sou · GXB347 · 2009-12-14 00:00:00 — Undersökningarna används sedan för att skapa den image som verksamheten vill kommunicera utåt men även inåt i organisationen. I den teori som utvecklats omkring strategier för arbetsgivarvarumärken används begreppet Employer Value Proposition (EVP) för själva varumärkesskapandet. I det fortsatta arbetet tas sedan fram en kommunikationsplan och kommunikationsmaterial att spridas i marknadsföringen och rekryteringsförfarandet. Strategin anges översiktligt att bestå av områdena förståelse, positionering, kommunikation samt skötsel och utveckling av arbetsgivarvarumärket. Det vi har beskrivit 10 De engelska forskarna räknas som skaparna av begreppet arbetsgivarvarumärke, (employer brand) i en studie . Deras definition av begreppet är the package of functional, economic and psychological benefits provided by employment, and identified with the employing company. (och 1996, s.187). Marknadsorienterade styrmedel SOU 2009:97 nämligen CSR-arbetet (avsnitt 3.3) kan vara en del i att skapa ett bra arbetsgivarvarumärke. Det finns även ekonomiska resonemang kopplade till varumärkesstrategin. Företag anses ha möjlighet att skaffa sig liknande fördelar av att skapa ett starkt arbetsgivarvarumärke som av att ha konkurrenskraftiga produktvarumärken. Det finns i teorin fyra klassiska effekter som ett starkt varumärke för med sig: Det minskar anskaffningskostnaderna för nya kunder, det skapar starka relationer mellan kunder och producenten, det ökar lojaliteten hos kunderna och konsumenter är beredda att betala mer för ett starkt varumärke. Liknande resonemang har ansetts kunna föras när det gäller ett starkt arbetsgivarvarumärke. För det första kan rekryteringskostnaderna minskas på grund av att efterfrågad arbetskraft söker sig till företaget och det därmed är lätt att få kvalificerade sökanden. Dessutom kan det skapas bra relationer mellan arbetsgivaren och de anställda, vilket i sin tur naturligt leder till att anställda stannar i företaget. En effekt har ansetts vara att företag med starka arbetsgivarvarumärken kan attrahera eftertraktad och skicklig personal men betala mindre för dem i form av lön än annars. har arbetsgivarvarumärken beskrivits som ett löfte till arbetsmarknaden. Förmodligen är det ett relativt långsiktigt och tålmodigt arbete att skapa ett gott arbetsgivarvarumärke som den ideala arbetsgivaren. Det förtroende för och identifiering till varumärket som skapar varumärkeskapitalet kan förmodligen dock mycket snabbt raseras om löftet inte hålls. Den bästa arbetsgivaren – ranking av företag och andra verksamheter Arbetsgivarvarumärken används ibland till att jämföra olika verksamheter och baserat på jämförelsen rangordna och lista verksamheterna. Detta kan förstärka incitamenten i varumärkesstrategin. Ranking av företag sker dessutom i olika tidskrifter, exempelvis i den amerikanska tidskriften . Där publiceras en lista på de 100 bästa amerikanska företagen att arbeta för (se http://money. /magazines//bestcompanies). Även i genomförs jämförelser av arbetsgivare. Ett exempel är det s.k. Stora 46 SOU 2009:97 Marknadsorienterade styrmedel arbetsmiljöpriset, som tidskriften och Arbetsmiljöforum delar ut . 3.5 Ekonomiska drivkrafter/styrmedel Försäkringssystem I och övriga nordiska länder är arbetsskadeförsäkringarna allmänna och obligatoriska försäkringar där avgifterna till försäkringen inte är beroende av utfallet, dvs. hur många och allvarliga skador som har inträffat och lett till utbetalning av ersättning (flat rate systems). I många andra länder är arbetsskadeförsäkringssystemen baserade på differentierade avgifter som är differentierade med hänsyn till bl.a. inträffade skadefall. Försäkringspremierna i sådana system fungerar som ekonomiska drivkrafter; dvs. incitament för att förhindra att arbetsskador inträffar. Vi har i en konferens i och framförallt vid vårt besök i tagit del av försäkringssystem med differentierade avgifter/. Det är på sin plats att här påpeka att vi valt att redovisa försäkringssystem med differentierade avgifter även om vi inte har till uppgift att överväga och föreslå förändringar i det svenska arbetsskadeförsäkringssystemet. Sådana försäkringssystem är emellertid globalt sett viktiga marknadsorienterade och ekonomiska styrmedel på arbetsmiljöområdet. I besökte vi såväl i provinsen som i provinsen . I besökte vi () som bl.a. utövar tillsyn över arbetsmiljölagstiftning (Occupational Health & Safety Act, OSHA) samt () som administrerar och utövar tillsyn över arbetsskadelagstiftning (Workplace safety Act). I besökte vi of (Work Safe BC) som administrerar och utövar tillsyn över såväl arbetsmiljölagstiftning (Occupational Health and Safety Regulation ,OHS Regulation) som provinsens arbetsskadelagstiftning (Workers Compensation Act). I bägge provinserna finns det ett starkt samband mellan tillsynen av arbetsmiljölagstiftningen och tillsynen och administraio47 Marknadsorienterade styrmedel SOU 2009:97 nen av arbetsskadelagstiftningen. WSIB i har inom ramen för sitt uppdrag att övervaka arbetsskadelagstiftningen även till uppgift att verka för att arbetsskador förebyggs. Detta inbegriper då att även titta på arbetsplatsernas arbetsmiljöarbete. Det här innebär ett visst överlapp i förhållande till MOL:s uppgifter. Det i sin tur medför ett behov av samarbete mellan dessa två myndigheter men också med de frivilliga arbetsmiljöorganisationer som är aktiva på arbetsmiljöområdet (Health and ). Samarbetet bygger bl.a. på en s.k. Firm Selection Model som anger hur arbetsplatser och frågor ska fördelas mellan dessa tre aktörer. Modellen bygger på en uppdelning av arbetsplatserna i fyra risknivåer, där de med högst risk tilldelas MOL och de övriga WSIB och arbetsmiljöorganisationerna. En fördel med ett så intimt samarbete, och i Work Safe BC:s fall samordning inom en myndighet, är att uppgifter från administrationen och tillsynen av arbetsskadeförsäkringen kan användas i tillsynen av arbetsmiljölagstiftningen. Tillsynen av arbetsmiljölagstiftningen finansieras dessutom av avgifterna till arbetsskadeförsäkringen. Även forskningen finansieras av dessa avgifter. Arbetsmiljölagstiftningen, som alltså är delstatlig, är uppbyggd på liknande sätt som vår lagstiftning och efter liknande principer. Arbetsmiljöansvaret är baserat på () som i stort sett motsvarar principerna bakom systematiskt arbetsmiljöarbete (). Federal lagstiftning finns för gruvor, banker och post, flyg, tåg och andra interprovinsiella och internationella transporter samt telefonbolag, TV och radio. I övrigt är alltså lagstiftning och tillsyn delstatlig. Tillsynen utförs vid inspektioner och förelägganden (orders) utfärdas regelmässigt omgående vid upptäckta brister. Överträdelser av lagstiftningen och dessa orders leder regelmässigt till sanktioner. I utförs ca. 100 000 inspektioner som i sin tur leder till drygt 1 000 domar och totalt (CAD), dvs. Som redan har nämnts finns det i arbetsskadelagstiftningen inbyggt ekonomiska incitament för förebyggande insatser. Premierna i de kanadensiska arbetsskadesystemen bestäms i princip på följande sätt: 48 SOU 2009:97 Marknadsorienterade styrmedel Grupptillhörighet (Premium or ). Verksamheten placeras in en viss avgiftsgrupp beroende på bransch m.m. Verksamhetens egna prestationer och utfall (Experience Rating) kan minska eller öka premieandelen i förhållande till den basic premium rate som gäller för gruppen eller eventuellt flytta verksamheten till en annan rate group Bättre resultat än förväntat kan i vissa fall leda till återbäring (rebate) av betalda . En exempel på premieandel (premium rate) är hämtat från olje och gasutvinningssektorn där premieandelen i gruppen är 3,25 CAD/100 CAD i lönesumma, dvs. Ett angivet exempel med 6 miljoner CAD (40,) i lönesumma ger 195 000 CAD i , dvs. Denna andel och därmed premien kan minskas om resultatet i form av inträffade arbetsskador kan minskas i hela gruppen eller om företaget kan visa egna förbättringar. Inom ramen för ett särskilt program för småföretag ((MAP) Plan for Small Business) kan en premiereducering på ske om ingen ersättningsgill skada anmäls. I det motsatta fallet med en kraftig ökning av arbetsskador med en kostnad över en viss nivå kan premierna ökas . Omfattningen av verksamheten i kan illustreras av att det är ca. 300 000 yrkanden om ersättning och en utbetalning från försäkringen med ca. 4 miljarder CAD (ca. Som framgår är premierna dels kollektivt bestämda (beroende av bransch etc.), dels individuellt bestämda genom system med experience rating etc. Det finns därför såväl ett intresse av hur hela gruppen presterar som ett individuellt incitament. Flera program och samarbetsformer finns som understödjer såväl det gemensamma som det individuella intresset. Work Safe BC har inrättat ett Partner Program som innehåller en möjlighet till certifiering Certificate of Recognition (COR) där certifieringen ger en återbäring (rebate) på av betalda . I övervägs att införa en liknande modell. Marknadsorienterade styrmedel SOU 2009:97 I såväl som finns det olika incitamentsprogram, ofta av karaktären för olika slag av företag, stora eller små. Ett sådant program i är Program med deltagande av ca. 4 000 företag. Programmet är ett frivilligt program där företrädare för både stora och små företag träffas för utbyte av erfarenheter och arbetssätt och där företag kan åta sig mentorskap för andra företag. Genomgående tycks kostnadskalkyler och konstnadsberäkningar vara viktiga redskap i kanadensiska företag. Vi redovisar i nästa delavsnitt det exempel på en kostnadskalkyl som utvecklats inom Work Safe BC. Vi redovisar där också det kalkylverktyg som har tagits fram i av Prevent. Vi har i detta delavsnitt beskrivit de ekonomiska incitament som ligger i försäkringssystem med differentierade avgifter. I avsnitt 5.5 i tankeramen diskuteras också vissa aspekter på ekonomiska incitament. Som vi redovisar på flera ställen i betänkandet, bl.a. när det gäller beskrivningen av olika marknadsorienterade styrmedel, t.ex. i fråga om Arbetsgivarvarumärken, Socialt ansvarstagande och Redovisningssystem, finns det ofta ett mått av ekonomiska incitament kopplat till marknadsorienterade styrmedel. Verktyg för att beräkna kostnader för arbetsskador, särskilt arbetsolycksfall, har tagits fram i olika sammanhang. Inom Work Safe BC i , , (se föregående delavsnitt) har det utvecklats en Cost/Safety calculator som är särskilt inriktad på mindre företag (se . Kostnadskalkylverktyget är ett dataprogram med ett formulär som har utvecklats för att beräkna olika kostnader som hänger ihop med ett arbetsolycksfall. Dessa kostnader är: Kostnader i samband med själva olyckan (Incident costs) Kostnader i samband med utredningen av olyckan (Investigation costs) Kostnader för materiella skador i samband med olyckan (Damage costs) 50 SOU 2009:97 Marknadsorienterade styrmedel Kostnader i samband med att rekrytera en temporär eller permanent ersättare för den skadade arbetstagaren (costs) Kostnader som hänger samman med produktionsbortfall (Productivity Costs) Avsikten är att samtliga kostnader som på något sätt påverkas av skadefallet ska komma med. I kostnadskalkylen beräknas avslutningsvis bl.a. hur det tar för företaget i fråga att tjäna in de beräknade kostnaderna med hänsyn till intjäningsförmågan i form av omsättning och vinstmarginal. I har partsorganet Prevent (se ) tagit fram ett verktyg (benämnt LönSAM), för att göra beräkningar på planerade investeringar i det systematiska arbetsmiljöarbetet. En funktion är att beräkna värdet av personalinvesteringar, såsom minskad sjukfrånvaro eller nyrekryteringar. 3.6 Redovisningssystem Allmänt om redovisningssystem I direktiven till utredningen har berörts användningen av olika redovisningssystem som kan användas för att bl.a. visa sambandet mellan arbetsmiljö och verksamheternas resultat. Personalekonomiska redovisningar nämns liksom de s.k. hälsoboksluten, dvs. den obligatoriska redovisningen av sjukfrånvaron i årsredovisningarna. Som anges i direktiven har de här frågorna belysts i tankeramen, dvs. promemorian Ds 2008:16. Där har bl.a. angivits följande (s. 139): Ett annat alternativ är att kräva eller främja att de ekonomiska konsekvenserna av arbetsmiljön, såväl fördelar/nyttan som kostnaderna, synlig- eller tydliggörs utåt och internt i verksamheten. finns lagstadgade krav på en obligatorisk redovisning av sjukfrånvaron i årsredovisningarna hos företag och förvaltningar (ofta kallade hälsobokslut) , men däremot inga krav på en arbetsmiljöredovisning eller en personalekonomisk redovisning. Olika modeller och metoder finns utformade för att redovisa personalförhållanden i form av olika nyckeltal m.m. Det finns anledning att fundera över hur användbara modeller och metoder kan tas fram och hur de kan ges en bred spridning. Marknadsorienterade styrmedel SOU 2009:97 Frågor om personalekonomisk redovisning behandlades av i dess betänkande Arbete och hälsa (SOU 1990:49). En arbetsgrupp tillsattes därefter med uppgift att utarbeta ett förslag till lagstiftning om personalekonomisk redovisning. Förslaget till en lag om personalekonomisk redovisning genomfördes dock inte. Krav på obligatorisk redovisning av sjukfrånvaro infördes som en del i strategin för ökad hälsa i arbetslivet i samband med den ökade sjukfrånvaron och (se proposition 2002/03:6). Krav på s.k. hälsobokslut var en punkt i den dåvarande regeringens s.k. 11-punktsprogram för ökad hälsa i arbetslivet. Redovisningskravet innebär en skyldighet för privata arbetsgivare, kommuner och landsting samt staten att lämna uppgifter om anställdas sjukfrånvaro i årsredovisningen. På detta sätt blev det möjligt för myndigheter, anställda och andra intressenter att ta del av uppgifterna. Syftet med en sådan redovisning var bl.a. att öka medvetenheten om sjukfrånvarons fördelning på olika verksamheter samt att påverka arbetsgivare att vidta åtgärder för att minska sjukfrånvaron. Arbetsgivare med högst tio anställda omfattas inte av uppgiftsskyldigheten. Uppgifter skall lämnas om den totala sjukfrånvaron, sjukfrånvaron hos kvinnor respektive män samt hos anställda i åldersintervallerna , 30–och eller äldre. Därutöver ska även den andel av sjukfrånvaron som avser långstidssjukfrånvaro, dvs. sjukfrånvaro som varat eller mer, anges. Bestämmelser om detta infördes i årsredovisningslagen (1995:1554), lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag, lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag samt i lagen (1997:614) om redovisning. För den statliga sektorn fördes bestämmelser in i förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag. Bakgrunden till förslaget är följande. De privata arbetsgivarnas skyldighet att lämna årsredovisning regleras i 6 kap. 1 § bokföringslagen. Av bestämmelsen följer bl.a. att samtliga aktiebolag, ekonomiska föreningar och handelsbolag i vilka en eller flera delägare är juridiska personer är skyldiga att avsluta sin redovisning med en årsredovisning. Undantagna är vissa mindre företag, bl.a. sådana som drivs i annan associationsform eller som enskild firma. De närmare bestämmelserna om årsredo52 SOU 2009:97 Marknadsorienterade styrmedel visningens innehåll och form regleras i årsredovisningslagen (ÅRL), lagen om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag samt lagen om årsredovisning i försäkringsföretag. En årsredovisning består av en balansräkning, en resultaträkning, noter, en förvaltningsberättelse och i vissa fall en finansieringsanalys. Balansräkningen, resultaträkningen och noterna skall upprättas som en helhet. De ska ge en rättvisande bild av företagets ställning och resultat. Det ska lämnas tilläggsupplysningar om det behövs för att en rättvisande bild ska ges. Även primärkommuner, landstingskommuner och kommunalförbund är skyldiga att upprätta årsredovisning. Denna skyldighet följer av 8 kap. 16 § kommunallagen (1991:900). Regler för årsredovisningen finns i lagen om redovisning. Statliga myndigheters skyldighet att upprätta årsredovisning regleras i förordningen om årsredovisning och budgetunderlag. Årsredovisningen skall bestå av en resultatredovisning, en resultaträkning, en balansräkning, en anslagsredovisning, en finansieringsanalys samt noter. I propositionen (sid. 19) anges de intressen som en redovisning av sjukfrånvaron skulle kunna möta. Det handlar följaktligen om en redovisning såväl utåt mot externa intressenter som inåt i verksamheten. Ägare till företag, borgenärer, leverantörer, staten eller kommunens medborgare och andra externa intressenter har ett intresse av att få information om sjukfrånvarons omfattning. En hög sjukfrånvaro innebär som redan nämnts stora direkta och indirekta kostnader. Särskilt i verksamheter i tjänstesektorn eller i s.k. kunskapsföretag kan information som är relaterad till personalen vara av särskilt intresse vid bedömningen av den ekonomiska ställningen samt av utvecklingsmöjligheterna i en verksamhet. Förekomsten av sjukfrånvaro bland personalen kan sägas vara en aspekt på hur företagsledningen förvaltar företagets resurser. En hög sjukfrånvaro kan vara ett tecken på att verksamheten inte bedrivs på ett effektivt sätt. För de anställda och för de fackliga organisationerna kan uppgifterna utgöra ett underlag för bedömning av arbetsmiljön på arbetsplatsen. Detta stöds inte minst av att samtliga arbetstagarorganisationer som svarat på remissen tillstyrker arbetsgruppens förslag om en obligatorisk redovisning av sjukfrånvaro. Den som överväger att ta anställning har också ett intresse av att få uppgifter om sjukfrånvaron på den aktuella arbetsplatsen eftersom dessa uppgifter kan ge en indikation på arbetsförhållandena. Staten har intresse av att följa utvecklingen av sjukfrånvaron och den sammanlagda direkta samhälleliga kostnaden för denna. Detta är särskilt viktigt mot bakgrund av den utveckling av sjukfrånvaron som 53 Marknadsorienterade styrmedel SOU 2009:97 redovisats i avsnitt 4.1. Om uppgifter om sjukfrånvaro lämnas i årsredovisningarna skulle de vid sidan av nämnda intresse av ökad uppmärksamhet kunna utgöra ett underlag för vid dess prioritering av tillsynsinsatserna, något som verket också framhållit som positivt i sitt remissyttrande över promemorian. Regeringen anser att verket genom förslaget även får ett bättre underlag för sin tillsyn av arbetsgivarnas systematiska arbetsmiljöarbete. Krav på att företagen i sin årsredovisning ska redovisa sjukfrånvaro kan klassificeras som ett marknadsorienterat styrmedel, i och med att informationen riktar sig till och kan få betydelse för leverantörer, arbetssökande och andra marknadsaktörer. Inget hindrar att verksamheten särskilt i den interna redovisningen utvecklar informationen om sjukfrånvaron och de sammanhängande personalförhållandena. Många verksamheter har också mer utvecklad personalekonomisk redovisning. I boken – modell utifrån arbetsplatsens behov11 redovisas tankar om ett mer utvecklat hälsobokslut. Utredningen om enklare redovisning har i ett delbetänkande Enklare redovisning (SOU 2008:67) föreslagit att den angivna skyldigheten att upprätta en redovisning av sjukfrånvaron ska tas bort. Följande är det huvudsakliga skälet för förslaget (delbetänkandet sid. 118–119). Bestämmelsen om uppgifter om sjukfrånvaro i 18 a § saknar motsvarighet i EG-direktiven. Av förarbetena till bestämmelsen framgår bl.a. följande (prop. 2002/03:6, s. 19). En hög sjukfrånvaro innebär stora direkta och indirekta kostnader. Särskilt i verksamheter i tjänstesektorn eller i s.k. kunskapsföretag kan information som är relaterad till personalen vara av särskilt intresse vid bedömningen av den ekonomiska ställningen samt av utvecklingsmöjligheterna i en verksamhet. En hög sjukfrånvaro kan vara ett tecken på att verksamheten inte bedrivs på ett effektivt sätt. Även internt inom en verksamhet bör en redovisning av sjukfrånvaro – som en del av en intern redovisning eller en extern sådan – också leda till ökade insikter hos arbetsgivarna om arbetsmiljöns betydelse för de anställdas hälsa. Av förarbetena framgår alltså att bestämmelserna om uppgift om sjukfrånvaro delvis motiverades av de externa intressenternas informationsbehov. Vi ifrågasätter denna ståndpunkt av följande skäl. För det första behöver höga, eller för den delen låga, ohälsotal inte alls ha med företagsledningens förmåga att driva verksamheten att göra. Ohälsa 11 och , Hälsobokslut – en modell utifrån arbetsplatsens behov, , 2003 54 SOU 2009:97 Marknadsorienterade styrmedel hos en enskild har sin grund i helt andra omständigheter än arbetet. Att en investerare skulle betrakta just uppgifter om sjukfrånvaro bland personalen som en betydelsefull indikator på företagets intjäningsförmåga och framtida utvecklingsmöjligheter tror vi inte på. Till detta kommer att den redovisningshandling som tilldrar sig investerarnas intresse är koncernredovisningen och i den handlingen finns inget krav på uppgift om sjukfrånvaro (jfr 7 kap. 14 och 32 §§). Såvitt kan utläsas av motiven till bestämmelserna var ett syfte med dem att öka företagens intresse för arbetsmiljöfrågor. Det får förmodas att avsikten härmed var att på så sätt förmå företagen att mer aktivt arbeta med dessa frågor och att, vid behov, vidta åtgärder för att förbättra arbetsmiljön. Vi är emellertid övertygade om att framför allt mindre företag oftast har en mycket god uppfattning om hälsotillståndet bland de anställda och att företagen i allmänhet vidtar adekvata åtgärder för att komma tillrätta med eventuella hälsoproblem. Inte minst ekonomiska skäl talar för denna slutsats eftersom arbetsgivarna svarar för den anställdes sjukersättning i sjukperioden i form av sjuklön (7 § lagen [1991:1047] om sjuklön) och först därefter betalar ut sjukpenning. Företagens omsorg om personalen tror vi inte påverkas av att de offentligt måste redovisa sjukfrånvaron. Men framför allt anser vi att denna typ av information, som alltså avkrävs företagen i syfte att påverka deras beteende, inte hör hemma i en årsredovisning. Slutligen kan det konstateras att bestämmelserna om uppgift om sjukfrånvaro i den praktiska tillämpningen visat sig utomordentligt svåra att få något grepp om och att omsätta till vettig information vilket ytterligare talar för att de bör upphävas. Vi ifrågasätter den citerade utredningens uppfattning om att sjukfrånvaron inte säger särskilt mycket om företagsledningens förmåga att driva verksamheten. Även om ohälsa hos en enskild individ har sin grund i helt andra omständigheter än arbetet har höga totala sjuktal inom en verksamhet ofta samband med förhållanden i arbetet. Vi vill här bl.a. hänvisa till de uppskattningar som gjordes i promemorian Långsiktig verksamhetsutveckling ur ett arbetsmiljöperspektiv (Ds 2001:28) om huruvida och i vilken utsträckning sjukskrivningar är arbetsrelaterade. Flera uppgifter indikerade att åtminstone hälften av långtidssjukfrånvaron var att betrakta som arbetsrelaterad (se sid. 182–184 samt 206– 207). Arbetsgivarna har också kostnader för sjukfrånvaron även efter sjuklöneperiodens utgång. Enligt vår uppfattning är det uppenbart att sjukfrånvaron innebär höga kostnader och dessutom hinder mot en effektiv verksamhet och att den därför är en betydelsefull indikator på företagets intjäningsförmåga och framtida utvecklingsmöjligheter. Marknadsorienterade styrmedel SOU 2009:97 Enligt vår uppfattning vore det olyckligt om kravet på obligatorisk redovisning av sjukfrånvaron i årsredovisningarna togs bort. Det som sägs av utredningen om enklare redovisning talar möjligen i stället för att redovisningen av ohälsan och hälsan utvecklas. I kapitel 4 utvecklas vår bedömning i denna del. Sociala eller socioekonomiska bokslut Vid utredningens sammanträden med experterna och referensgruppen har diskuterats sociala eller socioekonomiska bokslut, som används i s.k. sociala företag, dvs. företag som sysselsätter människor som befinner sig i utanförskap av något slag. Vi väljer här att redovisa kort om dessa även om de inte i en mer strikt mening kan anses vara marknadsorienterade styrmedel.