämna stöd till privat lagring för att temporärt eliminera överskott på marknaden. Marknadsföringsstöd kan lämnas för att finansiera vissa säljfrämjande åtgärder för vissa produkter eller pro- duktionsmetoder inom gemenskapen eller i tredje land. Stöd till producentorganisationer för frukt och grönt kan lämnas för att uppmuntra samordning och stärka producenternas ställning på marknaden. Stöd kan även lämnas för viss produktion och till vissa produkter. Konsumtionsstöd lämnas främst i form av subventione- rad mjölk till skolbarn. Det är EU som anger landsbygdspolitikens inriktning. –2013 är politiken inriktad på tre centrala teman: förbättra jord- och skogsbrukssektorernas konkurrenskraft, för- bättra miljön och landsbygden samt förbättra livskvaliteten i lands- bygdsområden och främja en diversifiering av landsbygdens eko- nomi. Politikens mål och åtgärder utformas i sjuåriga program. Medlemsstaterna ska ta fram en nationell strategi för lands- bygdsutveckling. Strategin ska återspegla medlemsstatens över- gripande ambitioner och prioriteringar.10 Med utgångspunkt i strategin ska medlemsstaterna utarbeta ett nationellt program för landsbygdsutveckling. Syftet med programmet är att genomföra de åtgärder som prioriterats inom ramen för politikens gemensamma ramverk.11 Det svenska landsbygdsprogrammet för har som övergripande mål en ekonomiskt, ekologiskt och socialt håll- bar utveckling på landsbygden. Programmet är uppbyggt kring tre axlar inom vilka prioriterade åtgärder definieras. Åtgärder inom axel 1 ska syfta till att stärka konkurrens- och utvecklingskraften hos företag inom jord- och skogsbruk, rennäring, livsmedelspro- duktion och förädling på grundval av en hållbar naturresursanvänd- 10Jordbruksdepartementet (2006) Nationell strategi för landsbygdsutveckling. 11Jordbruksdepartementet (2007) Landsbygdsprogram för 2007–2013. Från jordbruk till landsbygdsutveckling Åtgärder inom axel 2 ska bidra till att bevara och utveckla ett attraktivt och levande landskap, samt stimulera omställningen till en resurseffektiv och hållbar produktion med minskad miljöpåver- kan för att bidra till att gemensamma och nationella miljömål upp- nås på ett effektivt sätt. Åtgärder inom axel 3 ska främja en ökad diversifiering av landsbygdens näringsliv i syfte att främja syssel- sättning, högre livskvalitet för dem som bor på landsbygden samt ett hållbart nyttjande av landsbygdens samlade resurser. Medlemsstaterna kan inom ramen för programmen prioritera de åtgärder och stödformer som de anser passar dem bäst. I har merparten av medlen, , avsatts för olika miljö- ersättningar inom axel 2 för ett attraktivt och levande landskap samt omställning till en miljöanpassad produktion. Av de reste- rande medlen har reserverats för åtgärder inom axel 1 för ökad konkurrens- och utvecklingskraft hos företag samt för åtgärder inom axel 3 för diversifiering av när- ingslivet och ökad livskvalitet på landsbygden. Miljöersättningarna avser bland annat vallodling, miljöskyddsåt- gärder, minskat kväveläckage, ekologiska produktionsformer, skyddszoner, våtmarker, betes- och slåtterängar, natur- och kul- turmiljöer i odlingslandskapet samt hotade husdjursarter. För att erhålla miljöersättning krävs att jordbrukaren ingår ett femårigt åtagande att sköta till exempel marken på ett sätt som innebär att stödvillkoren uppfylls. Dessutom ska jordbrukaren leva upp till samma tvärvillkor som krävs för direktstöd samt ytterligare några tvärvillkor som gäller specifikt för miljöersättning. Landsbygdsstöd omfattar i hela landet företagsstöd i form av startstöd, investeringsstöd, köp av tjänster och stöd för kompe- tensutveckling. Därtill finns ett antal regionala stöd, bland annat kompensationsbidrag. Stöden inom axel 1 och 3 är indelade i före- tagsstöd och projektstöd. Inom axel 2 dominerar miljöersättning- arna och stöd till jordbruk i mindre gynnade områden. Länsstyrelserna och upprättar för sina områden genomförandestrategier, i första hand avseende axel 1 och 3, med prioriteringar anpassade för regionala förhållanden. Därför kan genomförandet se lite olika ut mellan länen. Landsbygdsprogrammet har även som ett centralt mål att det regionala och lokala inflytandet ska öka. För att möjliggöra detta ska den så kallade leadermetoden tillämpas i genomförandet av landsbygdsprogrammet, särskilt inom ramen för axel 3. Metoden ska främja ett effektivt genomförande av programmet genom det Från jordbruk till landsbygdsutveckling mervärde som följer av lokal förankring, inflytande och samarbete. Leader redovisas särskilt i en egen axel i programmet, axel 4, men är budgetmässigt integrerad i axlarna 1 till 3. Jordbrukspolitikens åtgärder finansieras genom två fonder som ingår i EU:s allmänna budget. Europeiska garantifonden för jord- bruket finansierar direktstöd samt marknadsåtgärder och vissa andra åtgärder. Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveck- ling finansierar de nationella programmen för landsbygdsutveck- ling. Not: Marknadsstöd inkluderar exportbidrag och interventionsstöd. Övriga stöd inkluderar företags- stöd, projektstöd, prisstillägg ren, energigrödor, potatisstärkelse, nationellt kuvert och proteingrö- dor. Dessutom ingår ersättningar till länsstyrelserna för deltagande i landsbygdsprogrammet, leaderprojekt, bidrag till organisationer för medverkan i olika program inom djurområdet. Beloppsmässigt dominerar gårdsstödet. Budgeten för det svenska landsbygdsprogrammet 2007– 2013 uppgår till totalt för hela programperioden. Programmet finansieras ungefär till hälften av EU-medel och till hälften av nationella medel. Den operativa jordbruksstödsprocessen består av fem steg: ansö- kan eller registrering, handläggning, kontroll, beslut och utbetal- ning. Därutöver kan det bli aktuellt med överklaganden och åter- krav. Från jordbruk till landsbygdsutveckling är utbetalande myndighet för samtliga stöd inom Europeiska garantifonden för jordbruket och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling. Dessutom är Jord- bruksverket beslutande myndighet för åtgärder inom områdena intervention, exportbidrag, djurbidrag, stödrätter för gårdsstödet, nationella kompetensutvecklingsprojekt samt ersättning för utrot- ningshotade husdjursraser. Länsstyrelserna ansvarar för beredning och beslut i ärenden om stöd med anknytning till jordbruksproduktionen och strukturut- veckling samt miljöersättningar och olika åtgärder med syfte att främja landsbygdens utveckling. Till vissa delar ansvarar även Jord- bruksverket, och för delar av beredning och beslut. I tabellen nedan summeras och länsstyrelser- nas respektive uppgifter för de stöd som länsstyrelserna hanterar. Tabell 15.2 Ansvarsfördelning mellan och länsstyrelserna Utbildning, information till länsstyrelser Kontroller (administrativa, fysiska) avsätter totalt cirka 250 årsarbetskrafter för han- tering av jordbruksstöd och landsbygdsstöd. Därtill kommer vissa resurser för konstruktion och drift av IT-systemen för stödadmi- nistrationen. Den centrala delen av jordbruksstödens administration hanteras vid Stödavdelningen vilken har totalt 82 årsarbetskrafter. Myndig- hetens kostnader för stödadministrationen uppgick till totalt varav avsåg marknadsstöd och avsåg övriga stöd. IT-systemen för stödhanteringen kräver betydande resurser. Från jordbruk till landsbygdsutveckling SOU 2009:8 , årsarbetskrafter per enhet Stöden inom landsbygdsprogrammet hanteras vid Landsbygdsav- delningen vid vilken det arbetar 70 personer motsvarande 66 årsar- betskrafter. Landsbygdsavdelningen är förvaltningsmyndighet för landsbygdsprogrammet. Likaså har programmets nationella lands- bygdsnätverk sitt kansli på landsbygdsavdelningen. Kontrollen och granskningen av stöden hanteras av Kontrollavdelningen vilken har 99 medarbetare motsvarande 93 årsarbetskrafter. Länsstyrelserna avsatte totalt 660 årsarbetskrafter för hanteringen av jordbruksstöd. Av dessa avsåg 474 direkt hantering av stöd, 73 allmänt och övergripande hantering av stöd samt 113 myndighetsövergripande samt administration och intern service rörande hantering av stöd. Länsstyrelsernas totala kostnader för hanteringen av jordbruksstöden uppgick till totalt 368 mkr.12 Tabell 15.4 Hanteringskostnader jordbruksstöd 2005-2007, per myndighet 2007 Källa: (2008) Myndigheters kostnader och åtgärder vid hantering av EG-stöd 2007. Not: (), länsstyrelserna (LST), (), (), Fiskeri- verket (FV) och () I kostnader ingår för arbete med exportbidragskontroller. 12 (2008) Myndigheters kostnader och åtgärder vid hantering av EG-stöd 2007, rapport 2008:4. Från jordbruk till landsbygdsutveckling ansvarar för att pröva ansökningar om stöd till skogliga åtgärder inom ramen för landsbygdsprogrammet 2007– 2013. uppgick myndighetens kostnader för att hantera stöden till totalt . ansvarar för att pröva ansökningar om stöd för att bevara natur- och kulturmiljöer i renskötselområdet. upp- gick kostnader för att hantera stöden till totalt . De indexerade kostnaderna för hanteringen av stöden har minskat för med undantag som belastades med kostnaderna förknippade med den nya jordbruks- reformen. Länsstyrelsernas kostnader har ökat . ökade kostnaderna markant i samband med infö- randet av landsbygdsprogrammet, bland annat som en följd av engångskostnader.13 Dessutom varierar kostnaderna för administrationen per ansö- kan om stöd väsentligt mellan olika länsstyrelser. Kostnaderna är lägre vid de länsstyrelser som hanterar ett stort antal ansökningar.14 har det centrala ansvaret för kontrollen av stöden. Inom myndigheten är det Kontrollavdelningen som ansvarar för att hantera denna uppgift. Totalt avsätts 39 årsarbetskrafter för kon- trollen av stöden. Vid granskningsenheten avsätts 14 årsarbets- krafter för revision av stöd. Kontrollen omfattar marknads- regleringarna, till exempel exportbidrag och intervention, samt åtgärder för landsbygdsutveckling. Enheten ansvarar också för fysisk kontroll av exportbidrag samt samordnar de kontroller som utför på uppdrag av Jordbruksverket.15 Vid kontrollen- heten avsätts 10 årsarbetskrafter för att samordna länsstyrelsernas 13Ibid., s.12 14Ibid., s.13. 15Jordbruksverket har överlåtit stora delar av kontrollen av exportbidrag till . ansvarar genom Granskningsenheten för samordning i form av upprättande av riktlinjer för kontrollarbetet och kontrollprogram, det elektroniska rapporteringssystem som används vid kontrollen samt för utbildning och uppföljning. utför dessutom genom Kontrollenheten de produktionskontroller som sker mot bearbetade varor. utför kontroll i samband med inlastning och klarering av exportbidragsvaror och exportbidragssändningar från EU samt kontroll och övervakning av lager som används för proviantering av exportbidragsvaror. är dessutom den myndighet dit företagen lämnar sin exportbidragsansökan varför myndigheten utför administrativa kontroller av exportbidragsansökan innan ansökan skickas till . Från jordbruk till landsbygdsutveckling kontroll av arealersättning, djurbidrag, miljöstöd och regionala stöd samt 4 årsarbetskrafter för kontroll av marknadsstöd. Därtill kommer de resurser som avsätts vid Centrala djurdatabasenheten och registerenheten för administrationen av de register som används inom administrationen av jordbruksstöden. Länsstyrelserna ansvarar för den operativa kontrollen i fält av jordbruks- och landsbygdsstöd. Kontrollfrekvenserna fastställs av . avsatte länsstyrelserna totalt 144 årsar- betskrafter för fältkontroll varav 124 för kontroll av SAM-ansök- ningar och 20 för kontroll av djurbidrag.16 Med direktstöden följer krav om att jordbrukaren, förutom att hålla marken i gott jordbruks- och miljöskick, ska uppfylla vissa verksamhetskrav avseende folkhälsa, djurskydd, växtskydd och miljö. Om ett eller flera av tvärvillkoren inte uppfylls, ska avdrag göras på stödet. Avdraget ska stå i relation till avvikelsens allvar, varaktighet och omfattning. I har utsetts till samordnande myndig- het för administrationen av den så kallade tvärvillkorskontrollen. För merparten av den operativa kontrollen i fält ansvarar länsstyrel- serna. Men när det gäller vissa verksamhetskrav ansvarar även andra myndigheter för vissa uppgifter, bland annat kommuner, Natur- vårdsverket, Kemikalieinspektionen och . påvisade vid en revision i en rad brister i kontrollen av tvärvillkoren. Den konstaterade att bestäm- melserna om kontrollfrekvens inte hade följts. Inga kontroller hade gjorts av 5 av 19 verksamhetskrav. För ytterligare tre verksamhets- krav hade kontrollen varit mycket begränsad. Kritik framfördes även mot länsstyrelsernas och kommunernas riskanalyser, vilka inte ansågs vara tillräckligt specifika. Dessutom påtalades att Jordbruks- verket betalade ut stöd, vilka länsstyrelserna beslutat att bevilja, trots att det ibland saknades underlag. Kommissionen konstaterade att avsaknaden av kontroll är en allvarlig brist som kan leda till att bestämmelserna om avdrag på stöd inte tillämpas eller tillämpas 16 (2008) Myndigheters kostnader och åtgärder vid hantering av EG-stöd 2007, rapport 2008:4, bilaga 1.3. Från jordbruk till landsbygdsutveckling felaktigt och uppmanade de svenska myndigheterna att vidta åtgärder för att avhjälpa bristerna.17 Vid ytterligare tillfällen har kommissionen riktat kritik mot kontrollen inom den svenska administrationen av jord- bruksstöden. I det ena fallet gällde det främst arealbaserade kon- troller –2004. Hanteringen av olika djurbidrag har också kritiserats. De brister som konstaterats vid revisionerna har i vissa fall för- anlett kommissionen att resa anspråk på återkrav mot . Återkrav har beslutats för arealersättning om , tackbidrag om , djurbidrag för nötkreatur om och miljöstöd om . granskade 2008 hanteringen av tvärvillkorskon- trollen av jordbruksstödet i syfte att bedöma om regeringen och ansvariga myndigheter säkerställt en korrekt tillämpning av bestämmelserna om tvärvillkorskontroll. konstate- rade att tillämpningen varit bristfällig. Regeringen ansågs inte ha tydliggjort ansvar och roller för berörda myndigheter samt Jord- bruksverket ha brustit i sitt ansvar som samordnande myndighet med betydande samordningsproblem som följd.18 överfördes kommunernas ansvar för tvärvillkorskontrollen till länsstyrelserna. bedömde att det även efter att denna förändring genomförts behövs förtydliganden av ansvar och uppgifter för berörda myndigheter samt rekommenderade reger- ingen att tydligare precisera ansvar och roller för berörda myndig- heter som man regelbundet följer upp hur kontrollsy- stemet fungerar. Vidare rekommenderade Jord- bruksverket, i egenskap av ansvarig samordnande myndighet, att säkerställa att bestämmelserna uppfylls särskilt avseende systema- tisk kontroll av samtliga tvärvillkor, kontrollfrekvens, riskanalyser och underlag för beslut om stöd samt tillse att de myndigheter som ska utföra tvärvillkorskontrollen får tillräcklig information, vägled- ning och utbildning. Utredningen om administration, organisering och kontroll av jordbruksstöden (dir. 2007:138) har i uppdrag att analysera den svenska administrationen av jordbruksstöden och lämna förslag om en framtida administration som är kostnadseffektiv, skapar goda förutsättningar för styrning av resurser och som kan fungera vid en 17Generaldirektoratet för jordbruk och landsbygdsutveckling (2007), Meddelande om granskning, AGR 015475. 18Riksrevisionen (2008) Tvärvillkorskontroller i EU:s jordbruksstöd, rapport 2008:11. Från jordbruk till landsbygdsutveckling eventuell förändrad regional indelning. Utredningen presenterade en promemoria med vissa förslag om hur bristerna i administrationen kan hanteras. I promemorian konstaterades att en orsak till de observerade bristerna är de otillräckliga styrnings- möjligheter som följer av den komplexa nationella myndighets- strukturen och vidhängande splittrade finansieringsbild. Vidare konstaterades att kontrollen av tvärvillkor ställer särskilda krav i och med att kontrollen omfattar ett stort antal ansvarsområden och lagstiftningar. Problemets lösning kräver enligt promemorian för- ändringar av organisationen för stödadministration, sannolikt med inslag av centralisering inom vissa områden. Inom ramen för den nuvarande ordningen bör ansvarsfördelningen mellan Jordbruks- verket och länsstyrelserna tydliggöras, de länsstyrelser som är ansvariga för att organisera samarbetet i samverkansregionerna ges ett tydligare samordningsuppdrag som och länsstyrelserna ges i uppdrag att analysera och effektivisera kontrollen. Därtill bör i förhandlingarna om reformering av den gemensamma jordbrukspolitiken agera för en möjlighet för medlemsländerna att besluta om en högre gräns för storleken på företag som kan erhålla stöd. Utredningen ska rapportera sitt upp- drag . bedriver kompetensutvecklingsverksamhet inom bland annat miljöområdet, djurens välfärd och landsbygdsutveck- ling. Verksamheten bedrivs vid Växavdelningen, Djuravdelningen och Landsbygdsavdelningen. Växtavdelningen kommer att förfoga över för kompetensutveckling. Av dessa medel avsätts till myndighetens egna projekt medan fördelas efter utlysning.