sou · GWB380d2 · 2009-01-01 00:00:00 — Vidare antas budgeteffekten vara av temporär karaktär då den nuvarande stocken av obeskattade vinster antas gå till beskattning medan företagen antas anpassa sig till de nya reglerna och redovisa de obeskattade vinster- na som en skuld, så att ingen varaktigt ökad beskattning upp- kommer. Det uppstår emellertid även en varaktig ränteeffekt. Den befintliga stocken av obeskattade vinster vid regelns införande antas motsvara ett genomsnitt av de obeskattade vinsterna (2006). Räntan antas motsvara för , i enlighet med prognos vårproposition (prop. 2007/2008:100). Under antagandet att beskattningen av övergångsposten inleds blir beskattning som i tabellen nedan. Konsekvenser och finansiering SOU 2008:80 Tabell 25.2 Återbetalning av övergångspost (maximalt) År 1 (2012) 2 874 684 890 1 370 555 272 2 874 684 890 1 370 555 272 2 874 684 890 1 370 555 272 2 874 684 890 1 370 555 272 2 874 684 890 1 370 555 272 2 874 684 890 2 874 684 890 2 874 684 890 2 874 684 890 År 10 (2021) 2 874 684 890 Totalt nuvärde, nivå 20 829 716 701 5 509 677 682 Den ökade skatteintäkten (10 resp. ) är för den del som hänför sig till byggnader och för delen som hänför sig till inventarier. för beskattningen av de obeskattade vinsterna enligt övergångspostreglerna () blir det därmed en intäktsökning på (2,9+1,4). Det totala nuvärdet av statens ökade skatteintäkter till följd av beskattningen av de obeskattade reserverna motsvarar enligt ovanstående antaganden , varav härrör från fastigheter och cirka 5,5 mil- jarder kronor från inventarier. Den varaktiga effekten av förslaget är en positiv statsfinansiell effekt på , räknat prisnivå. Den beräknade maximaleffekten är troligtvis en kraftig överskattning av den faktiska budgeteffekten eftersom hänsyn även bör tas till dynamiska effekter (beteendeförändringar etc.). Det är troligt att företagen anpassar sig till de nya reglerna och att skatte- intäkterna inte påverkas alls eller endast marginellt. Dessa effekter är dock ytterst svåra att förutse och beräkna. Den slutliga effekten ligger således någonstans mellan de redovisade siffrorna och noll. Om man i ett räkneexempel antar att företagen anpassar sig till de nya reglerna så att av dagens stock av obeskatta- de reserver kvarstår och redovisas som fritt eget kapital blir den slutliga nuvärdesberäknade effekten istället cirka 6,6 miljarder kro- nor (0,25*26,5). Hur antaganden av dynamiska effekter görs har därmed stor inverkan på resultatet. Utredningen föreslår flera särskilda förenklingsregler som ofta är beloppsbestämda. Vidare föreslås en generell väsentlighetsregel. När det gäller den generella väsentlighetsregeln är det inte lätt att bedöma om den över huvud taget ger några statsfinansiella effekter. Regeln ersätter den redovisningsmässiga väsentlighets- principen som fått åtminstone visst genomslag inom beskattningen, men regeln förutsätter för sin tillämpning att den skattskyldige gör på samma sätt i räkenskaperna. Eventuella effek- ter måste därför följa med att den föreslagna regeln får en annan tillämpning än . När det gäller de särskilda förenklingsreglerna är det heller inte alldeles enkelt att värdera de statsfinansiella effekterna. Även här har det nämligen betydelse att den redovisningsmässiga väsentlig- hetsprincipen fått genomslag vid beskattningen. Det är emellertid utredningens bedömning att de regler som föreslås generellt ger större förutsättningar att senarelägga beskattningen än vad väsent- ligenhetsprincipen inneburit i den praktiska tillämpningen. I det följande redovisas utredningens bedömning av vad de särskilda förenklingsreglerna kan få för betydelse statsfinansiellt. Bedömning: Det går inte att närmare beräkna de statsfinansiella effekterna av förslaget att K1-företagen ska beskattas utifrån en mer utpräglad kontantmetod än . Om förslagen över huvud taget ger några statsfinansiella effekter är de måttliga. Utredningen föreslår att K1-reglerna förenklas ytterligare; kund- fordringar och leverantörsskulder behöver över huvud taget inte tas upp utan beskattningen ska såvitt avser sådana poster följa en kontantmetod. Reglerna för lager, inventarier, fastigheter och mark- anläggningar motsvarar dem som gäller för andra företag. naden mot dagens regler är således att fakturerade intäkter och kostnader inte längre kommer att påverka beskattningen. Nedanstående tabell visar utvecklingen av kundfordringar och leverantörsskulder över åren 2000 2005 för de enskilda närings- idkare och handelsbolag som räknas som K1-företag. Delar under posterna Förutbetalda kostnader och Upplupna intäkter samt Upplupna kostnader och Förutbetalda intäkter påverkas även av förslaget. De upplupna intäkterna är intäkter som ska tas upp men som inte har fakturerats och kommer därmed inte att tas upp till beskattning med de nya reglerna. Motsvarande gäller för upplupna kostnader. Dessa delposter kan dock inte studeras enskilt, varför enbart posterna kundfordringar och leverantörsskulder jämförs nedan. Tabell 25.3 Förändring av variabler , alla K1-företag 10 338 758 393 9 914 770 495 8 130 223 766 9 242 457 688 7 704 574 919 9 087 154 989 8 689 478 975 10 279 454 235 8 348 750 973 9 723 023 416 8 201 938 842 Differensen mellan kundfordringar och leverantörsskulder är inte och vilken av dessa som är störst varierar mellan obser- verade år. Över en mindre konjunkturcykel (7 ) är de två posterna relativt lika. Den presenterade statistiken skulle därmed kunna tyda på att förslaget inte har någon betydande effekt. Möjligtvis kan en svag tendens till positiv övervikt för kund- fordringar urskiljas, vilket skulle innebära en svagt positiv ränte- effekt. På grund av bristande informationsunderlag är en kvanti- tativ bedömning av förslaget svår. Sannolikt är effekten ändå liten. avdrag för inventarier av mindre värde Bedömning: Den varaktiga offentligfinansiella effekten av ett direktavdrag för inventarier vars inköpspris inte överstiger ett halvt prisbasbelopp kan beräknas till . Såväl utgångspunkterna för bedömningen som bedömningen är emellertid mycket osäkra. Utredningen föreslår att alla företag ska få dra av utgifter för att anskaffa inventarier om inköpspriset understiger ett halvt prisbasbelopp4. gäller olika belopp för olika stora före- tag. För större företag anses ett inventarium vars anskaffningsvärde exklusive mervärdeskatt uppgår till högst normalt vara av mindre värde och därmed möjligt att dra av . För mindre företag är motsvarande belopp 10 000 och för enskilda näringsidkare som upprättar förenklat årsbokslut 5 000. Den offentligfinansiella effekten av ett sådant förslag är svår att uppskatta. Utan tillgång till information om företagens enskilda investeringar kan effekten enbart uppskattas via olika antaganden och ur olika perspektiv. Effekten uppskattas ur såväl ett makro- som ett mikroperspektiv. Detta ger ett intervall för var den offent- ligfinansiella kostnaden kan ligga. Avslutningsvis följer ett resone- mang om hur stor den offentligfinansiella kostnaden torde bli. Det är viktigt att redan nu understryka att både utgångspunkterna och bedömningen är mycket osäkra. I bilaga 4 redovisas grunderna för denna bedömning av den offent- ligfinansiella effekten av utredningens förslag om en generell och höjd gräns för direktavdrag för inventarier av mindre värde. I beräkningen som utgår från () makro- data över bruttoinvesteringar i maskiner och inventarier uppgår den offentligfinansiella nettokostnaden till . Nettokostnaden med utgångspunkt från FRIDA-infor- mationen5 uppgår däremot till . Det finns som framhållits en betydande osäkerhet i båda kalkylerna. En realistisk bedömning är att den verkliga offentliga nettokostnaden för 4Prisbasbeloppet uppgår till . 5Företags Register och Individ Databas, . befinner sig i nedre delen av intervallet 0,33 . Detta beror bl.a. på att beräkningen som utgår från mikro- data, i enlighet med skattelagstiftningen, är baserad på antagandet att företagen också gjort direktavdrag för inventarier vars förväntade ekonomiska livslängd uppgår till högst . Mot- svarande antagande kan inte göras med utgångspunkt från SCB:s makrodata då dessa antas vara baserade på företagens brutto- investeringar, d.v.s. företagens sammanlagda investeringar . I redovisas de investeringar som företagen uppger som underlag för de avskrivningar/värdeminskningsavdrag före- tagen gör i redovisningen respektive vid beskattningen. Ansatsen med FRIDA-data underskattar alltså nettokostnaden, men denna underskattning bedöms inte vara alltför stor. En ökning av den offentliga nettokostnaden till bedöms vara en rimlig uppskattning av budgeteffekten . Vid denna uppskattning uppgår följaktligen den bestående, eller varaktiga, ränteeffekten till vid antagande om investeringsnivå och en stats- låneränta på . Beräkningen överensstämmer i övrigt med de antaganden som redovisats i den första ansatsen. I tabell 25.4 redovisas de beräkningar som gjorts i enlighet med den bedömda nivån på budgeteffekt samt beräkningar av ränteeffekt och varaktig offentligfinansiell effekt. Tabell 25.4 (Sammanvägd bedömning): Budget- och ränteeffekter av höjt direktavdrag (miljarder kronor) av mindre värde behöver inte tas upp Bedömning: Förslaget att företag vars samlade lagertillgångar inte överstiger inte behöver ta upp något lager kan beräknas leda till minskade skatteintäkter med . Utredningen föreslår att något värde på lagertillgångar inte behöver tas upp om lagrets sammanlagda värde uppgår till högst 10 000 kro- nor. Genom att studera de företag med samlat anskaffningsvärde för varulager som ej uppgår till mer än kan man få ett värde på de lagertillgångar som berörs av förslaget. Den offentlig- finansiella kostnaden beräknas som den räntekostnad som uppstår av en tidigareläggning av avdragen för lagertillgångarna. Tidigareläggningen antas uppgå till . Räntan antas motsvara prognostiserade ränta på (vårpropositionen 2008). Från och med tillämpas särskilda regler för enskilda näringsidkare med förenklat årsbokslut. Reglerna innebär att direktavskrivning på lagertillgångar får göras om värdet uppgår till högst . I beräkningen nedan tas ej hänsyn till denna regel. Nedanstående tabell presenterar summan av företagens samlade lagervärde för de företag där lagervärdet inte uppgår till mer än . I beräkningen av den statsfinansiella effekten används det genomsnittliga värdet av 2001 lagervärden. Tabell 25.5 Varulager samlat anskaffningsvärde < 10 tkr Kostnaden för förslaget om direktavdrag för mindre lagertillgångar beräknas till en kostnad motsvarande ränteeffekten på den skatt som senareläggs. Den skatt som senareläggs uppskattas till 28 pro- cent av det samlade anskaffningsvärdet för varulager om lagervärdet understiger . Under antagande att tidigareläggningen av avdraget uppgår till beräknas den statsfinansiella effekten motsvara en kostnad på , beräknat för såväl aktiebolag, handelsbolag och enskilda näringsidkare. Med hänsyn tagen till dagens regler för direktavdrag för enskilda näringsidkare med förenklat årsbokslut bör den statsfinansiella effekten vara något lägre. Utgifter för lagertillgångar och inventarier som inte behöver läggas till anskaffningsvärdet Bedömning: De statsfinansiella effekterna av förslaget att vissa utgifter som är hänförliga till lagertillgångar och inventarier får dras kan inte närmare beräknas. Utredningen föreslår att vissa utgifter inte ska behöva läggas till anskaffningsvärdet. Det gäller för dels vissa direkta utgifter, dels indirekta utgifter. Förslagen innebär en förändring i förhållande till vad som gäller men torde stå i överensstäm- melse med vad som tillämpas i praktiken. Utred- ningen bedömer att det bl.a. av detta skäl inte är möjligt att beräkna de statsfinansiella kostnaderna. avdrag för pågående arbeten av mindre värde Bedömning: Det är inte möjligt att närmare beräkna de stats- finansiella effekterna av förslaget att pågående arbeten av mindre värde inte behöver tas upp. Förslaget innebär emellertid en senarelagd beskattning och därmed senarelagda skatteintäkter för staten. Utredningen föreslår att pågående arbeten av mindre värde inte behöver tas upp. Något värde på ett enskilt uppdrag behöver inte tas upp om värdet på uppdraget uppgår till högst . Ett sammanlagt värde på högst för hela posten pågående arbeten får behandlas på det sättet. Förslaget innebär direktavdrag för mindre pågående arbeten. Pågående arbeten är inte redovisade efter värden och därmed skapas motsvarande problem som för inventarier av mindre värde vad gäller underlag för beräkning av budgeteffekten. förslaget är troligtvis liten. Nettoeffekten av övriga förslag som avser pågående arbeten (se nedan) är svårbedömd. 25.6.4Ändrad periodisering av pågående arbeten Bedömning: Förslagen som avser förändringar i regler för pågående arbeten kan beräknas öka skatteintäkterna med . Till detta ska läggas en temporär ökad skatteintäkt om . Utredningen föreslår att undantagsreglerna för uppdrag på löpande räkning slopas. Dessa undantagsregler innebär att fakturerade belopp ska tas upp som intäkter som utgifter hänförliga till pågående arbetet inte behöver tas upp. föreslås att utgifter hänförliga till pågående arbeten ska tas upp även i dessa fall. Förslaget berör framförallt konsulter och mindre byggarbeten. Dessutom föreslås att tidpunkten för vinstavräkning ändras. har gällt att vinstavräkning ska göras vid slutredovisning. blir det i stället så att det är färdigställandet som bestämmer tidpunkten för vinstavräkningen. Bestämmelserna om det kom- pletteras med en undantagsregel som ger möjlighet att skjuta på beskattningen i särskilda fall. Förslaget innebär framförallt en förskjutning av avdragen för kostnaderna. Beräkningen av den statsfinansiella effekten är en ränteeffektsberäkning som inkluderar de pågående arbeten som i första hand kan anses beröras av förslaget. Det gäller branscher där pågående arbeten på löpande räkning är vanliga, såsom konsult- branschen och byggbranschen för mindre byggarbeten. De nya reglerna berör enbart nya pågående arbeten. I beräkningen antas enbart konsult- och mindre byggarbetsverk- samhet påverkas av förslaget. Skälet är att det främst är dessa branscher som har pågående arbeten på löpande räkning. Utifrån SNI-koder (branschkoder) bildas en konsultgrupp samt en grupp för mindre byggarbeten. Därefter studeras de i resultaträkningen redovisade personalkostnaderna för dessa grupper. Dessa uppgifter ligger till grund för beräkningen. Uppskattningsvis uppgår andelen arbeten till löpande räkning till , resterande är till fast pris. Således antas av de totala pågående arbetena beröras av förslaget. pågående arbeten på löpande räkning i genomsnitt pågår eftersom det är främst korta pågående arbeten som kan anses påverkas av förslaget. En sjättedel av de pågående arbetena kan därmed antas löpa över och beröras av förslaget. Senareläggningen av avdragen blir för dessa . Beräkningen baseras på data för aktiebolag. Ränteeffekten är beräknad med den genomsnittliga prognostiserade tioåriga räntan på 4,5 pro- cent (prognos i vårpropositionen 2008). Förslaget kan med dessa utgångspunkter beräknas generera en ökad varaktig skatteintäkt till följd av ränteeffekter på cirka 33 mil- joner kronor för konsulter och mindre byggarbeten samt en temporär ökad intäkt på . Beräkningen är känslig för vilka antaganden som görs. Resultatet kan vara en underskattning inte minst på grund av att den genomsnittliga löp- tiden för pågående arbeten kan vara . Bedömning: på ett eller upp- kommer behov för av ytterligare resurser för utbild- nings- och informationsinsatser och för översyn av blanketter, broschyrer, handledningar och uppgiftslämnande. Behoven av ökade resurser kan uppskattas till . De förändringar i systemet för samband mellan redovisning och beskattning som utredningen föreslår kommer under ett över- gångsskede att leda till att behöver ytterligare resurser. Till att börja med kommer att få lägga resurser på att utbilda sin personal. Även om utbildningsinsatser avseende förändrad lagstiftning är en regelbunden del i verk- samhet och därför får anses ingå i det ordinarie anslaget är de förändringar som föreslås av den omfattningen att det är motiverat att anta ökat resursbehov i övergångsfasen. Inom framställs också regelbundet handledningar och informationsbroschyrer, som har en stor betydelse för att beskattningen ska fungera i praktiken. De förslag som utredningen lämnar kommer att medföra att dessa publikationer måste arbetas om i en utsträckning som inte ryms inom en normal årlig översyn. Sammantaget bedömer utredningen att får ett ökat resursbehov om för att kunna möta behovet av interna utbildningsinsatser och för att kunna omarbeta handled- ningar och informationsbroschyrer. Översyn av deklarationsblanketter m.m. Frågan om vilken betydelse det rättsliga sambandet mellan redo- visning och beskattning har för deklarationsblankettens utform- ning och vilka uppgifter företagen lämnar till har berörts tidigare. Den slutsats som dragits är att det inte finns något direkt samband mellan hur deklarationsblanketten utformas och det rättsliga sambandet. Det är likväl troligt att de förändringar som föreslås och kommer att påverka utformningen av deklarationsblanketten och kanske också skattekontrollen. På det underlag utredningen har och utifrån vad som inhämtats från , som har ett system utan rättsligt samband, bedömer utredningen att inte behöver tillföras några mer betydande extra resurser för detta arbete. Utredningen anser emellertid att det under övergångsfasen kan uppkomma ett behov av extra resurser för för att göra en ordentlig översyn av deklarationsförfarandet och de därtill kopplade frågorna som avser skattekontroll. Utredningen bedömer att denna extra kostnad kan uppskattas till . 26.1Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Bestämmelserna i 18 kap. kommer att omfatta samtliga immate- riella tillgångar, dvs. även patent och liknande rättigheter även om de inte förvärvats från någon annan (jfr 18 kap. 1 § andra stycket 1). I 2 kap. 1 § hänvisas till 18 kap. 1 § när det gäller uttrycket inventarier. Det skattemässiga värdet ska därför bestäm- mas i enlighet med bestämmelsen i första stycket i 2 kap. 33 § oavsett vilket slag av inventarier det gäller. Det finns därför inte längre något behov av bestämmelsen i andra stycket som slopas. Av paragrafen framgår att kapitlet har utökats med bestämmelser om obeskattade vinster som placerats sist i kapitlet, 23 28 §§. 2 § och rubriken närmast före I det nya första stycket i paragrafen finns huvudregeln för rätt beskattningsår i näringsverksamhet, belöpandeprincipen. Den inne- bär att inkomster ska tas upp som intäkt och utgifter dras av som kostnad det beskattningsår som de belöper sig på. Det första stycket ersätter nuvarande första stycket om att resultatberäk- ningen ska göras enligt bokföringsmässiga grunder och nuvarande andra stycket om att periodiseringen av inkomster och utgifter ska göras enligt god redovisningssed. Dessa bestämmelser slopas där- Ändringarna medför också att rubriken grunder byts ut mot Belöpandeprincipen. I nuvarande tredje stycke finns bestämmelser om att resultat- beräkningen för enskilda näringsidkare som upprättar förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078) ska följa god redovisningssed även om detta strider mot bokföringsmässiga grunder. Eftersom begreppen bokföringsmässiga grunder och god redovisningssed inte används i fortsättningen, och det dessutom införs en särskild kontantmetod för resultatberäkningen för de mindre företagen i 5 a §, kan stycket slopas. Första stycket som är nytt innehåller en allmän bestämmelse om att balansposter ska beaktas vid beräkningen av resultatet. Det uttrycks som att balansposter ska tas upp eller dras av. Begreppet balansposter beskrivs genom uppräkning. Uppräk- ningen utgår från den som finns i nuvarande första stycke i paragrafen, dvs. lager, pågående arbeten och avsättningar. Det är naturligt att lager, pågående arbeten och avsättningar behandlas som balansposter. och pågående arbeten regleras i 17 kap. och avsättningar (framtida utgifter) i 14 b kap. Ökningar eller minskningar av sådana poster ska normalt påverka resultatet. Detsamma gäller inte för fordringar i allmänhet. Exempelvis ska värdeförändringar på fordringar som är kapitaltillgångar inte påverka resultatet förrän de realiserats. Fordringar i allmänhet kan därför inte tas med i definitionen av begreppet balansposter. Skulder behandlas ungefär på samma sätt som fordringar vad gäller begreppet balansposter. Skulder i allmänhet faller utanför. Fordringar och skulder som är av intresse i sammanhanget är de som avser inkomster och utgifter som ska tas upp respektive dras av i enlighet med periodiseringsreglerna i inkomstslaget närings- verksamhet, framför allt de regler som föreslås i 14 a och 14 b kap. Fordringarna och skulderna gäller således vad som kan betecknas som normalt förekommande inkomster och utgifter i näringsverk- samheten, t.ex. gällande tjänster av olika slag. Det kan förekomma både fordringar och skulder gällande inkomster respektive utgifter. Vad som är typiskt för balansposter är att de påverkar närings- verksamheten såväl när de uppkommer som när de betalas eller regleras på annat sätt och alltså mer än ett beskatt- ningsår (jfr 3 a §). Ändringarna i andra och tredje stycket är redaktionella och föranleds av att balansposter beskrivs i första stycket. I paragrafen som är ny anges att betalningar och liknande regle- ringar av fordringar och skulder avseende inkomster och utgifter ska tas upp eller dras av vid resultatberäkningen. har det inte funnits någon sådan bestämmelse men frågan har till viss del berörts i rättspraxis (RÅ 1995 ref. 11). Det har då handlat om undantagsfall när betalning har erhållits för en kundfordran som inte tagits upp av den skattskyldige. Bestämmelsen gäller emellertid inte bara sådana undantagsfall utan har en allmän räckvidd. I de fall inkomster eller utgifter ska hänföras till ett annat beskattningsår än det då fordringen eller skulden uppkommit eller betalningen gjorts skulle det kunna inträffa att intäkts- eller kost- nadsposter utelämnas eller räknas dubbelt. För att undvika det bör det finnas möjlighet att göra justeringar. Det anges därför i andra stycket i paragrafen att ett korrigeringsbelopp ska tas upp eller dras av för att undvika att någon intäktspost eller kostnadspost ute- lämnas eller räknas dubbelt. Ett exempel får illustrera bestämmelserna i paragrafen. En vara har sålts för 1 men betalning ska göras först 2. Beloppet ska tas upp som intäkt för år 1. Intäkten motsvaras av en utgående kundfordran som också ska tas upp för år 1, enligt 3 § första och andra styckena. För att intäkten inte ska bli beskattad två gånger för år 1 görs avdrag med ett korri- gerande belopp på . Nettobeskattningen för år 1 blir därmed (1 000+1 000–1 000 =) . Bestämmelsen i 3 § tredje stycket innebär att den ingående fordringen minskar resultatet för år 2 med . Eftersom betalningen på tas upp för år 2 blir nettobeskattningen år 2 (1 000–1 000 =) . Slutresultatet är att intäkten på har beskattats för år 1. Eftersom balansposter kan regleras på annat sätt än genom kontant betalning anges även liknande regleringar i bestämmelsen. Bakgrunden till reglerna behandlas i kapitel 8. Reglerna om periodisering av inkomster och utgifter i inkomst- slaget näringsverksamhet anger inkomster ska tas upp som intäkt och utgifter dras av som kostnad. Det kan dock förekomma att intäkter och kostnader redovisats på ett annat sätt i den skattskyldiges räkenskaper. Bestämmelserna i första och andra styckena ger en skattskyldig rätt att anpassa beskattningen till redovisningen i räkenskaperna, förutsatt att det leder till en tidigareläggning av beskattningen. Det bör framhållas att det är frågan om ett renodlat formellt krav. Det som ska prövas är om den skattskyldige gjort detsamma vid beskattningen som i sin redovisning, inte om redovisningen upp- fyller god redovisningssed.