sou · GWB34 · 2009-01-01 00:00:00 — Vid antagningen höst- terminen 2007 var ensamt om att fylla samtliga utbildningsplatser. Trots det vikande intresset för utbildningen är andelen antagna som slutför utbildningen och tar receptarieexamen hög. beräknar att antalet examinerade receptarier, som är ca 300 , kommer att sjunka till ungefär 280 för att därefter sjunka till ca 260 fram till 2020.5 bedömer att dagens nivå om ca 300 examinerade receptarier kommer att minska till 250 och till 235 . 4Orsaken till detta är, som framgått ovan, att det finns sammanlagt 270 ut- bildningsplatser och att utbildningen motsvarar heltidsstudier. En eventuell ökning av antalet utbildningsplatser från dagens nivå skulle alltså leda till en ökning av an- talet examinerade apotekare först . 5Högskoleverkets rapport 2007:7 R, Högskoleutbildningarna och arbetsmarknaden, s. 64. Det finns ungefär 9 000 yrkesverksamma farmacevter i , varav ca 3 000 apotekare och ungefär 6 000 receptarier. Åldersfördelning- en i gruppen apotekare är förhållandevis jämn medan medelåldern bland receptarierna är hög. av receptarierna är eller äldre och kommer därmed att gå i pension . Av de 9 000 yrkesverksamma farmacevterna är drygt 6 000 an- ställda av medan övriga till största delen arbetar inom läkemedelsindustrin. Inom är medelåldern bland farma- cevterna . Antalet farmacevter inom som är eller äldre uppgår till ungefär 2 500 personer, vilket motsvarar av det totala antalet farmacevter som är anställda i bolaget. beräknar att sammanlagt 307 farmacevter kommer att lämna sin anställning 2008 till följd av ålderspension, förtidspension, uppsägningar och dödsfall. Motsvarande siffror är 375 respektive 396. Arbetslösheten bland farmacevter är mycket låg och har varit så . Enligt AMS arbetslöshetsstatistik var 56 farmacevter (30 apotekare och 26 receptarier) arbetslösa . Detta motsvarar av det totala antalet farmacevter i . I övriga europeiska länder har , som nämnts ovan, en brist på farmacevter och en viss brist finns även i och . I övriga råder det i stort sett balans mellan utbud och efter- frågan. 8.4.6Högskoleverkets prognoser om utbud och efterfrågan har gjort en prognos över utbud och efterfrågan på apotekare och personer med farmacie magisterexamen . I prognosen finns ingen särredovisning gällande apotekare. Verket beräknar att tillgången på apotekare och personer med farmacie magisterexamen kommer att öka från dagens nivå på ca 3 000 per- soner till ungefär 4 000 personer 2020.6 kom- mer efterfrågan att ligga tämligen på 3 000 personer . bedömer dock att en eventuell omreglering av apoteksmarknaden kan leda till att efterfrågan ökar från denna nivå. 6 Ibid. s. 25. Enligt har det varit brist på såväl yrkeserfarna som nyexaminerade receptarier. har bristen avtagit något och 2006 angav arbetsgivarna att tillgången på nyexaminerade receptarier var i stort sett balanserad, medan det fortfarande var brist på yrkeserfarna receptarier. bedömer att de stora pensionsavgångarna inne- bär att de nyexaminerade receptarierna inte kommer att räcka till för att ersätta dem som går i pension. Detta medför att tillgången på receptarier kommer att minska. bedöms efterfrågan öka. beräknar att efterfrågan på receptarier kommer att överstiga utbudet –2020 med en gradvis ökning från knappt 1 000 personer 2008 till nästan 2 000 personer –2020. En eventuell omreglering av apo- teksmarknaden kan enligt verket leda till att efterfrågan ökar ytter- ligare.7 Mot bakgrund av bl.a. den relativt låga apotekstätheten i kan det antas att den föreslagna omregleringen av apoteksmarknaden innebär att flera nya aktörer etablerar sig på marknaden och att detta, på liknande sätt som i och på , medför bildande av ett stort antal nya apotek. Det är mycket svårt att uppskatta hur många nya apotek som kommer att etableras och i vilken takt dessa etableringar kommer att ske. Detta beror nämligen på många fak- torer som är svåra att förutse. En faktor som sannolikt har stor betydelse i sammanhanget är om staten väljer att behålla intakt eller om den väljer att dela upp och avyttra bolagets verk- samhet. Eftersom det på varje apotek ska finnas personal med far- macevtisk kompetens kan det förväntas uppstå ett ökat behov av farmacevter. Varje apotek ska enligt utredningens förslag också ha en läkemedelsansvarig som i normalfallet är apotekare, vilket sanno- likt innebär en ökad efterfrågan på denna kategori. I syfte att mildra effekterna av denna ökade efterfrågan föreslår utredningen i av- snitt 8.2 att kravet på apotekarkompetens inte ska vara absolut och att en läkemedelsansvarig ska kunna ha ansvar för högst tre apotek, om inte regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, för visst fall medger något annat. 7 Ibid. s. 65. Förutom ovan nämnda omständigheter som ökar efterfrågan på farmacevter står , som är farmacevternas i särklass största arbetsgivare, inför stora pensionsavgångar. Även om det kan antas att till följd av rationaliseringar inte kommer att återbesätta samtliga dessa tjänster, medför pensionsavgångarna i sig ett stort behov av personal med farmacevtisk kompetens framöver. Till detta kommer den mycket låga arbetslöshet som råder bland farmacevter samt det vikande intresse som synes gälla för receptarie- utbildningen vid flera lärosäten i landet. kan inte alla ut- bildningsplatser på dessa utbildningar besättas till följd av för få sökande. Eftersom det inte finns något överskott på farmacevter i övriga kan det inte heller förväntas att farmacevter därifrån söker sig till i någon större utsträckning. Som anges ovan beräknar att efterfrågan på re- ceptarier kommer att överstiga utbudet – 2020 och att utbudet av apotekare och personer med farmacie magisterexamen framöver kommer att överstiga efterfrågan. Dessa antaganden bygger på den situationen som förevar när rapporten upprättades och tar följaktligen inte hänsyn till följderna av den före- slagna omregleringen av apoteksmarknaden. Omregleringen medför sannolikt att efterfrågan på receptarier kommer att öka ytterligare och medföra att efterfrågan på apotekare inom överskådlig framtid kommer att överstiga utbudet. Utredningens samlade bedömning är att det finns risk för att det inför och efter en omreglering av apoteksmarknaden uppstår brist på personer med farmacevtisk kompetens på arbetsmarknaden. Denna brist kan utgöra ett etableringshinder, vilket motverkar utredning- ens mål om bättre tillgänglighet för konsumenterna och prispress. Bristen kan också leda till att andelen farmacevter på varje försälj- ningsställe minskar, vilket kan medföra försämrad service för kon- sumenterna. Det bör därför vidtas åtgärder för att motverka att brist på farmacevter uppstår. Utredningens förslag: Tillstånd att bedriva detaljhandel med läkemedel ska meddelas endast om sökanden har visat att den har förutsättningar 1.att bedriva detaljhandel på sådant sätt att läkemedlen inte ska- dar människor, egendom eller miljö samt så att läkemedlens kvalitet inte försämras 2.att uppfylla kraven på verksamheten vid apotek, nämligen att varje apotek ska a)ha en läkemedelsansvarig till sitt förfogande (avsnitt 8.2), b)ha lokaler som är utformade, inredda och utrustade så att de är lämpliga för sitt ändamål och på sådant sätt att hög säkerhet och god kvalitet uppnås i verksamheten (kapi- tel 10), c)kunna tillhandahålla samtliga förordnade läkemedel och varor, inklusive förordnade extempore- och licensläkeme- del (kapitel 18), d)till lämna vissa upplysningar (kapitel 14), e)till lämna viss försäljnings- statistik (kapitel 14), f)ha sådan teknisk utrustning att behörig personal på apo- teket kan ha direktåtkomst till de personuppgifter som behandlar för att lämna ut på detta sätt samt sådan teknisk utrustning att de upp- gifter som anges i d) momentant kan överföras elektroniskt till (kapitel 14), g)ha bestämda villkor för tilldelning av behörighet för åt- komst till sådana uppgifter om kunder som förs helt eller delvis automatiserat (kapitel 14), h)genomföra åtgärder som innebär att åtkomst till sådana uppgifter om kunder som förs helt eller delvis automatiserat dokumenteras och kan kontrolleras. Det ska genomföras systematiska och återkommande kontroller av om behörig åtkomst till sådana uppgifter förekommer (kapitel 14), i)utöva egenkontroll över försäljningen och hanteringen av läkemedlen samt tillämpa ett för verksamheten lämpligt egenkontrollprogram (avsnitt 11.3), j)på begäran utfärda intyg enligt 3 a § lagen (1992:860) om kontroll av narkotika (avsnitt 12.3), k)ha en skriftligt upprättad ordning för registrering och hand- läggning av reklamationer (avsnitt 12.2), l)ha ett effektivt system för indragningar av läkemedel (av- snitt 12.2), m)ta emot kasserade läkemedel från allmänheten, med undan- tag för läkemedel som utgör farligt avfall, och ordna trans- port av dem till en behandlingsanläggning (avsnitt 12.4), n)lämna information till allmänheten om varför läkemedel ska lämnas in för kassation och var detta kan ske (avsnitt 12.5), o)kunna erbjuda konsumenter delbetalning av läkemedel och andra varor som omfattas av lagen (2002:160) om läke- medelsförmåner m.m. (avsnitt 12.1), och p)tillhandahålla en individuellt behovsanpassad och produ- centoberoende information och rådgivning om läkemedel, läkemedelsanvändning och egenvård till konsument samt tillse att den individuella behovsanpassade rådgivningen endast lämnas av personal med tillräcklig kompetens (av- snitt 12.4) 3.att uppfylla kraven på verksamheten vid apotek som genom bemyndigande beslutats av regeringen eller annan myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, ska få meddela undantag från kraven i punkten 2 om det föreligger synnerliga skäl. Utredningens bedömning: bör bemyndigas att meddela beslut om undantag från kraven i punkten 2. På grund av ensamrätt att bedriva detaljhandel med läkemedel finns det inte några bestämmelser om för- utsättningar för tillstånd. I 2 § andra stycket lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m. finns emellertid en bestämmelse med vissa grundkrav för handeln med läkemedel. Enligt denna bestäm- melse ska handeln bedrivas på sådant sätt att läkemedlen inte skadar människor, egendom eller miljö samt så att läkemedlens kvalitet inte försämras. Bestämmelsen gäller såväl partihandel som detaljhandel. Det nu gällande grundkravet för handel med läkemedel i 2 § andra stycket lagen om handel med läkemedel m.m., nämligen att handel ska bedrivas på sådant sätt att läkemedlen inte skadar människor, egendom eller miljö samt så att läkemedlens kvalitet inte försämras, bör gälla även i fortsättningen. En förutsättning för att få tillstånd att bedriva detaljhandel med läkemedel bör därför vara att den som ansöker om tillstånd ska visa att den har förutsättningar att bedriva handeln på angivet sätt. I olika avsnitt i betänkandet föreslår utredningen att verksam- heten vid apotek ska uppfylla vissa krav. För att få tillstånd ska sökanden visa att den har förutsättningar att uppfylla även dessa krav. Sammanfattningsvis är kraven de som anges ovan i förslags- rutan. Där hänvisas också till de kapitel eller avsnitt där varje krav diskuteras närmare. Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, ska få meddela undantag från dessa krav om det före- ligger synnerliga skäl. är den myndighet som är mest lämpad att meddela sådant undantag. Utredningen föreslår i kapitel 10 att regeringen, eller den myn- dighet som regeringen bestämmer, ska få meddela ytterligare före- skrifter om krav på verksamheten vid apotek. I avsnitt 14.4.8 föreslår utredningen att regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer ska få meddela ytterligare före- skrifter om tilldelning av behörighet för åtkomst till sådana uppgifter som avses i punkten 2 f samt om dokumentation och kontroll en- ligt punkten . I avsnitt 14.4.3 föreslås att regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer ska få meddela närmare föreskrifter om rapportering av försäljningsstatistik till . Om regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, meddelar föreskrifter med stöd av dessa bemyndiganden ska sökan- den visa att den har förutsättningar att uppfylla även dessa krav. Prövningen av om sökanden uppfyller förutsättningarna för att få tillstånd ska vara inriktad på sökandens organisatoriska förut- sättningar och ska inte avse sökandens affärsmässiga förutsättning- ar att agera i konkurrens med andra aktörer. Det gäller därvid att bedöma bl.a. om sökanden har kännedom om vilka krav som ställs på apoteksverksamhet samt konkreta planer på hur dessa krav ska uppfyllas. För att bedriva maskinell dosdispensering krävs särskilt tillstånd, se avsnitt 12.6. Utredningens förslag: Ett tillstånd att bedriva detaljhandel med läkemedel ska få återkallas om 1.någon av de väsentliga förutsättningar som förelåg när till- ståndet meddelades inte längre föreligger, 2.tillståndsinnehavaren bedriver maskinell dosdispensering utan tillstånd för sådan verksamhet, 3.tillståndsinnehavaren inte följer kravet på att handeln med läkemedel ska bedrivas på sådant sätt att läkemedlen inte ska- dar människor, egendom eller miljö samt så att läkemedlens kvalitet inte försämras, 4.tillståndsinnehavaren underlåter att inom föreskriven tid an- mäla var apotek kommer att finnas och väsentliga förändring- ar i verksamheten, eller 5.tillståndsinnehavaren inte uppfyller kraven på apotek Beslut om återkallelse av tillstånd att bedriva detaljhandel med läkemedel ska få överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Pröv- ningstillstånd ska krävas vid överklagande till kammarrätten. Be- slut som , länsrätten eller kammarrätten i ett enskilt fall meddelar ska gälla , om inte annat förord- nas. Det är viktigt att det finns en möjlighet att återkalla ett tillstånd att bedriva detaljhandel med läkemedel om väsentliga förutsättningar inte längre föreligger eller om verksamheten inte längre uppfyller viktiga krav som gäller för verksamheten. Regler om återkallelse av tillstånd på näraliggande områden finns beträffande partihandelstillstånd i lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m. och avseende klinisk läkemedelsprövning och yrkes- mässig tillverkning av läkemedel i läkemedelslagen (1992:859). Tillstånd att bedriva partihandel med läkemedel får återkallas om någon av de väsentliga förutsättningar som förelåg när tillståndet med- delades inte längre föreligger eller om något krav som är av särskild betydelse för kvalitet och säkerhet inte följs. Ett beslut om tillstånd eller återkallande av tillstånd får överklagas hos allmän förvaltnings- domstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut som , länsrätten eller kammarrätten i ett enskilt fall meddelar gäller , om inte annat förordnas. Tillstånd enligt läkemedelslagen för klinisk läkemedelsprövning och yrkesmässig tillverkning av läkemedel får återkallas under samma förutsättningar som tillstånd att bedriva partihandel med läkemedel. Bestämmelserna om överklagande är också utformade på samma sätt. Tillstånd att bedriva detaljhandel med läkemedel ska få återkallas om någon av de väsentliga förutsättningar som förelåg när tillståndet meddelades inte längre föreligger. Ett exempel på en sådan situation är om tillståndsinnehavarens verksamhet ändras på sådant sätt att reg- lerna om hinder mot ägande av apotek aktualiseras (se kapitel 9). Vidare ska tillståndet få återkallas om tillståndsinnehavaren inte följer viktiga krav som ställs på den som bedriver detaljhandel med läkemedel. Återkallelse av tillstånd ska kunna ske om: tillståndsinnehavaren bedriver maskinell dosdispensering utan till- stånd för sådan verksamhet (se avsnitt 12.6) tillståndsinnehavaren inte följer kravet på att handeln med läke- medel ska bedrivas på sådant sätt att läkemedlen inte skadar människor, egendom eller miljö samt så att läkemedlens kvalitet inte försämras, tillståndsinnehavaren underlåter att inom föreskriven tid anmäla var apotek kommer att finnas och väsentliga förändringar i verk- samheten, eller tillståndsinnehavaren inte uppfyller kraven på apotek En så ingripande åtgärd som återkallelse av ett tillstånd bör naturligt- vis tillämpas restriktivt och ett tillstånd bör inte återkallas förrän till- ståndsinnehavaren fått möjlighet att vidta rättelse. redogörs för möjligheter att meddela föreläg- gande och förbud. Beslut om eller återkallelse av tillstånd att bedriva detaljhandel med läkemedel ska få överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd ska krävas vid överklagande till kammarrätten. Beslut som , länsrätten eller kammarrätten i ett enskilt fall meddelar ska gälla , om inte annat förordnas. Utredningens förslag: Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bedriver detaljhandel med läkemedel utan att ha tillstånd eller innehar läkemedel i uppenbart syfte att olovligen sälja dem ska kunna dömas till böter eller fängelse i högst , om gärningen inte är belagd med straff enligt . I ringa fall ska inte dömas till ansvar. Om en uppsåtlig gärning begåtts yrkesmässigt, avsett betydande mängd eller värde eller annars varit av särskilt farlig art döms till fängelse i högst . Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att inom föreskriven tid anmäla var apotek kommer att finnas, vem som kommer att vara läkemedelsansvarig och väsentliga förändringar i verksamheten ska kunna dömas till böter. Läkemedel som varit föremål för sådant brott, dess värde samt utbyte av sådant brott ska kunna förverkas, om det inte är uppen- bart oskäligt. Straffbestämmelser om olovlig partihandel och detaljhandel med läke- medel samt olovligt innehav av läkemedel i försäljningssyfte finns i 11 § lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m. Enligt första stycket nämnda bestämmelse döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot 3, 4 eller 5 § i lagen eller innehar läkemedel i uppenbart syfte att olovligen sälja dem till böter eller fängelse i högst , om gärningen inte är belagd med straff enligt . Av bestämmelsens andra stycke följer att ringa fall inte föranleder straffansvar. I bestämmelsens tredje stycke anges att om en uppsåtlig gärning som avses i första stycket har begåtts yrkesmässigt, avsett betydande mängd eller värde eller annars varit av särskilt farlig art, döms till fängelse i högst . Enligt 3 § lagen om handel med läkemedel m.m. får partihandel med läkemedel endast bedrivas av den som fått tillstånd. I 4 § samma lag anges att detaljhandel med läkemedel, som inte är godkända naturläkemedel eller läkemedel som är godkända som vissa utvärtes medel, i princip endast får bedrivas av staten eller av juridisk person i vilken staten har ett bestämmande inflytande (). Ett undantag från denna bestämmelse finns i 5 §, enligt vilken viss detaljhandel med läkemedel får be- drivas av partihandlare. Straffbestämmelserna i 11 § lagen om handel med läkemedel m.m. omfattar alltså 1.den som utan tillstånd bedriver partihandel med läkemedel (3 §), 2.den som bedriver sådan detaljhandel med läkemedel som endast får bedrivas av (4 §), 3.den som utan tillstånd bedriver sådan detaljhandel med läke- medel som får bedrivas av partihandlare (5 §), och 4.den som innehar läkemedel i uppenbart syfte att olovligen, dvs. i strid mot 3, 4 eller 5 § lagen om handel med läkemedel m.m., sälja dem. Enligt 12 § lagen om handel med läkemedel m.m. ska läkemedel som varit föremål för brott enligt den lagen eller dess värde samt utbyte av sådant brott förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. Utredningen föreslår i avsnitt 8.3 att den som bedriver detalj- handel med läkemedel ska vara skyldig att anmäla var apotek kom- mer att finnas, vem som kommer att vara läkemedelsansvarig och väsentliga förändringar i verksamheten. Anmälan ska göras till Läke- medelsverket och ska göras inom den tid som regeringen bestämmer. En liknande bestämmelse finns i 6 kap. 6 § lagen (1998:531) om yrkes- verksamhet på hälso- och sjukvårdens område (LYHS). Enligt denna bestämmelse ska den som avser att bedriva verksamhet som omfattas av tillsyn enligt 6 kap. LYHS anmäla detta till Social- styrelsen senast en månad innan verksamheten påbörjas. Av 6 kap. 7 § följer att sådan anmälan bl.a. ska innehålla uppgift om var verksam- heten ska bedrivas och vem som är verksamhetschef. Enligt 8 kap. 1 § döms den till böter som uppsåtligen eller av oaktsamhet påbörjar verksamhet eller i väsentlig del ändrar tidigare verksamhet utan att ha gjort föreskriven anmälan till enligt 6 kap. 6–8 §§. Enligt utredningens direktiv ska andra aktörer än få bedriva detaljhandel med läkemedel under förutsättning att de fått tillstånd till detta. Den bestämmelse i 11 § lagen om handel med läkemedel m.m. som föreskriver straffansvar för den som bryter mot 4 § (dvs. mot ensamrätt) bör i enlighet härmed upp- hävas och i den nya lagen om handel med läkemedel ersättas med en bestämmelse som innebär att det ska vara straffbart att bedriva detaljhandel med läkemedel utan att ha tillstånd. Liksom nu bör det framöver vara kriminaliserat att inneha läkemedel i uppenbart syfte att olovligen sälja dem. De nu gällande straffskalorna liksom undan- taget från straffansvar för ringa fall bör gälla även i fortsättningen. På liknande sätt som gäller enligt LYHS bör den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att inom föreskriven tid anmäla var apotek kommer att finnas, vem som kommer att vara läkemedels- ansvarig och väsentliga förändringar i verksamheten kunna dömas till böter. Underlåtenhet att göra föreskriven anmälan kan leda till att tillsyn försvåras och att verket inte får en riktig bild av försäljningen och hanteringen av läkemedel. Detta kan leda till en påtaglig skada eller fara för patienterna. Utredningen anser med hänsyn till detta att kriminalisering är befogad. Nuvarande regler om förverkande bör gälla även i fall av brott enligt den nya straffbestämmelsen. 8.8Finansiering av verksamheten för tillståndsgivning Utredningens förslag: Den som ansöker om tillstånd att be- driva detaljhandel med läkemedel ska betala en ansökningsavgift. Regeringen ska besluta om avgiftens storlek och får meddela ytterligare föreskrifter om sådana avgifter. Efter bemyndigande av regeringen får den myndighet som regeringen bestämmer med- dela sådana ytterligare föreskrifter om avgifter som inte gäller avgifternas storlek. Utredningens bedömning: bör bemyndigas att meddela sådana ytterligare föreskrifter som nämns ovan. Enligt direktiven ska utredningen lämna förslag på hur tillstånds- givningen ska finansieras. På grund av ensamrätt att bedriva detaljhandel med läkemedel finns det inte några bestämmelser om ansökningsavgift för tillstånd att bedriva sådan handel. Däremot finns det bestämmelser om ansökningsavgift gällande tillstånd att bedriva partihandel med läkemedel. Enligt 10 § lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m. ska sålunda den som ansöker om tillstånd att bedriva partihandel med läkemedel betala ansöknings- avgift. Av samma bestämmelse framgår att det är regeringen som beslutar om avgiftens storlek och att regeringen får meddela ytter- ligare föreskrifter för sådan avgift. Efter bemyndigande av regeringen får enligt 10 § tredje stycket lagen om handel med läkemedel m.m. och 3 § sista stycket förordningen (1996:1290) om handel med läkemedel m.m. meddela sådana ytterligare föreskrifter om avgifter som inte gäller avgifternas storlek. Ansökningsavgiften är för human- och veterinärläkemedel samt för naturläkemedel, vissa utvärtes medel och homeopatiska artiklar. får, om det finns synnerliga skäl, göra undan- tag från kravet att avgiften ska betalas när ansökan ges in. Om det finns särskilda skäl, får verket betala tillbaka hela eller delar av ansökningsavgiften. Utredningen gör den bedömningen att det, på samma sätt som gäller vid ansökan om tillstånd att bedriva partihandel med läkeme- del, bör tas ut en avgift av den som ansöker om tillstånd att bedriva detaljhandel med läkemedel. Avgiftens storlek ska beslutas av regeringen och regeringen får också meddela ytterligare föreskrifter om sådana avgifter.