sou · GWB3106 · 2009-01-01 00:00:00 — Vi menar alltså att man inom domstolar nu bör komma överens om hur formalia såsom uppgifter i sidhuvud och sidfot, sättet att presentera parter och ombud, utformning av domslut, typ- snitt, radavstånd, marginaler, nivåindelning och typografi i rubrik- sättningen och annat som hör den yttre strukturen till ska se ut och utarbeta föreskrifter för detta. Inom ramen för detta arbete bör utformningen av överrätternas domslut särskilt ses över. pågår ett arbete inom med att komma fram till en mer strukturerad utformning av hovrätternas domslut i brottmål. Förslaget ska redovisas . Utformning av domar och beslut Vi menar att det generellt finns behov av en översyn och systemändringar som gör det möjligt för samtliga överrätter att i alla måltyper gå över till en utformning av domsluten som innebär att dessa kan läsas fristående. Från begriplighetssynpunkt är det nämligen inte acceptabelt att det som i de flesta fall krävs en tolkning av överrättsdomen i förhållande till underrättsdomen för att överrättens domslut ska kunna förstås. Förslaget från kommer, som vi uppfattat det, att innebära att hovrätternas domslut i brott- mål kommer att kunna läsas fristående . Förslaget bör i sådana fall enligt vår mening fungera som ledstjärna för en bredare diskussion om utformningen av överrätternas domslut generellt. Vissa nomenklaturproblem som har med verksamhetsstödet och samarbetet med andra myndigheter inom rättsväsendet att göra bör också uppmärksammas i arbetet med att ta fram föreskrifterna. Dessa problem har i första hand med rättsväsendets informations- system (RI) att göra. Systemet är tvingande och för enhet- lighet i utformningen av domsluten i brottmål. Vissa ord och ut- tryck som används är emellertid svårbegripliga. T.ex. bör det ses över om uttrycket åtalet ogillas kan ersättas med något mer lätt- förståeligt uttryck, förslagsvis N.N. Föreskrifter bör tas fram för både underrätt och överrätt i båda domstolsslagen och för olika måltyper. De språkrapporter och det klarspråkstest som vi har tagit fram bör användas som underlag i detta arbete. Vi redogör i avsnitt 5.6.9 för närmare hållpunkter för strategin. 5.6.6Det ska finnas rekommendationer för hur domar och beslut bör utformas när det gäller läsbarhet och juridisk argumentation I de språkrapporter som vi har tagit fram finns åtskilliga syn- punkter på hur utformningen av domar och beslut skulle kunna bli bättre från begriplighetssynpunkt. För att synpunkterna ska tas till vara på ett bra sätt menar vi att det finns behov av att domarna gemensamt utarbetar rekommendationer för hur domar och beslut bör utformas från främst språklig synpunkt. Som vi utvecklar när- mare i avsnitt 5.6.10 finns det enligt vår uppfattning inte någon konflikt mellan sådana rekommendationer och domares självstän- dighet. Utformning av domar och beslut Många av de synpunkter som framkommer i språkrapporterna torde vara okontroversiella. Det är således lätt att hålla med om att t.ex. rubriksättningen allmänt sett bör bli bättre och rubriken alltid förbehållas de egentliga skälen. Att det från begriplighetssynpunkt vore bra om man oftare tog in innehållsför- teckningar, sammanfattningar och punktlistor i domarna är också en självklarhet. En annan synpunkt som vi ställer oss bakom är att information i bilagor som exempelvis stämningsansökningar, yttranden från olika myndigheter m.m., av pedagogiska skäl normalt bör integreras i domen eller beslutet. Det finns dessutom praktiska skäl för detta då endast det som står i själva domen eller beslutet finns med i avgörandedokumentet i verksamhetsstödet . Om en dom eller ett beslut ska lämnas ut i elektronisk form, underlättar det med andra ord avsevärt om all information av betydelse har integrerats i själva avgörandet. Av samma skäl bör för övrigt skiljaktiga men- ingar tas in i domen eller beslutet i stället för att protokollet fogas som bilaga till avgörandet. En del andra förslag i språkrapporterna och klarspråkstestet är sannolikt mer kontroversiella. Det råder t.ex. fortfarande delade meningar om domslutet bör komma först eller sist. Vi menar, som också framgår av den kriterielista som vi har tagit fram, att tiden nu är mogen för samtliga domstolar att av begriplighetsskäl gå över till att ha domslutet först. Andra kontroversiella förslag kan handla om att många domare nog tycker att en så långt driven förenkling av språket som språk- experter förordar riskerar att leda till att man tvingas göra avkall på de juridiska kraven på precision. Enligt många domare innebär kravet på juridisk precision också att man inte bör avvika från lag- stiftarens uttryckssätt och ordval. Detta får emellertid enligt språk- experter fortfarande ofta till följd att domstolsspråket blir onödigt stelt och högtravande. Ett exempel på ett sådant uttryck kan vara Vad tingsrätten förordnat om sekretess skall alltjämt gälla, såvitt därigenom förordnats att sekretessen skall bestå för de uppgifter som förebringats vid förhandling inom stängda dörrar . De flesta domare är nog överens om att domstolsspråket bör genomsyras av att bedömningen reflekterar gällande rätt och inte den enskilde domarens uppfattning om hur en viss konflikt bör lösas. Detta kommer dock ofta till uttryck i vad språkexperter kallar en opersonlig stil präglad av ett avvikande och därför ofta svår- begripligt eller störande språk med bl.a. onödiga substantiveringar Utformning av domar och beslut Ett exempel på detta kan vara uttrycket kan tredskodom komma att meddelas. För att man inom ramen för ett mer systematiskt arbete med kvalitet i domskrivning ska kunna förhålla sig till de synpunkter som framkommer i de språkrapporter som vi har tagit fram, menar vi att det vore värdefullt om det fanns rekommendationer för hur synpunkterna bör tas till vara. Ett viktigt inslag i arbetet med att ta fram rekommendationerna kommer att vara att domare tvingas att på djupet diskutera och fundera kring språkvetarnas synpunkter och i förekommande fall för sig själva förklara varför förslagen inte går att genomföra. Sådana diskussioner är i sig eftersträvansvärda och enligt vår men- ing nyckeln till att förbättra begripligheten i domstolarnas av- göranden. Enligt vår uppfattning bör man i de allra flesta fall kunna följa språkexperternas förslag eller i vart fall hitta en alternativ språklig utformning som är bättre än den som används i dagens domar och beslut. Att domare förmår enas om rekommendationer när det gäller den språkliga utformningen av domar och beslut är dessutom, enligt vår mening, det enda sättet att uppnå en verklig och mer genomgripande förändring. Det är nämligen ingen lätt uppgift att ändra på den relativt statiska och formbundna utformningen av domar och beslut. T.ex. var huvudsyftet med de bestämmelser om domens uppställning och innehåll som infördes i den nya rätte- gångsbalken att domen inte längre skulle anknyta till proto- kollet utan till sitt innehåll vara fristående från detta. Med denna nyordning ville lagstiftaren frigöra sig från dåtidens domskrivning som ansågs alltför knapphändig och inte sällan också otydlig. Mot- svarande kritik framkommer i vår kartläggning av hur domar ut- formas . Vi tycker oss också se att förekomsten av bristfälliga motiveringar och otydlighet i nutida domar till inte oväsentlig del hänger samman med att man just har en närmast protokollarisk disposition som följer gången i ärendet. Om domare sinsemellan kunde enas om rekommendationer som tar avstånd från det traditionella sättet att disponera domar och beslut genom att följa ärendegången och dessutom förordar ett från klarspråkssynpunkt modernt språkbruk, skulle rekommenda- tionerna kunna fungera som en auktoritativ källa för utformning av domar och beslut med samma eller rentav högre status än gamla förlagor. Först med en sådan ordning kan mer genomgripande för- ändringar förväntas vara möjliga att genomföra och domar och Utformning av domar och beslut beslut få en i verklig mening mottagaranpassad utformning. Där- med skulle också personer som inte är juridiskt kunniga få lättare att förstå och bli övertygade av domstolarnas resonemang. Rekommendationerna bör enligt vår mening också beröra vissa frågor som handlar om att utnyttja domstolens resurser rationellt. Ett effektivt rättsväsende förutsätter t.ex. att underrätternas dom- skrivning präglas av den masshantering av mål och ärenden som förekommer där. Från detta perspektiv på domskrivningen tycker vi oss ha noterat att en del tingsrätter och länsrätter skriver alltför långa reciter och referat av förhörsutsagor på bekostnad av om- sorgen av utformningen av de egentliga domskälen. I överrätterna verkar det på sina håll finnas en alltför stor benägenhet att ompröva underrätternas domar i sin helhet i stället för att fokusera på det som eventuellt är fel i underrättens dom och överpröva just den eller de frågorna.TPF18FPT Vi tänker oss att man i rekommendationerna närmare ska kunna ta ställning till hur domarna och besluten bör se ut i dessa avseenden. En särskild fråga som bör uppmärksammas är vilken betydelse den nya lagstiftningen för att ta upp förhör i tings- rätt och som innebär att förhören fr.o.m. ska tas upp med hjälp av videoteknik bör få för redovisningen av för- hörsutsagor i tingsrätternas domar. En viktig punkt i strategin för utformning av domar och beslut bör således vara att domstolarna utifrån förslagen i de språkrap- porter, det klarspråkstest och den kriterielista som vi har tagit fram utarbetar rekommendationer för hur domar och beslut bör ut- formas när det gäller läsbarhet och juridisk argumentation. Vi redogör i avsnitt 5.6.9 för närmare hållpunkter för strategin. 5.6.7Alla domstolsjurister ska utbildas i frågor som rör utformningen av domar och beslut Med undantag för olika utbildningsinsatser riktade till fiskaler har det fram tills nu i princip saknats utbildning för domare i dom- skrivning. Tanken är emellertid att den nya ska tillhandahålla praktiskt orienterad utbildning i domskrivning för nyutnämnda ordinarie domare. Utbildning i domskrivning fyller som vi ser det tre huvudsakliga syften. För det första bör deltagarna ges möjlighet att få upp ögonen för hur den traditionsbundna och invanda utformningen av 18TP PT Prop. 2004/05:131 s. 82. Utformning av domar och beslut domar och beslut uppfattas av personer som inte är juridiskt kunniga och därmed möjlighet att identifiera och förhålla sig till de övergripande dispositionsproblem som finns när det gäller att ha ett mottagarperspektiv. För det andra bör deltagarna få möjlighet att reflektera kring vad man mer i detalj bör tänka på när man skriver och hur avgöranden lämpligen bör utformas när det gäller läsbarhet och juridisk argumentation. För det tredje bör utbildning i domskrivning innefatta diskussioner om hur ett rationellt utnytt- jande av domstolarnas resurser bör ta sig uttryck i utformningen av domar och beslut. Vi tänker oss alltså inte att utbildning i dom- skrivning ska inbegripa att ta ställning till om bedömningarna i avgörandena är juridiskt riktiga i och för sig. Framöver bör utbildning i domskrivningsfrågor ges i betydligt större utsträckning än . Utbildningen bör dessutom ges, inte bara till domare, utan även till föredragande, berednings- jurister och notarier. (i förekommande fall Dom- stolsakademin) ska ha det övergripande ansvaret för att anordna och utforma innehållet i denna utbildning. Utbildningen måste naturligtvis anpassas till de olika juristkategorierna. För att utbild- ningen verkligen ska komma alla till del bör den vara obligatorisk. Utbildning i domskrivningsfrågor bör också ges på de enskilda domstolarna. Här handlar det dock enligt vår mening snarare om en metod för att följa upp att kvaliteten i domstolens avgöranden håller en hög och jämn nivå när det gäller läsbarhet och juridisk argumentaion. Vi tar därför upp de enskilda domstolarnas arbete med domskrivningsfrågor i avsnitt 5.6.8. Dessutom anser vi att överrätterna generellt bör erbjuda fiskaler kompletterande utbildning i domskrivningsfrågor. I den mån ut- bildning i domskrivning ges till fiskaler brukar den oftast handla om domskrivningsteknik i överrätterna. Det innebär att när fiskalerna kommer ut på underrätterna och dömer som föredragande i överrätten, så är det i första hand den domskriv- ningsteknik som de tillägnat sig som notarier som de bär med sig. Vi ser framför oss att samtliga överrätter ska erbjuda fiskalerna det som endast enstaka överrätter gör, nämligen särskild utbildning i domskrivning för underrätt. Presidenterna bör vara ansvariga för att det anordnas sådan här utbildning på respektive överrätt. Ett viktigt inslag i utbildningen bör enligt vår mening vara dis- kussioner kring utformningen av vissa utvalda domar och beslut enligt den kriterielista vi tillhandahåller. Ett centralt moment i Utformning av domar och beslut detta bör vara att reflektera kring och problematisera mottagar- perspektivet utifrån hur språkexperter ser på utformningen av domar och beslut. Språkexperter bör involveras i utformningen av utbildningen och emellanåt även i själva undervisningen. De språk- rapporter och det klarspråkstest som vi har tagit fram bör finnas med i underlaget för undervisningen. Till en början tänker vi oss att de här diskussionerna ska kretsa kring att ta fram de gemensamma föreskrifterna för formell och grafisk utformning av domar och beslut och rekommendationerna för hur domar och beslut bör ut- formas när det gäller läsbarhet och juridisk argumentation (se av- snitt 5.6.5 och 5.6.6). Föreskrifterna och rekommendationerna bör sedan finnas med i underlaget för undervisningen. En viktig punkt i strategin ska alltså vara att alla domstolsjurister ska utbildas i frågor som rör utformningen av domar och beslut. Vi redogör i avsnitt 5.6.9 för närmare hållpunkter för strategin. 5.6.8Kvaliteten i domar och beslut när det gäller läsbarhet och juridisk argumentation ska återkommande undersökas Det kanske bästa sättet att säkerställa en hög och jämn kvalitet vid utformningen av domar och beslut är som sagt att få igång regel- bundet arbete med dessa frågor i de enskilda domstolarna. Som vi utvecklat i fråga om kvalitetsarbetet över huvud taget i avsnitt 3 är nämligen en avgörande faktor för framgång attU U domstolarna själva kontinuerligt gör grundarbetet, UattU domstolschefen är nyckelperson i detta arbete samt attU U stödjer domstolarna i arbetet. Ett sätt att utföra grundarbetet är att varje enskild domare under- söker begripligheten i sina egna texter med hjälp av det klarspråks- test som vi har tagit fram, som särskilt tar sikte på att undersöka begripligheten i domar och beslut. Ett annat sätt att genomföra grundarbetet är att domarna till- sammans, med språkrapporterna och klarspråkstestet som underlag, återkommande och systemetiskt undersöker kvaliteten i meddelade domar och beslut enligt vår kriterielista för bedömning av en doms kvalitet när det gäller läsbarhet och juridisk argumentation. Modellen går ut på att domare går igenom ett antal meddelade domar och be- dömer dem utifrån kriterielistan och sedan diskuterar resultatet. För att man ska kunna upptäcka skillnader i hur olika personer upp- fattar kvaliteten bör alla deltagare gå igenom samma domar. Utformning av domar och beslut liksom det danska projektet (se avsnitt 5.4.1) valt en modell med poängsättning av varje kriterium. Resultatet i siffror säger inte så mycket i sig, men stimulerar till att få igång diskussionerna. Inte minst kan poängsättningen bidra till att på ett tydligt sätt visa att uppfattningen om vad som är bra och mindre bra skiljer sig åt mellan olika domare. Vi tänker oss också att poängsättningen kan komma att få betydelse när uppföljning sker och då som jämförelse- material. När man har sådana här diskussioner är det viktigt att tydligt framhålla syftet, nämligen att arbetet handlar om kvalitetsutveck- ling (förbättra slutprodukten) och inte att kontrollera enskilda domares arbete (hitta fel). Helst bör man därför inför genomgången av olika avgöranden maskera namnet på den eller de personer som har dömt. Det kan kanske också finnas anledning att, i vart fall inledningsvis, basera deltagandet i dessa diskussioner på frivillighet. Ett sådant upplägg skulle också borga för ett större engagemang hos dem som deltar. Som inte minst det danska exemplet visar kan man sedan utgå ifrån att deltagarna kommer att uppleva arbetet som positivt, vilket torde inspirera dem som inte var med från början. För att inledningsvis skapa en positiv anda kring arbetet kan man koncentrera sig på att lyfta fram och diskutera goda exempel. För att slippa att få sina domar granskade av kollegerna på den egna domstolen, kan det kanske dessutom finnas anledning för två eller flera domstolar att byta domar med varandra. Inom ramen för denna undersökningsmodell kan man också tänka sig att man gör regelrätta jämförelser mellan de egna domarna och domar från andra domstolar. En sådan undersökning skulle kunna visa om det har utvecklats en särskild domskrivnings- tradition på den egna domstolen. I jämförelsesituationen får man sannolikt också svar på om andra domstolars sätt att skriva är bättre eller sämre. Det kan också vara värdefullt att bjuda in professionella aktörer som regelbundet uppträder i domstolen till sådana här diskussioner för att inhämta deras syn på kvaliteten i domstolens avgöranden. Diskussionerna bör dessutom gå ut på att förädla kriterielistan. För att väcka engagemang och få till stånd diskussioner i domstolen kring vad som kännetecknar kvalitet i domskrivning, kan man också tänka sig att man ställer upp egna kvalitetskriterier i samband med att man går igenom domar, i stället för att genomföra under- sökningen enligt våra på förhand givna kriterier. Utformning av domar och beslut tillvägagångssätt kan man också i efterhand diskutera vad som var avgörande i valet av kriterier. Metoden att diskutera egna domar syftar övergripande till att följa upp hur kvaliteten i utformningen av domar och beslut ut- vecklas på domstolen. Diskussionerna kan naturligtvis också få betydelse för föreskrifterna för formell och grafisk utformning av domar och beslut samt rekommendationerna för hur domar och beslut bör utformas när det gäller läsbarhet och juridisk argumenta- tion (se avsnitt 5.6.5 och 5.6.6). En ytterligare metod för att undersöka kvaliteten i utform- ningen av domar och beslut, som tar sikte på hur avgörandena upp- fattas av berörda, är att uppdra åt språkvetare att genomföra djup- intervjuer med parter för att identifiera hinder mot begripligheten och närmare ta reda på vad enskilda personer som inte är juridiskt kunniga har svårt att förstå i avgörandena. Ytterst är det nämligen mottagarna av domen, där parterna får sägas vara de viktigaste, som kan avgöra kvaliteten, varmed här ska förstås om domen är begrip- lig. I underlaget bör då ingå personer som både är nöjda och miss- nöjda med resultatet av domstolsprocessen. Man kan också tänka sig att man inom ramen för sådana här undersökningar försöker identifiera hinder mot begripligheten hän- förliga till särskilda grupper, t.ex. unga eller personer som inte har svenska som modersmål. Fördelen med den här sortens undersök- ningar är att man har möjlighet att komma åt hindren mot begrip- ligheten i detalj direkt från de enskilda parterna. Vi tänker oss att i första hand bör ansvara för att det genomförs så- dana här undersökningar. Inget hindrar emellertid att även enskilda domstolar eller några domstolar tillsammans låter genomföra begrip- lighetsundersökningar av här angivet slag. Inom ramen för enkät- och intervjuundersökningar på de en- skilda domstolarna (jfr avsnitt 4.5.7) kan man ställa frågor om hur parter och professionella aktörer förstått eller uppfattat avgöran- det. Enkätundersökningar är dock ett något trubbigt instrument när det gäller att få fram mer detaljerade synpunkter på avgörandets begriplighet. Vill man fånga upp detaljer och få en mer komplett bild av hur väl parterna och de professionella aktörer som uppträtt i domstolen egentligen förstått eller uppfattat olika delar av avgör- andet är strukturerade intervjuundersökningar att föredra. Bl.a. genom kunskapsfrågor till parterna om innehållet i avgörandet kan man få svar på i vad mån parterna har förstått domen. Utformning av domar och beslut Oavsett vilka metoder domstolarna använder krävs – för att de ska vara långsiktigt meningsfulla i arbetet med att förbättra kvali- teten i utformningen av domar och beslut på enskilda domstolar – att det görs återkommande undersökningar av domar och beslut från den egna domstolen. Endast på så sätt kan domstolen fånga upp hur uppfattningarna om kvaliteten och begripligheten föränd- ras och vilken effekt olika förändringar i utformningen har haft. Ett annat inslag som vi ser framför oss i denna kontinuerliga process är återkommande omarbetningar av rekommendationerna och kriterielistan. Vårt uppdrag tar sikte på hur domar och beslut ska utformas. Vi har därför inte övervägt några förslag som rör avgörandenas juri- diska riktighet i och för sig. Man kan för övrigt fråga sig om det inom ramen för de diskussioner som vi föreslår, där deltagarna inte kommer att ta del av utredningen i målet, ens är möjligt att ta närmare ställning till om avgörandet är juridiskt riktigt, inte minst när det gäller bevisvärderingsfrågor. 5.6.9Närmare hållpunkter för strategin Vi tänker oss som sagt att det är domarna själva som ska utarbeta både föreskrifterna för formell och grafisk utformning av domar och beslut och rekommendationerna för hur domar och beslut bör utformas när det gäller läsbarhet och juridisk argumentation. Strategin bör innehålla en detaljerad beskrivning av vilka frågor som ska tas upp i föreskrifterna och rekommendationerna och i vilka former arbetet med att ta fram dessa närmare bör bedrivas. De föreskrifter som domarna enas om ska tas in i Domstols- verkets författningssamling och blir därmed bindande. Detta förut- sätter att verket får möjlighet att utfärda föreskrifter om utform- ningen av andra domar än brottmålsdomar (jfr 21 § förordningen (1996:271) om mål och ärenden i allmän domstol). Rekommendationerna kommer däremot inte att vara bindande. En särskild fråga för strategin blir därför att ta upp hur man ska få genomslag för dessa och hur man ska hantera olika meningar om hur rekommendationerna bör se ut. När det gäller utbildningsfrågorna bör strategin ta upp hur det närmare innehållet i utbildningen ska se ut och särskilt ange olika kunskapsmål. Andra frågor för strategin i denna del är att anvisa vem Utformning av domar och beslut som är ansvarig för de olika utbildningsmomenten och ange en plan för hur ofta de olika utbildningarna ska ges. När det gäller de återkommande undersökningarna av kvaliteten i domar och beslut bör strategin innehålla en plan för hur ofta dom- stolarna bör genomföra sådana undersökningar, vilka metoder som lämpligen bör användas och hur omfattande undersökningarna lämp- ligen bör vara. En motsvarande plan bör även finnas för Domstols- verkets uppgift att ansvara för att språkvetare ges i uppdrag att genomföra djupintervjuer med parter. Med strategin som utgångspunkt ska sedan enskilda domstolars insatser på de olika delområdena kunna få betydelse för fördel- ningen av medel (jfr avsnitt 3.4.3). 5.6.10Domskrivning och domares självständighet Utformningen av domar och beslut är den kanske viktigaste en- skilda faktorn för förståelsen av domstolarnas verksamhet. Det vore därför naturligt om det redan fördes en kontinuerlig dis- kussion i domstolarna om hur domar och beslut bör utformas. Emellertid har det nog bland domare ansetts att ämnet hör till kärnverksamheten i domaryrket, där den enskilde domarens själv- bestämmande gör sig särskilt starkt gällande. I enlighet med det synsättet är det inte tillåtet för överordnade och andra kollegor att komma med synpunkter på hur den enskilde domaren utformar sina domar och beslut.