sou · GXB328 · 2009-03-30 00:00:00 — Kommunerna prövade vem som tillhörde målgruppen för bidraget och varje kommun hade sina ekonomiska ramar för bidraget. CSN skötte administrationen av detta studiestöd. Rekryteringsbidraget var ett rent bidrag och hade två nivåer. Den lägre bidragsnivån motsvarade studiemedlens totalnivå. Den högre bidragsnivån var av ett fullt studiemedel. gjordes en tillfälligt ökad satsning på rekryteringsbidrag för s.k. kombinationsutbildningar. Detta inne- bar att vissa yrkesgrupper, anställda inom vård, skola och omsorg, kunde få rekryteringsbidrag om de studerade parallellt med sitt ordinarie yrkesarbete. Denna typ av rekryteringsbidrag lämnades även för studier på högskolenivå. Rekryteringsbidraget avskaffades i sin helhet 2006. 88 Beslut om återbetalning av lån överklagas till länsrätt. Detta var möjligt även . Studiemedlen är rättighetsstyrda på så sätt att studiemedel kan ges till alla som studerar vid en viss utbildning om vissa grundvillkor är uppfyllda. Vilka utbildningar som ger rätt till studiemedel bestäms av regeringen eller den myndighet som regeringen har bestämt, dvs. För varje utbildningsnivå finns en gräns för hur många veckor studiemedel kan ges. För studier på grundläggande vuxenutbildning kan studiemedel beviljas . För studerande som inte har grundskoleutbildning kan studiemedel dock beviljas . Studerande som dessutom behöver färdig- hetsträning i t.ex. läsning och räkning kan få studiemedel . Personer som läser på gymnasial vuxenutbildning kan få studie- medel om den studerande har en treårig gym- nasieutbildning eller motsvarande. Studerande som inte har en treårig gymnasieutbildning kan få studiemedel . För studier på eftergymnasial nivå kan studiemedel lämnas . Utöver veckogränserna kan studiemedel lämnas om det finns synnerliga skäl. Som synnerligt skäl räknas exempelvis funktions- hinder eller andra mycket speciella omständigheter. kan studiemedel dessutom lämnas utöver veckogränserna till studeran- de som är , om det finns särskilda skäl, och då i högst Studiemedel kan beviljas . rätten att låna sker emellertid , enligt en s.k. lånetrappa. Den som är kan låna och den som är kan låna . Studielån som erhållits tidigare ska räknas in i det högsta antal låneveckor som kan beviljas. Detta minskar således lånemöjligheten. Den som har betalat till- baka hela sin studieskuld behandlas dock likadant som den som lånat när det gäller rätten att låna efter . För rätt till fortsatta studiemedel ställs krav på studieresultat. Normalt ska en högskolestuderande klara av sitt åtagan- de för att kunna få nya studiemedel, dvs. kravet för en heltids- studerande är 45 högskolepoäng per läsår. För den som läst sitt första läsår på högskolan är dock kravet 37 högskolepoäng. Den som har ett genomsnittligt studieresultat på kan beviljas nya studiemedel om den klarat av sitt studieåtagande med studiemedel. I sådana fall räcker det att klara 30 högskolepoäng under ett normalt läsår. Studerande på grundskole- eller gymnasienivå ska normalt klara alla sina kurser. Studerande inom den kommunala vuxenutbild- ningen tillåts dock att ligga efter med sammanlagt högst 200 poäng. Det innebär att en komvuxstuderande kan ligga efter med en halv termins studier och ändå beviljas fortsatta studiemedel. Kravet på studieresultat är för den som bara läst en termin, men ökar alltså därefter. Vid prövningen av studieresultaten tas hänsyn till personliga förhållanden som kan antas ha inverkat på studierna. Studiemedlens storlek är knuten till det s.k. prisbasbeloppet. Beloppen varierar med studiernas omfattning. Studiemedel kan beviljas med 50, av heltid. Studiemedlen består av en bidragsdel och en lånedel. Studiemedel kan lämnas med två olika bidragsnivåer. Den generella bidragsnivån uppgår till av studiemedlens totalbelopp och den högre bidragsnivån till av total- beloppet. Den högre bidragsnivån kan lämnas fr.o.m. och riktar sig främst till studerande på grundläggande och gym- nasial nivå, som inte har sådan utbildning . Studie- bidraget är skattefritt och pensionsgrundande.89 Medlen för det högre bidraget är begränsade och fördelade i två anslagsposter, en för behörighetsgivande studier och en för repe- titionsstudier. Studiemedel med det högre bidraget beviljas så länge de avsatta medlen räcker och i den turordning ansökningarna 89 Regeringen har i propositionen Åtgärder för jobb och omställning (prop. 2008/09:97) avise- rat att arbetslösa som studerar på en yrkesinriktad utbildning inom vuxenutbildning tillfälligt ska kunna få studiemedel med den högre bidragsnivån, oavsett utbildningsbakgrund. kommer in till CSN. Därefter beviljas studiemedel med den generella bidragsnivån. Resurserna har räckt till alla sökande som läser in en behörighet, men räcker normalt inte till alla sökande som repeterar på grundskolenivå. Det finns ett sparande på studiemedelsanslaget på . Sparandet ligger i huvudsak i anslagsposten för det högre bidraget.90 Även studier vid specialpedagogiskt högskoleprogram och vid specialpedagogisk påbyggnadsutbildning ger rätt till studiemedel med den högre bidragsnivån. Det högre bidraget ersatte tidigare fördelaktiga studiestödsformer och infördes för att öka rekry- teringen till specialpedagogisk utbildning. Inga andra utbildningar på eftergymnasial nivå ger rätt till den högre bidragsnivån. Studiemedelsbelopp räknat i kronor är följande: Lånedel vid generellt bidrag Lånedel vid högre bidrag Omräknat till månadsbelopp uppgår studiemedlen till 8 688 kro- nor.91 Förutom de ordinarie studiemedlen kan studerande som är och som före studiernas början hade en inkomst på av prisbasbeloppet () beviljas ett tilläggslån på (2009). Studerande som har merkostnader i samband med sina studier, t.ex. för resor eller dubbelt boende, kan därutöver beviljas ett merkostnadslån. 90Anslaget 25:2, anslagspost 2.2. 91Omräkningen från veckobelopp till månadsbelopp redovisas utförligt i bilaga 4. Studerande med vårdnad om barn kan få ett tilläggs- bidrag. Tilläggsbidraget är högst för det första barnet och därefter lägre per barn för den som har flera barn. Tilläggsbidragets storlek är 2009 följande: /vecka, dvs. /vecka, dvs. Barn 3 och efterföljande /vecka, dvs. Studiemedel betalas ut i förskott Studiemedel betalas ut i förskott. I praktiken motsvarar en utbetalning dock ett belopp om fyra veckors studiemedel. För att få den första utbetalningen för en termin krävs att utbild- ningsanordnaren lämnar uppgift om att studierna påbörjats och att den studerande själv anger att studierna är påbörjade. Studiemedelstagaren får ha en inkomst upp till en viss nivå, den s.k. fribeloppsgränsen, utan att studiemedlen reduceras. Fribeloppet är kopplat till det antal veckor studiemedel betalas ut och bestäms per kalenderhalvår. Vid studier på heltid är fribeloppet . Om fribeloppsgränsen över- skrids minskas studiemedlen av den överskjutande inkomsten. Minskningen görs proportionellt på både bidrags- och lånedelen. Studiemedel som har betalats ut felaktigt eller med för högt belopp kan krävas tillbaka. Återkrav av studiemedel som har betalats ut med ett för högt belopp p.g.a. att den studerande haft en högre inkomst än beräknats ska alltid göras. Återkrav av andra skäl, t.ex. att den studerande avbrutit sina studier eller minskat sin studie- omfattning, får i regel bara göras om den studerande själv orsakat den felaktiga utbetalningen, t.ex. om felaktiga uppgifter har läm- Återkrav får i dessa fall även beslutas om den studerande insett eller borde ha insett att en utbetalning var felaktig. För studier utomlands gäller samma regler om åldersgränser, pröv- ning av studieresultat m.m. som för studiemedel i . På några punkter skiljer sig dock reglerna åt. En utbildning i ger rätt till studiemedel om den står under statlig tillsyn. Utanför gäller för eftergymnasiala utbildningar att utbildningen måste bedömas ha godtagbar standard. Det är som gör dessa bedömningar. För utländska utbildningar på gymnasienivå bedömer CSN utbild- ningens standard. Ett villkor för bidrag för gymnasiala studier utomlands är att studierna inte med lika stor fördel kan bedrivas i . Studiebidraget är lika stort för studerande utomlands som för studerande i . Däremot varierar lånebeloppen. Vid studier utomlands fastställer CSN lånets storlek i förhållande till levnadsomkostnaderna i respektive land. Till skillnad mot studier i betalas studiemedel för studier utomlands ut terminsvis i förskott. De förändringar som har gjorts i studiestödssystemet har lett till att det finns tre parallella återbetalnings- system: Studielån tagna (s.k. studiemedel). Studielån tagna mellan och (s.k. studielån). Studielån tagna efter (s.k. annuitetslån). I de tre systemen finns det särskilda trygghetsregler som gör det möjligt att få den årliga återbetalningen nedsatt till ett lägre belopp. Trygghetsreglerna och det årliga beloppet skiljer sig åt mellan systemen. För låntagare som har studielån i mer än ett återbetal- ningssystem finns möjlighet till en årlig samordning av betalningen av de båda äldre studielånen. Det är också möjligt att varaktigt överföra det äldsta studielånet till det näst äldsta återbetalnings- systemet. Låntagare som har äldre studielån och studielån i det nyaste återbetalningssystemet kan lägga samman lånen. Låneskulden slås då ihop och en ny återbetalningstid och ett nytt årligt belopp bestäms enligt nuvarande bestämmelser. Studielån som lämnats efter (annuitetslån) I nuvarande studiemedelssystem börjar återbetalningen av studie- lånet i början av det kalenderår som kommer tidigast efter det att en låntagare senast fick studiemedel. Återbetalning sker med ett årligt belopp som baseras på skuldens storlek, räntan för året, det antal år som återbetalningen beräknas pågå samt ett s.k. uppräkningstal på . Konstruktionen med uppräkningstal leder till att årsbeloppet blir lägre under den första delen av återbetalningstiden för att sedan öka. Återbetalningstiden är normalt eller det antal år som återstår tills låntagaren fyller . För den som har en liten skuld kan återbetalningstiden bli kortare eftersom årsbeloppet aldrig kan bli lägre än av prisbasbeloppet (2009). Det finns trygghetsregler som innebär att låntagaren inte behöver betala av på sitt studielån som han eller hon erhåller studiemedel. Detsamma gäller för tiden en person fullgör sin totalförsvarsplikt eller utbildar sig till reserv- eller yrkesofficer. Andra trygghetsregler medför att det årliga belopp som ska betalas kan minskas mot prövning av inkomsten under betalnings- året. Låntagaren behöver betala högst av sin samman- lagda inkomst t.o.m. det år denne fyller . Om låntagaren är eller äldre behöver högst av inkomsten åter- betalas.92 Inkomstuppgifter som lämnats i samband med minskning av årsbeloppet jämförs med uppgifter från . Visar det sig att låntagaren betalat ett för lågt preliminärt belopp ska mellanskill- naden betalas i efterhand. En tilläggsavgift på till- kommer på mellanskillnaden. 92 För den som har fyllt ska även av eventuell förmögenhet som överstiger 2,75 prisbasbelopp (för ) läggas till inkomsten. Förutsättningen för att få en minskning av årsbeloppet är att skillnaden jämfört med det årliga återbetalnings- beloppet är av prisbasbeloppet (för ). Om lån- tagarens inkomst är så låg att det nya årsbeloppet understiger av pris- basbeloppet (för ) behövs ingen återbetalning det aktuella året. Studielånet löper med ränta från det första utbetalningstillfället. Räntan fastställs av regeringen i början av varje kalenderår och beräknas på ett genomsnitt av statens upplåningskostnad . Räntan är inte avdragsgill mot inkomst. Räntan är , vilket motsvarar en ränta på om den vore avdragsgill. Eventuellt kvarstående studielån skrivs av i början av det år som låntagaren fyller eller vid dödsfall. Avskrivning kan också göras om det finns synnerliga skäl. Låntagaren måste då ansöka om avskrivning. Som synnerliga skäl räknas mycket låg sjukersättning. Andra skäl som kan leda till avskrivning av hela eller delar av en studieskuld är om den studerande på grund av exempelvis en olycka eller sjukdom måste avbryta sin utbildning. Avskrivning kan också ske om studietiden blivit väsentligt förlängd på grund av ett funk- tionshinder. Studielån från behörighetsgivande studier inom t.ex. komvux eller inom folkbildningen skrivs av om den studerande går vidare till högskolestudier. Detta gäller alla, även studerande som redan har högskolebehörighet. Avskrivning görs med en sjättedel för varje 60 högskolepoäng, dock med högst hälften av de tagna lånen, inklusive ränta. Högst 180 högskolepoäng, motsvarande hel- tidsstudier, ger grund för avskrivning. Vilka är studiemedelstagarna? I tidigare avsnitt har kommittén beskrivit de högskole- och vuxen- studerande och hur många av dem som har studiemedel m.m. I detta avsnitt presenteras sammanfattande fakta om studiemedels- tagarna och låntagarna. Antalet studiemedelstagare har minskat . Antalet individer med studiemedel var /08 cirka 345 000 personer. var det 412 000 personer som hade studiemedel.93 Kvinnorna dominerar bland studiemedels- tagarna. var kvinnor /08. Andelen kvinnor har ökat något . Andelen kvinnliga studie- medelstagare är större på lägre utbildningsnivåer än på högre. betalades det ut studiemedel till ett belopp av 18,7 mil- jarder kronor. Av detta var 8,3 miljarder bidrag och 10,4 miljarder var lån. De flesta studerar på eftergymnasial nivå De flesta studiemedelstagare läser på eftergymnasial nivå och högskolan är den vanligaste utbildningsformen. Utvecklingen har varit att andelen studerande på grundskolenivå har ökat och andelen studerande på eftergymnasial nivå har minskat. Detta beror till en del på att andra studiestöd, t.ex. rekryterings- bidraget, har avskaffats. Det har lett till att fler studerande på grundskolenivå i stället har ansökt om studiemedel. Diagram 1.3 Andel studiemedelstagare per utbildningsnivå /07 93 Anledningen till att det är fler studiemedelstagare på ett kalenderår än på ett läsår är att många avslutar sina studier efter en vårtermin och det tillkommer andra studerande på höst- terminen. Stora åldersskillnader mellan studiemedelstagare på olika nivåer De flesta som läser med studiemedel är mellan 20 och . Åldersskillnaderna är dock stora mellan olika utbildningsnivåer. Studerande med studiemedel på grundskolenivå är avsevärt äldre än övriga studiemedelstagare. På gymnasienivån är de studerande generellt yngre än dem som läser med studiemedel på grundskole- nivå. De som läser på eftergymnasial nivå är till . Åldersfördelningen per utbildningsnivå framgår av diagram 1.4. Diagram 1.4 Studiemedelstagare fördelade efter ålder per utbildningsnivå, De kvinnor som studerar med studiemedel är i allmänhet äldre än männen. På den eftergymnasiala nivån är t.ex. nästan en fjärdedel av kvinnorna . Bland männen är eller äldre. av kvinnorna och av männen på den eftergymnasiala nivån är . Av dem som studerar med studiemedel har svensk bakgrund och är inte födda i . Bland de utrikes födda är en större andel kvinnor jämfört med de svenskfödda. De utrikes födda är även äldre och andelen är , vilket sannolikt hänger samman med vilken form av studier som bedrivs. Andelen studerande med utländsk bakgrund minskar ju högre utbildningsnivån är. Studiemedelstagarnas familjesituation, inkomster och boendekostnader Studiemedelstagarna är till huvuddelen ensamstående. var av de studerande ensamstående och gifta eller samboende. Fler studerande på grundskole- och gymnasienivå hade barn än de som läste på eftergymnasial nivå. Kvinnliga studie- medelstagare hade i högre utsträckning barn än männen. En genomsnittlig studerande med studiemedel som studerade hela 2006 på heltid hade en skattepliktig inkomst som uppgick till . Genomsnittligt hade en studiemedelstagare att röra sig med efter skatt. Äldre studerande hade något högre inkomster än yngre. Gifta eller sammanboende hade högre inkomster än ensamstående och personer födda utom- lands har lägre inkomster än dem som är födda i . Boendekostnaden utgör en stor del av studiemedelstagarnas utgifter. En ensamboende studiemedelstagare hade 2006 en genom- snittlig boendekostnad på . Cirka 14 pro- cent av studiemedelstagarna hade bostadsbidrag . Andelen som hade bostadsbidrag varierade. Bland ensam- stående utan barn hade bostadsbidrag, bland ensam- stående med barn hade bostadsbidrag, för övriga med barn hade bostadsbidrag och för gruppen övriga utan barn hade bostadsbidrag.94 94 SCB (2006b). Vilka tar studielån? Andelen studiemedelstagare som väljer att ta studielån har minskat , från . Kvinnor tar studielån i nästan exakt samma utsträckning som män. Studerande på grundskolenivå avstår oftast från att ta studielån. Bara en av tre studiemedelstagare på grundskolenivå väljer att låna. Studerande på gymnasienivå lånar mer än grundskolestuderande, men mindre än studerande på eftergymnasial nivå. Till viss del beror sannolikt skillnaderna på att studerande på de lägre utbildningsnivåerna kan få studiemedel med den högre bidragsnivån och därmed kanske kan ha lättare att klara sig utan att ta lån. Störst andel låntagande finns i den grupp som läser utomlands. Äldre och yngre studiemedelstagare tar mer sällan lån än den genomsnittlige studiemedelstagaren. Det innebär att personer i åldrarna är de som oftast tar studielån. För samtliga nyblivna återbetalare 2008 var den genomsnittliga studieskulden . En skuld på motsvarar studier med den generella bidrags- nivån och full lånedel. De som läser utomlands har de största genomsnittliga studieskulderna efter avslutade studier, . Studerande som enbart läst på eftergymnasial nivå i har en genomsnittsskuld på . Om man lägger samman lån i alla tre lånetyperna ligger den genom- snittliga skulden på för männen och 124 000 kro- nor för kvinnorna.95 Genomsnittligt betalar en studielåntagare in , dvs. Män betalar in lite mer än kvin- nor, vilket beror på att de manliga låntagarna har högre genom- snittliga inkomster. Antalet låntagare uppgick till nästan 1,4 miljoner personer. 95 Uppgifter som CSN tagit fram för kommitténs räkning. I detta avsnitt lämnas en översikt över de studiesociala systemen och förhållandena i ett internationellt perspektiv. De förhållanden som beskrivs nedan avser endast villkoren vid högskolestudier. Internationella skillnader i studiestöd för vuxenutbildning är mer svårbeskrivna därför att förhållandena ser så olika i ut i de olika länderna och eftersom genomarbetade sammanställningar saknas. De allra flesta länder i har, till skillnad från , utbild- nings- eller registreringsavgifter. Utbildnings- eller registrerings- avgifter blir också allt vanligare och omfattar en allt större del av kostnaderna inom den högre utbildningen. I många länder används utbildningsavgifter som ett sätt att skapa incitament för en snabbare genomströmning. Avgifterna skrivs då ner eller avskrivs helt om studenten tar examen inom föreskriven tid. Alternativet är att det påförs särskilda avgifter för dem som inte klarar sin examen i tid.96 Det finns tre huvudsakliga typer av studiestöd: Stöd till studenterna för att täcka uppehället (lån eller bidrag). Stöd för att täcka utbildningsavgifter eller liknande (lån eller bidrag). Stöd till föräldrarna i form av bidrag eller skattereduktion. Tretton länder i , bland annat , har särskilt stöd till studenter med barn, men stödets storlek och konstruktion varierar stort mellan länderna. I ett dussintal länder finns också bidrag eller lån som ska täcka hela eller delar av studieavgifterna. I 25 europeiska länder kan studerande få någon form av studiebidrag och i 20 av dessa erbjuds även studerande studielån (antingen helt separat eller kopplat till bidragen som i ). De svenska studiemedlen är lånetunga jämfört med många andra länder. 96 (2007). I stort sett alla länder i utom har någon slags behovsprövning. Behovsprövningen görs mot föräldrarnas in- komster och mot egna inkomster eller bara mot egna inkomster. Den svenska behovsprövningen (fribeloppet) är generös i en inter- nationell jämförelse. Totalbeloppen för studiemedel är svåra att jämföra mellan de europeiska länderna men tydligt är att de länder som har en hög andel lån också har ett högre totalbelopp. Ett sätt att jämföra totalbeloppen är att ange hur stor andel som studiemedlen utgör av de totala offentliga utgifterna för högre utbildning. I genomsnitt för de europeiska länderna utgör studiebidragen och studielånen av de totala utgifterna. I är mot- svarande siffror för bidragen och för lånen. Om lån och bidrag summeras har endast tre länder högre andel: , och . I många europeiska länder finns särskilda bostadsbidrag till studenter, antingen som ett direkt bidrag till den studerande eller indirekt som subventioner till studentbostäder. Även i länder som saknar sådant stöd kan det finnas särskilda studentbostäder på samma sätt som i . Studiestöd till föräldrarna, antingen som bidrag eller som skatte- lättnader, finns i majoriteten av länder, men saknas i exempelvis de nordiska länderna. Majoriteten av länderna i har särskilt stöd för studier utomlands eller studiestöd som studenten kan ta med sig till sina utlandsstudier. Det särskilda stödet kan antingen vara ett förhöjt eller förlängt studiemedel eller följa andra kriterier.97 En jämförelse av hur tillgänglig högre utbildning är sett i ett ekonomiskt perspektiv har gjorts mellan 15 länder där även icke- europeiska länder ingår.98 Den visar att är det land som har högst ekonomisk tillgänglighet till högre utbildning tack vare låga utbildningskostnader, generösa bidrag samt stora lånemöjligheter. och placerar sig också högt i rangord- ningen tack vare låga eller medelhöga utbildningskostnader, gene- rösa bidrag samt rimliga, men mer begränsade, lånemöjligheter. Resten av placerar sig längre ned i jämförelsen trots låga utbildningskostnader men på grund av begränsat studiestöd. , och rangordnas inte mycket lägre än eftersom de höga utbildningskostnaderna i dessa länder kompen- 97Eurydice (2007). 98Educational (2005). seras av högre studiestöd och högre genomsnittliga inkomster. och placeras långt ner i rangordningen av ekonomisk tillgänglighet på grund av höga utbildningskostnader och låga genomsnittliga inkomster. Andelen studenter som tar studielån varierar mellan länderna. Den genomsnittliga studieskulden är högst i , vilket kan anses förvånande eftersom svenska studenter inte betalar utbildnings- avgifter.99 Det finns i stora drag tre olika typer av räntepolicy: 1.Nominell nollränta: det utgår överhuvudtaget ingen ränta, vilket betyder att skulden minskar i takt med inflationen. 2.Real nollränta: räntan är satt till att motsvara inflationen. 3.Självkostnadsränta: räntan ska motsvara statens upplånings- kostnad. Förutom de tre olika typerna av räntepolicy har dessutom vissa länder olika räntepolicy beroende på om låntagaren är i studier eller inte. Under studierna är räntan subventionerad, men efter studierna ligger den över statens genomsnittliga lånekostnad. En högre räntenivå är avsedd att täcka förluster för osäkra ford- ringar. Systemen är dock ändå inte helt självfinansierande. Det finns tre olika system för återbetalning av lån: vanliga lån (mortgage), annuitetslån och inkomstbaserade lån. Återbetalningssystemen varierar mellan olika studiestöds- system, det gäller bland annat huruvida räntan är subventionerad, samt om återbetalningen är knuten till inkomst. 99 Usher, A. (2005). Länder som ingår i jämförelsen är: , , , , (och ), , och . stor grupp länder som har subventionerad ränta men inte inkomst- relaterad återbetalning. Endast fyra länder i jämförelsen har inkomstrelaterad återbetalning och endast ett land () saknar någon slags subventionering av räntan. De flesta länderna tillämpar nedskrivning eller avskrivning av studieskulder. Som skäl för avskrivning räknas t.ex.: för låga inkomster eller för hög skuld studier avslutade i tid den skuldsatte får barn.