sou · GWB364 · 2009-01-01 00:00:00 — Direktfinansiering innebär som nämnts att anslaget försvinner och vad som tidigare betraktats som näringsbidrag i skattehänse- ende ska behandlas som vanliga intäkter. Detta får konsekvenser för public service-företagen som tidigare använt sig av så kallat medelsavstående för att exempelvis finansiera verksam- het som bedrivs i dotterföretagen. Vid direktfinansiering kommer Radiotjänst i () och SRF istället att fakturera public service-företagen för sina tjänster. Även för radio och TV har till stor del finansierats av TV-avgiften. Jag anser emellertid att det är olämpligt vid direktfinansiering och föreslår därför att helt ska finansieras över statsbudgeten. Det innebär med siffror en ökad utgift för statsbudgeten med . Jag bedömer att public service-avgiften kommer att bli föremål för mervärdesskatt när direktfinansiering införs eftersom verksam- heten kan sägas vara undantagen enligt mervärdes- skattedirektivet (EG-rätten) och mervärdesskattelagen (EG- direktivets motsvarighet i nationell rätt). Eftersom jag bedömer att mervärdesskatteplikten är den enskilt viktigaste frågan för ett effektivt och rationellt resursutnyttjande för public service-företa- gen är denna konsekvens önskvärd. Det finns en rad fördelar med att införa mervärdesskatt på public service-avgiften. Den externa produktionen av program likställs i mervärdesskattehänseende med den interna produktionen, samarbete mellan företagen underlättas, tveksamheter om avdragsrätt när det gäller inköp som både kan användas i sidoverksamheten (där avdrag kan göras) och i kärn- verksamheten (där avdrag inte kan göras) försvinner, tolknings- svårigheter om vilken skattesats som ska gälla för vissa inköp för- svinner, kostnadsjämförelser underlättas liksom att lägga kommer- siell sidoverksamhet i separata bolag. Direktfinansiering och dess konsekvenser, inklusive mervärdesskattebeläggningen, berörs i avsnitten 5.2, 5.3 och 5.4. Tre skattesatser tillämpas i enligt mervärdesskatte- lagen. Det är normalskattesatsen och de två reducerade skattesatserna . Jag har analyserat effekterna av att belägga public service-avgiften med i tur och ordning 25, mervärdesskatt. En mervärdesskattebeläggning av avgiften kan antingen göras genom att mervärdesskatten ryms inom nuva- rande avgiftsnivå, eller genom att avgiften höjs med en viss procent och mervärdesskatten utgör del av den nya avgiften. Om avgiften beläggs mervärdesskatt och beläggningen inte ska innebära en höjd public service-avgift innebär det att public service-företagen förlorar av sina dispo- nibla medel i utgående mervärdesskatt. De har emellertid en ingå- ende mervärdesskatt på sina inköp till verksamheten som ska avräknas från den utgående mervärdesskatten och den totala för- lusten blir därför ca . Om public service-före- tagens disponibla medel istället ska hållas konstanta jämfört med en situation utan mervärdesskattebeläggning så måste public service- avgiften höjas med . Jag anser inte att public service-avgiften bör höjas och har därför undersökt om det är möjligt att skapa ett statsanslag som täcker medelsbortfallet. Ett sådant anslag skulle vara neutralt för statskassan och konstrueras på ett sådant sätt att mervärdesskatteeffekterna neutraliseras. Anslaget skulle innebära en blandfinansiering för företagen, både avgiftsmedel och statsanslag, men skulle enligt min bedömning inte påverka företagens avdragsrätt. Konstruktionen torde även vara förenlig med Europeiska kommis- sionens meddelande om tillämpningen av reglerna om statligt stöd på radio och TV i allmänhetens tjänst eftersom avgiftsfinansiering av public service räknas som statligt stöd. Om avgiften istället beläggs mervärdesskatt blir public service-företagens medelsbortfall ca vid en bibehållen avgiftsnivå. Ska företagens disponibla medel hållas konstanta måste avgiften höjas med . Att belägga enbart public service-avgiften mervärdesskatt skulle emellertid kunna innebära en konkurrenssnedvridning i för- hållande till betal-TV. Det står i strid med utgångspunkten för EG:s mervärdesskattedirektiv som bygger på skatteneutralitets- principen. För att undvika en sådan konkurrenssnedvridning skulle det vara möjligt att sänka mervärdesskatten på motsvarande betal- TV-tjänster. Det skulle innebära en förlust för staten. Även en mervärdesskattebeläggning skulle kunna få sådana konkurrenssnedvridande effekter. En skattesats om skulle även medföra att public service-företagen fick ett positivt netto vid en mervärdesskattebeläggning. Enligt principerna för det gemensamma mervärdesskattesystemet inom EU får inte en reducerad skattesats bestämmas så att mervärdesskattenettot blir positivt för företagen och staten tvingas betala tillbaka. Därför är det tveksamt om en skattesats på är förenlig med EG- rätten. Min bedömning är att det är möjligt att belägga public service- avgiften med normalskattesatsen och konstruera ett anslag för att kompensera företagen för medelsbortfallet. Det är också möjligt att belägga avgiften mervärdesskatt, vilket ur ett kulturpolitiskt perspektiv vore att föredra eftersom det stärker oberoendet. Eftersom är normalskattesatsen som tillämpas för radio- och TV-utsändningar föreslår jag emeller- tid att public service-avgiften ska beläggas mer- Jag bedömer att det mot bakgrund av EG-rätten inte torde vara möjligt att belägga public service-avgiften mervärdesskatt. Denna analys återfinns i avsnitt 5.5. I avsnitt 5.6 diskuteras övriga avgiftsfrågor. Jag föreslår inled- ningsvis att de som omfattas av begränsningsregeln, dvs. bland annat företag och statliga myndigheter, endast ska betala en avgift för samtliga TV-mottagare som de innehar. Det är min bedömning att denna regelförenkling för företagen kan öka betalningsviljan. Jag bedömer att RIKAB:s praxis när det gäller avgiftsbefrielse inte bör anges i lag. Huvudregeln i lagen är att alla som innehar TV- mottagare ska betala avgift. Den praxis som utvecklats när det gäller avgiftsbefrielse grundar sig på boendeform. Att lagfästa denna praxis skulle kunna innebära att ekonomiskt svaga grupper i vissa typer av boende blir avgiftspliktiga medan ekonomiskt starka grupper i andra typer av boende har möjlighet att få avgiftsbefri- else, vilket inte verkar rättvist. Om huvudprincipen ska frångås måste syftet och konsekvenserna klargöras tydligare. Av integritetsskäl bör RIKAB inte få tillgång till lägenhets- registret, folkbokföringsdatabas eller uppgifter om sambeskattade enligt min bedömning. Betal-TV-operatörerna bör inte heller åläggas att rapportera uppgifter ur sina kundregister. En sådan rapportering skulle visserligen kunna underlätta uppbörden av public service-avgiften eftersom det skulle vara möjligt att jäm- föra registren med RIKAB:s register på dem som betalar public service-avgift. Det är emellertid inte säkert att uppgifterna skulle kunna skyddas, vilket skulle kunna vara negativt för betal-TV-ope- ratörerna vars register utgör en värdefull tillgång. Det kan också ifrågasättas om det är rimligt konkurrenterna till public service ska åläggas att underlätta uppbörden av public servic-avgiften. TV-avgiften har varit föremål för kritik från flera håll. Det är emellertid inte oproblematiskt att ta bort vare sig avgiften eller kopplingen till innehav av apparat. Jag har undersökt om det skulle vara möjligt att ersätta den nuvarande avgiften med en strikt indivi- duell avgift. Skälet skulle vara att public service är till nytta för alla medborgare och alla bör därför vara med och betala. En strikt indi- viduell avgift skulle möjligen också kunna uppbäras via . Som framgår av analysen i avsnitt 5.7 är det emellertid förenat med betydande administration och kostnader att ta in avgiften via . Om en mervärdesskattebeläggning ska vara möjlig måste nämligen avgiften vara ett fast belopp, vilket särskiljer den från begravningsavgiften som är procentuell i förhållande till Det är också viktigt att avgiftsskyldigheten kopplas till innehav av apparat för att avgiften även i fortsättningen ska anses utgöra en avgift och inte en skatt. Det förefaller emellertid mindre lämpligt att låta sköta den typ av kontrollverksamhet som RIKAB sköter . Jag har också övervägt möjligheten att finansiera public service via statsbudgeten. En finansiering över statsbudgeten innebär att public service-företagen knyts närmare till staten samt att stats- budgeten belastas med . Eftersom jag anser att mervärdesskattebeläggningen är central kan jag emellertid konstatera att en finansiering över statsbudgeten inte är möjlig. I avsnitt 5.8 behandlas sponsring. Den sponsring som regleras i radio- och TV-lagen brukas delas upp i direkt sponsring och indi- rekt sponsring. Det är bara SVT som har möjlighet till sponsring av sändningar från sportevenemang. SR och SVT har möjlighet att till sponsring av sändningar som innebär utsändning av en allmän sammankomst eller offentlig tillställning där SR eller SVT är arran- gör under förutsättning att det är ett arrangemang inom ramen för ett åtagande gentemot Europeiska Radiounionen (EBU) eller ett arrangemang av liknande betydelse samt att programmet direkt- sänds till flera länder. Slutligen har SR, SVT och UR möjlighet att sända så kallat indirekt sponsrade sändningar. Det kan röra sig om inköp av en sändningsrätt där programmet fått eller senare får bidrag från en utomstående, eller en samproduktion där någon annan fått bidrag av utomstående, eller sändning av ett program som framställts i ett annat land inom ramen för ett åta- gande gentemot EBU där utomstående har lämnat bidrag. Jag kan konstatera att bruket av begreppet indirekt sponsring är i enlighet med radio- och TV-lagen. Eftersom den allmänna förstå- elsen av sponsring emellertid är att det rör sig om ett affärsmässigt samarbete som är till ömsesidig nytta för båda parter, leder begrep- pet tanken fel. Jag bedömer därför att begreppet bör tas bort från sändningstillstånden för public service-företagen och istället ersät- tas med de beskrivande termer som finns i förarbetena till nuva- rande sändningstillstånd. har granskat regleringen av indirekt sponsring för SVT för att få svar på frågan om det finns en fungerande styr- ning och ett fungerande regelverk. Bedömningen är att restriktio- nen att inköp av indirekt sponsrade program ska ske till ett mark- nadsmässigt pris inte tillför något utöver övriga centrala villkor, och regeringen bör därför pröva behovet av den faktiska nyttan av denna specifika restriktion. Rapporten publicerades och jag har därför inte haft möjlighet att ta djupare ställning till den. Om regeringen väljer att gå vidare med bedömning kommer emellertid de terminologiska problem som jag berört ovan när det gäller indi- rekt sponsring inte längre vara aktuella. Direkt sponsrade sändningar syns för tittaren genom att skyltar visas i TV-rutan. Med undantag för den svenska finalen i förekommer det bara i samband med sport- sändningar i SVT. var det ca 50 evenemangssändningar som sponsrades vilket resulterade i sammanlagt över 400 sändningar. Jag anser att sportsändningar är en viktig del av public service- verksamheten. Därför bör SVT även fortsättningsvis få möjlighet att söka sponsring för sportevenemangssändningar. Jag kan emel- lertid konstatera att den uttalade riktlinjen hos riksdag och regering om restriktivitet när det gäller sponsring inte efterföljs. Jag föreslår därför att nuvarande regler skärps. Sponsring ska få förekomma i samband med sändningar av maximalt 20 sportevenemang , vilket torde kunna medföra att antalet sponsrade sändningar kan minskas till mindre än hälften av den nuvarande nivån. Uppdragets utformning och uppföljning Jag föreslår att nästa sändningstillstånd för , SVT och UR ska vara och gälla till och med . Jag anser att public service-företagen själva måste få möta de utmaningar som de snabba förändringarna på medieområdet innebär. En sexårig tillståndsperiod gör detta möj- ligt. Public service-företagens verksamhet har varit uppdelad i kärnverksamhet, kompletterande verksamhet och sido- verksamhet. Public service-företagens kärnverksamhet ska även fortsättningsvis vara att producera och sända radio och TV till all- mänheten enligt mitt förslag. Jag bedömer att denna kärnverksamhet inte får förändras i betydande omfattning genom start av nya perma- nenta programkanaler eller liknande tjänster utan regeringens med- givande. Jag föreslår att företagen även fortsättningsvis får bedriva kom- pletterande verksamhet. Denna ska finansieras helt med avgifts- medel, ska omfattas av samma riktlinjer som kärnverksamheten och får inte skada kärnverksamheten. Sidoverksamhet får public service-företagen möjlighet att bedriva i begränsad omfattning enligt mitt förslag. Den ska bära sina egna kostnader, särredovisas och bedrivas på ett konkurrens- neutralt vis. Den får inte vara av en sådan omfattning eller karaktär att den kan riskera att inkräkta på kärnverksamheten eller skada varumärket. Jag bedömer slutligen att det finns ett behov av att se över sidoverksamheten inom SVT och hur den ska regleras. Direktfinansiering medför att anslagsvillkoren försvinner. De bestämmelser som fortfarande ska gälla bör skrivas in i bolagsord- ningarna med ett undantag som ska skrivas in i lag. I övrigt anser jag att många av bestämmelserna kan tas bort. Vad som ska hända med varje villkor finns redovisat i bilaga 3. Public service-företagen har enligt sändningstillstånden möjlig- het att sinsemellan fördela ansvaret för olika slags insatser för språkliga och etniska minoriteter samt när det gäller program om och för personer med funktionsnedsättning. Jag bedömer att dessa överenskommelser bör sändas till och innan verksamhetsårets början och att ansvarsområden och utveckling klart bör framgå. lämnar företagen en årlig public service-redo- visning till och . Redo- visningen beskriver hur företagen har valt att bedriva sin verksam- het för att uppfylla uppdraget. Jag föreslår att företagen även fort- sättningsvis ska lämna public service- redovisningar. Företagens revisorer ska granska redovisningarna. har som huvudsaklig uppgift att granska innehållet i radio- och TV-program i efterhand och bedöma om de står i överensstämmelse med de bestämmelser som gäller. Det görs på eget initiativ eller efter en anmälan från allmänheten. När det gäller public service-verksamheten har emellertid också ett särskilt uppdrag att granska helheten, dvs. om uppdraget har uppfyllts. Jag bedömer att även fortsättningsvis ska bedöma om public service-företagen har uppfyllt uppdraget. Granskningen bör göras med utgångspunkt från radio- och TV-lagen och sändningstillstånden. anser att uppdraget inte är uppfyllt bör nämnden motivera varför men inte påtala vilka förändringar som krävs för att uppdraget ska uppfyllas. Alla frågor som har med uppdragets all- männa utformning och uppföljning att göra behandlas i kapitel 6. I kapitel 13 och 14 diskuteras tillgängligheten till TV- respektive radiosändningar. Med tillgänglighet menar jag såväl faktisk teknisk distribution på olika plattformar och över geografiskt bestämda områden som hur varje individ har möjlighet att tillgängliggöra sig sändningen genom exempelvis textning av program. Jag bedömer att det digitala marknätet för TV med sin höga täckning är en viktig infrastruktur för public service. Eftersom SVT också bör få möjlighet att följa och driva den tekniska utvecklingen på TV-området bör SVT:s försök med högupplöst TV (HDTV) få fortsätta för att kunna göras tillgänglig i en nationell kanal. Jag bedömer att vidaresändningsplikten bör ses över eftersom nuvarande lagstiftning är otydlig och får oönskade konsekvenser. Digitaliseringen har medfört ökade möjligheter när det gäller att tillgängliggöra sändningarna för personer med funktionsnedsätt- ning. Jag föreslår att alla program på svenska i SVT1, SVT2, Barn- kanalen, Kunskapskanalen och SVT24 som är meningsfulla att texta ska textas. Denna textning ska hålla hög kvalitet. textade procent av förstasändningarna i det svenska utbu- det i SVT1 och SVT2 samt hela utbudet i Kunskapskanalen, vilket är en ökning jämfört med föregående år. Textning innebär ökad tillgänglighet för många människor och den bör därför prioriteras. Jag delar emellertid SVT:s egen uppfattning att målet om att texta alla program som är meningsfulla att texta kräver ett taligen- känningssystem för direkttextning av hög kvalitet. Det är angeläget att finna en lösning på finansieringen av ett sådant system. Jag föreslår att SVT och UR ska sända betydligt fler timmar på teckenspråk. Antingen kan teckenspråk vara det språk som talas i programmet eller också kan ett program tolkas till teckenspråk. Jag föreslår också att SVT ska inleda försök med syntolkning under den kommande tillståndsperioden. Syntolkning är i många fall avgörande för att personer med synskada ska kunna tillgodogöra sig programutbudet i TV. Slutligen anser jag att det är angeläget att arbetet med att förbättra hörbarheten i TV fortsätter. Hörbarheten i radio är också viktig och jag välkomnar de rikt- linjer som tagits fram för att öka tillgängligheten. Digitaliseringen kan också erbjuda nya möjligheter att tillgängliggöra utbudet ytter- ligare genom bland annat separerat ljud. Digitaliseringen av radio är emellertid inte genomförd. SR har i uppdrag att pröva olika tekniker för att nå sina lyssnare. Jag har emellertid efter samtal med de närmast berörda funnit att det nu skulle vara möjligt att föra frågan om ett särskilt digitalt distributionsnät för radio vidare. Det krävs dock en samlad hantering där SR och den kom- mersiella privata lokalradion är enig på en rad punkter. Ett sådant beslut bör inte kopplas ihop med nedsläckningen av det analoga FM-nätet. Jag bedömer att FM-nätet kommer att vara i drift . I kapitel 15, som är det sista kapitlet i betänkandet, diskuteras ny teknik och framför allt Internet. Tillgången till Internet ökar och hade tillgång till Internet hemma. Ålders- gruppen 9–ägnade i genomsnitt av sin medietid åt Internet. Jag bedömer att det är nödvändigt att public service- företagen bedriver verksamhet på Internet om de ska kunna utvecklas, behålla sin legitimitet och nå tittarna och lyssnarna. Utbudet på Internet bör utgå ifrån och ha en tydlig koppling till programverksamheten. Utbudet bör också utformas så att så många som möjligt kan tillgodogöra sig tjänster och program. Mål- sättningen bör vara att textning, talad textremsa och syntolkning även erbjuds i utbudet på Internet. 29Radio- och TV-verksamhet i allmänhetens tjänst och verk- samhet som är direkt anknuten till den ska finansieras med en public service-avgift enligt denna lag under förutsättning att1. sändningstillstånd enligt2 kap. 2 § första och andra styckena radio- och TV-lagen (1996:844) har meddelats den som bedriver sändningsverk- samheten,2. tillståndet innehåller ett förbud mot att sända reklam och 3. sändningsverksamhet som är riktad mot kan tas emot av allmänheten utan villkor lag om ändring i lag (1989:41) om finansiering av radio och TV i allmänhetens tjänst Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1989:41) om finansiering av radio och TV i allmänhetens tjänst dels att 2b och 29 §§ ska upphöra att gälla, dels att 1–2 a, 3, 5–7, 11–13, 17 och 23 §§ ska ha följande lydelse och att rubrikerna närmast före 7 och 23 §§ ska ha följande lydelse. 1 §1 Radio- och TV-verksamhet i allmänhetens tjänst och verk- samhet som är direkt anknuten till den skall finansieras med en TV-avgift enligt denna lag under förutsättning dels att sändnings- tillstånd enligt 2 kap. 2 § första stycket radio- och TV-lagen (1996:844) har meddelats den som bedriver sändningsverk- samheten, dels att tillståndet innehåller ett förbud mot att sända reklam. 1 Senaste lydelse 2006:1442. om annan betalning än public tillfalla den som bedriver sådan verksamhet som avses i första stycket och ska utgöra en betalning för rätten att ta del av utsändning som görs i denna verksamhet. En TV-mottagare är en sådan En TV-mottagare är en sådan teknisk utrustning som är avsedd teknisk utrustning som kan ta att ta emot utsändning eller emot utsändning eller vidare- vidaresändning av TV-program, sändning av TV-program. även om utrustningen också kan användas för annat ändamål. Den som innehar en TV- Den som innehar en TV- mottagare skall betala TV-avgift mottagare ska betala public till Radiotjänst i Aktie- service-avgift till Radiotjänst i bolag (RIKAB). För samtliga TV-mottagare som är avsedda att användas i innehavarens hushåll betalas en enda TV-avgift. En enda avgift betalas också för samtliga TV-mottagare som 1.finns på samma butiks- eller demonstrationsställe för mottagare, eller 2.finns inom samma sjukhus, vårdanstalt eller inrättning av liknande slag, om TV-mottagarna är avsedda att användas av dem som får vård. 2Senaste lydelse 2006:798. 3Senaste lydelse 2006:798. 4Senaste lydelse 2006:798. För varje påbörjad grupp om tio TV-mottagare betalas en enda TV-avgift, om mottagarna 1. innehas av samma statliga myndighet, eller 2. innehas av samma avgifts- skyldig och används antingen a)i hotell- eller pensionats- rörelse eller b)annars i anläggningar eller lokaler som är avsedda för annat än bostadsändamål, dock inte lokaler som avses i 2 § andra stycket, eller c)i fortskaffningsmedel som är avsedda för yrkesmässig trafik. För samtliga TV-mottagare som är avsedda att användas i innehavarens hushåll betalas en enda public service-avgift. En enda avgift betalas också för samtliga TV-mottagare som 1.finns inom samma sjukhus, vårdanstalt eller inrättning av liknande slag, om TV-mottagarna är avsedda att användas av dem som får vård, eller 2.innehas av samma statliga myndighet, eller 3.innehas av samma avgifts- skyldig och används antingen a) i hotell- eller pensionats- rörelse eller b) annars i anläggningar eller lokaler som är avsedda för annat än bostadsändamål, eller c) i fortskaffningsmedel som är avsedda för yrkesmässig trafik. Skyldighet att betala TV- Skyldighet att betala public avgift finns inte vid innehav av service-avgift finns inte vid TV-mottagare som finns i anlägg- innehav av TV-mottagare som ningar eller lokaler som är finns i anläggningar eller lokaler avsedda för annat än bostads- som är avsedda för annat än ändamål eller i fortskaffnings- bostadsändamål eller i fort- medel, om mottagaren på grund skaffningsmedel, om mottagaren av en särskilt vidtagen åtgärd på grund av en särskilt vidtagen inte kan användas för att ta åtgärd inte kan användas för att ta emot TV-program. 5 Senaste lydelse 2006:798. Public service-avgiftens storlek m.m.Public service-avgift betalas inte för TV-mottagare som1. innehas av någon som är anställd vid en utländsk beskick- ning eller ett karriärkonsulat, om det har beslutats av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att avgift inte ska betalas för mottagaren,2. har förts in i riket för tillfälligt bruk och är tullfri,3. innehas på prov under högst15 dagar, eller4. är varaktigt undanställd eller obrukbar såvitt gäller tid efter det att förhållandet har anmälts till RIKAB av den avgiftsskyldige. 6 §6 TV-avgift betalas inte för 1. innehas av någon som är anställd vid en utländsk beskick- ning eller ett karriärkonsulat, om det har beslutats av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att avgift inte skall betalas för mottagaren, 2. har förts in i riket för tillfälligt bruk och är tullfri, 3. innehas på prov under högst 4. är varaktigt undanställd eller obrukbar såvitt gäller tid efter det att förhållandet har anmälts till RIKAB av den avgiftsskyldige. Public service–avgiften uppgår Den ska betalas i fyra till xxxx kronor för , xxxx kronor för , xxxx kronor för , xxxx kronor för år 2013, xxxx kronor för och xxxx kronor för . ska betalas i fyra lika Varje post avser en avgiftsperiod och ska betalas senast sista vardagen före avgiftsperiodens början. För innehav av TV-mottagare före den första avgiftsperioden ska avgiften betalas med så stort belopp i för- hållande till årsavgiften som motsvarar innehavstiden. Beloppet avrundas nedåt till jämnt antal kronor.