sou · GXB348 · 2009-05-29 00:00:00 — Som utvecklas i kapitel 8 är inte syftet med förslaget att ändra den tillämpning som gäller utan i stället ha en bestämmelse som på ett mer adekvat sätt överensstämmer med bestämmelsens syfte. Det kan dock inträffa att det finns befintliga naturgasledningar som med bestämmelsens äldre lydelse inte är koncessionspliktiga men som med den nya lydelsen kommer att bli koncessionspliktiga. anser inte att skäl föreligger att kräva inne- havaren av en sådan ledning att ansöka om koncession eftersom inte anser att det allmännas behov av att ledningen ska genomgå en prövning uppväger de administrativa arbete som innehavaren ska utföra för att få ledningen prövad. erfar även att det endast är frågan om ett fåtal naturgasledningar som kan bli berörda av ändringen av lydel- sen i bestämmelsen. Det finns dock inget som hindrar att inneha- varen av ledningen ansöker om koncession för ledningen. Övergångsbestämmelsen ska dock endast tillämpas så länge naturgasledningen har samma sträckning som ledningen hade innan den nya bestämmelsen trädde i kraft. Om ledningsträckningen flyttas, delvis tas bort eller en ny ledningsträcka tillkommer är innehavaren skyldig att söka koncession för hela ledningssträckan. Undantaget från koncession kvarstår dock om den nya ledningssträckan avser överföring av gas till slutförbrukare inom ett befintligt avgränsat geografiskt område. 10Ekonomiska och andra konsekvenser Utredningen föreslår i detta betänkande en rad förändringar i regel- verken för tillstånd att bygga och använda elektriska starkströms- ledningar. En ändring föreslås också angående undantag från till- ståndskravet för naturgasledningar. Förslagen leder i flera fall snarare till omfördelning av resurser mellan verksamhetsområden än till förändringar av den absoluta resursåtgången i verksamheterna. Därför torde de samlade konse- kvenserna av utredningens förslag kunna bedömas som tämligen måttliga. Nedan lämnas en översikt av de ändringar i resurs- användningen och övriga konsekvenser som kan förutses till följd av förslagen. Först lämnas dock ett inledande avsnitt om kommitté- förordningens krav på konsekvensanalyser. 10.2Kommittéförordningens krav på konsekvensanalyser Om förslagen i ett betänkande påverkar kostnader eller intäkter för stat, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda ska en beräkning av dessa konsekvenser göras i betänkandet, enligt 14 § kommittéförordningen (1998:1474). Om förslagen innebär sam- hällsekonomiska konsekvenser i övrigt ska även dessa redovisas. Vidare gäller att en finansiering ska föreslås när det gäller kostnadsökningar och intäktsminskningar för staten, kommuner eller landsting. Om förslagen i ett betänkande har betydelse för den kom- munala självstyrelsen ska konsekvenserna av detta anges i Ekonomiska och andra konsekvenser betänkandet (15 § kommittéförordningen). Detsamma gäller när ett förslag har betydelse för: -brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, -sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, -små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företag, -jämställdheten mellan kvinnor och män, samt -möjligheterna att uppnå de integrationspolitiska målen. Om ett betänkande innehåller förslag till nya eller ändrade regler, ska förslagens kostnadsmässiga och andra konsekvenser anges i betänkandet. I kapitel tre lämnar vi ett förslag att kraven på upprättande av miljökonsekvensbeskrivningar reduceras i ellagen och riktas mot de angelägna fallen. Förslaget innebär att det absoluta kravet på en miljökonsekvensbeskrivning tas bort för luftledningar upp till och med spänning och jordkablar upp till och med spänning. I stället ska berörd länsstyrelse inom ramen för samrådet bestämma om en miljökonsekvensbeskrivning ska upprättas. Förslaget resulterar i en omfördelning av arbetsinsatserna för och övriga berörda myndigheter. De samlade resurskraven bör också minska och medföra sänkta kostnader och lägre tidsåtgång för myndigheterna, i första hand för . Enligt uppgift från myndigheten sker upp emot 50 koncessionsprövningar av ledningar/jord- kablar på de aktuella spänningsnivåerna. Om hälften av dem skulle kunna genomföras utan krav på miljökonsekvensbeskrivning inne- bär det en minskad resursåtgång för berörda myndigheter. Huvudfrågan i kapitel fyra rör samlad redovisning enligt 11 § redovisningsförordningen av nätkoncession för område tillsammans med ledningar som omfattas av nätkoncession för linje. Vi föreslår att bestämmelsen införs i ellagen för att ge ett tydligare författnings- stöd som bestämmelsens omfattning utökas och för- tydligas genom delvis ny ordalydelse. Vidare föreslås nätmyndigheten få möjlighet att tillåta samlad redovisning i vissa andra fall. Ekonomiska och andra konsekvenser Våra förslag innebär förtydliganden av reglerna för samlad redovisning samt också en utvidgning av deras tillämpning. Enligt vår mening kommer dock inte förslagen att medföra någon påtagligt ökad arbetsbelastning för . I kapitel fem föreslår vi att bestämmelserna om att nät- koncessioner ska meddelas ska upphöra att gälla, och att nätkoncessioner i stället ska gälla tills vidare. För nätkoncession för linje föreslår vi tydliga bestämmelser om omprövningsförfarandet av en linjekoncession efter dess första fyrtioårig giltighetstid. Förslaget innebär att samtliga nätkoncessioner för område kommer att gälla tills vidare, liksom en stor andel av nätkonces- sionerna för linje när den fyrtioåriga giltighetstiden löpt ut. Vårt förslag torde därför innebära ett påtagligt minskat resursbehov hos . Det bör dock betonas att denna slutsats inte innebär att myndighetens resurser skulle kunna dras ned, utan snarare att framtida krav på ökade resursinsatser kan undvikas. Antalet koncessioner som inom den nära framtiden upp- når sin giltighetstid, 25 respektive , är stort, och vårt förslag innebär att en substantiell andel av dessa inte behöver omprövas. Även de remissinstanser som vid koncessionsprövningen före- träder det allmännas intressen kan i motsvarande omfattning undvika en ökad arbetsbelastning. Utredningen föreslår i kapitel sex att en tillåtlighetsprövning ska ske enligt ellagen vid en strukturförändring av elnätet som omfattar flera ledningar. Prövningen ska omfatta strukturförändringsprojektet i dess helhet. Efter att regeringen beslutat att ett visst projekt är tillåtet ska nätmyndigheten handlägga tillståndsfrågan i de enskilda delarna av projektet enligt sedvanliga koncessionsregler för linje. Prövningen hos ska då begränsas till de frågor som inte har prövats av regeringen. Vårt förslag innebär att prövningen av hela det aktuella pro- jektet sker i två steg. I det första steget bereds underlaget av i samråd med . I det andra steget, efter regeringens beslut om projektets tillåtlighet, handlägger nätmyndigheten ärendet i de enskilda delarna. Detta innebär att förslaget i praktiken inte innebär ökade resurskrav, för- utom att regeringen har att besluta i tillåtlighetsärendet. Däremot bör förslaget leda till resursbesparingar, eftersom prövningen enligt nuvarande regelverk, där varje del av projektet endast behandlas enskilt, kan leda till inkonsekventa avgöranden och krav på ny behandling. Ekonomiska och andra konsekvenser I betänkandets kapitel sju föreslås att överklagandebestämmelserna i ellagen ändras så att ärenden som handläggs och beslutas av nätmyndigheten enligt 2 kap. ellagen, ska överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Undantagna är beslut av nätmyndigheten enligt nuvarande 2 § 2 och 4 elförordningen som även fort- sättningsvis ska överklagas till regeringen. Förslaget innebär att arbetsinsatsen för regeringen minskar och i motsvarande omfattning överförs till allmän förvaltningsdomstol. Det antal prövningsärenden som därigenom omfördelas till domstols- väsendet för prövning kan utifrån de senaste årens erfarenheter bedömas vara ca tio . Detta skulle innebära ett visst minskat resurskrav för regeringen. I kapitel 3 lämnar vi ett förslag att det absoluta kravet på en miljökonsekvensbeskrivning tas bort för luftledningar upp till och med spänning och jordkablar upp till och med spänning. I stället ska berörd länsstyrelse inom ramen för samrådet bestämma om en miljökonsekvensbeskrivning ska upprättas. Enligt vår uppfattning medför upprättandet av en miljökonsekvens- beskrivning som regel betydande kostnader för den sökande och en fördröjning i tillståndsprocessen. De föreslagna förändringarna bör därför leda till minskade kostnader och minskad tidsåtgång för nätkoncessionsinnehavarna, liksom också för berörda myndigheter som redovisats ovan. Som nämnts i föregående avsnitt sker enligt uppgift upp emot 50 koncessionsprövningar av ledningar/jordkablar på de aktuella spänningsnivåerna. Om hälften av dem skulle kunna genomföras utan krav på miljökonsekvensbeskrivning innebär det minskade kostnader för berörda myndigheter. Miljöprocess- utredningen presenterade i betänkande Prövning av vindkraft (SOU 2008:86) beräkningar av nätföretagens kostnader för fram- tagande av ansökningar om nätkoncession för linje. Miljöprocess- utredningen beräknade att en ansökan om nätkoncession för linje kostar nätföretaget ca . Utredningen menade att ungefär hälften av kostnaden kan hänföras till miljökonsekvensbeskrivningen och samrådet. Om 25 nätföretag kan lämna en ansökan utan krav på miljökonsekvensbeskrivning innebär det en besparing för företagen om ca . Ekonomiska och andra konsekvenser Våra förslag i kapitel fyra avseende samlad redovisning innebär förtydliganden av reglerna för samlad redovisning liksom en ut- vidgning av deras tillämpning. Förslagen kommer att leda till en ändrad regeltillämpning för vissa berörda nätföretag, men knappast till någon påtaglig förändring av arbetsinsatsens omfattning. Som redovisats i avsnitt 10.3 föreslår vi i kapitel fem att bestäm- melserna om att nätkoncessioner ska meddelas ska upphöra att gälla, och att nätkoncessioner i stället ska gälla tills vidare. Vi föreslår också tydliga bestämmelser om omprövning av en linjekoncession. Förfarandet vid en omprövning av nätkoncession enligt gällande regler är i princip detsamma som vid handläggningen av en ansökan om ny nätkoncession. Detta innebär att en ansökan om förlängd giltighetstid för nätkoncession medför en väsentlig administrativ arbetsbörda för nätkoncessionshavarna. Vårt förslag innebär därför en minskad arbetsbelastning för nätföretagen. Antalet omprövningar av nätkoncession för linje har enligt uppgift från varit ungefär lika många som prövningarna av nya koncessioner, dvs. tillsammans omkring 100 . En ansökan om nätkoncession för linje kostar enligt de beräkningar som redovisats av Miljöprocess- utredningen ca . Om häften av de koncessioner som når giltighetsåldern övergår till att gälla tillsvidare utan prövning skulle de berörda nätföretagen kunna minska sina sammantagna kostnader med ca . Om detsamma skulle gälla två tredjedelar av koncessionerna skulle besparingen bli ca . Vårt förslag i kapitel sex om samlad prövning av struktur- förändringar som berörts i avsnitt 10.3, bör i praktiken medföra ett mer effektivt resursutnyttjande för berörda nätföretag, och därmed till lägre kostnader för dem liksom för myndigheterna. Förslaget i kapitel sju om ändrade överklagandebestämmelser torde inte innebära någon ändring av nätkoncessionshavarnas resursinsatser. Ekonomiska och andra konsekvenser Våra förslag om nättariffer och samlad redovisning i kapitel fyra innebär i vissa fall en övergång till nya tillämpningar av regelverket, och därmed att nättarifferna kan komma att påverkas i höjande eller sänkande riktning för olika kundkategorier. För koncessionshavaren innebär detta en enklare och tydligare utformning av nättarifferna i koncessionshavarens samlade elnäts- verksamhet. För kunderna innebär förslaget att samma tariffsättning tillämpas för den aktuella kundkategorin oavsett om kundens an- läggning är ansluten till en ledning som omfattas av nätkoncession för område eller linje. För att undvika alltför stora och omfattande förändringar av nättarifferna föreslås att en övergångsperiod ska kunna beslutas av nätmyndigheten. Det är svårt att generellt uppskatta hur stora kostnadshöjningar som kan uppstå men det finns en risk för kostnadsökningar för bl.a. stora elanvändare. Det är därför viktigt att konsekvenserna för berörda kunder noga utvärderas när en ändring av högsta tillåtna spänning aktualiserats. ska således i sitt beslut ta hänsyn till bl.a. större kostnadseffekter för enskilda kunder. De minskade resursinsatser för nätföretagen som vissa förslag bör leda till och som redovisats i avsnitt 10.4 ovan, bör resultera i lägre avgifter för elkunderna. I övrigt bedömer vi att de förslag som lämnas i betänkandet inte medför några direkta konsekvenser för elkunderna. I betänkandets kapitel sju föreslås att överklagandebestämmelserna i ellagen ändras så att ärenden som handläggs och beslutas av nätmyndigheten enligt 2 kap. ellagen, ska överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Undantagna är beslut av nätmyndigheten enligt nuvarande 2 § 2 och 4 elförordningen som även fortsättningsvis ska överklagas till regeringen. Förslaget innebär att i princip samtliga av nätmyndighetens överklagbara beslut ska överklagas hos länsrätten som första instans. Länsrättens dom eller beslut överklagas hos kammar- rätten, men det krävs prövningstillstånd för att kammarrätten ska pröva överklagandet. Regeringsrätten kommer att vara slutinstans, men det krävs även prövningstillstånd för att Regeringsrätten ska Ekonomiska och andra konsekvenser pröva överklagandet och i princip ska Regeringsrätten endast pröva prejudicerande fall. Det kan förväntas att den absoluta merparten av ärenden som kommer att överklagas enligt de föreslagna bestämmelserna – när praxis vuxit fram – endast kommer att behandlas i sak i en domstolsinstans. Vi bedömer därför inte att handläggningstiderna i aktuella ärenden, förutom inledningsvis, kommer att öka genom förslaget om ändrad instansordning. Däremot torde en smärre resursförstärkning krävas vid berörd länsrätt, som ett resultat av att prövningen i första instans överförs från regeringen. Det antal prövningsärenden som skulle omfördelas till domstolsväsendet för prövning kan utifrån de senaste årens erfarenheter bedömas vara ca tio (se avsnitt 10.3 ovan). Vi föreslår också en ändring av naturgaslagen innebärande att bestämmelsen om koncessionsbefrielse för naturgasledning ändras till att avse en naturgasledning vars huvudsakliga användning är att överföra naturgas till slutförbrukare inom ett avgränsat geografiskt område. Förslaget torde ha små eller inga ekonomiska konsekvenser. Även fortsättningsvis kommer de koncessionsbefriade naturgas- ledningarna i allmänhet vara distributionsledningar belägna efter en . Förändringen kommer att beröra ett mycket litet antal framtida ledningsprojekt. 10.8Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen Vårt förslag i kapitel sex att en tillåtlighetsprövning ska ske vid en strukturförändring av elnätet som omfattar flera ledningar innebär att det kommunala vetot inte kommer att gälla vid den föreslagna regeringsprövningen. Ekonomiska och andra konsekvenser Utredningen har övervägt huruvida förslagen i betänkandet kan komma att få effekter på brottsligheten och det brottsföre- byggande arbetet, jämställdheten mellan kvinnor och män eller möjligheterna att uppnå de integrationspolitiska målen. Utredningens bedömning är att förslagen inte påverkar något av dessa mål. 11.1Förslag till lag om ändring i ellagen (1997:857) 2 kap. Nätkoncession m.m. 2 kap. 1 § I paragrafen har andra stycket, avseende möjlighet för regeringen att bemyndiga nätmyndigheten att pröva vissa frågor, tagits bort. Jämför kommentarerna till 2 kap. 21 a § och 13 kap. 5 §. 2 kap. 2 § I första och andra styckena har språkliga justeringar skett. I tredje stycket, som är nytt, har det införts en ny bestämmelse där det framgår att fyra kriterier särskilt ska beaktas vid beslut om en nätkoncession för område. De kriterier som ska beaktas är 1.den spänning som kan förutses behövas för att driva ledningsnätet inom området, 2.inverkan på miljön vid en framtida utbyggnad av nätet, 3.säkerställande av en samhällsekonomiskt motiverad ut- byggnad, och 4.konsekvenser för berörda kunder. Dessa fyra kriterier ska användas vid fastställande av spännings- gränsen. Med den spänning som kan förutses behövas för att driva nätet avses, mot bakgrund av utredningens förslag att nätkonces- sion för område ska gälla tills vidare, den spänning som kan förut- ses behövas för att driva nätet under en rimligt överblickbar fram- tid. Det är det sökande nätföretaget som vid ansökan har att beskriva detta behov. Tredje stycket har behandlats närmare i avsnitten 3.3 och 3.4. 2 kap. 2 a § I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om prövning av strukturförändrande ledningsprojekt. Enligt första stycket ska regeringen pröva tillåtligheten av led- ningsprojekt av strukturförändrande art. Med sådana projekt avses flera ledningar som är beroende av varandra för att åstadkomma ett väl fungerande ledningsnät. Första stycket tar sikte på projekt där flera olika nätkonces- sioner för linje är involverade och i de flesta fallen är även flera olika innehavare av nätkoncessioner involverade. Stamnätet torde, i de allra flesta fall, på något sätt beröras av ledningsprojektet. Regeringen ska pröva projektet i sin helhet och besluta om att godkänna projektet helt eller delvis, eller helt avslå ansökan. Vid prövningen får regeringen besluta i frågor som anses nödvändiga för att kunna bevilja projektet helt eller delvis, t.ex. avseende högsta spänning för ledningar, eventuell markdragning och ledningars geografiska sträckning. Vad gäller den geografiska stäckningen fattas ett övergripande beslut. fastställer i ett senare beslut, om nätkoncession för linje, den exakta ledningssträckningen. I andra stycket föreskrivs att vid en tillåtlighetsprövning ska en avvägning göras mellan å ena sidan behovet av att projektet genom- förs och å andra sidan de effekter som projektets genomförande skulle innebära. Behovet av att projektet genomförs är något som de sökande har att visa och tar främst sikte på att infrastrukturen för ledningar med en högre spänning (region- eller stamledningar) gör det nöd- vändigt att projektet genomförs samlat för att klara av driften av ledningssystemen och/eller för att klara en ökad förbrukning. I tredje stycket regleras nätmyndighetens prövning efter det att ett projekt helt eller delvis har godkänts av regeringen. Vid pröv- ningen av en nätkoncession för linje ska nätmyndigheten endast pröva frågor som regeringen inte prövade vid tillåtligheten av led- ningsprojektet. är bunden av de ställningstagan- den, avseende t.ex. spänningsnivå och ledningsdragningens ut- förande, som regeringen fastställt i beslutet om att godkänna projektet. Om regeringen övergripande har fastställt lednings- träckningen ska nätmyndigheten fastställa den exakta dragningen för ledningen. kan endast precisera och komplettera regeringens ställningstaganden med beaktande av frågor som inte prövats av regeringen i tillåtlighetsbeslutet. Det kan vara frågor som ska prövas enligt andra bestämmelser eller omständigheter som inte omfattades av regeringens prövning. ska pröva frågan om att meddela nätkonces- sion för linje för ledningar som har godkänts av regeringen vid en prövning enligt första stycket. ska också pröva ärenden som avser en ledning med en spänning om minst (stamledning) och ärendet ska prövas av nätmyndigheten även om någon sakägare, kommun eller statlig myndighet motsätter sig bifall till ansökan. Bestämmelserna har behandlats närmare i avsnitt 6.7. 2 kap. 2 b § I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om vilka regler som regeringen ska tillämpa vid en prövning av tillåtligheten samt regler angående beredningen av ärendet. I första stycket regleras vilka bestämmelser i ellagen som ska till- lämpas vid en prövning av en ansökan om ledningsprojekt av strukturförändrande art. I huvudsak är det samma regler som gäller som vid en prövning av en nätkoncession för linje. Det kommu- nala vetot ska dock inte gälla vid tillåtlighetsprövningen av led- ningsprojekt av strukturförändrande art, vilket innebär att bestäm- melsen i 2 kap. 8 § inte ska tillämpas vid tillåtlighetsprövningen. I andra stycket regleras att en ansökan om ledningsprojekt av strukturförändrande art ska innehålla en miljökonsekvensbeskrivning enligt och detta gäller oavsett vilken spänningsnivå som ansökan avser. Det finns således inte någon nedre gräns, som det finns för en ansökan om nätkoncession för linje, då sökanden inte behöver inkomma med en miljökonsekvensbeskrivning. Det ska dock endast vara en miljökonsekvensbeskrivning för hela projektet och de aktuella intressenterna får således samarbeta för att ta fram en gemensam miljökonsekvensbeskrivning. I tredje stycket anges att nätmyndigheten ska utreda ärendet och sedan, med eget yttrande, överlämna ärendet till regeringens prövning. Bestämmelserna har behandlats närmare i avsnitt 6.7. 2 kap. 4 § I paragrafen har vissa ändringar gjorts i andra och tredje styckena avseende möjligheten för regeringen att bemyndiga nätmyndigheten att pröva vissa frågor. Jämför kommentarerna till 2 kap. 21 a § och 13 kap. 5 §. 2 kap. 5 § I paragrafen har vissa ändringar gjorts avseende möjlighet för regeringen att bemyndiga nätmyndigheten att pröva vissa frågor. Jämför kommentarerna till 2 kap. 21 a § och 13 kap. 5 §. 2 kap. 8 § I andra stycket, som är nytt, anges att bestämmelsen i första stycket inte ska tillämpas om regeringen i ett ärende om tillåtlighetspröv- ning av ledningsprojekt enligt 2 kap. 2 a § har fattat ett beslut som i någon del inte är förenlig med detaljplan eller områdesbestämmelser. ska vid prövningen av en nätkoncession för linje, efter en tillåtlighetsprövning enligt 2 kap. 2 a §, inte tillämpa bestämmelsen i första stycket om regeringen i sitt beslut har slagit fast att en ledning ska ha en viss sträckning som inte är förenlig med detaljplan eller områdesbestämmelser. Bestämmelsen har behandlats närmare i avsnitt 6.7.1. 2 kap. 8 a § I andra stycket har en ändring skett som innebär att vid en ansökan om nätkoncession för linje ska en miljökonsekvensbeskrivning ingå i ansökan om ansökan avser en luftledning med en spänning över- stigande eller, om ansökan avser en jordkabel, en spänning överstigande . Vidare har andra styckets andra mening flyttats till ett nytt fjärde stycke. I tredje stycket, som är nytt, anges att vid en ansökan om nät- koncession för linje med en spänning som inte överstiger för luftledning och med en spänning som inte överstiger för jordkabel ska en miljökonsekvensbeskrivning, i det enskilda fallet, upprättas i den utsträckning som bestämt inom ramen för samråd enligt 6 kap. 4 § . Fjärde stycket motsvarar andra meningen i andra stycket i den tidigare lydelsen av paragrafen. I stycket har språkliga ändringar skett samt ett tillägg att bestämmelsen ska tillämpas på paragrafens bestämmelser i andra och tredje styckena. Femte stycket motsvarar tredje stycket i den tidigare lydelsen av paragrafen. Ett tillägg har gjorts med en hänvisning även till tredje stycket i paragrafen. Bestämmelserna har behandlats närmare i avsnitt 3.4. 2 kap. 10 a § I paragrafen, som är ny, finns en bestämmelse om att den som innehar en nätkoncession för område och som inom området har byggt en ledning med högre spänning än , ska anmäla detta till nätmyndigheten senast efter det att ledningen färdigställts. Bestämmelsen har behandlats närmare i avsnitt 3.4. 2 kap. 13 § I första stycket första meningen har en ändring skett som innebär att meddelade nätkoncessioner ska gälla tills vidare. I första stycket andra meningen föreskrivs att om det finns sär- skilda skäl eller om sökanden begär det, får nätmyndigheten besluta att en nätkoncession för linje ska meddelas för en viss giltighetstid, dock som längst en giltighetstid .