sou · GXB38 · 2009-02-05 00:00:00 — Myndigheten för livsmedelssäkerhet (MLMS) har en samord- nande roll. Den operativa kontrollen är märkbart delegerad till ett antal myndigheter, däribland distriktsveterinärer. Myndigheten för livsmedelssäkerhet har till uppgift att svara för såväl riskvärdering som riskhantering och riskkommu- nikation. Sakmässigt är riskvärderingen uppdelad på flera olika myndigheter. Exempelvis svarar veterinära laboratorier för riskvär- dering beträffande djur och därmed sammanhängande frågor, medan särskilda laboratorier tar hand om frågor som rör växter och växtskydd. I den irländska kontrollen inom livsmedelskedjan finns ett substantiellt inslag av privata aktörer, det gäller i huvudsak labora- torier. Även de statliga laboratorierna kan åta sig uppdrag mot ersättning, det vill säga rent kommersiella uppdrag. Forskning förekommer i första hand på statliga veterinärlaboratorier. Ministeriet för jordbruk, natur och livsmedelskvalitet (Jordbruks- ministeriet) och ministeriet för hälsa, välfärd och sport () svarar tillsammans för den övergripande politi- ken avseende kontroll inom livsmedelskedjan. Jordbruksministern stöds av en verkställande styrelse som ansvarar för långsiktig politik, tilllämpning och ledning. Inom ministeriet handhas frågor rörande livsmedels- och foderkvalitet, djurskydd, djurhälsa och växtskydd av avdelningen för livsmedels- kvalitet och djurhälsa respektive lagstiftning. Följande fem organ under ministerierna svarar tillsammans för att verkställa politiken. Allmänna inspektionsfunktionen, som har ett särskilt ansvar för tillämpning av politik och lagar. Tjänsten för mark- och vattenfrågor Myndigheten för säkra livsmedel och konsumentprodukter () , under vilket Myndigheten för säkra livsmedel delvis sorterar, svarar för större delen av den lagstiftning som rör livsmedelssäkerhet, vid behov i samverkan med Jordbruksministe- riet och . Större delen av myndighetsbud- geten kommer via . har under sig . uppdrag är att skydda människors och djurs hälsa. Den övervakar kvalitet på livsmedel och konsument- produkter och kontrollerar hela produktionskedjan fram till slutlig konsument. Myndighetens tre huvuduppgifter är kontroll, riskvär- dering och riskkommunikation med avseende på livsmedels- och produktsäkerhet. Incident- och krishantering, inklusive djurhälsa och frågor som rör sjukdomar, liksom åtgärdsförslag till Jord- bruksministeriet ingår likaså bland uppgifterna. En väsentlig del av arbetet utgörs av informera berörda ministerier och upprätthålla internationella kontakter. Myndigheten har fyra avdelningar eller direktorat: Direktoratet för tillämpning, genomförande och kontroll, som samordnar kontrollinsatserna genom sina fem regionala kontor, där varje region har ett särskilt kompetens- och ansvarsområde samt ett laboratorium. Kontoret för riskvärdering. Direktoratet för särskilda insatser. Direktoratet för kontrollstrategier och kommunikation. Myndigheten har sålunda ansvar för att lagstiftningen efterlevs, samt samordnar specifika kontrollåtgärder för hela landet. De regionala kontoren svarar för huvuddelen av analysverksamheten genom sina laboratorier. Den nämnda regionala kompetens- fördelningen är inom kontoret uppdelad på primärproduktion inom jordbruk, trädgård, levande djur och djurskydd, kemikalier icke avsedda för livsmedel, sammansatta livsmedel, samt säkerhet för andra produkter än livsmedel. Varje region upprättar förslag till årsvisa inspektionsplaner i samverkan med övriga regioner, och bistår därvid med sin särskilda analys- och forskningskapacitet. Inom regionerna finns i sin tur lokala inspektionsenheter. Verksamheten inom hela Livsmedels- myndigheten stöds av ett Intranet som omfattar register på alla livsmedelsföretag, inspektionsinsatser, inspektionsplaner och protokoll, rekommendationer avseende provtagning samt ny eller utökad lagstiftning. Den centrala myndigheten fastställer vidare nationella kontroll- planer med specifikation av vilka särskilda åtgärder som skall vidtas. Häri kan även ingå olika forskningsprojekt inom särskilda intresse- områden. Myndigheten har härutöver tagit i bruk ett mer effektivt övervakningssystem, vars syfte är att reducera kontrollbördan för näringslivet. Genom att kontrollinsatser inriktas på områden med bedömda större risker och företag som inte tillämpar godkända kvalitetsprogram eller systematiskt underpresterar kan den totala kontrollinsatsen gentemot näringslivet reduceras. Förändringen stämmer överens med ett parlamentsförslag som träder i kraft . Ambitionen är ökad fokusering och minskat antal kontroller. Vidare kan nämnas att man strävar efter att minska komplexiteten i kontrollsystemet genom att olika myndigheter skall samverka genom en en dörr in-lösning, varvid det enskilda företaget kommer att ha en enda kontaktpunkt för sina frågor. Arbetsstyrkan vid hela myndigheten uppgick till 1 680 personer. Allmänna inspektionstjänsten är en kontroll- och undersöknings- funktion inom . Verksamheten omfattar djur- skydd, djurhälsa, foder, med mera. Som undersökande myndighet kan inspektionstjänsten engageras av när missförhållanden upptäcks. Tjänstemännen kan fastställa att ett brott har blivit begånget och utfärda en stämning. Härutöver har Allmänna inspektionstjänsten i samband med storskaliga under- sökningar en enhet för brottsutredningar. Denna har längre gående befogenheter och utför mer komplicerade utredningar efter överenskommelse mellan och allmän åkla- gare. Regelbundna samverkansmöten hålls mellan Livsmedelsmyn- digheten och Allmänna inspektionstjänsten på central och regional nivå. Inspektionstjänstens planerings- och arbetssätt motsvarar på det hela taget . Val av företag och områden som skall kontrolleras baseras på ett antal riskfaktorer. Myndigheten är förhållandevis stor med cirka 550 anställda. Växtskyddstjänsten är ett centralt organ som sorterar under . Myndighetens verksamhet omfattar interna- tionell samverkan, överföring av Gemenskapens lagstiftning till nationella lagar, utfärdande av instruktioner beträffande växtskydd, kontroll av växter och växtprodukter i samband med import och export samt växtcertifiering. Växtskyddstjänsten omfattar bland annat följande avdelningar: Internationella phytosanitära frågor med ansvar för internatio- nell policy och representation, samt förhandlingar med tredje land. Fytosanitär riskhantering med ansvar för att utveckla nationell policy, riskanalys kring växtsjukdomar, samt granskning av den nationella växtkontrollen. Enheten till stöd för fälttjänster, som upprättar kontrollmanua- ler, kungör ingripanden och åtgärder för odlare, importörer, med flera vid bristande överensstämmelse medlagstiftningen. Fälttjänsten omfattar fyra distrikt med totalt tolv kontor. Dessa är belägna i anslutning till för jordbruks- och trädgårdsproduk- ter större handelsplatser. Diagnostisk avdelning med centralt laboratorium med ansvar för att diagnoser, forskning och rådgivning. Viss kontrollverksamhet fullgörs av semiautonoma offentligrätts- liga/privata organ såsom inspektionstjänst, inspektionstjänst för trädgårdsodling och Inspektionstjänsten för frukt och grönsaker. Dessa organ kan utföra uppföljningskontrol- ler, exportkontroll av frukt och grönsaker, med mera. Det lagreglerade förhållandet mellan exempelvis Livsmedels- myndigheten och ett administrativt organ innebär bland annat att skall godkänna organets verksamhetsplan och tillsändas dess kontrollrapporter. Förutom ovan nämnda semi- autonoma organ finns sådana för mejeriprodukter, ägg och äggpro- dukter, utsäde och sättpotatis, samt blommor. Enbart organet för mejeriprodukter sysselsätter cirka 140 personer, varav 60 arbetar med inspektioner. Inom ramen för enligt lag godkända handelsorganisationer verkar ett antal produktstyrelser, mandat att formulera regler för en viss sektor. Styrelserna är normalt vertikalt organiserade och täcker all verksamhet från jord till bord. Även om de har behörighet att fastställa regler, är de inte myndigheter. Produktstyrelser finns för kött och ägg, fisk och fiskprodukter, djurfoder, mejeriprodukter samt för trädgårdsodling. Några av produktstyrelserna medverkar i direkt kontrollverksamhet avseende livsmedel och foder. Djurhälsotjänsten är en privat icke vinstdrivande stiftelse bildad av jordbrukare med syfte att utrota vissa djursjukdomar. Den arbetar på kontraktsbasis för , och svarar för över- vakning av djursjukdomar, genomför kontrollprogram samt dia- gnostiserar sjukdomar genom ett eget laboratorium. Djur- hälsotjänstens undersökningar ligger till grund för Livsmedels- myndighetens certifiering rörande djurhälsa och enskilda gårdar. Man förfogar över en nationell databas med uppgifter om besätt- ningars djurhälsa och stöder bland annat genom att delta i expertgrupper, medverka med ytterligare expert- stöd i händelse av sjukdomsutbrott eller misstanke därom samt utför obduktioner. Ett antal laboratorier deltar i kontrollen. för livsmedelssäkerhet, som ingår i ett universitet och forskningscentrum, är ett privat forskningsinstitut. Det utför lagstadgade uppgifter på uppdrag av regeringen, och finansieras huvudsakligen genom . Rikilt är referens- laboratorium för rester av bekämpningsmedel och veterinärmedicin samt analyserar fodervaror och GMO-produkter. för kontroll av djursjukdomar är nationellt referenslaboratorium för av OIE10 listade djursjukdomar och förser med specialdiagnoser. Avsikten är att man dygnet runt skall ha veterinärer och diagnoskompetens. Laboratoriet för djurhälsa svarar för provtagning enligt ett av fastställt program. Cirka fyra miljoner analy- ser utförs , för såväl offentlig som privat sektor. och miljö sorterar under , och har som viktig uppgift att se till att lagar om livsmedelssäkerhet efterlevs, bland annat genom anvisningar och rådgivning kring nya risker för folkhälsan. Institutet är nationellt referenslaboratorium för salmonella, för bakteriologiska och virala föroreningar i musslor, samt analyserar fiskprodukter. har eget laboratorium för mikrobiolo- giska och kemiska analyser. Västskyddstjänsten centrala laboratorium utför analyser med avseende på bakteriologi, insekter, nematoder, svampar, molekylär biologi. Lagstiftningsfrågorna är samlade på de berörda ministerierna, men vad sedan gäller den operativa kontrollen är den spridd på flera parter. Myndigheten för säkra livsmedel och konsumentprodukter har visserligen tillsammans med Allmänna inspektionstjänsten ett huvudsakligt ansvar. Värt att notera är också att de branschinriktade privata kontrollorganen resulterar i att företag med diversifierad produk- tion får möta flera olika kontrollinstanser. Förhållandet har dock observerats och strävan är att gentemot kontrollobjekten förenkla 10 OIE: Office Internationale des Èpizooties. och rationalisera kontrollen genom att det skall räcka med en enda kontaktpunkt. Riskvärderingen ligger i många fall på , den är en av de prioriterade uppgifterna. ligger riskhan- tering och riskkommunikation på samma myndighet. Även det nationella forskningsinstitutet medverkar i riskvärderingen. I någon grad är riskvärderingen dock uppdelad med utgångspunkt i växtskydd (Växtskyddstjänsten), foder (), djurhälsa (), (djursjukdomar), animaliska livsmedel (, Centralorganet för mejeriprodukter och och miljö). Konkurrensutsatt verksamhet förekommer på laboratorieområ- det. Rikilt, som till stor del finansieras med offentliga medel, bedri- ver också kommersiell verksamhet. Vissa av laboratorierna finns hos kvalificerade forskningsinsti- tut, exempelvis Rikilt, som bedriver reguljär forskning. Andra forskningsinstitut av myndighetskaraktär är Växtskyddstjänsten, och Djurhälsotjänsten. En klar specialisering på olika sakområden föreligger således. , det vill säga , , och Nord- , har ett mellan de olika länderna något varierande tillsynssy- stem avseende foder, livsmedel, djurhälsa, djurskydd och växt- skydd. Den offentliga kontrollen inom och är cent- raliserad men i praktiken är den löpande kontrollen uppdelad mellan den centrala och den lokala regeringen. De centrala myndigheterna är Livsmedels- och standardiseringsmyndigheten (Food and FSA), Miljö-, livsmedels- och lands- bygdsdepartementet (, Food and Rural Affairs, Defra) samt motsvarande myndigheter i administra- tionerna i , och . På lokal nivå utförs betydande delar av uppföljning och kontroll av lokala myndigheter. De två viktiga myndigheterna inom foder- och livsmedelskontroll, med mera är FSA och Defra. Den så kallade Hamptonrapporten, Minskade administrativa bördor: effektivare inspektion och tillämpning, som togs fram på uppdrag av , har resulterat i rationalisering av den offentliga kontrollen genom att främja effektivare och mer regelstyrda kontroll- och tillämpningsåtgärder utan att ge avkall på standarder och föreskrifter. Vidare har ett viktigt moment med rapporten varit att åstadkomma en ändamålsenlig åtskillnad mellan politikutformning och verkställighet på samtliga myndighetsområden. Såväl FSA och Defra har hörsammat rappor- tens rekommendationer. Livsmedels- och , FSA Livsmedels- och standardiseringsmyndigheten, FSA, är en fristå- ende myndighet, etablerad , med uppgift att värna folkhälsa och konsumentintressen med avseende på livsmedel och djurfoder. FSA är centrala behöriga myndighet för lagstift- ning vad avser kontroll av livsmedel och fodervaror. Till grund för FSA ligger dels en hälsoskyddslag, dels lagen om livsmedelsstan- darder , varigenom FSA erhöll formell makt att fastställa standarder för samt leda och granska lokala myndigheters tillämp- ning av livsmedelslagstiftningen. svarar dock för några områden. Huvudkontoret är i , nationella kontor finns i , och . FSA är ansvarig inför dels Storbritan- niens parlament genom Hälsodepartementet, dels de nationella parlamenten (församlingarna) i , och genom respektive hälsominister eller motsvarande. Verksamheten leds av en styrelse, som har att verka i det allmänna intresset genom att i femårsplaner lägga fast övergripande strategi och priorite- ringar, utan att företräda särskilda sektorer. I sin tur bryts strategin ner i årliga verksamhetsplaner. Strategin för perioden –2010 har bland annat följande huvudmål: Fortsatta åtgärder för att minska livsmedelsburna sjukdomar. Ytterligare reducering av riskerna för att konsumenter drabbas av kemikalieförgiftning, inklusive radiologisk kontaminering av livsmedel. Underlätta för konsumenter att välja hälsosamma diet och därigenom förbättra livskvaliteten genom att minska dietrelaterad sjukdom. Genom konsumentinformation underlätta konsumenternas val. Normeringsarbetet sker i samråd med bland annat lokala myndig- heter. FSA erhåller vidare oberoende expertråd från sina veten- skapliga kommittéer och svarar för rådgivning och information till allmänheten och regeringen med avseende på säkerhet genom hela livsmedelskedjan, samt lämnar råd beträffande näring och diet. För att underlätta samordning och samarbete har FSA till sig knutit ett antal grupper: Samverkansgruppen för tillämpning: Gruppen, med representanter för hela , har bildats för att stärka och utveckla samband mellan FSA och lokala livsmedelsmyndig- heter. Samverkansgruppen för tillämpning av lagstiftning rörande anima- lier: Gruppen, som bildades på inrådan av den rådgivande kommittén för animaliska livsmedel, diskuterar frågor som rör lagstiftning om animalier och därmed sammanhängande spör- mål, identifierar gemensamma problem samt utformar samord- nad tillämpning av livsmedelslagstiftningen. Forum för medverkande myndigheter: Forumet omfattar representanter från kontrollmyndigheterna, och har etablerats i syfte att ge myndigheterna möjlighet att informellt diskutera aktuella frågor. Här söks också möjligheter att utveckla direkt samarbete mellan de berörda myndigheterna. för tillämpning av livsmedelslagstiftning: Kommittén har till uppgift att för FSA vidmakthålla och utveckla ett nätverk med viktiga aktörer, som kan bistå med nödvändig expertis för att bidra till utveckling, tillämpning och vidmakthållande av myndighetens politik. för tillämpning av livsme- delslagstiftning: Motsvarande uppgifter som för skotska kommittén. FSA och arbetsgrupp för lokala myndigheter: Gruppen diskuterar alla aspekter kring livsmedelslagstiftningen. Tjänsten för kötthygien (, MHS) Tjänsten för kötthygien är en verkställande funktion inom FSA, och har till uppgift att främja folkhälsa, djurhälsa och djurskydd i genom kontroll av anläggningar godkända för hantering av färskt kött. I svarar en veterinärfunktion inom Jordbruks- och landsbygdsdepartementet på uppdrag av FSA för motsvarande uppgifter. MSA leds av en särskild styrelse inom ramen för FSA:s övergripande strategi. Huvudkontoret finns i . Härtill finns fem regionala kontor. 11.3.Miljö-, livsmedels- och landsbygdsdepartementet (, Food and Rural Affairs, Defra) Miljö-, livsmedels- och landsbygdsdepartementet (, Food and Rural Affairs, Defra) är centrala myndighet avseende djurhälsa, djurskydd och växtskydd. Defra svarar också för den livsmedelslagstiftning och dess tillämp- ning som inte hänskjutits till FSA. Det avser föreskrifter för köttmärkning, standarder för organiska produkter, varumärkes- skydd, animaliska biprodukter i samband med livsmedel, transmis- sibel spongiform encephalopati (,), import av animalier från tredje land, foder med medicinska tillsatser, fodertillsatser, samt rester av bekämpningsmedel och veterinärmedicin. I , och är respektive parlament ansvarigt för uppgifterna. Den tidigare statliga veterinärtjänsten utgörs av Defra:s verkställande avdelning för djurhälsa, och täcker geografiskt , och . Vidare inrymmer Defra en avdel- ning för samordning av tillsynsmyndigheter. Uppgiften är bland annat att utveckla samarbetet med avdelningen för djurhälsa och lokala myndigheter i enlighet med Defras strategi för effektiv tillämpning av djurhälso- och djurskyddskontroll. Ett förhållandevis stort antal organ bistår Defra i dess strate- giska prioriteringar. Många av dessa organ sorterar under eller finansieras av Defra, andra har ett nära samarbete. De som under Defra har uppgifter inom livsmedelssäkerhet är följande/svarar för följande områden: Myndigheten för utbetalning av jordbruksstöd , fiske och vattenbruk Direktoratet för säker användning av bekämpningsmedel Myndigheter i samarbete med Defra är följande: Tjänsten för kötthygien, MHS Livsmedel från (Food from ) Djurhälsan (Animal Health, AH) Djurhälsa är som nämnts verkställande organ inom Defra för vete- rinärkontroller på områdena för djurhälsa, djurskydd och interna- tionell handel. Man svarar också för tillämpning av Defras politik i , samt motsvarande för parlamentet i och Miljö- och landsbygdsdepartement. är Djurhälsan formellt skilt från Defra, men är fortfarande ansvarigt inför Defras departementschef. Mer specifikt svarar Djurhälsan för följande uppgifter: Vidmakthålla och säkerställa beredskap inför utbrott av djursjukdomar. Kontrollera och bekämpa djursjukdomar, rådgivning för att förebygga sjukdomar. Kontroll av att nationell och EU-lagstiftning rörande djurskydd efterlevs. Rådgivning beträffande villkor för export och import av djur. Djurhälsan har 24 lokala kontor, varav 16 i , tre i och fem i . (, MFA) skall under Defra följa upp, kontrollera efterlevnaden av och i övrigt tillämpa lagstiftning om havsfiske. 11.6.Myndigheten för utbetalning av jordbruksstöd (, RPA) Myndigheten svarar under Defra för bland annat en rad kontroller och inspektioner på jordbruk och inom handel med avseende på djuridentitet, överensstämmelse med nationell och EU-lagstiftning inom och . Vidare svarar myndigheten för kontroll av användningen av växtskyddsprodukter, efterlevnad av foder- och livsmedelslagstiftning inklusive mejerihygien samt vissa miljöfrå- gor. 11.7.Myndigheten för veterinärlaboratorier (, VLA) Myndigheten bistår Defra, liksom övriga organ med verksamhet inom djurhälsa, med undersökningar, konsultationer, sjukdoms- övervakning och diagnoser. Totalt finns 16 laboratorier, varav ett i och två I . Myndigheten är också Gemenskapens referenslaboratorium för fågelinfluensa, Newcastlesjuka och transmissibel spongiform encephalopati, TES. Härtill är man refe- renslaboratorium för OIE avseende närmare 15 olika djursjukdo- mar, förutom nämnda bland annat tuberkulos, klassisk svin- pest och salmonella. 11.8.Centrala vetenskapslaboratoriet (Central Science Laboratory, SCL) Laboratoriet är en verkställande myndighet under Defra med en bred kundkrets som inkluderar andra departement, Kommissionen och näringslivet. Uppgiften är främst att bistå med en effektiv och konkurrenskraftig service baserad på vetenskap, forskning och rådgivning för att möta såväl lagstadgade och policymål. , fiske och vattenbruk (, Fisheries and Aquaculture Science, ) Centrumet är ett verkställande organ inom Defra och svarar för vetenskaplig uppföljning och sammanhängande forskning och utveckling för förvaltning av fisketillgångar, havsmiljö fisk- och skaldjurshygien samt fiskodling. Myndigheten betjänar Defra, andra departement och den privata sektorn, samt är nationellt refe- renslaboratorium för bakterie- och virusinfektioner hos musslor. 11.10.Direktoratet för säker användning av bekämpningsmedel (Pesticides Safety Directorate, PSD) Direktoratet är övergripande organ inom Defra med avseende på bekämpningsmedel och har bland annat till uppgift granska och godkänna pesticider samt kontroll av marknadsföring, försäljning, lagring och användning av desamma inom i jordbruk och träd- gårdsodling. Vidare övervakas eventuell förekomst av rester i livs- medel. Direktoratet är rådgivande organ till departementschefen, samt lämnar stöd nationellt och till EU vid granskning av säkerhe- ten hos på marknaden förekommande bekämpningsmedel. 11.11.Veterinärmedicinska direktoratet (Veterinary Medicines Directorate, VMD) Direktoratet har ett i stort sett heltäckande ansvar vad gäller granskning, bedömning och godkännande av veterinärmediciner. Vidare övervakar man eventuell förekomster av medicinrester i livsmedel, icke godkända substanser hos djur och animaliska produkter förekomst av mikrobiologisk resistens. har ett visst självstyre med en försteminister i sin ledning. departement för miljö och landsbygdsutveckling (Scottish Executive Environment and Rural Affairs Department, (SEERAD) Departementet svarar för frågor som rör jordbruk, landsbygdsut- veckling, livsmedel, miljö och fiske. Under departementet sorterar flera myndigheter och offentliga organ. Ett avtal mellan SEERAD och Defra reglerar samarbetet mellan de två myndigheterna. Under SEERAD sorterar tre verkställande myndigheter: Skotska myndigheten för jordbruksvetenskap, ansvarig för forskning inom jordbrukets område. Myndigheten för fiskeriforskning, som bedriver forskning inom fiske och vattenbruk Skotska fiskeskyddsmyndigheten, ansvarig för kontroll av att fiskelagstiftning som reglerar fisket efterlevs. På likartat sätt som för har viss delegation skett till . Uppgifter som delegerats omfattar bland annat hälsofrågor, utbildning, ekonomisk utveckling och planering samt kultur. Departementet för miljö, planering och landsbygdsutveckling (The Welsh Assembly Government Environment, Planning och Countryside Department, EPCD) Departementet omfattar sju avdelningar, varav chefsveterinär- kontoret svarar för frågor om djurhälsa och djurskydd, djuridenti- fiering och utbrott av anmälningspliktiga djursjukdomar. Även har ett visst självstyre i förhållande till centralre- geringen i . Jordbruks- och landsbygdsutvecklingsdepartementet (, DARD) Departementet ansvarar för livsmedels-, jordbruks- och miljöfrågor samt landsbygdsutveckling. Vidare ingår veterinär- uppgifter rörande djurhälsa och djurskydd. Dard Svarar i gentemot Defra för kontrollprogram som avser hela . Totalt finns 468 lokala myndigheter med ansvar för livsmedels- kontroll i , vars verksamhet samordnas genom Samordningsorganet för lokala myndigheters föreskriven tillsyn (Coordinators of , LACORS).