sou · GXB314 · 2009-02-17 00:00:00 — Rätten att väcka allmänt åtal får dock inte överlämnas när det gäller yttrandefrihetsbrotten hets mot folkgrupp eller brott mot medborgerlig frihet. Den tid inom vilken allmänt åtal för yttrandefrihetsbrott ska väckas är i fråga om radioprogram från det att pro- grammet sändes eller, i fråga om tillhandahållande som avses i 1 kap. 9 § första stycket 1 och 2, från den tidpunkt när infor- mationen inte längre tillhandahölls. I fråga om sådan offentlig uppspelning ur en databas som avses i 1 kap. 9 § första stycket 3 är tiden från uppspelningen. Beträffande tekniska upptag- ningar är tiden från det att upptagningen gavs ut. Beträff- ande sådana upptagningar som saknar någon av de i 3 kap. 13 § föreskrivna uppgifterna gäller dock vad som är föreskrivet i lag om tid för väckande av talan med den begränsningen att allmänt åtal inte får väckas senare än från det att Justitiekanslern fick kännedom om upptagningen. I fråga om bestämmelserna om databaser i tillämpningslagen är det, utöver de regler som har behandlats ovan, endast reglerna om skyl- dighet att lämna uppgift om utgivare m.m., om skyldighet att dokumentera innehåll, om var ett yttrandefrihetsmål ska tas upp och om Radio- och register över databasverksamhet som kan vara eller förefalla problematiska när verksamheten består i offentlig uppspelning ur en databas. Skyldigheten att lämna uppgift om utgivare m.m. behandlas i 3 kap. 26 § tillämpningslagen. Där anges att det i varje sådant tillhandahållande som avses i 1 kap. 9 § första eller andra stycket YGL ska lämnas en uppgift om verksamhetens namn och utgivare och vem som har utsett denne. Om en ställföreträdare för utgiv- aren tjänstgör ska det lämnas uppgift om vem han är. Uppgifterna ska vara lättillgängliga, tydliga och anges i anslutning till varandra. Vad som sålunda föreskrivs kan gälla på samma sätt för offentlig uppspelning ur en databas. Sådan uppspelning utgör ett sådant tillhandahållande som avses i 1 kap. 9 § första eller andra stycket YGL som sägs i 3 kap. 26 § tillämpningslagen. Offentlig uppspel- ning ur en databas faller alltså in under regelns nuvarande lydelse och någon ändring av bestämmelsen krävs inte. I förarbetena till bestämmelsen sägs att kravet på lättillgänglighet innebär att det ska Grundlagsskydd för digital bio och annan offentlig uppspelning ur en databas vara enkelt att hitta uppgifterna och att det är lämpligt att de anges på den sida som presenterar databasen och som ofta först möter en användare.14 Eftersom grundlagsskyddet för offentlig uppspel- ning ur en databas avser själva uppspelningen måste, i fråga om sådant tillhandahållande, de uppgifter som avses i 3 kap. 26 § tillämpningslagen anges i uppspelningen. Det är inte tillräckligt att uppgifterna finns i databasen. Det är ju uppspelningen och inte databasen som tillhandahålls allmänheten. Det torde vara naturligt att lämna uppgifterna allra först eller sist i uppspelningen. Skyldigheten att dokumentera innehåll i radioprogram och databaser behandlas i 5 kap. 3 § tillämpningslagen. Där framgår att det i fråga om databaser ska dokumenteras vilken information som tillhandahålls och att dokumentationen ska bevaras från det att informationen inte längre tillhandahölls. Syftet med skyldigheten är att möjliggöra effektiv utredning och lagföring av yttrandefrihetsbrott.15 Utgångspunkten för bevarandetiden för dokumentation av information som till- handahålls i en databas sammanfaller med utgångspunkten för pre- skriptionstiden för yttrandefrihetsbrott i en databas, och beva- randetiden överensstämmer med preskriptionstiden. För att åstad- komma överensstämmelse med den ovan föreslagna särskilda regeln i 7 kap. 1 § andra stycket YGL om utgångspunkten för preskrip- tionstiden för yttrandefrihetsbrott i en offentlig uppspelning ur en databas bör 5 kap. 3 § tillämpningslagen ändras enligt följande (ändringarna är kursiverade): Den som sänder radioprogram till allmänheten ska ombesörja att varje program spelas in. Denna skyldighet gäller också sådana radioprogram som avses i 1 kap. 7 § andra stycket tryckfrihets- förordningen. Inspelningen ska bevaras från sändningen eller, i fråga om sådant tillhandahållande som avses i 1 kap. 9 § första stycket 1 och 2 yttrandefrihetsgrundlagen, från det att informationen inte längre tillhandahölls och, i fråga om sådant tillhandahållande som avses i 1 kap. 9 § första stycket 3 yttrandefrihetsgrundlagen, från uppspelningen. Beträffande över- föringar som omfattas av 1 kap. 9 § yttrandefrihetsgrundlagen och motsvarande överföringar enligt 1 kap. 7 § andra stycket tryckfrihetsförordningen är det tillräckligt att det dokumenteras vilken information som tillhandahålls. 2001/02:74 s. 109. 2001/02:74 s. 110. Grundlagsskydd för digital bio och annan offentlig uppspelning ur en databas Den som här i landet för någon annans räkning bedriver sänd- ningsverksamhet över satellit eller som upplåter satellitkapacitet ska också ombesörja att varje program spelas in och bevaras. Detta gäller dock inte om någon annan ska göra detta enligt första stycket. Skyldigheten enligt första stycket gäller inte samtidig och oförändrad vidaresändning av radioprogram genom trådnät. Regler om rätt domstol i tryck- och yttrandefrihetsmål behandlas i 7 kap. tillämpningslagen. I 7 kap. 3 § anges att avgörande för var ett yttrandefrihetsmål ska tas upp är den ort varifrån ett radioprogram har utgått för sändning, varifrån överföringar som avses i 1 kap. 9 § YGL har utgått eller där en teknisk upptagning har lämnats ut för spridning eller där brottet på annat sätt har förövats. Utvidgningen av YGL:s tillämpningsområde till att omfatta även offentlig upp- spelning ur en databas bör enligt mening föranleda följande tillägg till paragrafen (tillägget är kursiverat): Avgörande för var ett yttrandefrihetsmål ska tas upp är den ort varifrån ett radioprogram har utgått för sändning, varifrån över- föringar eller uppspelningar som avses i 1 kap. 9 § yttrande- frihetsgrundlagen har utgått eller där en teknisk upptagning har lämnats ut för spridning eller där brottet på annat sätt har förövats. En motsvarande ändring bör göras i 3 kap. 27 § tillämpningslagen om Radio- och register över databasverksamheter. Ändringen kan utformas enligt följande (ändringen är kursiverad): Radio- och ska föra register över verksamheter enligt 1 kap. 9 § första och andra styckena yttrandefrihetsgrundlagen. Registret får föras med hjälp av automatiserad behandling. Det får innehålla uppgifter om databasens namn, vem som bedriver verksamheten, från vilken ort överföringarna eller uppspelning- arna utgår, vem som utsetts till utgivare och, i förekommande fall, ställföreträdare för utgivaren, en teknisk beskrivning av verksamheten samt tidpunkt för utfärdande och förnyelse av utgivningsbevis. I övrigt kan de regler i tillämpningslagen som gäller för sådan databasverksamhet som avses i 1 kap. 9 § första stycket 1 och 2 YGL Grundlagsskydd för digital bio och annan offentlig uppspelning ur en databas kvarstå oförändrade och gälla även för offentlig uppspelning ur en databas. Vad gäller TF kan konstateras att utvidgningen av YGL:s tillämp- ningsområde till att omfatta även offentlig uppspelning ur en data- bas inte föranleder någon ändring i denna grundlag. Det kan noteras att Högsta domstolens majoritet i NJA 2003 s. 31 ansåg att ordet radioprogram i bilageregeln i 1 kap. 7 § andra stycket TF inte omfattar sådant tillhandahållande som avses i 1 kap. 9 § YGL. Ut- vidgningen av YGL:s tillämpningsområde, genom en ny punkt 3 i databasregeln, till att omfatta även offentlig uppspelning ur en databas innebär med detta synsätt inte någon utvidgning av bilage- regelns tillämpningsområde. När det gäller RF konstaterar att utvidgningen av YGL:s tillämpningsområde medför att ett tillägg måste göras i 2 kap. 1 § andra stycket RF. Detta kan utformas en- ligt följande (ändringarna är kursiverade): Varje medborgare är gentemot det allmänna tillförsäkrad 1.yttrandefrihet: frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor, 2.informationsfrihet: frihet att inhämta och mottaga upplys- ningar samt att i övrigt taga del av andras yttranden, 3.mötesfrihet: frihet att anordna och bevista sammankomst för upplysning, meningsyttring eller annat liknande syfte eller för framförande av konstnärligt verk, 4.demonstrationsfrihet: frihet att anordna och deltaga i demon- stration på allmän plats, 5.föreningsfrihet: frihet att sammansluta sig med andra för allmänna eller enskilda syften, 6.religionsfrihet: frihet att ensam eller tillsammans med andra utöva sin religion. Beträffande tryckfriheten och motsvarande frihet att yttra sig iljudradio, television, vissa liknande överföringar och offentliga uppspelningar samt filmer, videogram, ljudupptagningar och andra tekniska upptagningar gäller vad som är föreskrivet i tryckfri- hetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. I tryckfrihetsförordningen finns också bestämmelser om rätt att taga del av allmänna handlingar. Grundlagsskydd för digital bio och annan offentlig uppspelning ur en databas En av de grundläggande principerna i TF och YGL är förbudet mot censur och hindrande åtgärder (1 kap. 1 § första stycket och 2 § TF samt 1 kap. 3 § första stycket YGL). Förbudet mot censur innebär att framställning och spridning av tryckta skrifter samt mot- svarande åtgärder beträffande de medier som avses i YGL inte får villkoras av förhandsgranskning av det allmänna. Ingripande mot överträdelser av vad som är tillåtet att yttra får ske först i efterhand. Censurförbudet i TF är kategoriskt medan det i YGL är försett med vissa undantag. Undantaget från censurförbudet i YGL finns i 1 kap. 3 § andra stycket och gäller för rörliga bilder i filmer, videogram eller andra tekniska upptagningar som ska visas offentligt. I bestämmelsen ges tillåtelse till regler i vanlig lag om granskning och godkännande av sådana rörliga bilder. Med stöd i denna paragraf gäller enligt lagen (1990:886) om granskning och kontroll av filmer och videogram (granskningslagen) regler om förhandsgranskning och godkännande av filmer och videogram som ska visas offentligt. Granskningen utförs av . Grundlagsbestämmelsen medger inte förhandsgranskning av filmer och videogram som sprids till all- mänheten över disk, per postorder eller på liknande sätt. Inte heller TV-sändningar som är riktade till allmänheten får förhands- granskas, eftersom undantaget i YGL endast avser tekniska upptag- ningar och inte radiosändningar. Av samma skäl gäller censur- förbudet också för rörliga bilder som tillhandahålls allmänheten i databaser. Om digital bio (och annan offentlig uppspelning ur en databas) förs in under YGL:s tillämpningsområde i enlighet med vad som har föreslagits ovan, gäller bl.a. förbudet mot censur och hindrande åtgärder för sådan bio. Detta betyder att förhandsgranskning av film som visas genom digital bio inte får ske. Det undantag från censurförbudet som finns i 1 kap. 3 § andra stycket YGL som gör den rådande filmcensuren tillåten gäller ju enbart för rörliga bilder i filmer, videogram och andra tekniska upptagningar som ska visas offentligt. I Tryck- och yttrandefrihetsberedningens ovan nämnda tilläggs- direktiv noterar regeringen (s. 12) att några av remissinstanserna, bl.a. ombudsmän och , har anfört att det finns anledning att se över undantaget från censurförbudet i YGL såvitt gäller den s.k. vuxencensuren. Regeringen anger att det Grundlagsskydd för digital bio och annan offentlig uppspelning ur en databas i och för sig kan finnas anledning att se över dessa bestämmelser men att det bör göras i samband med en allmän översyn av gransk- ningslagen. Regeringen anser att undantaget från censurförbudet i YGL alltjämt behövs för att biograffilmer ska kunna förhands- granskas, åtminstone för åldersprövning till skydd för barn, och anför att beredningen därför ska – tillsammans med förslag som innebär att digital bio omfattas av grundlagsskydd – lämna förslag till de ändringar i YGL som behövs för att även digital bio ska kunna förhandsgranskas. beslutade regeringen tillsätta en särskild utredare för översyn av granskningslagen och skyddet av barn och unga mot skadligt medieinnehåll och skadlig mediepåverkan. Utredaren ska bl.a. överväga ett ändamålsenligt system för granskning och godkännande av film för offentlig visning och förutsättningslöst bedöma om nuvarande möjlighet att förbjuda film för offentlig visning är relevant. Uppdraget ska redo- visas (dir. 2008:62). noterar till en början att kommitténs uppdrag i denna del endast avser att lämna förslag till de ändringar i YGL som behövs för att även digital bio ska kunna förhands- granskas. Uppdraget omfattar alltså inte att lämna förslag till de ändringar av granskningslagen som kan krävas för att digital bio ska falla in under den lagen eller att utreda hur förhandsgranskning av digital bio skulle kunna ordnas praktiskt. Uppdraget omfattar inte heller att överväga lämpligheten av att över huvud taget ha förhands- granskning av film som visas offentligt. För att digital bio skulle kunna omfattas av nu gällande film- censur krävs en utvidgning av undantaget från censurförbudet i 1 kap. 3 § andra stycket YGL. Utvidgningen kan utformas enligt följande (ändringen är kursiverad): Det får inte förekomma att något som är avsett att framföras i ett radioprogram eller en teknisk upptagning först måste granskas av en myndighet eller något annat allmänt organ. Inte heller är det tillåtet för myndigheter och andra allmänna organ att utan stöd i denna grundlag, på grund av det kända eller väntade innehållet i ett radioprogram eller en teknisk upptagning, för- bjuda eller hindra dess offentliggörande eller spridning bland allmänheten. Trots första stycket får det genom lag meddelas föreskrifter om granskning och godkännande av rörliga bilder i filmer, video- gram eller andra tekniska upptagningar som ska visas offentligt Grundlagsskydd för digital bio och annan offentlig uppspelning ur en databas samt av rörliga bilder i en sådan offentlig uppspelning ur en databas som avses i 9 § första stycket 3. Det får inte utan stöd i denna grundlag förekomma att myn- digheter och andra allmänna organ på grund av innehållet i radioprogram och tekniska upptagningar förbjuder eller hindrar innehav eller användning av sådana tekniska hjälpmedel som behövs för att kunna ta emot radioprogram eller för att kunna uppfatta innehållet i tekniska upptagningar. Detsamma gäller förbud mot anläggande av trådnät för sändning av radioprogram. Undantaget ger tillåtelse till såväl den s.k. vuxencensuren som åldersprövningen till skydd för barn. Om vuxencensuren avskaffas men förhandsgranskning för åldersprövning till skydd för barn kvarstår finns det anledning att överväga om undantaget från cen- surförbudet i YGL bör snävas in så att det endast medger för- handsgranskning i form av åldersprövning till skydd för barn. Det måste här också noteras att reglerna om förhandsgransk- ning av filmer och videogram inte betraktas som en inskränkning av enbart yttrandefriheten utan också av mötesfriheten.16 För att öppna möjlighet till förhandsgranskning av filmer och videogram som visas offentligt sägs därför i punkt 4 i övergångsbestämmel- serna till lagen (1976:871) om ändring i regeringsformen, i dess lydelse enligt SFS 1985:862, att det utan hinder av 2 kap. 1 § 3 och 14 § första stycket RF får i lag föreskrivas att filmer och videogram inte får visas offentligt om de inte har godkänts för sådan visning. Enligt Yttrandefrihetskommitténs mening kan regler om förhandsgranskning av digital bio inte anses tillåtna enligt denna regel. Man kan sålunda inte tillåta sig en tolkning av ordet filmer så att det skulle inrymma även film genom offentlig uppspelning. Bestämmelsens historia motsäger en sådan tolkning, liksom det faktum att man inte över huvud taget bör tolka ett undantag från mötesfriheten extensivt. Om regler om förhands- granskning av digital bio ska kunna införas krävs alltså en ändring av övergångsbestämmelsen. Ändringen skulle kunna utformas enligt följande (ändringen är kursiverad): Utan hinder av 2 kap. 1 § 3 och 14 § första stycket får i lag föreskrivas att filmer och videogram inte får förevisas offentligt, om de inte har godkänts för sådan visning. I lag får också föreskrivas att offentlig uppspelning av rörliga bilder ur en 1975/76:209 s. 111, prop. 1984/85:83 s. 9. Grundlagsskydd för digital bio och annan offentlig uppspelning ur en databas databas inte får ske, om inte bilderna har godkänts för sådan uppspelning. 6Grundlagsskydd för e-böcker och e-tidningar som levereras med innehåll bedömning: Sådana apparater som i kommitténs direktiv benämns e-böcker och e-tidningar som levereras med innehåll, t.ex. läsplattor, faller inte in under TF eller YGL. Det finns inte nu något större behov av att föra in sådana apparater under YGL. Om e-böcker och e-tidningar som leve- reras med innehåll ska föras in under YGL bör avgränsningen göras så att apparater som möjliggör nedladdning faller utanför skyddet. En sådan avgränsning är nödvändig för att de avsedda apparaterna ska kunna infogas i YGL utan svåra komplikationer men den innebär troligen också att de flesta e-böcker och e-tidningar som levereras med innehåll faller utanför grund- lagsskyddet. Det bör inte nu göras någon grundlagsändring som syftar till att föra in e-böcker och e-tidningar som levereras med inne- håll under YGL. I stället bör nästa etapp av kommitténs arbete avvaktas. När man talar om e-böcker eller e-tidningar avser man oftast bok- eller tidningsinnehåll som på något sätt levereras elektroniskt till läsaren. Det kan ske t.ex. genom nedladdning från Internet eller genom att läsaren köper eller hyr en s.k. läsplatta eller liknande apparat som redan innefattar innehållet. Grundlagsskydd för e-böcker och e-tidningar som levereras med innehåll I anges att kommittén ska föreslå de ändringar som krävs för att e-böcker och e-tidningar som levereras med innehåll ska omfattas av YGL. Med uttrycken e-böcker och e-tidningar avses då uppenbarligen inte innehållet i sig utan den apparat på vilken innehållet finns. Anledningen till denna användning av orden, som kan verka förvirrande, torde vara att grundlagsskyddet enligt YGL inte är knutet till yttrandet, dvs. innehållet, i sig utan till det använda mediet, dvs. till sättet för offentliggörande av innehållet (jfr kapitel 1 och avsnitt 5.3.1). Även Tryck- och yttrandefrihetsberedningen använde orden e-bok och e-tidning i denna betydelse, dvs. som en beteckning för appa- raten, t.ex. en läsplatta, inte för innehållet i sig. uppgift i detta sammanhang är att föra in e-böcker och e-tidningar som levereras med innehåll under YGL. Eftersom grundlagsskyddet enligt YGL är knutet till mediet och inte till innehållet måste detta, som kommer att framgå i det följande, ske genom att skyddet knyts till e-boken och e-tidningen i betydelsen den apparat som innehållet levereras på, t.ex. en läsplatta, och inte till innehållet i sig. Tryck- och yttrandefrihetsberedningen ansåg i sitt debatt- betänkande1 att nedladdning av innehåll till sådana apparater som beredningen kallade e-böcker eller e-tidningar, t.ex. läsplattor, kan falla in under yttrandefrihetsgrundlagens (YGL:s) tillämpnings- område men att övervägande skäl talade för att en sådan apparat som levereras med innehåll faller utanför YGL. Beredningen angav att dessa medier varit under utveckling men inte vunnit insteg på marknaden och att framtiden kunde anses osäker. Beredningen gjorde bedömningen att det inte var motiverat, i vart fall inte då, att föra in e-böcker och e-tidningar som levereras med innehåll under grundlagsskyddet.2 Beredningen lämnade därför inget sådant förslag. Regeringen anger i direktiv3 att även om det är osäkert i vilken utsträckning e-böcker och e- tidningar som levereras med innehåll kommer att ha framgång på marknaden finns det principiella skäl för att även dessa tekniker bör omfattas av grundlagsregleringen. Kommittén ska därför enligt direktiven föreslå de ändringar som krävs för att e-böcker 2SOU 2006:96 del 1 s. 189. 2008:42 s. 11. Direktiven riktar sig till Tryck- och yttrandefrihetsberedningen. Beredningen har numera ombildats till , som har övertagit bered- ningens uppgifter. Grundlagsskydd för e-böcker och e-tidningar som levereras med innehåll och e-tidningar som levereras med innehåll ska omfattas av grundlagsskydd. Uppdraget i denna del ska enligt direktiven redovisas . I avsnitt 6.2 nedan lämnas en redogörelse för utvecklingen beträffande e-böcker och e-tidningar m.m. Avsnitt 6.3 innehåller en redovisning av hur e-böcker och e-tidningar förhåller sig till TF och YGL och i det avslutande avsnittet 6.4 redovisar vilka grundlags- och lagändringar som krävs om e-böcker och e-tidningar som levereras med innehåll ska föras in under YGL. 6.2Utvecklingen beträffande e-böcker och e-tidningar m.m. Innehåll i böcker och tidningar tillhandahålls nu i stor omfattning elektroniskt via Internet. När innehållet laddas ned till eller leve- reras på handdatorer eller s.k. läsplattor, dvs. små läsmaskiner som ger en visuell likhet med en bok eller tidning, kan man tala om e-böcker eller e-tidningar. När läsplattorna är mycket tunna, kan läsas utan betydande strömtillförsel, i direkt solsken och utan att trötta ögonen med flimmer samt har en visuell likhet med papper kan man tala om e-papper.4 Sådan e-pappersteknik utvecklas av bl.a. företaget E Ink i . I har ett flertal projekt med svenska dagstidningar kring e-papper och e-tidningar pågått på initiativ av branschorganisationen . , , , , , , och har deltagit i ett e-pappersprojekt där man har tagit fram lösningar för distribution, teknik, redaktionellt innehåll och affärslösningar kring publicering på e-papper. publicerade Tidningsutgivarna rappor- ten Mobil läsning på e-papper. Sammanfattande resultat från Tidningsutgivarnas e-pappersprojekt 2006–2008. En viktig drivkraft i tidningsföretagens arbete med e-papper är enligt rapporten att kunna spara in på kostnaderna för tryck och distribution. E-papper uppges kunna bli ett miljövänligt alternativ till papperstidningen. En annan viktig drivkraft för tidningarna uppges vara att man vill ligga väl framme när det gäller 4 Jfr s. 9 f. i Tidningsutgivarnas rapport läsning på e-papper. Sammanfattande resultat från Tidningsutgivarnas e-pappersprojekt 2006–2008, . Grundlagsskydd för e-böcker och e-tidningar som levereras med innehåll att hitta nya mediekanaler för framtidens tidningskonsumenter. Tidningsindustrin vill kunna erbjuda sina läsare just det innehåll som läsarna efterfrågar i en mängd olika kanaler, allt efter deras önskemål. E-papper gör det enkelt och billigt att ge ut flera och riktade editioner av en tidning t.ex. med lokala nyheter, något som läsarna efterfrågar. En fördel med e-papperstidningen är vidare att den kan uppdateras och att läsaren kan ta tidningen med sig vid utlandsresor. Läsarna kan få ett utbud på hundratals svenska och utländska tidningar att välja mellan. Läsplattan kan dessutom ha kapacitet att rymma ett helt bibliotek med böcker samt magasin och olika typer av facktidskrifter. Man kan även ha sina egna dokument lagrade på läsplattan för att läsa på resa eller när man annars inte kommer åt sin dator. I Tidningsutgivarnas rapport finns en översikt över läsplattor, prototyper och e-pappersleverantörer. Av översikten framgår bl.a. följande. Flera läsplattor finns redan på marknaden i . Sonys läs- platta lanserades i . såldes omkring 150 000 exemplar. Innehållet till Reader laddas ned via dator från Sonys e-bokhandel . lanserade Amazon sin e-bokläsare, Kindle, som är uppkopplad via mobilnätet . Användarna kan välja mellan 190 000 boktitlar, som kostar styck. Antalet böcker ökar . Det finns också möjlighet att prenumerera på dagstidningar, tidskrifter och bloggar. Kindle har även en webbläsare för uppkoppling mot Amazons webbaserade uppslagsverk.