sou · GWB338 · 2009-01-01 00:00:00 — Räntan ska beräknas enligt 5 § räntelagen för tiden för be- loppets mottagande till dess beslutet vunnit laga kraft och enligt 6 § ränte- lagen för tiden därefter. Ändringen av bestämmelsen har samma innebörd som i författnings- förslag A. 22.2.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:102) om allmännyttiga bostadsföretag (efter ändringen: lagen om kommunala bostadsaktiebolag) Med kommunalt bostadsaktiebolag avses i denna lag ett aktiebolag som 1.en kommun har det bestämmande inflytandet över, 2.i sin verksamhet huvudsakligen förvaltar fastigheter i vilka bostads- lägenheter upplåts med hyresrätt och 3.drivs utan vinstsyfte. Med bestämmande inflytande avses att kommunen äger aktier i ett aktie- bolag med mer än hälften av samtliga röster i bolaget och också förfogar över så många röster. Det inflytande som utövas av ett företag över vilket kommu- nen bestämmer på detta sätt ska anses utövat av kommunen. Lagen, som föreslås namnändrad till lagen om kommunala bostads- aktiebolag, innehåller av de skäl som redovisas i kapitel 14 inte längre några regler om privata allmännyttiga bostadsföretag, vilket framgår genom att i lagen endast kommunala bostadsaktiebolag omnämns. Av den anledningen finns det inte heller skäl att behålla regeln om godkännande, eftersom sådant inte krävs för kommunala bostadsaktiebolag. I övrigt är utgångspunkten att bestämmelsen motsvarar den tidigare innebörden av 1 och 2 §§ allbolagen. Från denna utgångs- punkt görs dock ett par avvikelser, för vilka redogörs i det följande. För det första omfattar lagens tillämpningsområde, av de skäl som anges i kapitel 9 (avsnitt 9.2.4), inte längre ekonomiska fören- ingar. Inte heller omfattar lagens tillämpningsområde stiftelser. Skälen för detta framgår i kapitel 13 (avsnitt 13.4). Det nya tillämp- ningsområdet framgår av bestämmelsens första stycke. Detta leder även till en anpassning när det gäller angivandet i andra stycket av vad som avses med bestämmande inflytande. För det andra tas den utdelningsbegränsning som tidigare reg- lerades i 1 § andra stycket allbolagen bort. Någon utdelningsbe- gränsning gäller alltså inte längre för de kommunala bostadsaktie- bolagen. Av 2–4 §§ framgår vad som ska gälla för driften av ett kommunalt bostadsaktiebolag. Ett kommunalt bostadsaktiebolag ska hyra ut bostäder på lika villkor till alla människor, arbeta för integration samt erbjuda hyresgästerna möjlighet till boendeinflytande och inflytande i bolaget. Ett kommunalt bostadsaktiebolag ska bedriva bostadsuthyrningen enligt en långsiktig självkostnadsprincip. Övrig verksamhet ska bedrivas affärsmässigt. Bestämmelsen är ny. Första stycket, som behandlas i kapitel 11 (avsnitt 11.5.5), inne- bär följande. För det första ska de kommunala bostadsaktiebolagen behandla alla människor lika vid uthyrning av bostäder. För det andra förpliktas de kommunala bostadsaktiebolagen att arbeta för integration. Hur detta ska ske föreskrivs inte i lagtexten utan överlämnas åt de enskilda kommunala bostadsaktiebolagen att avgöra. Det är emellertid möjligt att ge några exempel på hur integrationen kan gynnas av de kommunala bostadsaktiebolagen – framför allt genom att dessa arbetar mot segregation. Exempel på arbete mot segregation kan vara att ett kommunalt bostadsaktiebolag genom förbättringar ökar ett utsatt bostadsom- rådes attraktivitet och status som boendemiljö. Ett annat exempel kan vara att ett kommunalt bostadsaktiebolag uppför mer exklusiva lägenheter i områden eller hus där det i övrigt bor en hög andel låg- inkomsttagare. Även det motsatta agerandet – enklare lägenheter i mer exklusiva områden – kan gynna integrationen. I ett kommunalt bostadsföretag där lägenheterna tilldelas efter plats i en bostadskö är det vidare möjligt att införa särskilda kriterier som ökar chanser- na för dem som annars skulle riskera att missgynnas vad gäller möjligheterna att få tillgång till en bostad i ett attraktivt område. Det skulle t.ex. kunna röra sig om en regel om att kötid ska räknas dubbelt för hyresgäster som bor i mindre attraktiva områden, när det ska bestämmas vilken hyresgäst som ska flytta in i en lägenhet i ett attraktivare område. Integration mellan personer med och utan funktionsnedsättning handlar i det här sammanhanget bl.a. om att skapa bostadsområden och hus som är tillgängliga för alla människor. Agerande som ska gynna integrationen får självklart inte strida mot diskrimineringslagstiftningen. För det tredje stadgas att ett kommunalt bostadsaktiebolag ska erbjuda hyresgästerna möjlighet till boendeinflytande och inflyt- ande i bolaget. En bestämmelse av motsvarande innehåll fanns tidi- gare intagen i 1 kap. 3 § allbolagen. Genom att ordet ska används markeras vikten av att involvera hyresgästerna i bolaget. I andra stycket stadgas att de kommunala bostadsaktiebolagen ska bedriva bostadsuthyrningen enligt en långsiktig självkost- nadsprincip. Innebörden av självkostnadsprincipen behandlas i kapitel 11 (avsnitt 11.5.2.5). Självkostnadsprincipen syftar på det totala avgiftsuttaget för verksamheten och ska alltså tillämpas på företagsnivå. Kostnaderna ska fördelas genom hyrorna över lägenhetsbeståndet proportionellt mot bruksvärdet. Den hyra som en enskild hyresgäst betalar har därför inte något samband med självkostnaden för hyresgästens lägenhet. Självkostnadsprincipen aktualiseras dels i förhållandet mellan hyresgästerna som kollektiv och bolaget, dels i förhållandet mellan olika hyresgästgenerationer. När det gäller det första förhållandet ska självkostnaden inte vara enbart en övre gräns för hyresuttaget utan även en nedre gräns för detta. Hyresuttaget ska således varken överstiga eller understiga självkostnaden. När det gäller förhållandet mellan olika hyresgästgenerationer syftar principen till att varje hyresgästgeneration ska bära sina kostnader. Gemensamt för de kostnader som ingår i självkostnaden är att de ska vara motiverade från företagsekonomisk synpunkt vid en normal affärsmässig drift av verksamheten. Detta gäller alla slags kostnader, t.ex. för investeringar, underhåll, drift och administration. I självkostnaden ska ingå driftkostnader som är företagsekono- miskt motiverade. Det rör sig om kostnader för bl.a. uppvärmning, vatten, el, avfallshantering och fastighetsskötsel. Det är inte lämp- ligt att i ett lagförarbete slå fast exakt vilka driftskostnader som bör beaktas, utan det måste finnas en spännvidd i bl.a. vilken service- nivå som det enskilda företaget – inom ramen för den i lag och förhandlingsöverenskommelser stadgade miniminivån – önskar upp- rätthålla. I självkostnaden ska dessutom ingå administrationskostnader. Dessa kostnader avser kostnaderna för bl.a. förvaltning, ekonomi- styrning och uthyrning. Endast kostnader för bostadsföretaget ska ingå, inte kostnader som rör en koncern där bostads- företaget är en del. Även fastighetsskatt eller fastighetsavgift ska ingå i självkost- naderna. I ett avseende ska undantag kunna göras från kravet på att kost- naderna ska vara affärsmässigt motiverade. Det gäller kostnader för främjande av integration och social sammanhållning, som kan ingå i självkostnaderna, även om de inte är affärsmässigt motiverade. Även kostnader för företagsekonomiskt motiverat underhåll ska ingå i självkostnaderna. Det är viktigt att investeringar inte kost- nadsförs direkt som underhåll, eftersom kostnaderna för åtgärd- erna då faller på dem som är hyresgäster vid tiden för åtgärderna, när de rätteligen bör betalas av framtida hyresgäster. Kostnader för lånat kapital ska ingå i självkostnaden. De kom- munala bostadsaktiebolagen ska betala såväl marknadsmässig ränta på lån som lämnas av eller genom ägarkommunerna som marknads- mässiga borgensavgifter. När det gäller den närmare innebörden av marknadsmässigheten i dessa avseenden, hänvisar vi till kommen- taren till 2 § i författningsförslag A (avsnitt 22.1.2). I självkostnaderna ska ingå kostnader för eget kapital. Dessa kostnader utgörs av dels avkastning på kapitalet, dels avskrivningar. Frågan om avkastning på det egna kapitalet behandlas i kommen- taren till 3 §. Nedan behandlas frågan om avskrivningar. Självkostnadsprincipen innebär bl.a. att en hyresgästgeneration inte ska belastas med kostnader som rätteligen bör betalas av en annan. För att detta inte ska ske är det viktigt att avskrivnings- tiderna verkligen motsvarar tillgångarnas nyttjandetid. Det är där- för viktigt att avskrivningstiderna är rättvisande och följer de krav som uppställs i redovisningsregelverket. Det är inte möjligt att uppnå en fullständig överensstämmelse mellan faktiska kostnader och intäkter, men intäkterna får inte understiga eller överstiga de totala kostnaderna för verksamheten i väsentlig mån. Bostadsuthyrningen ska således bedrivas enligt en långsiktig självkostnadsprincip. Det ska därför vara möjligt för kommunala bostadsaktiebolag att i viss mån till- fälligt avvika från självkostnadsprincipen. Över en femårsperiod får emellertid intäkterna från uthyrningsverksamheten inte understiga eller överstiga självkostnaderna i väsentlig mån. För kommunala bostadsaktiebolag finns dock, precis som för andra företag, en möj- lighet att göra avsättningar till periodiseringsfonder. Sådana av- sättningar ska få beaktas vid tillämpningen av självkostnadsprin- cipen. De faktiska intäkterna kan således överstiga de faktiska kostnaderna om en avsättning motsvarande avvikelsen görs till periodiseringsfond. När fonden återförs blir effekten den motsatta. I tredje stycket stadgas att övrig verksamhet ska bedrivas affärs- mässigt. Bestämmelsen har behandlats i kapitel 11 (avsnitt 11.5.7). Vad som avses med övrig verksamhet är allt utom bostadsuthyr- ning, t.ex. uthyrning av lokaler och produktion av bostadsrätter eller egnahem. När det gäller affärsmässighetens innebörd, hänvisar vi till för- fattningskommentaren till 2 § i författningsförslag A (avsnitt 22.1.2). I ett kommunalt bostadsaktiebolags självkostnader ska ingå en kostnad för eget kapital motsvarande den genomsnittliga statslåneräntan under före- gående år med ett tillägg av en procentenhet. Detta gäller dock inte i den mån det är omöjligt till följd av omständigheter som inte kontrolleras av bolaget eller av den kommun som har ett bestämmande inflytande över detta. Bestämmelsen, som är ny, behandlas i kapitel 11 (avsnitt 11.5.2.5). Den reglerar vad som inom ramen för självkostnadsprincipen ska gälla för kostnaden för eget kapital. Kostnaderna för eget kapital utgörs av dels avkastning på kapitalet, dels avskrivningar. I bestämmelsen behandlas endast av- kastningen på det egna kapitalet. Frågan om avskrivningar kom- menteras ovan under 2 §. I bestämmelsen stadgas att självkostnaden för eget kapital upp- går till statslåneräntan med tillägg av en procentenhet räknat på allt eget kapital enligt det kommunala bostadsaktiebolagets balans- räkning. Den relevanta avkastning som ska ligga på denna nivå är bolagets resultat efter finansiella poster och bokslutsdispositioner men före skatt. Detta gäller dock endast resultatet av uthyrnings- verksamheten, inte resultatet av fastighetsförsäljningar eller verk- samhet som bedrivs affärsmässigt. Om det på grund av hyreslagstiftningen eller marknadsför- hållandena inte är möjligt för kommunala bostadsaktiebolag att komma upp i en avkastning på eget kapital på den föreskrivna nivån, innebär detta inte ett åsidosättande av självkostnadsprincipen. I en sådan situation medges bolagen nämligen inte något stöd genom avkall på avkastning. Ett kommunalt bostadsaktiebolag är fritt att välja ett långsiktigt perspektiv på verksamheten och vilka risker som ska tas i denna. Det behöver alltså inte göra avkall på lång- siktighet eller ta stora risker för att kunna redovisa ett resultat på föreskriven nivå. Ett kommunalt bostadsaktiebolag får avsätta medel till en fond för framtida nyinvesteringar, om 1.det finns en fastställd investeringsplan, 2.avsättningen avser en bestämd åtgärd, 3.åtgärden och de beräknade kostnaderna för den redovisas i planen, 4.det av planen framgår när de avsatta medlen är avsedda att tas i an- språk, och 5.planen innehåller de upplysningar som i övrigt behövs för att bedöma behovet av avsättningens storlek. Bestämmelsen, som är ny, behandlas i kapitel 11 (avsnitt 11.5.2.6). Den innebär att de kommunala bostadsaktiebolagen under vissa förutsättningar ges en möjlighet att sätta av medel till en fond för Möjligheten är utformad på samma sätt som avsättningsmöjligheten enligt 30 § lagen (2006:412) om all- männa vattentjänster och har motsvarande innebörd. Avsättningar får göras endast för investeringar som kommer hela hyresgästkollektivet till godo. Investeringarna bör inte kunna ligga för långt fram i tiden, normalt mindre än . När investeringsutgiften har bokförts, ska investeringsfonden upplösas över investeringens nyttjandeperiod i takt med de avskriv- ningar som investeringen medför. Om de avsatta medlen av någon anledning inte skulle komma till användning som planerat, ska de återföras till den löpande bokföringen. ska utöva tillsyn över att självkostnadsprincipen enligt 2 § andra stycket inte överträds på så sätt att det uppställs påtagligt högre ekonomiska krav på de kommunala bostadsaktiebolagen än vad som följer av denna princip. Uppställs det påtagligt högre ekonomiska krav på ett kommunalt bostads- aktiebolag än vad som följer av självkostnadsprincipen, ska kommunen vid vite åläggas att vidta rättelse inom viss, skälig tid. Detta gäller dock inte sådan verksamhet som avses i 2 § tredje stycket. Bestämmelsen, som behandlas i kapitel 11 (avsnitt 11.6.3), är ny. Enligt första stycket ska tillse att den självkostnads- princip som stadgas i 2 § andra stycket och som i vissa avseenden specificeras i 3 och 4 §§ inte överträds. Tillsynen ska äga rum när det förekommer anledning till det, vilket det gör om det finns skälig anledning att misstänka att självkostnadsprincipen överträtts. Kraven för att ska inleda ett tillsynsärende är således låga, men det måste i normalfallet krävas något mer från anmälarens sida än ett blankt påstående om att det kommunala bostadsaktiebolaget överträtt självkostnadsprincipen. Vad ska kontrollera är att det inte uppställts påtagligt högre ekonomiska krav på de kommunala bostadsaktiebolagen än vad som följer av självkostnadsprincipen. Påtaglighetskravet innebär att de kommunala bostadsföretagen ges en relativt bred marginal för skilda bedömningar av vad som ska anses vara självkostnader. För att en överträdelse ska anses ha skett kan det inte råda något tvivel om att för höga ekonomiska krav ställts upp i form av t.ex. avkastningskrav. Med hänsyn till att självkostnadsprincipen ska tillämpas så att intäkterna från uthyrningsverksamheten inte får understiga eller överstiga självkostnaderna i väsentlig mån kan ett ingripande heller inte ske till följd av endast ett eller resultat, så länge det står klart att bolaget har en plan för hur ett över- eller underskott ska utjämnas . Inte heller bör obetydligare avvikelser resultera i någon sanktion. Den närmare avgränsningen av påtaglighetskravet får överläm- nas åt rättstillämpningen. Av andra stycket framgår att, om påtagligt för höga ekonomiska krav ställts upp på ett kommunalt bostadsaktiebolag, kommunen ska vidta rättelse inom viss, skälig tid. Sådan skyldighet inträder, sedan förelagt kommunen att vidta rättelse. Som anförs ovan kan det emellertid inte bli fråga om sådant föreläggande till följd av överskott under ett eller , utan situationen ska ses långsiktigt. Rättelse kan avse t.ex. avskrivningstakt eller avkastning på eget kapital. Den åtgärd som i praktiken kommer i fråga för att vidta rättelse blir att det kommunala bostadsaktiebolaget sänker hyrorna. Det ankommer på kommunen att i sin egenskap av ägare se till att det kommunala bostadsaktiebolaget gör detta. Hur en sådan hyres- sänkning fördelas är inget som kan prövas av vare sig eller den domstol som dömer ut vite (se om vite kommentaren till 6 §), men av hyreslagstiftningen får anses följa att en sådan hyressänk- ning ska fördelas enligt bruksvärdesprincipen. I föreläggandet ska kommunen upplysas om att ett vite annars kan komma att dömas ut och om vitets storlek; den senare frågan återkommer vi till i kommentaren till 6 §. Den tid kommunen får på sig för att vidta rättelse bör sättas så lång att det har realistiska möjligheter att följa föreläggandet. En sådan tid kan i normalfallet – beroende på hur omfattande rättelse det är fråga om – vara mellan ett och . Vite enligt 5 § ska fastställas till lägst och högst eller till ett högre belopp dock inte överstigande tio pro- cent av bolagets omsättning föregående räkenskapsår. Vid fastställande av vitets storlek ska hänsyn tas till hur allvarlig överträdelsen är. I övrigt gäller lagen (1985:206) om viten. Bestämmelsen är ny. I första och andra meningarna regleras storleken av ett vite som döms ut enligt 5 §. Vitet ska fastställas till lägst och högst eller till ett högre belopp, dock inte överstigande av bolagets omsättning föregående räken- skapsår. Vid bestämmandet av vitets storlek ska hänsyn tas till hur allvarlig överträdelsen är, dvs. hur stor den påtagliga avvikelsen från tillämpningen av en självkostnadsprincip är i förhållande till det kommunala bostadsaktiebolagets egna kapital och årsomsättning. Viten i den högre delen av skalan bör komma till användning huvudsakligen för kommuner som i relationen till sitt bostadsaktie- bolag har brutit påtagligt mot självkostnadsprincipen. I sista meningen erinras om att lagen (1985:206) om viten gäller i övrigt, såsom när det gäller utdömande av vite. Vidtas inte rättelse i förelagd tid, ska hos länsrätten ansöka om att vitet döms ut. (endast källor som vi hänvisar till) SOU 1981:77 Hyresrätt 3. Bruksvärde, hyresprocess m.m. SOU 1990:107 Den kommunala självkostnadsprincipens gränser. Delbetänkande av Stat-kommunberedningen, Avgiftsgruppen. Betänkande av Utred- ningen om kommunala bostadsföretag. SOU 1999:148 På de boendes villkor – allmännyttan . Betänkande av Utredningen om allmännyttan och bruksvärdet. SOU 2000:33 Bruksvärde, förhandling och hyra – en utvärdering. Betänkande av Utredningen om allmännyttan och bruksvärdet. SOU 2001:27 och kommunernas boende- planering. SOU 2003:44 Om allmännyttan säljs – stärkt kooperativ hyresrätt. Betänkande av Utredningen om försäljning av allmännyttiga bostäder. SOU 2004:64 Allmänna vattentjänster. Betänkande av Va-lagsutred- ningen. SOU 2004:91 Reformerad hyressättning. Betänkande av Hyressättnings- utredningen. SOU 2005:88 Vräkning och hemlöshet – drabbar också barn. Betänkande av Utredningen om vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer. SOU 2006:99 En ny konkurrenslag. Betänkande av Utredningen om en översyn av konkurrenslagen. SOU 2007:72 kompetens i utveckling. Betänkande av Kommunala kompetensutredningen. Ds 1993:16 Avgifter inom verksamhet – förslag till modifierad självkostnadsprincip. Ds 2007:48 Lissabonfördraget. 1968:91 angående ny hyreslagstiftning. 1974:150 Riktlinjer för bostadspolitiken m.m. Prop. 1983/84:137 Ändringar i hyreslagstiftningen. 1987/88:146 om ändringar i lokalhyreslagstiftningen. 1990/91:117 Ny kommunallag. 1993/94:188 Lokal demokrati. 1993/94:199 Ändringar i hyresförhandlingslagen m.m. 1995/96:167 uppdragsverksamhet avseende kollektiv- trafik, m.m. 1996/97:136 Ny ellag. 1999/2000:72 Ny naturgaslag. 2001/02:41 Hyresgästinflytande vid ombyggnad och andra hyresrättsliga frågor. 2001/02:58 . 2004/05:17 medverkan i landstingens sjuktransporter. 2004/05:62 Genomförande av EG:s direktiv om gemensamma regler för de inre marknaderna för el och naturgas, m.m. 2004/05:140 Genomförande av transparensdirektivet. 2004/05:159 uppdragsverksamhet inom kollektiv- trafiken. 2005/06:78 Allmänna vattentjänster. 2005/06:80 Reformerad hyressättning. 2006/07:1 Budgetpropositionen . 2006/07:61 Vissa bostadspolitiska åtgärder. 2007/08:1 Budgetpropositionen . 1993/94:KU40 Lokal demokrati. 2001/02:BoU4 Allmännyttiga bostadsföretag, m.m. Analys av svaga bostadsmarknader. : Statens bostads- kreditnämnd 2006. , : Bostadsmarknad och boendevillkor i några europeiska huvudstäder, i . Flera kapitel i svensk bostadspolitik. : Stockholmia förlag 2006. , : Om hanteringen av förbudet mot konkurrens- begränsande avtal i arbetstvister och tillika kollektivavtal i konkurrensförfarandet, i Skaeringsfeltet mellem kollektive overenskomster og konkurrenceretten. Arrowsmith, : The of Public and Utilities Procurement. Bejrum, , , , , , , , , : Bostadsföretagens väg från byggkostnad till hyra för en lägenhet. Bygg- och fastighetsekonomi. , Bo: Allmännyttan och partsintresset. Längs den svenska bostadspolitikens hjulspår, i . Flera kapitel i svensk bostadspolitik. : Stockholmia förlag 2006. , : Lågenergihus i – teknik och ekonomi. , , , : Hyresförhandlingslagen. , , , : The future of main stream public housing in Europe – a Swedish perspective. Paper presented at the ENHR conference Housing in an expanding Europe: theory, policy, participation and implementation. , 2–5 2006. Blind, , , : Tillståndsplikten i allbolagen. Tillämpningar och verkningar. : , 2006. , : Kommunala avgifter. Skrifter utgivna av i Nr. (Citerad som 1984.) , : Kommunalrättens grunder. (Citerad som 2003.) Buendia Sierra, : Exclusive Rights and State Monopolies under EC . Article 86 (former Article 90) of the . , : Utmaningar för allmännyttan, i . Flera kapitel i svensk bostadspolitik. : Stockholmia förlag 2006. DSa, : European Community on State Aid. : Sweet & 1998. Dutch rent policy. : VROM 2002. Dutch social housing in a nutshell. : Aedes 2003. , : Konkurrenslagen och konkurrensbegränsande offentliga regleringar. : , 2003. En studie av allmännyttiga bostadsföretag som kommunala instrument. , , , , , : Hushållens värdering av egenskaper i bostäder och bostadsområden. : , 2002. Om små kommuners problem och utmaningar. : Kommuner och Landsting samt 2006. Hancher, , Ottervanger, Tom, Slot, : EC State Aids. : Sweet & 2006. Omfattning och karaktär. , , , , , , , , , , , , , , , : Kommunallagen. Kommentarer och praxis. : och Kommentus förlag 2001. , , , : Hyreslagen. , , , : Kommunala koncerner och den kommunala självkostnadsprincipen, i Juridisk 1998–99 s. 574–583. , , , : Kommunala koncerner och den kommunala självkostnadsprincipen. En duplik, i Juridisk 1999–2000 s. 230–233. Indén, : Kan man ta tillbaka det man redan låtit någon få? Svenska regler om återkrav av kommunalt stöd som strider mot EG-rätten, i Förvaltningsrättslig 2005 s. 427–443. (Citerad som Indén 2005.) Indén, : Svenska regler om återkrav av olovligt utbetalt statsstöd, i Svensk rätt i EU – en antologi (red. : Iustus Förlag 2007. (Citerad som Indén 2007.) Isoz, : Stiftelselagen. , , , : : Text, Cases, and Materials. , : Analys av 20 allmännyttiga bostadsföretag. Koening, , , : EC State Aid reviewing Equity Capital Injections and by the Public Sector: A Comparative Analysis, i 2000, s. 377. Kommunernas hushållning med resurser 2006. , , , , , , , : Ekonomin och konkurrensen. Om vinstdrivande bostadsföretag och transaktioner med ägaren. , : Vem bor i allmännyttan? Lavin, : Den kommunala likställighetsprincipen i nyare rättspraxis, i Förvaltningsrättslig 1975 s. 282–294. , Hans: Direktavkastning och direktavkastningskrav för fastigheter. En analys av begrepp, mätproblem, påverkande faktorer och användbarhet. (Citerad som 2004.) , Hans: Vad skulle hända på en fri hyresmarknad?, i Ekonomisk debatt 1995 s. 317–328. (Citerad som 1995.) , , , : Market Rents and Economic Segregation: Evidence From a Natural Experiment, i s. 167–189. , : Sociala merkostnader i allmännyttan. , : Kommunala befogenheter. En redogörelse för kom- munernas och landstingens allmänna befogenheter enligt rättspraxis. , : Kommunalrättsliga aspekter på kommunala bostads- företag och koncernbildningar – Rapport angående bostadsföretagens ingående i kommunala koncerner och förenligheten med de kom- munalrättsliga skyddsprinciperna. Mattsson-Linnala, , , , , , , : Att välja framtid, eller att tvingas in i den.