sou · GXB340 · 2009-04-16 00:00:00 — I samband med införandet av systemtillsyn uttalades det bl.a. att systemtillsyn i dess mest renodlade form inte helt kan ersätta den mer traditionella inspektionsverksamheten ens på de från arbetsmiljösynpunkt mest välorganiserade företagen. Det behövs en objektiv kontroll av de enskilda föreskrifternas efterlevnad. Behovet av en sådan kontroll påverkas dessutom av att vissa av föreskrifterna är direkt straffsanktionerade. infördes krav på att arbetsgivaren ska systematiskt planera, leda och kontrollera verksamheten på ett sätt som leder till att arbetsmiljön uppfyller föreskrivna krav på en god arbetsmiljö (3 kap. 2 a § arbetsmiljölagen). Det är detta som kommit att kallas för systematiskt arbetsmiljöarbete, förkortat , och där den viktiga principen är att arbetsmiljöarbetet ska integreras med verksamhetens planering och utförande, verksamhetsutvecklingen samt vara en del i det strategiska beslutsfattandet. Kraven på ett systematiskt arbetsmiljöarbete har närmare preciserats i föreskrifter från . Kraven på ett systematiskt arbetsmiljöarbete har haft en avgörande betydelse för inriktningen av den regionala tillsynen. Som framgår infördes systemtillsyn som tillsynsmetod innan kraven på ett systematiskt arbetsmiljöarbete infördes i arbetsmiljölagen. Förutsättningarna att ställa krav på arbetsgivaren i dessa avseenden vidgades emellertid i och med införandet av den nya bestämmelsen i 3 kap. 2 a § arbetsmiljölagen. Det slogs i det här sammanhanget vidare fast att dåvarande inte skulle ägna sig åt rådgivning (den konsulterande rollen) utan åt att kontrollera hur arbetsgivare och andra skyddsansvariga efterlevde arbetsmiljölagstiftningen samt ställa tydliga krav och när det var nödvändigt använda tillgängliga tvångsmedel (den kontrollerande rollen). Det är detta som gäller som en central inriktning för tillsynen sedan åtminstone slutet av ; tillsynen ska ägna sig åt den kontrollerande rollen, vilket inte hindrar lämnandet av information och upplysningar. Företagshälsovården är den primära resurs som bl.a. ska ge råd och vägledning om t.ex. tekniska lösningar och över huvudtaget om hur arbetsmiljöproblemen ska lösas. I övrigt kan det finnas anledning att peka på att inriktningen för har varit att det är de sämsta arbetsmiljöerna som i första hand ska bli föremål för tillsyn. Internationella bestämmelser om arbetsmiljötillsyn En konvention (nr 137) och en rekommendation (nr 197) om ett ramverk för att främja arbetarskydd och arbetsmiljö antogs av FN- organet () arbetskonferens . Konventionen innehåller övergripande krav på ett nationellt arbetsmiljösystem, som bl.a. ska omfatta en myndighet eller annat organ som är ansvarigt för arbetsmiljöfrågor samt ett system för arbetsmiljöinspektion. Det finns två konventioner om arbetsmiljöinspektion, genom vilka ratificerande stater har åtagit sig att upprätthålla en sådan inspektion. Svenska bestämmelser om tillsynen av arbetsgivares verksamhet Grundläggande bestämmelser om tillsynen av efterlevnaden av arbetsmiljölagen (1977:1160) och föreskrifter som meddelats med stöd av lagen finns i lagens 7 kapitel. Där framgår att är tillsynsmyndighet förutom såvitt avser fartygsarbete. Tillsynen över fartygsarbete utövas av Transportstyrelsen i enlighet med bestämmelser i fartygssäkerhetslagen (2003:364) och fartygssäkerhetsförordningen (2003:438). Vidare finns vissa närmare bestämmelser om befogenheter för inom ramen för tillsynen. Enligt 7 kap. 5 § har verket tillträde till arbetsställe för att utöva tillsyn och får där göra undersökningar och ta prov. Enligt 7 kap. 7 § arbetsmiljölagen får meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att lagen eller föreskrifterna ska följas. Det är möjligt för verket att förordna att ett beslut ska gälla med omedelbar verkan, dvs. oberoende av ett överklagande. Beslut om förelägganden och förbud kan överklagas till förvaltningsdomstol, dvs. i första hand länsrätt (9 kap. arbetsmiljölagen). Beslut om förelägganden och förbud är sanktionerade med straff enligt 8 kap. arbetsmiljölagen eller vite med stöd av 7 kap. 7 §. Regeringen å sin sida har meddelat verkställighetsföreskrifter om tillsynen i 15 och 16 §§ arbetsmiljöförordningen (1977:1166, omtryckt 1992:1136). Enligt 15 § första stycket ska genom åtgärder som avses i 7 kap. arbetsmiljölagen (1977:1160) verka för en tillfredsställande arbetsmiljö. Tillsynen ska vidare inriktas på att bevaka att arbetsgivarna planerar och bedriver sin verksamhet så att arbetsmiljökraven tillgodoses. Vid tillsynen ska en helhetsbedömning eftersträvas. Av 15 § tredje stycket framgår att i fråga om arbete som utförs i hemmet eller av den som är ensamföretagare ska inspektionsbesök ske endast undantagsvis, om särskilda villkor är uppfyllda. Besök ska ske endast på begäran av den arbetsgivare eller arbetstagare som berörs, eller om det finns någon annan särskild anledning till det. Enligt 16 § ska vid förrättning på ett arbetsställe kontakta skyddsombud som kan anträffas på arbetsstället. har meddelat föreskrifter och allmänna råd om tillsynen i Regler för inspektion (tillsynsserie 1/2008). I reglerna föreskrivs om rutiner och förfaranden i inspektionsverksamheten samt handläggningen av tillsynsärenden. Av föreskrifterna framgår bl.a. att ett inspektionsbesök normalt ska följas av ett inspektionsmeddelande (IM) som ska innehålla en beskrivning av de brister i arbetsmiljön som framkommit vid besöket samt tydliga krav. Av föreskrifterna framgår också att inspektionsförrättaren ska informera om vad IM:et kommer att innehålla. Det anges vidare att kraven i ett IM inte är juridiskt bindande och att det därför inte går att överklaga. Ett IM ska skickas senast från besöket. Av föreskrifterna framgår vidare om fullföljande av tillsynsärenden att när kraven i ett IM inte alls eller endast delvis har uppfyllts ska en s.k. underrättelse om föreläggande eller förbud skickas till den skyddsansvarige som därigenom ska ges tillfälle att yttra sig över underrättelsen. Först därefter blir det aktuellt att fatta beslut om föreläggande eller förbud. Enligt föreskrifterna ska verket fatta beslutet senast efter det att tiden för yttrande över underrättelsen har passerats. Den svenska arbetsmiljötillsynen på arbetsplatserna är huvudsakligen riskbaserad. Det innebär att försöker identifiera de arbetsställen där arbetsmiljön är sådan att det föreligger ett behov av inspektion och att, med tillgängliga resurser, inspektera dessa. Den direkt riskbaserade tillsynen omfattar drygt hälften av inspektioner. Denna kompletteras med insatser i projekt som kan vara landsomfattande och som berör specifika branscher eller prioriterade risker. Några aktuella exempel är arbetsmiljön i jord- och skogsbruk, sågverk och friskolor. De kan också vara årstidsrelaterade, t.ex. sommartillsynen av ungdomsarbetsplatser. I regel är sådana insatser kombinerade med information om risker och regler och de samlade erfarenheterna återspeglas dessutom ofta i media. behöver också hantera händelsestyrd tillsyn. Den kan bl.a. bestå i olycksfallsutredningar, tillsyn vid skyddsombuds begäran om ingripande samt beslut om dispenser och tillstånd. I regel förekommer ett löpande samarbete med andra tillsynsmyndigheter för att åstadkomma ett tydligt och effektivt agerande på områden där tillsynsuppgifterna gränsar till varandra. Samarbetet är vanligen fastlagt i avtal mellan myndigheterna. Begreppet arbetsställe definieras av SCB i deras Centrala Företagsregister (CFR) och bildar, genom att uppgifterna förs över till Samordnat arbetsställeregister för (), underlaget till verkets tillsyn. Det innebär att exempelvis en kommun kan ha ett stort antal arbetsställen, skolor, daghem etc., även om den har ett enda organisationsnummer. genomförde drygt 33 000 förrättningar och inspekterade därvid knappt 20 000 enskilda arbetsställen, dvs. av det totala antalet arbetsställen i landet som är cirka 320 000. Av de drygt 33 000 förrättningarna var 20 874 inspektioner, 7 138 uppföljningsbesök och 1 784 inspektion med anledning av olycka (se figur 2.1). Figur 2.1 Förrättningar och inspektionsmeddelanden –2008 Ett hjälpmedel för att välja vilka arbetsställen som ska besökas i tillsynsverksamheten är ett system där verket utgå från ett s.k. Tillsynsindex. Systemet innebär att nio variabler poängsätts och för varje arbetsställe räknas det fram en poängsumma. Därefter grupperas arbetsställena i tre grupper. De arbetsställen som har högst poängsumma tilldelas Index 1, de arbetsställen som har därefter följande poängsumma tilldelas Index 2, medan övriga av arbetsställena, dvs. de med lägst poängsumma, tilldelas Index 3. utgår vid sin prioritering från vilket Index ett arbetsställe har utan att ta hänsyn till själva poängtalet som legat till grund för indexet. Varje arbetsställe poängsätts för varje variabel. Värdet på poängen kan vara baserat på uppgifter rörande det enskilda arbetsstället (t.ex. från senaste förrättning), men också från uppgifter rörande den bransch som arbetsstället hör till (t.ex. arbetsskadefrekvens för branschen). En variabel kan få ett värde från 1 till 6 poäng. Varje variabel har givits en viktning beroende på hur tungt den ska väga vid beräkning av den sammanlagda poängsumman. Variabelvärdet multipliceras därför med faktorn 1, 2 eller 3. Följande nio variabler ingår i beräkningarna: 1.För varje arbetsställe läggs anmälda arbetsskador (arbetsolyckor med frånvaro + arbetssjukdomar) samman. Sedan beräknas frekvensen (antal skador/1 000 anställda). 2.Arbetsskadefrekvenser (skador per 1 000 förvärvsarbetande) per bransch beräknas på femsiffernivå. Anmälningar och bortfall har tidigare analyserats och utifrån det har skapats uppräkningstal för att korrigera för uppskattad underrapportering. 3.Anmäld sjukfrånvaro analyseras på branschnivå (femsiffernivå). 4.Antal anställda ingår också som en variabel. Ju mindre ett arbetsställe är, desto mer angeläget bedömer att det bör vara att det inspekteras eftersom stora arbetsställen ofta har egna resurser för sitt arbetsmiljöarbete. 5.Antal diarieförda handlingar hos tas med i beräkningarna eftersom vissa diarieförda handlingar kan vara ett tecken på att ett arbetsställe/en arbetsgivare har sådana problem att arbetsstället bör bli föremål för inspektion. Det behöver dock inte vara det. Antalet handlingar divideras med antal anställda, så att resultatet blir en frekvens på varje arbetsställe (antal handlingar/100 anställda). Exempel på viktiga diarieförda handlingar är förelägganden/förbud och mätrapporter (kvarts, asbest etc.). SAM-status = 1 innebär att en inspektör vid ett tidigare besök bedömde att arbetsgivaren inte kommit igång med . De arbetsställen som har åsatts SAM- status = 1 kan därför anses vara intressanta för tillsyn, medan de som har åsatts SAM-status = 3 inte är lika aktuella för tillsyn. Endast bedömningar av SAM-status, vilka gjorts , tas med. För flertalet arbetsställen, , har dock ingen bedömning av gjorts. 7.Tid sedan föregående besök. Ju som gått sedan senaste förrättning (besök), desto mer angeläget kan det vara att besöka igen. 8.Krav och kontroll. I Arbetsmiljöundersökningarna 2005 och 2007 har fyra frågor ställts om den svarande (anställde) anser sig vara utsatt för höga krav i sitt arbete, samt fyra frågor om dennes uppfattning om egenkontroll/inflytande. I branscher med höga krav resp. låg egenkontroll/lågt inflytande kan det vara viktigt med ett besök. Variabelvärdet i variabel 8 är ett genomsnitt för den aktuella branschen. 9.Antal dödsfall i samband med arbetsolyckor är drygt 70 för arbetstagare och egenföretagare. Anmälda dödsolyckor i arbetet utgör underlag för beräkning av dödsolycksfrekvenser per bransch (dödsolyckor per miljon förvärvsarbetande beräknas). Sjukpenning (SCB) Knappt hälften av alla inspektioner väljs och planeras utifrån det framräknade tillsynsindexet. Många inspektioner som genomförs kan ha beslutats av olika andra skäl, t.ex.: Obligatorisk tillsyn, exempelvis skyddsombudsstopp. Gemensam tillsyn, vilken bedrivs av samtliga distrikt efter centralt beslut. Regional tillsyn som anpassas efter lokala behov och prioriteringar. En stor andel inspektioner tillkommer också som ett resultat av arbetsolyckor eller anmälningar. Urvalet av arbetsplatser inför större tillsynskampanjer görs inte utifrån tillsynsindexet. Här finns ett vidare syfte med inspektionerna, nämligen att skapa uppmärksamhet kring ett visst arbetsmiljöproblem och kontrollera hur det hanteras i en viss bransch. Kampanjer, nationella eller initierade av samarbete inom EU, kan också vara en anledning till att inspektioner görs. Verket använder vid sina inspektioner i princip fyra olika metoder. Normalinspektionen är den mest använda inspektionsmetoden. Den ger en översikt om hur arbetsmiljön är på arbetsstället. De risker och brister som identifieras kopplas till kvaliteten på arbetsgivarens systematiska arbetsmiljöarbete () och de rutiner som tillämpas. Tidsåtgången för en normalinspektion beräknas till mellan två och . Ett eventuellt inspektionsmeddelande ska omfatta identifierade brister, riskbeskrivning och krav som även ska inbegripa . SAM-status bör i de flesta fall kunna sättas. SAM-status innebär att inspektören bedömer arbetsställets aktuella status vad beträffar det systematiska arbetsmiljöarbetet och klassificerar denna enligt följande: 1 innebär att saknas eller brister finns i förhållande till SAM-status 2. en undersökning av arbetsmiljön har gjorts från det aktuella besöket, en dokumenterad riskbedömning finns, och en handlingsplan finns för ännu inte genomförda arbetsmiljöåtgärder. 3 innebär att Arbetsstället har ett till verksamheten och storleken anpassat som ger effekt i form av fortlöpande arbetsmiljöåtgärder. Metoden riktad tillsyn är lämplig för att bedöma alla typer av risker under förutsättning att de kan avgränsas. Metoden innebär i allmänhet en tidskrävande planeringsfas. Antalet lämpliga inspektionsobjekt ska vara så många att tiden som åtgår till förberedelse av insatsen kan försvaras. Ett stort antal besök ska genomföras . Andelen inspektioner bör vara så många att området kan anses genominspekterat när insatsen är slutförd. I anslutning till inspektionerna genomförs informationsmöten med berörda arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer inklusive eventuella regionala skyddsombud samt informationsinsatser mot media. Inspektionsinsatsen genomförs med hjälp av stöddokument som tagits fram särskilt för insatsen alternativt uppdaterade stöddokument, som använts vid tidigare liknande insats. Vid inspektionsbesöken överlämnas också informationsskrifter som anknyter till området som insatsen handlar om. Tiden för ett inspektionsbesök beräknas . som metod är lämplig för de flesta företags- och organisationsvarianter. Företaget/organisationen bör ha minst Det bör finnas en identifierad eller misstänkt riskbild av det slaget att anser det vara nödvändigt att skapa ett pedagogiskt klimat för att göra arbetsgivaren uppmärksam på vilka riskkällor som finns och skapa motivation för ett arbetsmiljöarbete som bedöms innebära en process som måste pågå . Exempel på situationer då det kan finnas anledning att välja denna metod är då man vid tidigare tillsynsbesök uppmärksammat organisatoriska riskfaktorer, belastningsergonomiska problem och/eller psyko-sociala riskfaktorer och där personalföreträdare har signalerat till att det föreligger problem. Insatsen genomförs av två personer varav den ena bör ha fördjupade kunskaper inom det aktuella sakområdet och den andra vara branschkunnig. Metoden innebär att en förundersökning görs varvid arbetsgivaren ska utföra och svara på några uppgifter. Svaret bedöms och används som underlag för planering av själva inspektionen som sedan sker i steg två. Insatsens fokus ligger på arbetsgivarens systematiska arbetsmiljöarbete, där rutiner för undersökning och riskbedömning avseende ett avgränsat område särskilt uppmärksammas och bedöms. Därvid värderas hur rutinerna implementerats och om de leder till förbättringar ute i verksamheten. Tidsåtgången beräknas till en halv dag för att formulera och skicka skrivelsen, analysera svaret och planera inspektionen. Dessutom tillkommer tid för att genomföra en normalinspektion där ytterligare en inspektör deltar. I vissa fall avslutas tillsynsinsatsen redan efter förundersökningen i del ett och benämns då screening. Metoden makroinspektion är lämplig vid företag/organisationer med ett stort antal anställda och där verksamheten är uppdelad i flera avdelningar/enheter och där det finns minst två till tre chefsnivåer. Ett strategiskt urval görs av enheter där det finns en ledare med chefsuppgifter. Om inget annat uttrycks i en kompletterande tillsynsstrategi bör fördelningen göras så att samtliga verksamhetsgrenar/avdelningar ingår i inspektionens bedömningsunderlag. Makroinspektionen är en omfattande tillsynsinsats som är mycket tidskrävande att genomföra. Andra alternativ ska alltid övervägas i första hand. Det är nödvändigt med en väl genomförd förberedelse och planering av insatsen så att inspektören med ett begränsat antal delinspektioner erhåller maximalt med information om hur arbetsmiljöarbetet fungerar. En arbetsgrupp med en utsedd samordnare genomför hela insatsen. Samordnaren ansvarar för planering, samordning, dokumentation och administration. Insatsens fokus ligger på arbetsgivarens systematiska arbetsmiljöarbete och rutiner för detta samt hur det ger resultat ute i verksamheten. Hur en inspektion går till Vanligen anmäls besöket i förväg genom ett telefonsamtal eller med en skrivelse. Inspektören kan dock även komma oanmäld. Motivet till att föranmäla besöket är att säkerställa att rätt personer finns närvarande i samband med inspektionen. Inte minst är detta viktigt om det systematiska arbetsmiljöarbetet ska kontrolleras. I ett sådant spelar arbetsgivarens engagemang en central roll. Vid besöket kan en eller flera inspektörer närvara. Inspektionen omfattar till största delen kontroll. Tillvägagångssättet kan dock skifta beroende på bransch, företagets eller organisationens storlek och andra omständigheter. Skyddsombudet eller en personalföreträdare deltar normalt vid inspektionen. I anslutning till inspektionen redogör inspektören muntligt för hur han eller hon har uppfattat arbetsmiljön och de eventuella brister som observerats. Om inspektören har hittat några brister, så kommer dessa senare att beskrivas skriftligt i ett inspektionsmeddelande. Detta skickas normalt ut efter besöket. I det uppmanas arbetsgivaren att till en viss tidpunkt redogöra för hur de beskrivna bristerna i arbetsmiljön kommer att åtgärdas samt kraven uppfyllas. Inspektionsmeddelandet innebär inget formellt beslut, utan utgör enbart en uppmaning till arbetsgivaren att vidta de åtgärder som bedömer vara erforderliga utifrån arbetsmiljölagstiftningen. Av denna anledning kan inspektionsmeddelandet inte överklagas. Som har framgått tidigare resulterar av inspektionerna i ett inspektionsmeddelande. Figur 2.2 Inriktning av ställda krav 2003–2008 Om arbetsgivaren inte accepterar det som står i inspektionsmeddelandet eller inte vidtar erforderliga åtgärder kan utfärda ett föreläggande att vidta en viss åtgärd. En del maskiner och annan teknisk utrustning, arbetsmetoder eller en lokal kan betyda så stora risker för de anställda att de inte är lämpliga att användas. Då kan ett förbud utfärdas tills dess att angivna åtgärder vidtagits. Den som bryter mot ett föreläggande eller ett förbud kan dömas till straff enligt 8 kap. arbetsmiljölagen eller, om beslutet är förenat med ett vite, få betala ett vitesbelopp. Normalt behöver en ny inspektion göras för att kontrollera om bristerna finns kvar innan beslut fattas om ett föreläggande eller förbud. Innan ett föreläggande eller förbud meddelas skickar ut en s.k. underrättelse om föreläggande eller förbud. Genom underrättelsen ges arbetsgivaren bl.a. möjlighet att yttra sig i ärendet innan ett beslut meddelas. Figur 2.3 Underrättelser om förelägganden och förbud, föreläggande och förbud samt polis-/åtalsanmälningar 2003–2008 Skyddsombudsstopp och anmälan av allvarliga olyckshändelser m.m. Ett skyddsombud har, enligt 6 kap. 7 § arbetsmiljölagen, rätt att, i avvaktan på prövning, avbryta ett arbete som innebär omedelbar och allvarlig fara för liv eller hälsa. Den normala gången vid omedelbar fara är att skyddsombudet stoppar arbetet och därefter skyndsamt informerar arbetsgivare/arbetsledare som efter samverkan med arbetstagarna ska vidta åtgärder mot olycksrisken. I en del fall kan genom telefonkontakt med berörd arbetsgivare tidigt lösa den konflikt mellan arbetsgivare och skyddsombud rörande riskbedömningen som ligger bakom stoppet. Figur 2.4 Skyddsombudsstopp 2003–2008 En arbetsgivare har skyldighet att till skyndsamt anmäla olyckor som orsakat dödsfall eller svårare personskada och tillbud som inneburit fara för liv eller hälsa. Detta regleras i 2 § arbetsmiljöförordningen. Syftet med anmälan är, att verket ska få kännedom om olyckor eller tillbud för att vid behov snabbt kunna utreda händelsen eller genomföra en inspektion. På varje arbetsställe ska det finnas en rutin för anmälningar av dessa händelser. Inom ramen för arbetsgivarens systematiska arbetsmiljöarbete ingår att kontinuerligt dokumentera och åtgärda brister. Figur 2.5 Anmälningar enligt 2 § Arbetsmiljöförordningen (AMF) 2003– 2008 2.2Den danska modellen för arbetsmiljötillsyn på arbetsplatserna träffade den dåvarande danska regeringen en överenskommelse med och Det Radikale Venstre om en arbetsmiljöreform. Reformen avsågs sätta fokus på de enskilda verksamheternas ansvar för att åstadkomma en god arbetsmiljö genom en förbättrad daglig egeninsats. Huvudinslagen i reformen var att samtliga verksamheter ska få sin arbetsmiljö genomgången genom vad som kallas screening, arbetsmiljöförhållandena ska synliggöras med hjälp av smileysymboler, tillsynsresurserna ska med hjälp av screeningen som ett prioriteringsredskap användas för en fördjupad granskning av verksamheter med en otillfredsställande arbetsmiljö. Ytterligare inslag i reformen var bl.a. att det infördes en möjlighet att använda påbud om rådgivning som skulle utföras av auktoriserade (ackrediterade) arbetsmiljörådgivare samt att de verksamheter som är arbetsmiljöcertifierade ska vara undantagna från screeningen och få en positiv grön direkt. Ett förslag om ändringar i den danska arbetsmiljölagen för att genomföra reformen lämnades till det danska . Delar av reformen reviderades genom ytterligare ändringar i den danska arbetsmiljölagen 2006. Förslagen till dessa ändringar, som avsåg justeringar av screeningen, rådgivningsbestämmelserna och smileyordningen, lämnades till . Utdrag ur den danska arbetsmiljölagen är intaget som bilaga 3. Närmare om 2004 års reform reform medförde omfattande ändringar i den danska arbetsmiljölagen, bl.a. infördes bestämmelser om screeningen (72 a §) och ett bemyndigande för den danska arbetsmarknadsministern (beskæftigelseministern) att besluta närmare regler om offentlig- och synliggörande av verksamheternas arbetsmiljö på grundval av uppgifter om beslut (afgørelser) samt på vilket sätt och i vilken form detta skulle ske (78 a §)(). Vidare infördes en bestämmelse som innebar att skyldigheten att vara ansluten till den danska Bedriftssundhetstjensten (BST; motsvarar företagshälsovård; en skyldighet som endast gällde vissa branscher) skulle upphöra när verksamheter som tillhörde dessa branscher hade screenats. Detta innebar en gradvis utfasning av BST fram till och med utgången av 2008. infördes ett bemyndigande för arbetsmarknadsministern att meddela bestämmelser om auktorisation (ackreditering) av s.k. arbetsmiljörådgivare samt en möjlighet för Arbejdstilsynet att besluta påbud (föreläggande) om att använda en sådan rådgivare (rådgivningspåbud). Dessa rådgivare har därmed i praktiken kommit att ersätta BST:n. Rådgivningspåbud skulle vara av två slag, ett för ett eller flera arbetsmiljöområden (problempåbud) och det andra för en period på ett eller (periodpåbud).