sou · GXB376 · 2009-09-29 00:00:00 — Försvarsmaktens internationella verksamhet har ökat i betydelse i takt med att samarbetsformerna länder emellan har förbättrats. Försvarsmakten skickar såväl enskilda individer som förband på fredsfrämjande uppdrag. Utlandsstyrkan består av omkring 700 personer. Uppgifterna varierar från att övervaka att fredsavtal 1 Organisatoriska, arbets- och socialrättsliga frågor rörande Försvarsmaktens utlandsstyrka behandlas utförligt i betänkanden En svensk veteranpolitik, del 1 och 2 (SOU 2007:77 och SOU 2008:91) (se avsnitt 7.2.4 och 8.4.3). Andra myndigheter med internationell verksamhet SOU 2009:76 efterlevs till minröjning och hjälparbete. I utlandsstyrkan ingår soldater med både militär och civil kompetens. Som en del av implementeringen av FN:s säkerhetsråds resolution , Kvinnor, fred och säkerhet (se avsnitt 2.3.1), eftersträvar Försvarsmakten att en större andel kvinnor ska delta i den internationella verksamheten. Utlandsstyrkan är uppdelad i ett antal missioner på olika platser i världen. I missionerna deltar också personal från andra länder. De största förbandsinsatserna finns i och Kosovo där har ett långsiktigt engagemang. I övriga länder har enskilda observatörer som ofta är officerare. Deras uppgift är att bevaka läget och exempelvis rapportera om gränstvister. Svenska förband finns endast representerade i konflikter där insatsen vilar på ett FN-mandat. Styrkorna kan stå under ledning av FN, EU eller NATO. Försvarsmakten har ett nära samarbete med Försvarshögskolan.2 Även Försvarshögskolan bedriver internationell verksamhet, främst på forskningsområdet. Arbetet rör till stor del internationell krishantering. Försvarshögskolan har även personal stationerad i för arbete med säkerhetssektorreform. 4.3 Sida (Sida) och dess arbete till den del det har med anknytning till rättsområdet beskrivs ovan, se avsnitt 3.2.3. Omkring 180 personer är utsända av Sida för att arbeta med humanitärt bistånd. Beslut om deltagande fattas av Sida som också finansierar verksamheten. Arbetet bedrivs i ett fyrtiotal länder. Personalen är i huvudsak fast anställd hos Sida. Därutöver sker viss externrekrytering av personer som anställs tidsbegränsat. Personerna arbetar vanligen som programhandläggare inom myndigheten och ansöker om utlandsstationering i Sidas regi. Flertalet av de utsända är placerade vid utländska beskickningar och arbetar som handläggare med att förvalta biståndet i mottagarländerna. Ett tiotal utsända arbetar i fält, vilket innebär placering vid universitet eller organisationer etc. Ungefär lika många är placerade vid eller andra internationella banker och organisationer. 2 Jfr Rapport från , Fö 2009:A. SOU 2009:76 Andra myndigheter med internationell verksamhet Utlandsstationeringen varar med möjlig förlängning . omfattas personalen av Sidas etik och moralpolicy. I fråga om anställningsvillkor omfattas den fast anställda personalen av ett s.k. . Det är samma kollektivavtal som reglerar anställningsvillkoren för svensk beskickningspersonal. Den personal som är tidsbegränsat anställd omfattas däremot av det s.k. med tillhörande försäkringar (se avsnitt 8.3.4). 4.4 Myndigheten för samhällsskydd och beredskap Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) har bl.a. till uppgift att medverka med insatser i internationella humanitära verksamhet. MSB får delta i räddnings- och katastrofinsatser vid katastrofer i andra länder som fordrar omedelbara åtgärder och ska kunna stödja biståndsinsatser som avser humanitär minhantering, stärkande av katastrofberedskap och tidig återuppbyggnad efter katastrofer. På regeringens uppdrag ska myndigheten kunna stödja internationella insatser inom civil konflikthantering (8 § förordningen (2008:1002) med instruktion för Myndigheten för samhällsskydd och beredskap).3 Insatsverksamheten omfattar normalt ca 100 utsända i 20-30 länder, såsom , , och . Tjänstgöringstiden varierar vanligen till . Vid mer långsiktiga insatser kan insatstiden bli upp till . Utvecklingen har också gått från att skicka helsvenska grupper till att skicka en eller några personer som ansluter till befintliga internationella hjälporganisationers grupper. Myndighetens personalpool omfattar ca 1 700 personer. Ungefär hälften av dessa deltar kontinuerligt i olika uppdrag. Personalen kom tidigare främst från räddningstjänsten. är det en stor mängd olika kompetensprofiler som efterfrågas. En majoritet kommer från yrken med mindre vana från liknande internationella miljöer, bl.a. personal med inriktning mot logistik, IT, vatten och sanitet samt mekaniker. Myndigheten är sammanhållande aktör för en stödstyrka med uppgift att kunna bistå svenskar som drabbas av en allvarlig händelse utomlands. Den ska med kort varsel kunna stödja utlands3 Myndigheten ersatte , och Styrelsen för psykologiskt försvar. Andra myndigheter med internationell verksamhet SOU 2009:76 myndigheter och drabbade. Styrkan är flexibel och sätts samman utifrån de behov som finns. Omkring tvåhundra personer är utbildade för att kunna delta i stödstyrkan. I denna ingår, förutom MSB, , , , Röda Korset och Rädda barnen. Personalen från och Rädda barnen är vid insats anställd av MSB och rekryteras utifrån sin särskilda kompetens. Röda Korsets personal är ansluten till stödstyrkan genom ett särskilt samarbetsavtal med MSB. Inom ramen för det egna myndighetsansvaret bemannar och leder varje myndighet sin egen insatspersonal och ansvarar för sitt eget sektorsområde. Samordningen i fält sköts av MSB:s insatschef. Beslut om att stödstyrkan ska sättas in fattas av generaldirektören efter anmodan av UD. I stödstyrkan ingår en bedömningsenhet på åtta personer som kan lämna efter beslut. Inför utlandstjänstgöring genomgår MSB:s personal obligatorisk introduktionskurs omfattande bl.a. stress- och krishantering, konflikthantering, risk- och säkerhetsaspekter, förebyggande hälsovård samt grundläggande akut omhändertagande. Chefer och gruppledare genomgår därutöver fördjupningskurser i gruppdynamik och stresshantering. Inför en insats genomförs även en två dagars informationsträff med inriktning på landspecifik information och utrustning. Stöd under insatsen omfattar stresshantering, förtroliga samtal och krishantering. Ett stödnätverk av professionella stress och krishanterare aktiveras då behov uppstår. All personal genomför ett hemkomstsamtal. MSB:s arbetsgivaransvar sträcker sig inte längre än kontraktstiden, men vid fall som kräver behandling betalar myndigheten kostnaden för exempelvis terapi. Vid anställningar som innebär utlandsstationering tecknas s.k. URA-kontrakt med därtill hörande försäkringar (se avsnitt 8.3.4). Vid kortare anställningar används ett särskilt s.k. . 4.5 deltar i internationella miljöräddningsinsatser i enlighet med internationella avtal samt genom EU-samarbetet. Myndigheten deltar också bl.a. i gränskontrolloperationer inom ramen för den verksamhet som den europeiska gränsbyrån Frontex bedriver. Frontex samordnar det operativa samarbetet mellan EU:s medlemsstater när det gäller förvaltningen av de yttre gränserna. Arbetet syftar bl.a. till brottsbekämpning samt att motverka illegal 146 SOU 2009:76 Andra myndigheter med internationell verksamhet migration. Samarbete sker med polis, tull och migrationsmyndigheter. personal kommer ofta i fråga för uppdrag inom civil krishantering. Deltagandet sker dock med annan myndighet – exempelvis MSB – som anställningsmyndighet. Inom pågår ett arbete med att se över vilka arbetsrättsliga villkor som ska gälla för personal som deltar i internationell verksamhet. 4.6 Lantmäteriet Lantmäteriet deltar i ett stort antal internationella arbetsgrupper och kommittéer. Det internationella arbetet rör bl.a. standardisering och harmonisering för att underlätta information mellan länder, uppbyggnad och tillhandahållande av enhetligt strukturerade geografiska data samt insatser inriktade på utvecklingsländer inom ramen för FN:s arbete. Till detta kommer att Lantmäteriet via statsägda bedriver en omfattande tjänsteexport inom lantmäteriområdet. Sådan verksamhet bedrivs i över 30 länder. 4.7 verksamhet är i hög grad internationaliserad. har verket bl.a. drivit eller på annat sätt medverkat i en rad utvecklingsprojekt, vanligen finansierade av EU eller Sida. Dessa har främst rört kapacitetsuppbyggnad inom asyl-, viserings- och andra migrationsfrågor. sker samarbete främst med länder vid EU:s östra gräns. personal sänds även ut för att bl.a. delta i uttagning av s.k. kvotflyktingar, för uppdrag inom landinformationsverksamheten samt för att följa upp viseringsverksamhet på svenska ambassader. 4.8 deltar i ett flertal utvecklingsprojekt utomlands, bl.a. i flera länder i och . Projekten är vanligen finansierade av Sida eller EU och rör i huvudsak kunskapsöverföring till institu147 Andra myndigheter med internationell verksamhet SOU 2009:76 148 tioner i frågor rörande skatteadministration, skattelagstiftning och skatterevision. Personal som sänds ut gör det vanligen inom ramen för sin ordinarie tjänst, men det förekommer också att personer utlandsstationeras . 4.9 deltar i internationella insatser som samordnas av (). Insatserna riktar sig främst till länder söder om och har som främsta syfte att förbättra ländernas möjligheter att få in tullinkomster. Det handlar ofta om korta missioner under vilka experterna arbetar med att genomlysa mottagarländernas tullorganisation. deltar även på förfrågan av UD i andra internationella uppdrag, däribland civila krishanteringsinsatser. 4.10 Övriga bedriver viss internationell verksamhet genom sitt helägda dotterbolag . Bolaget utvecklar, producerar och säljer luftfartskompetens till andra länder och institutioner. Vissa projekt är biståndsfinansierade. Bolaget har bl.a. deltagit i ett flygplatsprojekt i Kosovo. deltar i stor utsträckning i utvecklingssamarbete, främst inom Sida-finansierade projekt. Arbetet består till stor del i att bistå med institutionellt stöd och uppbyggnad av sjösäkerhetsfunktioner. bedrivs arbete främst i och . 5 Andra länder 5.1 Inledning I utredningens uppdrag ingår att kartlägga relevanta delar av de nordiska ländernas regler och strukturer för internationell tjänstgöring. Nedan följer en redogörelse för , och internationella verksamhet i dessa delar (avsnitt 5.2–5.4). deltar inte i nämnvärd utsträckning i internationell civil krishantering eller internationellt utvecklingssamarbete. När det gäller de nordiska länderna finns det anledning att beakta den s.k. Stoltenbergrapporten, Nordisk Samarbeid om utenriks- og sikkerhetspolitikk. Rapporten presenterades vid ett nordiskt utrikesministermöte och innehåller förslag rörande det nordiska utrikes- och säkerhetspolitiska samarbetet. De områden som berörs är fredsfrämjande arbete, luft- och havsövervakning, civil säkerhet, utrikestjänsten, militärt samarbete samt nordisk solidaritet. I fråga om fredsfrämjande arbete föreslås att en nordisk insatsenhet för militär och civil stabilisering inrättas. Enligt rapporten är bakgrunden till förslaget önskemål inom FN om en nordisk militär-civil stabiliseringsenhet. De nordiska länderna anses hantera samspelet mellan militära och civila komponenter bättre än de flesta andra länder och har dessutom lång erfarenhet av internationella insatser i FN:s regi.1 Behovet av nordisk samverkan behandlas i avsnitt 7.3.9. 1 Enheten föreslås bestå av både militär och civil personal och vara uppbyggd av fyra komponenter : en militär komponent, en humanitär komponent, en statsbyggande komponent och en biståndskomponent. Den statsbyggande komponenten skulle utgöras av bl.a. poliser, domare, kriminalvårdstjänstemän och valobservatörer. Insatsenheten skulle bidra till större FN-insatser samt till insatser som sker i EU:s, NATO:s, AU:s eller regi. De civila komponenterna skulle bl.a. bygga på listor över personer med nödvändig kompetens och som kan sändas ut med kort varsel. Rapporten betonar att den stora utmaningen vid etablerandet av en nordisk insatsenhet är att säkra ett gott samspel mellan de militära och civila komponenterna. En rad institutioner i anses kunna bidra med erfarenheter inom detta arbete. Rapporten diskuterades vid ett nordiskt ministermöte i . I en gemensam deklaration betonade ministrarna bl.a. vikten av samverkan inom konflikthantering, särskilt i fråga om övningsverksamhet. Andra länder SOU 2009:76 I fråga om icke-nordiska länder är de utbildningscenter som finns i och , liksom den snabbinsatsstyrka som är under uppbyggnad i , av särskilt intresse (avsnitt 5.5–5.7). 5.2 deltagande i internationell civil krishantering hanteras främst av den enhet inom som arbetar med polis- och säkerhetsfrågor. Enheten har en koordinerande roll i förhållande till ministeriets humanitära enhet, geografiska enheter samt andra ministerier, däribland . Den danska polisens centrala förvaltningsmyndighet har en relativt självständig ställning och rekryterar, utbildar och sänder själv ut sin personal. När det gäller personal från det övriga rättsväsendet är det däremot humanitära enhet som bär huvudansvaret. deltar omkring 120–130 personer från det danska rättsväsendet i civila krishanteringsinsatser, varav ungefär hälften är poliser. Den näst största gruppen utgörs av kriminalvårdstjänstemän. beslutade att vid inrätta personalpoolen Internationale Humanitaere Beredskab (IHB). Detta skedde som en del av antagandet av den danska biståndsstrategin, En verden i Udvikling, vars främsta mål är att bidra till att förebygga konflikter och att medverka till att säkra fred och stabilitet. Omkring 375 personer finns i IHB-databasen. sänds omkring 125–150 av dessa ut på internationella uppdrag. Huvuduppgifterna är bl.a. observatörsmissioner, demokratiutveckling, rättsstatsuppbyggnad, mänskliga rättigheter, civil krishantering samt utvecklingssamarbete i länder som befinner sig i krigstillstånd. IHB-poolen kompletteras av de beredskapslistor som finns hos organisationerna Danska Röda Korset, Dansk Flyktinghjälp och . Även dessa register finansieras av . Ministeriet har också avtal med Beredskapsstyrelsen (avseende räddningsinsatser) och Rikspolisen. Även dessa myndigheter har pooler med personal som kan sändas ut med kort varsel. administreras IHB av det danska konsultföretaget som – å vägnar – står för de personliga kontakterna med personalen i poolen och dem som sänds ut. NIRAS svarar också för bl.a. utbildning och utrustning av personalen. bär emellertid fortfarande 150 SOU 2009:76 Andra länder det politiska och koordinerande ansvaret för verksamheten. För att antalet danskar på nyckelbefattningar ska öka sker lobbyverksamhet genom såväl danska som utländska politiska civila och militära kanaler. presenterade () en omfattande rapport rörande civil-militära relationer i internationella operationer.2 Det danska förväntas, bl.a. utifrån nämnda rapport, utarbeta en strategi rörande deltagandet i civila krishanteringsinsatser. Det förs även diskussioner kring skapandet av en tvärministeriell arbetsgrupp med uppgift att stärka den civila personalförsörjningen vid internationella operationer. Bakgrunden är de svårigheter som finns med att rekrytera personal till sådana uppdrag. Om ska kunna spela en framträdande roll i dessa sammanhang anses det därför krävas att relevanta resurser tas i anspråk för ändamålet. För att förbättra förutsättningarna för en politisk, civil och militär samsyn i dessa frågor skulle arbetsgruppen – enligt preliminära diskussioner – bestå av representanter från bl.a. Statsrådsberedningen samt Utrikes-, Justitie- och Försvarsministerierna. Övriga relevanta ministerier skulle knytas till arbetet genom kontaktpersoner. I anledning av nämnda rekryteringssvårigheter har tillsammans med inom EU påtalat ett antal brister samt framställt förslag till lösningar, däribland höjd dagslön och höjt risktillägg vid särskilt farliga insatser. Andra förslag har bl.a. rört förhållandet mellan, å ena sidan, EU:s förfrågningar om personal till insatser och, å andra sidan, den nationella planeringen av resurser. Internationellt utvecklingssamarbete regleras i genom lov om internationalt udviklingssamarbejde (LBK nr. 541 af 10/07/1998). Ramarna för utvecklingssamarbetet anges i Regeringens udviklingspolitiske prioriteter 2009–2013. Prioriteringarna ansluter till FN:s s.k. milleniemål (se avsnitt 2.3.2). Det åligger att samordna den statliga danska biståndsinsatsen, såväl den som sker i direkt samarbete med utvecklingsländerna, som den som sker genom internationella organisationer. Organisatoriskt hanteras frågor om utvecklingssamarbete inom (Development Assistance), som är den samlade beteckningen på den del av verksamhet som rör utvecklingspolitik. 2 Synthesis Report: Civil-Military Relations in International Operations, DIIS report 2009:16. Andra länder SOU 2009:76 5.3 har ambitionen att gå i spetsen när det gäller utveckling av internationella civila krishanteringsinsatser. I ansvarar två ministerier för civila krishanteringuppgifter. beslutar vilka insatser civilpersonal ska delta i samt om antal personer som skickas ut. ansvarar för den nationella beredskapen men kan också, på begäran av en stat eller en internationell organisation, besluta om att ge bistånd genom räddningsväsendet till utlandet. Den nationella beredskapen innefattar bl.a. beredskap att rekrytera personal som kan skickas utomlands, materiell och logistisk beredskap, krishanteringsutbildning samt samordning härav. Arbetsfördelningen grundar sig på lagen om civilpersonals deltagande i krishantering (30.12.2004/1287) som trädde i kraft den 1 januari 2005.3 Lagens första kapitel innehåller allmänna bestämmelser. I 1 § anges att lagen syftar till att stödja deltagande i internationell krishantering såväl i samband med konflikter som för att lindra skadeverkningar av större olyckor och naturkatastrofer. Inom lagens tillämpningsområde faller civilpersonals deltagande i krishantering utomlands. Även internationellt humanitärt bistånd genom räddningsväsendet omfattas. Annat humanitärt bistånd, utvecklingssamarbete och militär krishantering utesluts däremot uttryckligen från lagens tillämpningsområde. Det andra kapitlet reglerar den anställdes rättigheter och skyldigheter. Enligt 5 § står den som deltar i krishantering utomlands i ett offentligrättsligt anställningsförhållande till staten, som i egenskap av arbetsgivare företräds av . Staten som arbetsgivare företräds dock av om det är ändamålsenligt med tanke på utrikes- och säkerhetspolitiken och av i ärenden som är av betydelse för den nationella beredskapen . Av 6 § framgår att den anställde medan anställningsförhållandet varar i operativt hänseende är underställd EU, en internationell organisation eller den som annars föranstaltar krishanteringsoperationen. I kapitlet finns även särskilda bestämmelser om bl.a. ledighet, ersättningar, försäkringar och pensionsrätt. Lagens tredje kapitel reglerar ett webbaserat expertregister över civila sakkunniga som söker sig till krishanteringsuppgifter. Registret ska användas som ett rekryteringsinstrument, men rekrytering kan även ske på annat sätt. 3 RP 206/2004 rd. SOU 2009:76 Andra länder De operativa uppgifterna i samband med den nationella beredskapen inom civil krishantering är koncentrerade till Krishanteringscentret vid i . verksamhet regleras i lagen om (21.7.2006/607). Centret lyder under och ansvarar för rekrytering av experter som kan skickas ut för att delta i operationer samt administration kring dessa. Därtill kommer ansvar för den materiella och logistiska beredskapen samt för utbildning och forskning inom civil krishantering. företräder, som nämnts, även staten i egenskap av arbetsgivare i förhållande till den personal som sänds ut på uppdrag enligt lagen om civilpersonals deltagande i krishantering. deltar med ett hundratal personer i civila krishanteringsinsatser. Ungefär hälften av dessa är poliser. Ett tiotal personer kommer från det övriga rättsväsendet. Därtill kommer fem-sex experter med inriktning på mänskliga rättigheter. arbetar aktivt för att öka antalet finska medborgare på relevanta befattningar inom de internationella organisationerna och använder sig därvid även av militära lobby- och informationskanaler. Inom EU har landet dessutom nationella experter på de för civil krishantering strategiskt viktiga positionerna. tillsatte en arbetsgrupp med uppgift att utarbeta en nationell strategi för civil krishantering. Syftet härmed var att stärka den civila krishanteringen och deltagande i sådan verksamhet. Arbetsgruppens förslag, som antogs av den finska regeringen , syftar till att effektivisera och förbättra samarbetet och samordningen mellan olika aktörer.4 Målet är att skapa förutsättningar för att öka antalet finländska experter som sänds ut på civila krishanteringsuppdrag till minst 150. Denna nivå förutsätter dock att den nationella beredskapen utvecklas i motsvarande grad. håller dessutom på att utarbeta en övergripande strategi för landets deltagande i internationell krishantering. Arbetet med denna strategi ska enligt planen vara färdigt . Huvudinriktning på arbetet är att stärka samspelet mellan militär och civil krishantering samt utvecklingsbistånd. I regleras internationellt utvecklingssamarbete genom lagen om statliga ämbetsverks och inrättningars deltagande i utvecklingssamarbete (28.4.1989/382). Enligt denna lag kan statliga 4 Nationell strategi för civil krishantering, publikation 6/2008. Andra länder SOU 2009:76 ämbetsverk och inrättningar i samråd med och inom de anslag som i statsbudgeten reserverats för utvecklingssamarbete delta i sådana uppgifter i landet och utomlands. Enligt statsrådets principbeslut om ett utvecklingspolitiskt program 2007 ska utvecklingssamarbetet bl.a. utgå från värderingarna i FN:s Milleniedeklaration (se avsnitt 2.3.2), principen om hållbar utveckling samt ett rättighetsperspektiv. twinningteam fungerar som nationell samordnare för twinning och TAIEX (se avsnitt 2.5.2). Twinningteamet bistår myndigheter med råd och information i utarbetandet av projektförslag och i projektgenomförandet. Då inte har någon central administrativ myndighet för domstolsväsendet, står för en stor del av samordningen av domstolsväsendets deltagande i internationellt utvecklingssamarbete. 5.4 Det norska har en koordinerande och rådgivande funktion i förhållande till andra departement och svarar för samordning och verkställande av norsk utrikespolitik. Justitie- och polisdepartementet svarar för rättsväsendet men har även det sektorsövergripande samordningsansvaret på central nivå för räddnings- och beredskapsverksamhet. Till departementets uppgifter hör internationell civil krishantering samt att bidra till internationell demokratiutveckling och institutionsuppbyggnad. Norskt deltagande i internationella civila krishanteringsinsatser behandlas i stortingsskrivelsen Samfunnssikkerhet og sivilt-militaert samarbeid.5 kan delta i sådana insatser i FN:s, , EU:s och NATO:s regi. Då inte är medlem i EU deltar landet inte i EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik. Det finns emellertid etablerade mekanismer för dialog mellan och samt andra länder som inte är medlemmar. Norsk medverkan i civila krishanteringsinsatser kräver emellertid en särskild inbjudan från Rådet. har deltagit med polispersonal i internationella civila krishanteringsinsatser , främst under ledning av FN. För att även det övriga rättsväsendet ska delta i civila krishanteringsinsatser och för att resurserna ska kunna överblickas inledde på Utrikedepartementets initiativ ett 5 St.meld. 39 (2003–2004). SOU 2009:76 Andra länder projekt med namnet Styrkebrönn. Det är en beredskapsstyrka bestående av ett 80-tal domare, åklagare, politijurister och kriminalvårdstjänstemän finansierad av . Även ett antal advokater deltar i denna enligt ett särskilt samarbetsavtal med det norska . Polisen har en egen personalpool som administreras av polisens centrala förvaltningsmyndighet.