sou · GWB358 · 2009-01-01 00:00:00 — För den som vill bo hemma hos en familj skulle man kunna använda distansinformation. Utöver ett samordnat utrednings- förfarande skulle man också kunna använda bildtelefoner för att kunna genomföra utredningar på rättvisande och rimliga grunder med döva personer. En lots specialiserad på döva, såsom t.ex. Västanviks folkhög- skola, skulle kunna se till att döva asylsökande och nyanlända får vistas i en döv miljö. Där skulle de direkt kunna få specialiserad utbildning och kunna erbjudas förberedande insatser för arbetsmarknadsetablering. Västanviks folkhögskola har arbetsplaceringsverksamhet och ett välutvecklat kontakt- nät med landets dövkonsulenter och arbetsgivare med erfarenhet av döva medarbetare. Skolan har dessutom kunskap om vilka hjälp- medel som finns samt hur arbetsplatser ska utformas för att döva ska kunna arbeta där. Förutom att det hela skulle kunna bli betydligt bättre ur en social synvinkel för döva personer så skulle det inne- bära att introduktionsarbetet specialiseras och effektiviseras för dessa människor. Jag ser stora möjligheter till att introduktionsverksamheten kan komma att utvecklas genom att lotsarna konkurrerar om de nyan- lända som klienter. Genom uppföljningen och utvärderingen av introduktionen kommer /Arbetsförmedlingen att ställa allt högre krav på resultat hos lotsarna, vilket kommer att öka incitamenten för lotsarna att förbättra och individualisera insatserna och arbetsmetoderna. I exempelvis visar uppföljningar av den verksamhet för arbetsförmedling med privata aktörer som finns där att kvalitetsnivån på aktörernas arbete totalt sett har höjts. Detta förutsätter att det finns ett system som styr de nyan- lända till relativt duktiga aktörer. Det kan ske genom ett tydligt system där lotsarnas resultat betygsätts och betygen kommuniceras till de nyanlända som underlag för val av lots. 2.4.3Upprättandet av en lotsbank Förslag: Den nyanlände ska kunna välja lots. / Arbetsförmedlingen ska därför vara skyldigt att upprätta ett valfrihetssystem av introduktionslotsar för nyanlända (s.k. lots- bank) enligt den föreslagna lagen om valfrihetssystem (LOV). En grundläggande förutsättning för att kunna anlita en extern leve- rantör är att /Arbetsförmedlingen har stöd i lag för att överlåta verksamheten. Såväl som Arbetsförmedlingen är sådana statliga förvaltningsmyndigheter som enligt regeringsformen (1974:152) 11 kap. 6 § första stycket lyder under regeringen. Samma bestämmelse sista stycket ger /Arbetsförmedlingen grundlagsstöd för att anlita en extern leverantör. Paragrafen anger att förvaltningsuppgifter kan överlämnas till bolag, föreningar, samfälligheter, stiftelser eller enskilda individer. Innefattar uppgiften myndighetsutövning ska det ske med stöd av lag. Enligt mitt förslag ska det föreligga en lagstadgad skyldighet för /Arbetsförmedlingen att upprätta en lotsbank. Med lotsbank avses upprättandet av ett s.k. valfrihetssystem av lotsar för nyanlända enligt den föreslagna lagen om valfrihets- system, LOV, som utredningen om Fritt val (i det följande benämnt ) har föreslagit inom äldre- och handikappsomsorgen samt inom hälso- och sjukvården (SOU 2008:15). En lots ska vara ett stöd för den nyanlände i dennes ansträngningar för att få ett arbete. Lotsen kan upparbeta kontakter med t.ex. arbetsgivare, branschorganisationer och rekryteringsföretag. På detta sätt kan lotsen använda sitt nätverk för att den nyanlände ska kunna söka arbeta på en bredare front än som varit fallet med enbart stöd från Arbetsförmedlingen. Lotsens uppdrag och ansvar redovisas vidare i avsnitt 2.4.4. I (dir. 2007:180) motiverades ett system med ökad valfrihet bl.a. med att det ökar inflytandet för enskilda inom ramen för det samhälls- finansierade välfärdssystemet, det kan öka mångfalden, kvaliteten och effektiviteten i service- utbudet, det ökar konkurrensen mellan olika utförare, samt konkurrensen bidrar till utveckling av kvalitet och effektivitet (se vidare avsnitt 2.4.12). 2.4.4Introduktionslotsens uppdrag och ansvar Förslag: /Arbetsförmedlingen ska vid tillämp- ningen av lagen om valfrihetssystem tillhandahålla intresserade lotsar ett underlag (förfrågningsunderlag) för ansökan om att delta i ett valfrihetssystem. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer ska fastställa innehållet i förfrågnings- underlaget. /Arbetsförmedlingen är ansvarig för lotsarnas insats och har ansvar för att en nyanländ erbjuds en lots. Lotssystemet bygger på att / Arbetsförmedlingen tecknar avtal med leverantörer om tillhanda- hållandet av lotstjänster. För att bli antagen i lotssystemet krävs att företaget uppfyller de krav som ställs i / Arbetsförmedlingens förfrågningsunderlag. Med förfrågningsunderlag avses ett sådant underlag för ansökan om att delta i ett valfrihetssystem som en myndighet tillhandahåller (jfr 2 kap. 2 § lagen om valfrihetssystem). Ett förfrågningsunderlag är med andra ord ett underlag för anbud som den upphandlande myndigheten tillhandahåller en leverantör samt bilagor och kom- pletterande handlingar. Enligt den föreslagna lagen om valfrihets- system måste /Arbetsförmedlingen ange de krav som de ställer för godkännande av lotsar samt övriga avtalsvillkor.TPF22FPT Mitt förslag är därför att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer särskilt ska föreskriva vad förfrågningsunderlaget ska innehålla (2 kap. 5 §). Ett förfrågningsunderlag bör minst innehålla en beskrivning av den tjänst eller de tjänster som lotsen ska tillhanda- hålla, villkor för utförandet av tjänsten, avtalstider, regler för avtalets tecknande, kontaktuppgifter samt regler för uppföljning och kon- troll (t.ex. en skyldighet att lämna godkänd årsredovisning). För att säkerställa att arbete utförs av den nyanlände och lotsen i enlighet med utvecklingsplanen kan t.ex. stickprovskontroller göras. Det ligger i den nyanländes intresse att lotsen fungerar och eventuella brister i lotsens arbete kommer att uppmärksammas. Lotsen ska vara en länk mellan den nyanlände utlänningen och det svenska samhället och komplettera den nyanlände utlänningens kontaktnät . Lotsen ska alltså säkerställa att den nyanlände får tillgång till minst samma resurser som denne skulle ha fått om han eller hon hade varit bosatt i . Lotsens uppdrag är kopplat till etablering på arbetsmarknaden. Det innebär att lotsen ska ha tydligt jobbfokus och ska verka för att enskilda kommer i arbete eller studier som kan leda till arbete. Lotsen är ett komplement till och ska inte ersätta de åtgärder och insatser som erbjuds av andra aktörer, såsom exempelvis Arbetsförmedlingen. En lots har inte heller i uppdrag att vara kurator eller socialarbetare utan ska ha fokus på att hjälpa den nyanlände till rätt utbildning eller arbete i enlighet med den nyan- ländes individuella utvecklingsplan. En lots ska hänvisa den nyan- lände till kurator om sådan behövs eller etablera ett samarbete med 22TP PT Se vidare SOU 2008:15 s. en sådan om det skulle visa sig att den nyanlände har behov av sådant stöd. Lotsen är inte tänkt att ansvara för myndighetsutövning. Med myndighetsutövning avses utövning av befogenhet att för enskild bestämma om förmån, rättighet, skyldighet, disciplinär bestraffning eller annat jämförbart förhållande.TPF23FPT Det är alltså typiskt sett fråga om situationer där det allmänna (stat, kommun eller dess företrädare) genom beslut eller andra åtgärder bestämmer över enskilda på ett sätt som de inte kan motsätta sig. /är ytterst ansvarig för introduktionen av nyanlända utlänningar och ska endast överlämna förvaltningsuppgifter till lotsen. Lotsen ansvarar för att utarbeta en individuell utvecklings- plan tillsammans med den nyanlände och för att han eller hon erbjuds och anvisas adekvata aktiviteter. /beslutar i alla frågor som rör myndighetsutövning enligt den föreslagna introduktionslagen, såsom t.ex. beslut om introduktions-, bostads- och barnersättning, nedsättning av ersätt- ning och återbetalningsskyldighet. Lotsen har dock en uppgifts- skyldighet och ska rapportera regelbundet till / Arbetsförmedlingen om arbetet med den nyanlände, se avsnitt 2.4.6. Lotsens uppdrag upphör när målet med introduktionen är upp- nått, dvs. när den nyanlände är i arbete eller i sådan utbildning som kan antas leda till arbete. För personer som snabbt kommer i arbete innebär detta att rätten till lots upphör, liksom den upphör för dem som av någon anledning inte antas kunna fullfölja målet för intro- duktionsarbetet. Rätten till sfi kvarstår emellertid. Introduktionstiden för den nyanlände upphör således inte förrän sfi och samhällskunskap i enlighet med utvecklingsplanen har avslutats. I dessa fall ska sfi- anordnare ta över rapporteringsansvaret till / Arbetsförmedlingen från lotsen så att den nyanlände fortfarande kan få ut sin introduktionsersättning för sitt deltagande i sfi. Detsamma bör gälla på motsvarande sätt för samhällskunskap, se avsnitt 2.6.7. 23TP PT Prop. 1975/76: 209 s. 165, prop. 1970:30 del 2 s. 330 ff. och Vår författning s. 185, och , Elfte uppl. Introduktionslotsen är till för alla nyanlända Nyanlända delas in i olika kategorier beroende på avståndet till arbetsmarknaden, se avsnitt 2.4.11. En lots kan i normalfallet inte välja klient. Lotsen måste således acceptera alla nyanlända. Lotsen kan därmed inte välja att arbeta enbart med nyanlända som uppfattas som mindre arbetskrävande. Huvudregeln är att godkända lotsar i /Arbetsförmedlingens valfrihetssystem ska till- handahålla alla nyanlända utlänningar, som enligt introduktionslagen har rätt till introduktionsprogram, sina tjänster. Undantag för specialiserade lotsar, t.ex. lots för döva, ska dock kunna göras efter överenskommelse med /Arbetsförmedlingen. Lotsens övergripande mål är att ge förutsättningar för nyanlända utlänningar att snabbast möjligt få en bostad, reguljär sysselsättning, kunskaper i svenska språket samt förutsättningar för att bli delaktig i samhällslivet (jfr 1 kap. 1 § introduktionslagen). Ur ett kortare integrationsperspektiv kan utbildning, svenskkunskaper och arbete tyckas vara mål i konflikt. Då måste individens långsiktiga mål fokuseras. I många fall hänger arbete och språkutveckling också ihop eftersom jobb eller praktik kan ge värdefull språkträning. Alla nyanlända är inte heller målgrupp för arbetslinjen på kort sikt. Även äldre lågutbildade personer måste få ha en roll och känna sig delaktiga i samhällslivet. Det är viktigt att tänka långsiktigt såväl för den nyanländes bästa som för . En stor del av de nyanlända är unga männi- skor som ska vara aktiva på arbetsmarknaden . Därför bör det enligt min mening inte alltid innebära att brist- yrkesutbildningar ska vara det första alternativet. Det som händer nu får effekter långt in . Inte minst är det viktigt att ungdomar stimuleras att söka bra utbildningar och arbeten som kan leda vidare i karriären. Den unga generation som kommer blir förebilder för kommande generationer och de mönster vi skapar nu påverkar också nästa generation. Tjänster som introduktionslotsen ska tillhandahålla De nyanlända har mycket skiftande utbildningsbakgrund, yrkes- erfarenhet, hälsa och livssituation. De aktiviteter och introduktions- insatser som ska erbjudas nyanlända ska ha sin utgångspunkt i den föreslagna introduktionslagen och ska grundas på individens förut- sättningar. Introduktionen måste bli framgångsrik och effektiv så att nyanlända inte riskerar att tappa tid under introduktionen eller fastna för länge i introduktionsprogrammet. En ökad parallellitet är också önskvärd för att skapa goda förutsättningar för förbättrade resultat och förkortad introduktionstid. Lotsen ska därför verka för samordning av aktiviteter med t.ex. arbetsförmedling, kommun, utbildningsanordnare, näringsliv m.fl. Studier i svenska ska kunna bedrivas parallellt med arbetspraktik, vilket förutsätter flexibilitet och samordning mellan berörda utförare så att nyanlända utlänningar får en heltidssysselsättning. Lotsen måste anmäla den nyanlände till sfi och samhällskunskap i en kommun. Lotsens insatser och de tjänster som lotsen avses tillhandahålla ska dock inte ersätta de åtgärder och insatser som andra aktörer är ansvariga för. Lotsen bör bevaka att den nyanlände får tolkhjälp när detta är nödvändigt för att servicen ska bli adekvat. Lotsens tjänster ska präglas av professionalism. Lotsen ska svara för att företaget har tillgång till personal som har relevant kompe- tens och erfarenhet för de tjänster lotsen ska utföra. Det bör lämp- ligen finnas personer som har erfarenhet av arbetsmarknads- och arbetslivsfrågor, kulturkompetenta personer och personer med goda kunskaper om hur det svenska samhället och dess institutioner fungerar. Individbedömning – individuell utvecklingsplan Lotsen ska i samråd med den enskilde utlänningen göra en kart- läggning av hans eller hennes individuella förutsättningar och en bedömning av vilka aktiviteter som kan bli aktuella. En individuell utvecklingsplan ska utarbetas (3 kap. 3 §). Inom från det att beslut om beviljat uppehållstillstånd delgivits utlänningen ska /Arbetsförmedlingen ge lotsen i uppdrag att utar- beta och upprätta en sådan plan. Lotsen ska kunna påbörja sitt uppdrag inom från beställning om inte annat överens- kommes. Innan den nyanlände blir aktuell för en specifik aktivitet som ska tillhandahållas av en aktör eller leverantör, t.ex. en utbild- ningsanordnare, ska lotsen samråda med leverantören för att klar- lägga förutsättningarna. Hur detta samråd ska gå till får överens- kommas mellan lotsen och leverantören. Situationer kommer att kunna uppstå där enskilda individer har placerats i fel aktivitet eller av andra skäl har svårt att tillgodogöra sig aktiviteten. I dessa situationer ska anordnande leverantör tillsammans med lotsen och den enskilde utlänningen diskutera lämplig lösning. Om någon överenskommelse inte kan nås får /Arbetsför- medlingen besluta om aktivitetens upphörande eller förändring. Introduktionslotsens ansvar i bosättningsfrågan Bosättningsarbetet är ett stort misslyckande i integrationspolitiken. Nyanlända söker trygghet där familj och landsmän finns och samlas därför i vissa kommuner. Flyktingmottagandet har skapat en orimlig boendesituation för de nyanlända i kommuner där det är brist på bostäder. Trångboddheten är utbredd och det är inte ovanligt att 10–15 personer bor i en liten lägenhet och att många bara har en madrassplats på golvet. Nyanlända har haft en tryggad försörjning oberoende av var i landet de valt att bo och det har inte alltid straffat sig att vara passiv. Nyanlända har inte fått tillräcklig information om hur de själva avsevärt kan förbättra sina levnadsvillkor genom att exempelvis välja att flytta till en annan kommun där jobb och bostäder finns. Varken piska eller morot har fungerat. Det är svårt att finna en lösning på bosättningsproblemet. Den pliktlagstiftning som jag föreslår syftar till att säkra en kapacitet för nyanlända att kunna bosätta sig i en kommun (se avsnitt 2.6.2). Mitt förslag innebär också att fler kommuner ska vara beredda att ta emot nyanlända. Kommunerna måste ha en beredskap att ta emot ett bestämt antal nyanlända. Det finns fortfarande inget tvång för individen och enligt min mening bör det inte heller finnas något sådant tvång. Nyanlända utlänningar ska inte behandlas annorlunda än andra som bor i . De ska således fritt kunna välja var i landet de vill bo och arbeta. Däremot ställs det numera hårdare krav på alla att flytta dit jobben finns. Den okunskap som tycks finnas hos nyanlända kan till viss del avhjälpas av lotsen. Utformningen av det föreslagna ersättnings- systemet innebär att lotsen kommer att vilja arbeta för att uppnå utvecklingsplanens mål, dvs. att få den nyan- lände etablerad på arbetsmarknaden. Lotsen har sålunda ett stort intresse av att den nyanlände flyttar till en ort där det finns arbete eller utbildning. Att hålla sig informerad om läget på arbetsmarknaden och bostadsmarknaden i syfte att finna en bra lösning för den nyanlände blir goda incitament för lotsen. Frågan om var den nyanlände av strategiska skäl bör välja att bo för att uppnå målet att komma i arbete och egen försörjning bör därför vara en komponent vid utformandet av utvecklingsplanen. Lotsen behöver ha såväl ett regionalt som nationellt perspektiv. Samarbete mellan enskilda lotsföretag kan utvecklas. Frågan om när information ska ges till den nyanlände kan diskuteras. Jag anser att det bör göras klart för den nyanlände att han eller hon ska försörja sig själv och flytta till annan ort om det är nödvändigt för att uppnå detta. Migrations- verket bör därför, i samband med att beslut om uppehållstillstånd delges utlänningen, berätta om villkoren för att få introduktions- ersättning och särskilt ta upp frågan om var den nyanlände lämpligen bör välja att bosätta sig för att skapa bästa möjliga förutsättningar för en snabb arbetsmarknadsetablering. Det är som ska ansvara för bosättningsarbetet. kommer att vara skyldig att samråda med Arbetsförmedlingen i bosättnings- arbetet och kommer sannolikt även att behöva ta hjälp av andra aktörer för att få riktig information om bostäder och arbetsmarknad. kommer således att ha bäst överblick över det faktiska läget vad gäller bostäder och arbete. Enligt förordningen (2007:1030) med instruktion för Arbetsförmedlingen föreligger det en skyldighet för Arbetsförmedlingen att bistå myndig- heter och andra som bedriver uppföljning och utvärdering inom Arbetsförmedlingens verksamhetsområde. När den nyanlände och lotsen utarbetar utvecklingsplanen bör sedan frågan om val av bostadsort gås igenom. Det är naturligt att koppla ihop utbildnings- och arbetsfrågor med möjligheten att få bostadsfrågan löst. Utfallet kommer att bero på vilket tidsperspektiv och utvecklingsplan som den nyanlände har. Vid utarbetandet av utvecklingsplanen är utgångspunkten att lotsen, tillsammans med den nyanlände, ska skapa bästa möjliga förutsättningar för den nyanlände att så snabbt som möjligt etablera sig i det svenska samhället och komma i egen försörjning. Att lotsens arbete med nyanlända är kopplat till arbetsmarknadsetablering innebär att lotsen aktivt måste arbeta för att nyanlända ska välja att bosätta sig på orter där både arbete och bostad finns. Frågan om var den nyanlände väljer att bo utgör således en särskilt viktig del i den nyanländes introduktion. Något tvång för nyanlända att bosätta sig på en viss ort föreslås inte (se vidare avsnitt 2.6). Det är därför viktigt att lotsen kan hjälpa den nyanlände att fatta goda beslut där valet av bostadsort naturligtvis utgör en viktig del. Vid utarbetandet av utvecklingsplanen ska den nyanlände och lotsen därför särskilt beakta utbildningsbakgrund och yrkes- erfarenhet och den lokala eller regionala arbetsmarknaden. Om etableringen bedöms ta , t.ex. på grund av att den nyan- lände har en mycket låg utbildningsnivå, dåliga språkkunskaper och saknar arbetslivserfarenhet kan det bli svårt att övertyga den nyan- lände om fördelarna med etableringen på en viss ort. Att välja att bo på en ort där släkt och vänner finns ter sig sannolikt mer attraktivt för en sådan person än att bo ensam någonstans långt bort för att läsa sfi och få arbetspraktik. Om däremot goda möjligheter finns att få ett bra arbete inom en inte allt för avlägsen framtid kan det för den enskilde vara mer lockande att söka sig till en annan ort där goda utbildnings- eller arbetsmöjligheter finns. Regeringen planerar att införa en lagstiftning som ställer krav på ordnad bostad och för- sörjning som villkor för anhöriginvandring för utländska medborgare och statslösa personer (dir. 2008:12). Införandet av en sådan lag- stiftning skulle antagligen kraftigt förstärka nyanländas incitament att söka sig till orter med bra bostads- och arbetsmarknad. En särskild utredning, utredningen om försörjningskrav vid anhöriginvandring (Ju 2008:05), har tillsatts som ska lägga förslag till nödvändiga författningsändringar m.m. Utredningen ska redovisa sitt arbete . Om det finns behov av hjälp med flyttning till annan kommun ska detta anmälas till senast från den dag som uppehållstillstånd beviljats, se vidare avsnitt 2.6. 2.4.5Formella krav på introduktionslotsen Vid upprättandet av ett valfrihetssystem av lotsar och vid tilldelning av kontrakt är det viktigt att /anlitar seriösa företag. Det är därför naturligt att /Arbetsförmedlingen ställer samma krav på blivande lotsar som på företagare i allmänhet. Kraven på de leverantörer som ska godkännas som lotsar bör därför vara att de: följer svensk lagstiftning (därmed avses även myndigheters före- skrifter), innehar F-skattsedel (den som bedriver eller har för avsikt att bedriva näringsverksamhet kan få F-skattsedel. Närings- verksamhet kan bedrivas av fysisk person (enskild firma) eller av juridisk person, t.ex. aktiebolag, handelsbolag eller ekonomisk förening. Innehavet av F-skattsedel är av avgörande betydelse när en uppdragstagare anlitas för ett arbete. F-skattsedeln inne- bär att företagaren själv sköter sina skatter och avgifter. En uppdragsgivare ska därför inte göra skatteavdrag eller betala arbetsgivaravgifter på ersättningen), inte har restförda skatter och avgifter. De leverantörer som inte uppfyller dessa krav bör enligt min mening följaktligen inte godkännas som lotsar. Enligt 1 kap. 10 § lagen om offentlig upphandling (2007:1091), , och artikel 4.1 direktiv /18/EG får en anbudssökande eller anbudsgivare inte uteslutas från att delta i en offentlig upp- handling endast på grund av krav på att leverantören ska vara en fysisk eller juridisk person. Även grupper av leverantörer har rätt att ansöka om att få lämna ett anbud och att lämna ett anbud. En grupp av leverantörer kan bestå av fysiska och/eller juridiska personer som vill gå ihop och bilda en egen juridisk person, t.ex. ett aktiebolag eller handelsbolag. Den upphandlande myndigheten får inte ställa upp villkor om att sådana grupper ska ha en bestämd juridisk form för att få lämna en anbudsansökan eller ett anbud. Myndigheten får dock begära att en grupp ska ha en viss juridisk form när den blivit tilldelad kontraktet, om det krävs för att kontraktet ska kunna fullgöras på ett godtagbart sätt (1 kap. 11 § och artikel 4.2 direktiv /18/EG). Något krav på företagsform för blivande lotsar som är intresserade av att ansöka om att få delta i ett valfrihetssystem får således inte uppställas. Det ska med andra ord inte ha någon betydelse om en blivande lots är ett aktiebolag, ekonomisk förening eller enskild firma. Detta skapar förutsättningar också för enskilda individer, t.ex. för introduktionssekreterare och flyktingsamordnare i kom- munerna som kan tänkas vilja starta lotsföretag, att bli lotsar. Min uppfattning är att /Arbetsförmedlingen vid till- delning av kontrakt inte heller bör ställa krav på en bestämd juridisk form vid tilldelning av kontrakt. En enskild firma kan ha anställda eller vara en del av en paraplyorganisation som också kan fungera som lots. Detsamma gäller för ekonomiska föreningar och stiftelser. Förslag: Lotsar som har fått i uppdrag att upprätta en individuell utvecklingsplan är skyldiga att lämna / Arbetsförmedlingen de uppgifter som krävs för att verket/ förmedlingen ska kunna bedöma deras rätt till ersättning. Lotsar är också skyldiga att på begäran av /lämna de uppgifter som verket/förmedlingen behöver för att kunna följa upp och utvärdera introduktionen av nyanlända enligt den föreslagna introduktionslagen. Ett natio- nellt system för utvärdering och uppföljning av introduktionen ska tas i bruk. Lotsar som ansöker om ersättning ska vara skyldiga att lämna /Arbetsförmedlingen de uppgifter som krävs för att deras rätt till ersättning ska kunna bedömas. Det innebär att lotsen ska rapportera regelbundet till /om arbetet med den nyanlände. I praktiken kommer lotsen att rapportera till /Arbetsförmedlingen i samband med att lotsen lämnar in underlag för ersättning, dvs. när den första utvecklingsplanen är upprättad och godkänd av Migra- tionsverket/Arbetsförmedlingen.