sou · GXB36 · 2009-02-03 00:00:00 — som följer av lagen (2009:000) om bistånd som den enskilde har erhållit enligt 4 kap. 1 § endast om det har lämnats enskilde har erhållit enligt 4 kap. 1. som förskott på en förmån 1 § endast om det har lämnats 1. som förskott på en förmån 2. till den som är indragen i 2. till den som är indragen i 3. till den som på grund av 3. till den som på grund av förhållanden som han eller hon förhållanden som han eller hon inte kunnat råda över hindrats inte kunnat råda över hindrats från att förfoga över sina in- från att förfoga över sina in- komster och tillgångar. komster och tillgångar. Har ekonomisk hjälp lämnats i annat fall än som avses i 4 kap. 1 § får socialnämnden återkräva hjälpen, om den har getts under villkor om återbetalning. Ett beslut som avser ekono- Ett beslut som avser ekono- misk hjälp som kan komma att misk hjälp som kan komma att återkrävas enligt denna paragraf återkrävas enligt denna paragraf ska vara skriftligt. skall innehålla uppgifter om den innehålla uppgifter om den eller denna paragraf utgör grund för grund för återbetalningsplikten. ska delges den enskilde. om ersättning som en enskild om ersättning som en enskild ekonomisk hjälp som avses i 1 ekonomisk hjälp som avses i 1 eller 2 § eller för kostnader som eller 2 § eller för kostnader som stycket, skall talan väckas hos stycket, ska talan väckas hos kommunens kostnader uppkom. kommunens kostnader uppkom. Talan väcks vid den länsrätt En talan om återbetalning enligt inom vars domkrets den en- 1 § kan även avse räntor och skilde är bosatt. Talan väcks vid den länsrätt inom vars domkrets den Talan om ersättning får inte enskilde är bosatt. Talan som avses i första bifallas, om den ersättnings- stycket får inte bifallas, om den kostnaden eller en del av denna betala det krävda beloppet eller kan antas bli ur stånd att klara en del av detta kan antas bli ur sin försörjning eller sin dagliga stånd att klara sin försörjning livsföring i övrigt eller annars eller sin dagliga livsföring i skäl talar mot bifall till delvis efterge den ersättnings- delvis efterge den ersättnings- skyldighet som avses i 1 och 2 §§ skyldighet som avses i 2 § och i och i 8 kap. 1 § första och andra 8 kap. 1 § första 1.Denna lag träder ikraft . 2.Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla vid återkrav av belopp som har betalats ut före ikraftträdandet. Beträffande bostadstillägg enligt denna lag gäller bestämmelserna i lagen (2009:000) om återkrav inom välfärdssystemen i tillämp- liga delar.77 lag om ändring i lagen (2001:761) om bostadstillägg till pensionärer m.fl. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2001:761) om bostads- tillägg till pensionärer m.fl. dels att 31 § ska upphöra att gälla, dels att 30 § ska ha följande lydelse. skall besluta om återbetalning av bostads- tillägg, om den som uppburit bostadstillägget genom att lämna oriktiga uppgifter eller genom att underlåta att fullgöra en uppgifts- eller anmälningsskyldighet har orsakat att bostadstillägget har lämnats felaktigt eller med ett för högt belopp. Detsamma gäller om bostadstillägg i annat fall har lämnats felaktigt eller med ett för högt belopp och den som uppburit bostadstillägget har insett eller skäligen borde ha insett detta. Om det finns särskilda skäl får helt eller delvis efterge krav på återbetalning. Om en person som har be- funnits återbetalningsskyldig en- ligt första stycket har träffat avtal med om en avbetalningsplan eller har med- getts anstånd med betalningen av det återkrävda beloppet, skall ränta tas ut på beloppet. Räntan skall tas ut efter en räntesats som överstiger statens utlåningsränta med två Räntan skall be- räknas från den dag då avtalet om avbetalningsplanen träffades eller anstånd medgavs, dock inte för tid innan återkravet förfallit till betalning. Om ett belopp som har åter- krävts enligt första stycket inte betalas i rätt tid, skall dröjsmåls- ränta tas ut på beloppet. För uttag av dröjsmålsränta gäller i tillämp- liga delar räntelagen (1975:635). Om det finns särskilda skäl får helt eller delvis efterge kravet på ränta enligt tredje och fjärde styckena. 1.Denna lag träder ikraft . 2.Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla vid återkrav av belopp som har betalats ut före ikraftträdandet. Beträffande äldreförsörjnings- stöd gäller också bestämmelserna i lagen (2009:000) om återkrav inom välfärdssystemen i tillämpliga delar.79Följande bestämmelser i lagen (2001:761) om bostads- tillägg till pensionärer m.fl. gäller i fråga om äldreförsörj- ningsstöd enligt denna lag:5 § om vem som är likställd med gift person m.m.,22 § om ansökan m.m.,25 § om utbetalning av bostadstillägg för förfluten tid,26 § om anmälningsskyldig- het vid ändrade förhållanden,27 och 28 §§ om omprövning och ändring av bostadstillägg, och29 § om uppgiftsskyldighet för banker och andra penning- inrättningar. lag om ändring i lagen (2001:853) om äldreförsörjningsstöd Härigenom föreskrivs att 11 § lagen (2001:853) om äldre- försörjningsstöd ska ha följande lydelse. 11 § Följande bestämmelser i lagen (2001:761) om bostads- tillägg till pensionärer m.fl. gäller i fråga om äldreförsörj- ningsstöd enligt denna lag: 5 § om vem som är likställd med gift person m.m., 22 § om ansökan m.m., 25 § om utbetalning av bostadstillägg för förfluten tid, 26 § om anmälningsskyldig- het vid ändrade förhållanden, 27 och 28 §§ om omprövning och ändring av bostadstillägg, 29 § om uppgiftsskyldighet för banker och andra penning- inrättningar, 30§ om återbetalningsskyldig- het, och 31§ om avdrag på bostads- tillägg. 1.Denna lag träder ikraft . 2.Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla vid återkrav av belopp som har betalats ut före ikraftträdandet. lag om ändring i lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd Härigenom föreskrivs att 4 kap. 9 § lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd ska ha följande lydelse. Om inte annat följer av Om inte annat följer av denna lag, gäller i tillämpliga denna lag, gäller i tillämpliga delar följande bestämmelser i delar följande bestämmelser i 20 kap. lagen (1962:381) om all- 20 kap. lagen (1962:381) om all- män försäkring för ärenden om män försäkring för ärenden om - 4–7 §§ - 5–7 §§ om skyldighet, ränta, preskription, utmätning och skadestånd m.m., utmätning och skadestånd m.m., - 8–9 a §§ - 8–9 a §§ - 10 och 10 a §§ om ompröv- - 10 och 10 a §§ om ompröv- ning och ändring, samt ning och ändring, samt - 11–13 §§ om överklagande. - 11–13 §§ om överklagande. Bestämmelserna i 20 kap. 4– 4 d §§ lagen betalats ut till annan än en vård- ring gäller dock inte i förhållande givare gäller också bestämmelserna i lagen (2009:000) om återkrav inom välfärdssystemen i tillämpliga 1.Denna lag träder ikraft . 2.Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla vid återkrav av belopp som har betalats ut före ikraftträdandet. lag om ändring i lagen (2008:307) om kommunalt vårdnadsbidrag Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2008:307) om kommunalt vårdnadsbidrag dels att 12 § ska upphöra att gälla, dels att 11 § ska ha följande lydelse. Om någon genom att lämna oriktiga uppgifter eller genom att enligt denna lag gäller bestäm- underlåta att fullgöra en uppgifts- melserna i lagen (2009:000) om återkrav inom välfärdssystemen i på annat sätt har orsakat att vårdnadsbidrag betalats ut obe- hörigen eller med för högt belopp som har betalats ut för mycket. Om någon i annat fall än som avses i första stycket har tagit eller med för högt belopp och skäligen borde ha insett detta, får har betalats ut för mycket. 1.Denna lag träder ikraft . 2.Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla vid återkrav av belopp som har betalats ut före ikraftträdandet. lag om ändring i lagen (2008:313) om jämställdhetsbonus Härigenom föreskrivs att 16 § lagen (2008:313) om jämställd- hetsbonus ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse ska besluta om återbetalning av jämställd- hetsbonus, om den som har tillgodoförts sådan bonus genom att lämna oriktiga uppgifter eller genom att underlåta att fullgöra en uppgiftsskyldighet har orsakat att bonus har tillgodoförts felaktigt eller med för högt belopp. Detsamma gäller om jämställdhetsbonus i annat fall har tillgodoförts felaktigt eller med ett för högt belopp och den som tillgodoförts bonusen har insett eller skäligen borde ha insett detta. Om det finns särskilda skäl får efterge krav på återbetalning. Vad som föreskrivs om ränta i Vid återkrav enligt första 20 kap. 4 b–4 d §§ lagen stycket gäller bestämmelserna i 4, (1962:381) om allmän försäkring 5, 8 och 10 §§ lagen (2009:000) ska tillämpas på beslut om åter- om återkrav inom välfärds- betalning enligt denna paragraf. systemen i tillämpliga delar. 1.Denna lag träder ikraft . 2.Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla vid återbetalning av bonus som tillgodoförts före ikraftträdandet. 1Utredningsuppdraget och dess genomförande Jag har som särskild utredare haft i uppdrag att ta fram enhetligare regler om återkrav beträffande ekonomiska förmåner för personligt ändamål inom de centrala delarna av välfärdssystemen. Enligt direktiven (dir. 2007:177, se bilaga 1) ska utgångspunkten för uppdraget vara att belopp som felaktigt betalats ut ska åter- krävas i sin helhet om inte mycket starka skäl talar mot detta. I uppdraget har därför ingått att analysera de nuvarande reglerna och tillämpningen av dessa samt överväga i vilka avseenden de materiella reglerna bör ändras. Enligt direktiven ska jag överväga om det ska införas en särskild lag om återkrav. Utgångspunkten för lagens tillämpningsområde ska vara tillämpningsområdet för bidragsbrottslagen (2007:617). En avgränsning som anges i direktiven är att uppdraget inte omfattar det arbetsmarknads- politiska området. I uppdraget ingår att särskilt överväga regleringen av förutsätt- ningarna för eftergift. Det anges därvid att jag ska överväga hur ökad enhetlighet beträffande eftergift på området bör komma till stånd och ha som utgångspunkt för övervägandena den reglering som finns på studiestödsområdet. I uppdraget ingår även att överväga regleringen av förut- sättningarna för avräkning. Utgångspunkten härvid ska vara att möjligheten till avräkning bör kunna användas i största möjliga utsträckning. I uppdraget ingår även att överväga hur beräkning av det belopp som får hållas inne ska göras, varvid utgångspunkten bör vara norm för hur man bestämmer ett ut- mätningsfritt belopp. Möjligheten att införa avräkning även be- träffande avgifter och räntor ska också övervägas. Utredningsuppdraget och dess genomförande I uppdraget ingår vidare att överväga införandet av bestämmel- ser om såväl ränta från tidpunkten för den felaktiga utbetalningen som dröjsmålsränta och ränta vid anstånd eller avbetalningsplan. En annan fråga som pekas ut är betydelsen av god tro hos den som tagit emot en förmån. Jag ska enligt direktiven överväga om och i så fall hur mottagarens goda tro bör beaktas och regleras. I uppdraget ingår slutligen att beakta de internationella för- pliktelser som finns på området samt att överväga om det finns an- ledning att förtydliga hur återkravsreglerna ska tillämpas i för- hållande till reglerna om omprövning. Arbetet har bedrivits i nära samråd med de förordnade experterna. Jag har hållit sju sammanträden med experterna. Jag har samrått med , Utredningen om bidragsspärr, samt Utredningen om en pensionsmyndighet. Jag har vidare hållit mig underrättad om det arbete som Statskontoret bedrivit beträffande utvärdering av effektiviteten vid återkravshanteringen hos och . I detta kapitel redovisas de förmåner på välfärdsområdet som kan beröras av mitt utredningsuppdrag. Vissa förmåner ingår som centrala delar av välfärdssystemen medan andra är mer perifera. Ambitionen är dock att redovisa alla gällande förmåner som berörs. Det gäller således samtliga förmåner för personligt ändamål som i någon del innefattar kontant ersättning och som utbetalas av , (), (), och kommunerna. Arbetsmarknadspolitiska förmåner omfattas inte av uppdraget och redovisas alltså inte, utom såvitt avser aktivitetsstöd och utvecklingsersättning som betalas ut av . Avsnitt 2.2 innehåller en översiktlig redogörelse för de olika välfärdsförmånerna. Därefter redovisas beträffande dessa förmåner reglerna för återkrav (avsnitt 2.3), omprövning (2.4), eftergift (2.5), avräkning (2.6), ränta (2.7), preskription (2.8) samt över- klagande och rätten till domstolsprövning (2.9). Eftersom det i direktiven för utredningsarbetet anges att bidragsbrottslagen (2007:612) ska vara utgångspunkten lämnas redan här redogörelse för vad som gäller enligt den lagen. Bidragsbrottslagen gäller bidrag, ersättningar, pensioner och lån för personligt ändamål (ekonomiska förmåner) som enligt lag eller förordning beslutas av , , , Migrations- verket, Arbetsförmedlingen, kommunerna eller arbetslöshets- kassorna. Som bidragsbrott straffbeläggs den som lämnar oriktiga uppgifter eller inte anmäler ändrade förhållanden som han eller hon är skyldig att anmäla enligt lag eller förordning och som på så sätt orsakar fara för att en ekonomisk förmån felaktigt betalas ut eller betalas ut med för högt belopp. Begår någon av oaktsamhet en gärning som sagts ska han eller hon dömas för vårdslöst bidragsbrott. Nedan redovisas de förmåner som beslutas av , , och kommunerna. Redovisningen avslutas med ett avsnitt om vissa ersättningar till totalförsvarspliktiga som kan utges av samtliga myndigheter och kommuner hos vilka totalförsvarspliktiga tjänstgör. 2.2.2Förmåner som beslutas av Lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) innehåller regler om flera viktiga förmåner inom socialförsäkringen och de centrala reglerna om återkravshanteringen. De förmåner som följer av AFL är sjukpenning, havandeskapspenning, föräldrapenning, tillfällig föräldrapenning, sjuk- och aktivitetsersättning samt rehabiliterings- ersättning. Reglerna om sjukpenning och havandeskapspenning finns framförallt i 3 kap. AFL. Enligt 3 kap. 7 § gäller att sjukpenning utges vid sjukdom som sätter ned den enskildes arbetsförmåga med minst en fjärdedel. Avsikten med sjukpenningen är att den ska ge kompensation för den inkomstförlust som den enskilde kan drabbas av till följd av arbetsoförmågan. Sjukpenning utgår i relation till den på visst sätt bestämda sjukpenninggrundade inkomsten och betalas ut till den enskilde. Om en arbetsgivare har betalt ut lön kan istället arbetsgivaren få uppbära sjukpenningen till den del den inte överstiger den utbetalda lönen. Detta följer av 3 kap. 16 §. Av samma bestämmelse följer även att utrikesförvaltningen kan få motsvarande rätt att uppbära sjukpenningen om den enskilde drabbats av sjukdom utom riket och därvid erhållit ersättning genom utrikesförvaltningens försorg. Enligt 3 kap. 9 § har en havande kvinna som omfattas av sjuk- försäkringen rätt till havandeskapspenning om havandeskapet har satt ner hennes förmåga att utföra uppgifterna i förvärvsarbetet med minst en fjärdedel och hon inte kan omplaceras till annat mindre ansträngande arbete. En kvinna har även rätt till havande- skapspenning om hon inte får sysselsättas i sitt förvärvsarbete på grund av en föreskrift om förbud mot arbete under havandeskap och hon inte kan omplaceras till annat arbete. Det följer av 3 kap. 9 a § att havandeskapspenningen utbetalas till kvinnan efter an- sökan. Reglerna om föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning finns framförallt i 4 kap. AFL. Föräldrapenningsförmånerna utges för vård av barn. Föräldrapenning med anledning av ett barns födelse utges för ett visst antal dagar fördelade på ett i 4 kap. närmare angivet sätt mellan föräldrarna. Tillfällig föräldrapenning kan utges när en förälder bl.a. behöver stanna hemma från arbetet för att vårda ett sjukt barn som inte har fyllt . I vissa undantagsfall kan tillfällig föräldrapenning även utges för vård av barn som är . Föräldrapenningsförmåner utges till den förälder som avstår från förvärvsarbete men kan också betalas ut till vissa andra personer som likställs med föräldrar. Tillfällig föräldra- penning kan i vissa fall också utges till någon annan än en förälder eller likställd som tar hand om barnet vid sjukdom m.m. Ersättningen kan vidare enligt 4 kap. 16 § utges till båda föräldrarna för samma barn och tid, men det är ändå fråga om individuell kompensation för respektive förälders inkomstförlust. Reglerna om sjuk- och aktivitetsersättning finns framförallt i 7– 9 kap. samt 16 och 16 a kap. AFL. Ersättningarna kan komma ifråga för den som har en stadigvarande nedsatt arbetsförmåga. Sjuk- och aktivitetsersättning är inkomstrelaterade men kan också utgå som en garantiersättning. Aktivitetsersättningen utges även som en särskild ersättning för kostnader som uppstår med anledning av de eventuella aktiviteter som den enskilde deltar i med anledning av den nedsatta arbetsförmågan. Syftet med garanti- ersättningen är att säkerställa att den enskilde får ersättning på en viss nivå när denne saknar rätt till inkomstrelaterad ersättning eller när den inkomstrelaterade ersättningen inte är tillräckligt hög. Det följer av 16 kap. 1 § att ersättningen utbetalas till den enskilde. 16 a kap. trädde i kraft . Kapitlet innehåller bestämmelser som ger den som hade rätt till en icke tidsbegränsad sjukersättning för en möjlighet att återgå i arbete utan att rätten till ersättningen omprövas. Sjukersättningen ska i stället minskas med hänsyn till en så kallad reduceringsinkomst som beräknas med utgångspunkt i den enskildes pensionsgrundande inkomst. Reglerna om reducering kan tillämpas efter ansökan från den enskilde. Av ansökan ska det framgå när arbetet påbörjas och den inkomst som kommer att betalas ut. fattar ett preliminärt beslut för varje kalenderår om löpande reducering av sjukersättningen. Ett slutligt beslut om reducering av sjukersätt- ningen fattas efter det att har beslutat om pensions- grundande inkomst för det aktuella kalenderåret. Reglerna om rehabiliteringsersättning finns framförallt i 22 kap. AFL. Ersättningen består av rehabiliteringspenning och särskilt bidrag. Rehabiliteringsersättning utges till den som har nedsatt arbetsförmåga och som deltar i arbetslivsinriktad rehabilitering som avser att korta sjukdomstiden eller att helt eller delvis förebygga eller häva nedsättning av arbetsförmågan. Enligt 22 kap. 7 § utbetalas ersättningen efter ansökan av den försäkrade. En arbetstagare har rätt att vid sjukdom behålla sin lön och andra anställningsförmåner, s.k. sjuklön, enligt vad som anges i lagen (1991:1047) om sjuklön. Sjuklön utges vid sjukdom m.m. som sätter ned arbetsförmågan och den betalas av arbetsgivaren . Om en arbetstagare löper särskilt hög risk att bli sjuk ofta eller för långa perioder finns det ett särskilt högriskskydd som innebär att arbetsgivaren kan får kompensation från för utgiven sjuklön. Det finns vidare möjlighet för vissa arbetsgivare att försäkra sig hos Försäkrings- kassan för sjuklönekostnader. Om det uppstår en tvist om sjuklön finns det vissa möjligheter för den enskilde att få statlig s.k. sjuklönegaranti. Detta följer av 20–23 §§ lagen om sjuklön. Garantin innebär att staten garanterar arbetstagaren en viss ersättning under den pågående tvisten med arbetsgivaren om sjuklönen. En förutsättning är att det finns sannolika skäl för att arbetstagaren har rätt till den begärda sjuk- lönen eller del därav. Har betalat ut ersättningen inträder myndigheten i arbetstagarens rätt till sjuklön gentemot arbetsgivaren. Enligt lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare har enskilda under vissa förutsättningar rätt till s.k. smittbärarpenning samt resekostnadsersättning. Ersättningsberättigad är bl.a. den som drabbats av en smittsam sjukdom och som därför måste avstå från förvärvsarbete. Resekostnadsersättningen utgår för kostnader i samband med sjukresor m.m. Ersättningarna är subsidiära till ersättningar som betalas ut enligt bl.a. AFL. Personer med funktionshinder och föräldrar till barn med funktionshinder har under vissa förutsättningar rätt till bidrag enligt förordningen (1988:890) om bilstöd till personer med funktionshinder. Bidraget avser vissa kostnader relaterade till anskaffning av bl.a. personbil och lämnas i form av grundbidrag, anskaffningsbidrag, anpassningsbidrag samt bidrag för körkorts- utbildning. Anskaffningsbidraget utgår i relation till den enskildes inkomster. Den som vårdar en närstående som är svårt sjuk har rätt till ersättning bl.a. för förlorad förvärvsinkomst under vissa förut- sättningar. Ersättningen motsvarar i princip vårdarens sjukpenning enligt AFL. Bestämmelserna finns i lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård. Enligt lagen (1998:703) om handikappersättning och vårdbidrag har dels funktionshindrade rätt till handikappersättning, dels föräldrar och vissa därmed likställda rätt till vårdbidrag för funktionshindrade barn. Handikappersättningen utges till den som behöver mer tidskrävande hjälp av annan i sin dagliga livsföring eller för att kunna förvärvsarbeta, eller som i annat fall har betydande merutgifter. Vårdbidraget utgår när ett barn på grund av funktionshinder behöver särskild tillsyn och vård av föräldrarna. Bidraget omfattar också merutgifter som orsakas av funktions- hindret. Om båda föräldrarna till ett barn, för vilket de har rätt till vårdbidrag, är berättigade till sådant bidrag utges bidraget till den förälder som står för den huvudsakliga tillsynen och vården av barnet. Bidraget kan dock under vissa förutsättningar delas mellan föräldrarna. Förmånerna grundas på en schablonberäkning enligt vissa angivna regler. Vissa funktionshindrade har enligt lagen (1993:389) om assistans- ersättning rätt till ersättning för kostnader för personlig assistans, s.k. assistansersättning. En förutsättning är att den enskilde har behov av personlig assistans för sina grundläggande behov under i genomsnitt . Ersättningen betalas som huvudregel ut till den enskilde. Om den ersättningsberättigade genom kommunen fått biträde av personlig assistent får besluta att ersättningen ska betalas ut till kommunen i den utsträckning den motsvarar kommunens avgift för assistenten. Om den ersättningsberättigade är ur stånd att själv ta hand om ersättningen, får besluta att ersättningen ska betalas ut till en myndighet eller till någon annan person för att användas till kostnader för assistansen. Enskilda kan få ersättning i samband med arbetsskada enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring. Ersättningen är subsidiär till ersättning enligt AFL. Den enskilde kan bl.a. få sjukpenning och livränta. I den mån ersättning inte utges enligt AFL ersätts även kostnader för bl.a. sjukvård utom riket och tandvård. Om den försäkrade avlidit ersätts dessutom vissa begravningskostnader m.m. och efterlevande kan få livränta. För skada som har inträffat före gäller dock reglerna om ersättning i den numera upphävda lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring eller motsvarande bestämmelser i äldre författningar i vissa delar. Arbetsgivare och arbetstagare kan få bidrag till arbetshjälpmedel enligt förordningen (1991:1046) om ersättning från sjukför- säkringen enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring i form av bidrag till arbetshjälpmedel. Bidraget får avse kostnaden för att köpa eller hyra hjälpmedel, för expertundersökningar och för att reparera arbetshjälpmedlet. Den som bl.a. fullgör sin totalförsvarsplikt, medverkar i räddnings- tjänst, är intagen på kriminalvårdsanstalt eller utför samhällstjänst eller ungdomstjänst har under vissa förutsättningar rätt till ersättning av staten vid personskada. Denna rätt följer av lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd och lagen (1977:266) om statlig ersättning vid ideell skada m.m. Ersättning utges vid sjukdom, bestående nedsättning av arbetsförmågan och dödsfall. Ersättning enligt det förstnämnda lagen är subsidiär till andra statliga ersättningar och bestäms i allt väsentligt enligt reglerna i lagen om arbetsskadeförsäkring. Rätten till ersättning enligt den senare lagen prövas av Kammarkollegiet enligt bestämmelserna i avtalet om ersättning vid personskada (PSA) som gäller för bl.a. statligt anställda.