sou · GWB3125d2 · 2009-01-01 00:00:00 — Sådan överlåtelse förutsätter att fri- och rättighetsskyddet inom det samarbetsområde till vilket överlåtelsen sker motsvarar det som ges i denna regeringsform och i den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. kan besluta om sådan överlåtelse, om minst tre fjärdedelar av de röstande och mer än hälften av ledamöter röstar för det. beslut kan också fattas i den ordning som gäller för stiftande av grundlag. Överlåtelse kan beslutas först efter godkännande av överenskommelse enligt 3 §. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 5 § första stycket. Bestäm- melsen har delats upp i två stycken. I andra stycket har en kvorumregel förts in. Ändringen har behandlats i avsnitt 30.2.3. krävs för att ska kunna besluta om överlåtelse av beslutanderätt inom EU-samarbetet att tre fjärdedelar av de röstande enas om det. Enligt den justerade bestämmelsen ska de som röstar för beslutet dessutom utgöra mer än hälften av ledamöter. Hänvisningen i paragrafen har justerats som en följd av de omflyttningar som gjorts i kapitlet. Övriga ändringar i bestämmelsen är endast språkliga. Överlåtelse av beslutanderätt utanför EU-samarbetet 7 § I andra fall än de som avses i 6 § kan beslutanderätt som direkt grundar sig på denna regeringsform och som avser meddelande av föreskrifter, användningen av statens tillgångar, rättskipnings- eller förvaltningsuppgifter eller ingående eller uppsägning av internationella överenskommelser eller förpliktelser, i begränsad omfattning överlåtas till en mellanfolklig organisation för fredligt samarbete, till vilken riket är eller ska bli anslutet, eller till en mellanfolklig domstol. Beslutanderätt som avser frågor om stiftande, ändring eller upphävande av grundlag, riksdagsordningen eller lag om val till eller frågor om begränsning av någon av de fri- och rättigheter som avses i 2 kap. får inte överlåtas enligt första stycket. fattar beslut om överlåtelse i den ordning som anges i 6 § andra stycket. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 5 § andra stycket. Bestämmelsen har delats upp på tre stycken. I första stycket har ett tillägg gjorts som innebär att ges möjlighet att i begränsad omfattning överlåta rättskipnings- och förvaltnings- uppgifter som grundar sig direkt på regeringsformen till mellanfolkliga organisationer eller domstolar. Bakgrunden till tillägget har behandlats i avsnitt 36.2.2. Syftet med tillägget är att inte ska hindras att fullt ut delta i sådant internationellt samarbete som t.ex. Romstadgan för Internationella brottmåls- domstolen medför. I linje med detta har även en ny bestämmelse fogats till kapitlet, se 14 §. I tredje stycket har omröstningsregeln ändrats. Enligt den nuvarande ordningen gäller vad som är föreskrivet om stiftande av grundlag. Om ett beslut i sådan ordning inte kan avvaktas ska besluta genom ett beslut varom minst fem sjättedelar av de röstande och tre fjärdedelar av ledamöterna förenar sig. Enligt den ändrade bestämmelsen gäller vad som anges i 6 § andra stycket. Syftet med ändringen är att skapa enhetlighet mellan omröstnings- reglerna i kapitlet. Hänvisningen i paragrafen har justerats som en följd av de omflyttningar som gjorts i kapitlet. Övriga ändringar i bestäm- melsen är endast språkliga. 8 § Rättskipnings- eller förvaltningsuppgifter som inte direkt grundar sig på denna regeringsform kan, i andra fall än de som avses i 6 §, genom beslut av överlåtas till en annan stat, till en mellanfolklig organisation eller till en utländsk eller internationell inrättning eller samfällighet. får i lag bemyndiga regeringen eller någon annan myndighet att i särskilda fall besluta om en sådan överlåtelse. Innefattar uppgiften myndighetsutövning, fattar beslut om överlåtelse eller bemyndigande i den ordning som anges i 6 § andra stycket. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 5 § fjärde stycket. I andra stycket har omröstningsregeln ändrats. Enligt den nuvarande ordningen ska förordnande ske genom ett beslut varom minst tre fjärdedelar av de röstande förenar sig eller i den ordning som gäller för stiftande av grundlag. Enligt den ändrade bestämmelsen gäller vad som anges i 6 § andra stycket. Syftet med ändringen är att skapa enhetlighet mellan omröstningsreglerna i kapitlet. Hänvisningen i paragrafen har justerats som en följd av de omflyttningar som gjorts i kapitlet. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. Framtida ändringar i internationella överenskommelser 9 § Föreskrivs i lag att en internationell överenskommelse ska gälla som svensk rätt, får besluta att även en framtida, för riket bindande ändring i överenskommelsen ska gälla som svensk rätt. Ett sådant beslut får endast avse framtida ändringar av begränsad omfattning. Beslutet fattas i den ordning som anges i 6 § andra stycket. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 5 § tredje stycket. Hänvis- ningen i paragrafen har justerats som en följd av de omflyttningar som gjorts i kapitlet. Omröstningsregeln i bestämmelsens sista mening har ändrats. Enligt den ändrade bestämmelsen gäller vad som anges i 6 § andra stycket. Syftet med ändringen är att skapa enhetlighet mellan omröstningsreglerna i kapitlet. rätt till information och samråd om EU-samarbetet 10 § Regeringen ska fortlöpande informera och samråda med organ som utses av om vad som sker inom ramen för samarbetet i Europeiska unionen. Närmare bestämmelser om informations- och samrådsskyldigheten meddelas i riksdagsordningen. 11 § Regeringen ska fortlöpande hålla underrättad om de utrikespolitiska förhållanden som kan få betydelse för riket och överlägga med nämnden om dessa så ofta som det behövs. I alla utrikesärenden av större vikt ska regeringen före avgörandet överlägga med nämnden, om det kan ske. 12 § består av talmannen samt nio andra ledamöter, som väljer inom sig. Närmare bestämmelser om sammansättning meddelas i riksdagsordningen. sammanträder på kallelse av regeringen. Regeringen är skyldig att sammankalla nämnden om minst fyra av nämndens ledamöter begär överläggning i en viss fråga. Ordförande vid sammanträde med nämnden är statschefen eller, om han eller hon har förhinder, statsministern. Ledamot av och den som i övrigt är knuten till nämnden ska visa varsamhet i fråga om meddelanden till andra om vad han eller hon har fått kännedom om i denna egenskap. Ordföranden kan besluta om ovillkorlig tystnadsplikt Bestämmelsen i 10 § motsvarar nuvarande 6 § första stycket, 11 § motsvarar nuvarande 6 § andra stycket och 12 § motsvarar nuvarande 7 §. Ändringarna i bestämmelserna är endast språkliga. 13 § Chefen för det departement som har hand om utrikesärendena ska hållas underrättad, när en fråga som är av betydelse för förhållandet till en annan stat eller till en mellanfolklig organisation uppkommer hos en statlig myndighet. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 8 §. Ändringarna i bestämmelsen är endast språkliga. 14 § Bestämmelserna i 2 kap. 7 §, 4 kap. 12 §, 5 kap. 8 §, 11 kap. 8 § och 13 kap. 3 § utgör inte hinder mot att uppfyller sina åtaganden med anledning av Romstadgan för eller i förhållande till andra mellanfolkliga brottmålsdomstolar. Paragrafen är ny. Den har behandlats i avsnitt 36.2.2. I paragrafen anges att regeringsformens särskilda bestämmelser om förbud mot landsförvisning, om väckande av åtal och om rättslig immunitet inte utgör hinder mot att uppfyller sina åtaganden med anledning av Romstadgan för eller i förhållande till andra mellanfolkliga brottmålsdomstolar. Hänvisningen till bestämmelsen i 4 kap. 12 § om väckande av åtal m.m. mot riksdagsledamot omfattar till viss del även talmannen och hans eller hennes uppdrag (se 4 kap. 13 § andra stycket). Bestämmelsen är en del av en anpassning av regeringsformen till folkrättsliga förpliktelser på området, bl.a. anslutning till Romstadgan. Även förpliktelser som kan uppkomma i förhållande till andra internationella brottmålsdomstolar täcks av bestämmelsen. Kapitlet är nytt. Bestämmelserna som regleras i nuvarande 11 kap. har delats upp i två kapitel, 11 och 12. I 11 kap. behandlas rättskipningen och i 12 kap. förvaltningen. De bestämmelser i den nuvarande regleringen som är gemensamma för rättskipningen och förvaltningen återfinns i båda kapitlen. I kapitlet återfinns också bestämmelsen om justitie- och regeringsrådens rättsliga ställning som i nuvarande lydelse behandlas i 12 kap. 8 §. Kapitlet har försetts med rubriker. 1 § , hovrätterna och tingsrätterna är allmänna domstolar. Regeringsrätten, kammarrätterna och länsrätterna är allmänna förvaltningsdomstolar. och Regerings- rätten dömer i sista instans. Rätten att få ett mål prövat av eller Regeringsrätten kan dock begränsas genom lag. Andra domstolar inrättas med stöd av lag. I 2 kap. 11 § första stycket finns bestämmelser om förbud mot inrättande av domstolar i vissa fall. I och Regeringsrätten får endast den som är eller har varit ordinarie domare i någon av domstolarna tjänstgöra som ledamot. Vid övriga domstolar ska det finnas ordinarie domare. Undantag härifrån får dock göras i lag i fråga om domstolar som har inrättats för handläggningen av en viss bestämd grupp eller vissa bestämda grupper av mål. Bestämmelsen i första stycket har i förhållande till den nuvarande regleringen byggts ut och nämner inte längre bara de högsta domstolarna utan även tingsrätter, länsrätter, hovrätter och kammarrätter. Vidare har bestämmelsen om vem som får tjänstgöra i de högsta domstolarna i nuvarande första stycket sista meningen flyttats ner till tredje stycket. Den bestämmelsen har vidare gjorts mer flexibel genom att möjliggöra för ledamöter i att tjänstgöra i Regeringsrätten och tvärtom. Ändringarna i paragrafen har behandlats i avsnitt 20.2.2. Övriga ändringar i paragrafen är endast språkliga. 2 § Bestämmelser om domstolarnas rättskipningsuppgifter, om huvuddragen i deras organisation och om rättegången, i andra hänseenden än som berörs i denna regeringsform, meddelas i lag. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 4 §. Någon saklig ändring är inte avsedd. 3 § Ingen myndighet, inte heller , får bestämma hur en domstol ska döma i det enskilda fallet eller hur en domstol i övrigt ska tillämpa en rättsregel i ett särskilt fall. Varje domstol bestämmer själv hur dömande uppgifter ska fördelas mellan enskilda domare. Bestämmelsens första mening motsvarar nuvarande 2 §. Genom den sista meningen har en ny regel lagts till som är kopplad till domstolarnas oberoende. Bestämmelsen innebär att varje domstol själv bestämmer hur dömande uppgifter ska fördelas inom domstolen. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 20.2.2. 4 § Rättskipningsuppgifter får inte fullgöras av i vidare mån än vad som följer av grundlag eller riksdagsordningen. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 8 § till den del bestämmelsen behandlar rättskipningen. Motsvarande bestämmelse för förvalt- ningen finns i 12 kap. 3 §. Ändringarna i bestämmelsen är endast språkliga och redaktionella. 5 § Rättstvister mellan enskilda får inte utan stöd av lag avgöras av andra myndigheter än domstolar. Bestämmelsen motsvarar 3 § första meningen. I nuvarande 3 § andra meningen ges en upplysning om att det i 2 kap. 9 § föreskrivs om domstols prövning av frihetsberövande. Den meningen har tagits bort. Syftet med detta är endast att förenkla bestämmelsen. Någon saklig ändring är alltså inte avsedd. Utnämningen av ordinarie domare 6 § Ordinarie domare utnämns av regeringen. Vid utnämningen ska avseende fästas endast vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet. Bestämmelser om grunderna för förfarandet vid utnämningen av ordinarie domare meddelas i lag. Bestämmelsens första och andra stycken motsvarar nuvarande 9 § första och andra styckena. Den har anpassats för att endast avse domare. Bestämmelsens första stycke har ändrats. Förändringen innebär att regeringen inte ska kunna delegera uppgiften att utnämna ordinarie domare. Tredje stycket är nytt. Det slår fast att grunderna för förfarandet vid utnämning av ordinarie domare ska meddelas i lag. Någon möjlighet för regeringen att meddela sådana föreskrifter ska alltså inte finnas. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 21.2. 7 § Den som har utnämnts till ordinarie domare får skiljas från anställningen endast om 1.han eller hon genom brott eller grovt eller upprepat åsido- sättande av skyldigheterna i anställningen har visat sig uppenbart olämplig att inneha anställningen, eller 2.han eller hon har uppnått gällande pensionsålder eller enligt lag är skyldig att avgå på grund av varaktig förlust av arbetsförmågan. Om det krävs av organisatoriska skäl, får den som har utnämnts till ordinarie domare förflyttas till en annan jämställd domaranställning. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 5 § första och tredje styckena. Här kan nämnas att tjänst bytts ut mot anställning. Utbytet ska ses mot bakgrund av att anställning är den term som alltmer kommit att användas såväl i allmänt språkbruk som i lagstiftnings- sammanhang. Vidare har begreppet skyldig att avgå med pension i första stycket punkten 2 ersatts med skyldig att avgå på grund av varaktig förlust av arbetsförmågan. Någon saklig skillnad är inte avsedd. 8 § Åtal för brott i utövningen av en anställning som ledamot av väcks i Regeringsrätten. Om åtalet avser en ledamot av Regeringsrätten, väcks det i . Åtal väcks av ombudsman eller Justitiekanslern. Regeringsrätten prövar också om en ledamot av ska skiljas eller avstängas från sin anställning eller vara skyldig att genomgå en läkarundersökning. Om en sådan talan avser en ledamot av Regeringsrätten, prövas den av . Talan väcks av ombudsman eller Justitiekanslern. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 12 kap. 8 §. Bestämmelsen har flyttats för att uppnå en sakligt mer motiverad placering. Vidare har bestämmelsen ändrats, se avsnitt 22.2.2. Ändringen innebär att åtal för brott i en anställning som ledamot av väcks i Regeringsrätten. Detsamma gäller mål om avskedande, avstängning eller skyldighet att genomgå läkarundersökning. Genom ändringen undviks att ledamöterna i prövar mål som rör någon av de egna ledamöterna. Motsvarande mål mot ledamöter av Regeringsrätten ska även fortsättningsvis prövas i . En hänvisning till paragrafen finns i den nya bestämmelsen i 10 kap. 14 §. Förhållandet mellan bestämmelserna har behandlats i avsnitt 36.2.2. 9 § Har en ordinarie domare skilts från anställningen genom beslut av en annan myndighet än en domstol, ska han eller hon kunna begära att beslutet prövas av domstol. Vid en sådan prövning ska ordinarie domare ingå i domstolen. Detta gäller också beslut varigenom en ordinarie domare har avstängts från utövning av sin anställning, ålagts att genomgå en läkarundersökning eller meddelats en disciplinpåföljd. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 5 § andra stycket. Bestämmelsen har ändrats. Ändringarna har behandlats i avsnitt 22.2.1. Genom ändringen införs i grundlag ett krav på att ordinarie domare ska delta i prövningen av ordinarie domares avskedande, avstängning och skyldighet att genomgå läkarundersökning. Vidare läggs rätten till domstolsprövning av disciplinansvar också fast i regeringsformen. Även i den här bestämmelsen har tjänst bytts ut mot anställning. Bakgrunden till utbytet har behandlats i kommentaren till 7 §. 10 § Grundläggande bestämmelser om ordinarie domares rättsställning i övrigt meddelas i lag. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 10 § men omfattar i detta kapitel endast de ordinarie domarna. Motsvarande bestämmelse för andra statligt anställda finns i 12 kap. 7 §. 11 § Ordinarie domare ska vara svenska medborgare. I övrigt får krav på svenskt medborgarskap för behörighet att utöva rättskipnings- uppgifter uppställas endast i lag eller enligt förutsättningar som anges i lag. Bestämmelsen motsvarar delar av nuvarande 9 § tredje stycket. Regleringen av ordinarie domare har brutits ut och behandlas här i en egen paragraf. För andra statligt anställda finns en bestämmelse i 12 kap. 6 §. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 35.2. Enligt bestämmelsen omfattar grundlagsregleringen av medbor- garskap, till skillnad från , endast ordinarie domare. Regleringen i övrigt när det gäller krav på svenskt medborgarskap för andra som utövar rättskipningsuppgifter ska fortsättningsvis finnas i lag. Andra anställda vid domstolarna 12 § För andra anställda vid domstolarna än de ordinarie domarna tillämpas 12 kap. 5–7 §§. Bestämmelsen är ny. Den har till syfte att förtydliga att de anställda vid domstolarna som inte är ordinarie domare omfattas av de bestämmelser i 12 kap. som behandlar andra statligt anställda. Resning och återställande av försutten tid 13 § Resning i ett avgjort ärende samt återställande av försutten tid beviljas av Regeringsrätten eller, om det anges i lag, av en lägre förvaltningsdomstol, när det gäller ett ärende för vilket regeringen, förvaltningsdomstol eller förvaltningsmyndighet är högsta instans. I annat fall beviljas resning och återställande av försutten tid av eller, om det anges i lag, av en annan domstol som inte är en förvaltningsdomstol. Närmare bestämmelser om resning och återställande av försutten tid får meddelas i lag. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 11 §. Ändringarna i bestämmelsen är endast språkliga. 14 § Finner en domstol att en föreskrift står i strid med en bestäm- melse i grundlag eller annan överordnad författning får föreskriften inte tillämpas. Detsamma gäller om stadgad ordning i något väsentligt hänseende har åsidosatts vid föreskriftens tillkomst. Vid prövning enligt första stycket av en lag ska det särskilt beaktas att är folkets främsta företrädare och att grundlag går före lag. I bestämmelsen behandlas domstolars prövning av om en föreskrift står i strid med en överordnad författning. Det s.k. uppenbarhets- kravet avseende föreskrifter beslutade av eller regeringen har tagits bort ur bestämmelsen. I ett nytt andra stycke har i stället införts en erinran som anger att grundsatserna om folksuveränitet och lagbundenhet, med dess princip om normhierarki, särskilt ska beaktas vid lagprövning av föreskrifter beslutade av . Den prövning av lagar och andra föreskrifter som behandlas i bestämmelsen ska fortfarande vara begränsad till situationer då frågan om t.ex. en lags förenlighet med grundlag uppkommer i ett specifikt tillämpningsfall som ska avgöras av domstol (s.k. konkret prövning). Bakgrunden till ändringen har behandlats i avsnitt 24.2.3. Övriga ändringar i bestämmelsen är endast språkliga. I 12 kap. 10 § finns en motsvarande bestämmelse när det gäller lagprövning som utförs inom förvaltningen. Kapitlet är nytt. Bestämmelserna om förvaltningen har i huvudsak förts över från nuvarande 11 kap. i sakligt oförändrat skick. Paragraferna har försetts med rubriker. 1 § Under regeringen lyder Justitiekanslern och andra statliga förvaltningsmyndigheter som inte enligt denna regeringsform eller annan lag är myndigheter under . Bestämmelsen motsvarar nuvarande 11 kap. 6 § första stycket. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 23.2.3. Bestämmelsen har förkortats och förenklats. Någon saklig ändring är inte avsedd. 2 § Ingen myndighet, inte heller eller en kommuns beslutande organ, får bestämma hur en förvaltningsmyndighet i ett särskilt fall ska besluta i ett ärende som rör myndighetsutövning mot en enskild eller mot en kommun eller som rör tillämpningen av lag. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 11 kap. 7 §. Ändringarna i bestämmelsen är endast språkliga. 3 § Förvaltningsuppgifter får inte fullgöras av i vidare mån än vad som följer av grundlag eller riksdagsordningen. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 11 kap. 8 § till den del som avser förvaltningen. Ändringarna i bestämmelsen är endast redaktionella och språkliga. 4 § Förvaltningsuppgifter kan överlämnas åt kommuner. Förvaltningsuppgifter kan även överlämnas åt andra juridiska personer och enskilda individer. Innefattar uppgiften myndighets- utövning, får ett överlämnande göras endast med stöd av lag. Bestämmelsen motsvarar 11 kap. 6 § andra och tredje styckena. I första stycket har anförtros bytts ut mot överlämnas för att skapa enhetlighet mellan bestämmelsens båda stycken. Formuleringen av andra stycket har förenklats och förtydligats. räknas upp i bestämmelsen innefattas också i den nya formu- leringen. Någon saklig ändring är inte avsedd med ändringarna av bestämmelsen. Särskilda bestämmelser om statligt anställda 5 § Arbetstagare vid förvaltningsmyndigheter som lyder under rege- ringen anställs av regeringen eller av den myndighet som regeringen bestämmer. Vid beslut om statliga anställningar ska avseende fästas endast vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet. Bestämmelsen motsvarar 11 kap. 9 § första och andra styckena till de delar som de behandlar förvaltningen. En motsvarande bestämmelse om de ordinarie domarna finns i 11 kap. Begreppet tjänst har bytts ut mot anställning. Bakgrunden till detta har behandlats i kommentaren till 11 kap. 7 §. Någon saklig ändring är inte avsedd. 6 § ombudsmän och riksrevisorerna ska vara svenska medborgare. Detsamma gäller justitiekanslern. I övrigt får krav på svenskt medborgarskap för behörighet att inneha en anställning eller utöva ett uppdrag hos staten eller en kommun uppställas endast i lag eller enligt förutsättningar som anges i lag. Bestämmelsen motsvarar delar av nuvarande 11 kap. 9 § tredje stycket. Medborgarskapskravet i förhållande till ordinarie domare finns i 11 kap. Bestämmelsen har renodlats och grundlagskravet på svenskt medborgarskap har tagits bort för andra än ombudsmän, riksrevisorerna och justitiekanslern. I den omfattning som det i övrigt finns skäl för sådana krav ska de uppställas i lag eller enligt förutsättningar som anges i lag. Se även kommentaren till 7 kap. 11 § riksdagsordningen. Ändringarna i bestämmelsen har behandlats i avsnitt 35.2. 7 § Grundläggande bestämmelser om statligt anställdas rättsställning i andra hänseenden än de som berörs i denna regeringsform meddelas i lag. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 11 kap. 10 §. Begreppet statstjänstemän har ersatts med statligt anställda. ändringen har behandlats i kommentaren till 11 kap. 7 §. Någon saklig ändring är inte avsedd. 8 § Regeringen får medge undantag från föreskrifter i förordningar eller från bestämmelser som har meddelats med stöd av beslut av regeringen, om inte annat följer av lag eller beslut om utgiftsanslag. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 11 kap. 12 §. Ändringarna i bestämmelsen är endast språkliga. 9 § Regeringen får genom nåd efterge eller mildra en brottspåföljd eller en annan sådan rättsverkan av brott samt efterge eller mildra ett annat liknande ingrepp som avser enskildas person eller egendom och som har beslutats av en myndighet. Om det finns synnerliga skäl, får regeringen besluta att vidare åtgärder för att utreda eller lagföra en brottslig gärning inte ska vidtas. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 11 kap. 13 §. Ändringarna i bestämmelsen är endast språkliga. 10 § Finner ett offentligt organ att en föreskrift står i strid med en bestämmelse i grundlag eller annan överordnad författning får föreskriften inte tillämpas. Detsamma gäller om stadgad ordning i något väsentligt hänseende har åsidosatts vid föreskriftens tillkomst. Vid prövning enligt första stycket av en lag ska det särskilt beaktas att är folkets främsta företrädare och att grundlag går före lag. I bestämmelsen behandlas den prövning som utövas inom förvaltningen av om en föreskrift står i strid med en överordnad författning. Bestämmelsen motsvarar delar av nuvarande 11 kap. 14 §. Med uttrycket offentligt organ avses inte enbart förvaltnings- myndigheter utan även andra organ som utövar offentliga förvaltningsuppgifter, t.ex. regeringen eller olika privaträttsliga subjekt till vilka sådana uppgifter har överlämnats. I övrigt hänvisas till vad som har anförts ovan rörande motsvarande bestämmelse i 11 kap. 14 § om domstolars lagprövning. Se även avsnitt 24.2.3. Kapitlet motsvarar nuvarande 12 kap. Kapitlet har försetts med rubriker. Ordningsföljden mellan paragraferna är oförändrad.