sou · GWB360 · 2009-01-01 00:00:00 — Det är också viktigt att begärande myndigheter är noggranna i sin kontroll av identiteten för att underlätta prövning. Möjligheterna att få tillgång till olika tjänster kan bli större Det ska enligt förslag inte bli möjligt för en person som inte är folkbokförd att få en svensk id-handling. De huvudsakliga skälen för förslag att endast folkbokförda personer ska kunna få det föreslagna id-kortet är dels att adressen till personer med samordningsnummer inte registreras, dels att identitetskontrollen för personer med samordnings- nummer inte är tillräckligt säker. Regeringen har emellertid beslutat att dessa personers adress i ska anges i begäran om samordningsnummer och således registreras, vilket också innebär att adressen får ingå i SPAR. Vi föreslår att motsvarande ska gälla för personer som får ett person- nummer utan att folkbokföras. Vi föreslår dessutom bestämmelser som syftar till en förbättrad identitetskontroll, se avsnitt 10.1.2 och 10.2. Det kan därför finnas förutsättningar att låta identifierade personer som får ett personnummer utan att folkbokföras eller ett samordningsnummer få en svensk id-handling . Det ligger emellertid inte inom ramen för vår utredning att lämna några sådana förslag. Inom Verket för förvaltningsutveckling (Verva) pågår en utredning som syftar till att fler ska kunna få en e-legitimation. Det kan inte uteslutas att det kan bli möjligt för såväl personer som fått ett personnummer utan att folkbokföras som identifierade personer med samordningsnummer att få en e-legitimation . Många problem kan emellertid inte lösas med hjälp av att uppgifter om personer med samordningsnummer får finnas i SPAR eller med hjälp av våra förslag. Det gäller särskilt när det görs en kreditupplysning, som exempelvis vid ingående av avtal som innebär att någon form av kredit ges, exempelvis lån och kredit- och kundkort av olika slag. Det gäller också hyreskontrakt och liknande. När uppgifterna finns i SPAR kommer det att vara möjligt att göra en kreditprövning av personer som tilldelats samordningsnummer eller personnummer. För de personer som har en inkomst som ska beskattas i är det också möjligt att få kreditprövningen att falla ut positivt. Personer som inte har några inkomster som ska beskattas i får förlita sig på en möjlighet att styrka sina inkomster på andra sätt, exempelvis genom intyg. Särskilt om personer som omfattas av lagen om immunitet och privilegier Vi gör som ovan nämnts bedömningen att de problem med sam- ordningsnumren som finns kommer att lösas i den mån de beror på personbeteckningen som sådan. Det kan emellertid ta innan problemen är helt lösta. För de personer som omfattas av lagen om immunitet och privilegier som vistas permanent i är problemen större än för andra grupper eftersom de vistas stadigvarande här i landet. De har oftare kontakter med myndig- heter och företag, exempelvis banker. Deras problem behöver därför lösas . Vi har föreslagit att dessa personer i stället ska kunna få ett personnummer. Förslaget kommer sannolikt att innebära att dessa personer när de har fått sitt person- nummer upplever att det blir enklare att leva och verka i samhället. Det finns inte heller någon risk att dessa personer inte får del av olika tjänster på grund av tekniska problem att hantera själva personbeteckningen. Vårt förslag kommer också att innebära att internationella anseende höjs i och med att det kommer att riktas mindre kritik mot . Enligt rörlighetsdirektivet1 ska alla unionsmedborgare som enligt direktivet uppehåller sig i den mottagande medlemsstaten få samma behandling som den medlemsstatens egna medborgare inom de områden som omfattas av fördraget, om inte annat följer av sådana specifika bestämmelser som uttryckligen anges i fördraget och sekundärlagstiftningen. Även familjemedlemmar som inte är medborgare i en medlemsstat, men som har uppehållsrätt eller permanent uppehållsrätt, ska ha denna rättighet. bedömer i sin rapport av rörlig- hetsdirektivet (EG 2004/38), som ligger till grund för beslutet att även uppgifter om personer med samordningsnummer ska få ingå i SPAR, att det inte finns några administrativa problem eller hinder inom område för inflyttande unionsmedborgare som avser att bosätta sig i landet . För unionsmedborgare som avser att vistas här och därför inte 1 Se artikel 24 och rådets direktiv /38/EG om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier. folkbokförs finns, enligt , administrativa svårigheter som beror på att tillgången till olika tjänster i stor omfattning är kopplad till att uppgifter kan hämtas från SPAR. Detta hinder har lösts genom den ändring av SPAR som redan beslutats av . Vi gör samma bedömning som vilket innebär att det nu inte längre finns några hinder som strider mot EG-rätten inom det område som är föremål för vårt uppdrag inför detta delbetänkande. Som vi tidigare nämnt ingår det i vårt fortsatta arbete att göra en översyn av folkbokföringslagen vilket innebär att vi bland annat kommer att se över bestämmelserna om vilka personer som ska folkbokföras. Översynen kommer att gälla även personer som omfattas av rörlighetsdirektivet, se bilaga 2. Vår bedömning är att när fler personer får samordningsnummer och myndigheterna därmed kan övergå från interna person- beteckningar till en gemensam beteckning underlättar det utbytet av information om personer. Vi bedömer att detta får positiva konsekvenser för det brottsförebyggande arbetet. 12 Genomförande av våra förslag Förslag: Det nya personnumret ska införas . Vårt förslag till ett nytt personnummer kräver för vissa myndig- heter och företag ändringar i de IT-system som används. har som rutin att informera mottagare av uppgifter från folkbokföringsregistret om tekniska ändringar i aviseringarna minst i förväg. bör ges möjlighet att informera även om denna ändring enligt de rutiner som verket har. och har angett att ändringen kan införas tidigast efter beslut. Då situationen är mycket allvarlig gör vi bedömningen att ändringen av personnumret bör genomföras vid tidigast tänkbara tidpunkt. Vi föreslår därför att den föreslagna ändringen genomförs . 12.2Personbeteckningar för icke folkbokförda Förslag: Bestämmelserna om personbeteckningar för personer som inte ska folkbokföras ska träda i kraft . För enskilda som omfattas av våra förslag om personbeteckningar för personer som inte ska folkbokföras och för de myndigheter och andra organisationer som använder sig av personbeteckningarna är det angeläget att bestämmelserna träder i kraft . För , som administrerar personbeteckningarna, innebär förslagen att vissa ändringar i IT-systemen måste göras. Genomförande av våra förslag Våra förslag innebär inte någon skyldighet att begära person- beteckningar och det är således upp till respektive myndighet som med vårt förslag får begära sådana beteckningar att bedöma i vilken takt ändringarna av de interna rutinerna och i IT-systemen ska genomföras. har rutiner för att begära samordningsnummer för personer som omfattas av lagen om immunitet och privilegier. Motsvarande rutiner kan tillämpas även för begäran om personnummer. Någon särskild hänsyn till de myndigheter som får begära personbeteckningar behöver mot denna bakgrund inte tas i frågan om när bestämmelserna bör träda i kraft. Regeringen har beslutat att även uppgift om adress i ska registreras i folkbokföringsdatabasen för en person som får ett samordningsnummer. Denna bestämmelse träder i kraft . Våra förslag ansluter till regeringens förslag och det vore en fördel om de kunde träda i kraft . Vi bedömer emellertid att våra förslag, med hänsyn till de åtgärder som måste vidtas, kan träda i kraft tidigast . 13.1Folkbokföringslagen (1991:481) Paragrafen anger hur det personnummer som vi har föreslagit är konstruerat. Frågan har behandlats i avsnitt 4.3.7 och 4.4.3. Personnumret består enligt vårt förslag av födelseår, födelse- månad, födelsenummer och kontrollsiffra. Födelsenumret består emellertid av fem siffror i stället för dagens tre. För att inte påverka konstruktionen har de olika delarna i födelsenumret skiljts åt och bindestrecket placeras på samma plats som . De tre sista siffrorna i födelsenumret benämns i stället individnummer. I första stycket har en upplysning förts in om att det finns särskilda bestämmelser om personbeteckningar för personer som omfattas av lagen om immunitet och privilegier i en ny 18 b §. Skälen för att behålla systemet med samordningsnummer har vi behandlat i kapitel 7. Paragrafen är ny. Bakgrunden till bestämmelsen har vi behandlat i avsnitt 9.1 och 9.2. I första stycket finns bestämmelser om att de personer som omfattas av lagen om immunitet och privilegier och som på grund av undantagsbestämmelsen i 5 § inte ska folkbokföras får tilldelas ett personnummer. För att få tilldelas ett personnummer förutsätts att de dels har rätt att vistas i landet, dels uppfyller kraven på vistelsetidens längd i 3 § första stycket. Med rätt att vistas i landet avses att personen har ett uppehållstillstånd när ett sådant tillstånd krävs, jämför 4 § första stycket, eller att personen på annan grund har rätt att vistas här, exempelvis för att personen har uppehållsrätt i landet. Av andra stycket framgår att andra personer som omfattas av lagen om immunitet och privilegier än de som omfattas av första stycket får tilldelas ett samordningsnummer. Det är fråga om personer som inte har för avsikt att vistas i landet . Paragrafen är ny. I bestämmelsen ges regeringen eller den myndig- het regeringen bestämmer ett bemyndigande att meddela närmare föreskrifter om tilldelning av samordningsnummer och person- nummer enligt 18 a och 18 b §§. Vi har behandlat frågan i avsnitt 10.1.2. Ändringen i andra stycket innebär att inte heller beslut om till- delning av personnummer enligt 18 b §, det vill säga till personer som omfattas av lagen om immunitet och privilegier, kan över- klagas. Vi har behandlat frågan i avsnitt 10.4. Det tvåsiffriga informationslösa nummer i personnumret som enligt våra förslag ersätter dagsiffran är en del av födelsenumret och får därmed enligt andra stycket inte överklagas. Frågan om när bestämmelserna bör träda i kraft har behandlats i kapitel 12. Övergångsbestämmelserna har behandlats i avsnitt 9.1. 13.2Lagen (2001:182) om behandling av personuppgifter i folkbokföringsverksamhet Paragrafen har ändrats så att folkbokföringsdatabasen får innehålla uppgifter även om dem som har tilldelats ett personnummer utan att vara folkbokförda. Frågan har behandlats i avsnitt 10.5.1. I tredje stycket har en justering gjorts så att även i ärenden om tilldelning av personnummer får registreras bland annat uppgift om de handlingar som har legat till grund för identifiering. Liksom enligt den nuvarande bestämmelsen får i ärenden om tilldelning av samordningsnummer anges uppgift om att det råder osäkerhet om personens identitet. Frågan har behandlats i avsnitt 10.5.1. Frågan om när bestämmelserna bör träda i kraft har behandlats i avsnitt 12.2. 13.3Lagen (1998:527) om det statliga personadressregistret I första stycket har en ändring gjorts så att SPAR får innehålla uppgifter även om personer som har tilldelats personnummer utan att vara folkbokförda. Frågan har behandlats i avsnitt 10.5.2. Vidare har i första stycket 13 förts in en ny punkt som anger att SPAR får innehålla uppgift om födelsetid. Denna uppgift måste lagras separat eftersom uppgift om dag för födelse tas bort ur personnumret. Frågan har behandlats i avsnitt 4.4.5. Ändringen i denna paragrafs första stycke är endast en följdändring orsakad av att en ny punkt 13 förts in i 4 § första stycket. Även uppgiften om födelsetid hämtas från folkbokföringsdatabasen. Ändringarna i denna lag är föranledda dels av bestämmelserna om personnumrets nya konstruktion, dels av bestämmelserna om personbeteckningar för icke folkbokförda personer. Eftersom vi har föreslagit att dessa bestämmelser ska träda i kraft , se kapitel 12, måste också ändringarna i denna lag träda i kraft . Således har vi föreslagit att ändringarna i 4 § ska träda i kraft . Det är dock endast ändringarna i det första styckets inledning, som rör personer som inte är folkbokförda, som ska gälla från denna dag. Ändringen i första stycket 13 ska gälla först , då det nya personnumret införs. Även ändringen i 5 §, som också är kopplad till det nya personnumret, ska träda i kraft detta senare datum. 13.4Folkbokföringsförordningen (1991:749) Första stycket har ändrats huvudsakligen på så sätt att alla statliga myndigheter har rätt att begära att ett samordningsnummer enligt 18 a § folkbokföringslagen ska tilldelas en person. Denna fråga har vi behandlat i avsnitt 8.2. Av andra stycket framgår att personnummer och samordnings- nummer enligt 18 b § folkbokföringslagen får tilldelas endast på begäran av . Bestämmelsen, som i huvudsak mot- svarar andra stycket i den nuvarande lydelsen, innebär att andra myndigheter är förhindrade att begära en personbeteckning för dessa personer. Denna fråga har behandlats i avsnitt 9.3. Tredje och fjärde stycket motsvaras huvudsakligen av nuvarande fjärde stycket och femte stycket första meningen. Bestämmelsen i tredje stycket och femte stycket andra meningen i den nuvarande lydelsen, att samordningsnummer i vissa fall får tilldelas även om identiteten inte är styrkt, har flyttats till den nya 5 a §. Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser som endast gäller vid tilldelning av samordningsnummer enligt 18 a §. Första stycket är nytt och innehåller ett förtydligande av att identiteten som huvudregel ska kunna anses fastställd för att ska få tilldela ett samordningsnummer. Det innebär att får vägra att tilldela en person ett samordnings- nummer om denna förutsättning inte är uppfylld. Paragrafens andra stycke innehåller nuvarande bestämmelser i 5 § tredje stycket och femte stycket andra meningen, nämligen att det för registrering i rättsväsendets informationssystem och i beskattningsdatabasen är tillåtet för att tilldela en person ett samordningsnummer även om identiteten inte kan anses fastställd. Till detta har i andra stycket 2 förts ett nytt undantag som innebär att samordningsnummer kan tilldelas personer som omfattas av lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl., även om identiteten inte kan anses fastställd. Frågorna har behandlats i avsnitt 10.1.1 och 10.2. Paragrafen är ny och tydliggör att det är den begärande myndig- heten som ansvarar för att bedöma om identiteten kan anses fastställd hos den person som myndigheten begär personnummer eller samordningsnummer för. Bestämmelsen gäller både vid tilldelning av samordningsnummer enligt 18 a § och vid tilldelning av personnummer eller samordningsnummer enligt 18 b §. Vi har behandlat frågan i avsnitt 10.1.2. Ändringen i första stycket innebär att även en begäran om tilldelning av personnummer eller samordningsnummer enligt 18 b § ska vara skriftlig. Den ska innehålla samma uppgifter som en begäran om samordningsnummer enligt 18 a §. Frågan har behandlats i avsnitt 9.3. I andra stycket har införts en rätt för att få in de handlingar som har legat till grund för identitetskontrollen från den begärande myndigheten. Bestämmelsen gäller endast vid till- delning av samordningsnummer enligt 18 a §. Frågan har behand- lats i avsnitt 10.2. I tredje stycket finns följdändringar till bestämmelserna i 5 a §. Paragrafen är ny och innehåller bestämmelsen som gäller både vid tilldelning av samordningsnummer enligt 18 a § och vid tilldelning av personnummer eller samordningsnummer enligt 18 b §. Bestämmelsen i första stycket innebär att det är den enskilde själv som ansvarar för att informera om ändrad adress. Andra stycket innebär att om en person som fått samordnings- nummer eller personnummer anmäler ny adress till en annan myndighet ska den myndigheten underrätta om den nya adressen, under förutsättning att sekretess inte hindrar det. Hos vissa myndigheter omfattas uppgifter om enskilda av en stark sekretess på grund av ett omvänt skaderekvisit. Det gäller exempelvis sociala myndigheter och inom hälso- och sjukvården. Om uppgiften lämnas till en sådan myndighet behöver dessa inte lämna uppgift om adress till då det kan innebära att sekretessbelagda uppgifter röjs. Om uppgifterna omfattas av ett rakt skaderekvisit kan det dock vara möjligt att underrätta om den nya adressen. Frågorna har behandlats i avsnitt 10.3. Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser som endast gäller vid tilldelning av samordningsnummer enligt 18 a § folkbokförings- lagen. Paragrafen anger att får meddela föreskrifter om vilka krav som ska ställas när det gäller bedömningen av om en identitet kan anses fastställd. Frågan har behandlats i avsnitt 10.1.2. Frågan om när bestämmelserna bör träda i kraft har behandlats i avsnitt 12.2. 13.5Förordningen (1998:1234) om det statliga personadressregistret I paragrafens första stycke har till uppräkningen i andra meningen av vilka uppgifter som omfattas lagts uppgift om födelsetid. Frågan har behandlats i avsnitt 4.4.5. 11 och 12 §§ Paragraferna har ändrats så att även födelsetid får användas som sökbegrepp. Gallringsbestämmelsen i första stycket har ändrats så att även upp- gift om födelsetid ska omfattas. Frågan om när bestämmelserna bör träda i kraft har behandlats i avsnitt 12.1. 13.6Förordningen (1994:1543) om personregister över främmande staters beskickningspersonal m.m. Paragrafen har ändrats så att en begäran om personbeteckning även kan avse ett personnummer. Frågan har behandlats i avsnitt 9.3. Frågan om när bestämmelserna bör träda i kraft har behandlats i avsnitt 12.2. Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare ska göra en allmän översyn av folkbokföringslag. Utredaren ska bedöma om bestämmelserna är ändamålsenliga utifrån folkbokföringens uppgifter att fastställa personers bosättning, registrera personuppgifter och förse myndigheter, företag och andra med korrekta och aktuella uppgifter om befolkningen. Om utredaren kommer fram till att vissa bestämmelser inte är ändamålsenliga eller är svåra att tillämpa, ska utredaren lämna förslag till de författningsändringar och andra åtgärder som behövs för att förbättra förutsättningarna för en korrekt och effektiv folkbokföring. I översynen ingår att särskilt utreda följande frågor. Om folkbokföringen även i fortsättningen ska knytas till de kyrkliga församlingarna eller om någon annan lösning ska väljas. Avgörande för utredarens val av lösning ska vara samhällets behov av en indelning på ett geografiskt avgränsat område och de konsekvenser i administrativt hänseende, liksom för statistik och forskning som förslaget medför. Dessa konsekvenser ska särskilt belysas samt de resursmässiga konsekvenserna beräknas och redo- visas. Hur den nuvarande uppbyggnaden av personnumren kan ändras så att behovet av ett större antal personnummer kan till- godoses. Hur systemet med samordningsnummer fungerar i praktiken. Om utredaren kommer fram till att dagens system ska behållas, ska utredaren lämna förslag till eventuella författningsändringar och andra åtgärder som bedöms nödvändiga för att förbättra systemet. Utredaren ska då även se över den krets myndigheter som har rätt att rekvirera samordningsnummer och för vilka ändamål detta får ske samt lämna förslag på eventuella förändringar. Om utredaren däremot kommer fram till att ett annat identifieringssystem bör inrättas, ska utredaren lämna förslag till hur ett sådant system ska författningsregleras. I så fall ska möjligheterna att införa ett system där folkbokföring inte utgör en förutsättning för tilldelande av personnummer särskilt utredas. Utredaren ska i sammanhanget särskilt beakta situationen för tjänstemän vid utländska beskick- ningar, konsulat, Europeiska gemenskapen och internationella organisationer i . Om det är lämpligt att införa en författningsreglering av s.k. sekretessmarkering av uppgifter i folkbokföringsdatabasen. Vidare ska utredas hur sekretessmarkerade uppgifter hanteras vid över- föring från folkbokföringsdatabasen till andra myndigheter. Om utredaren kommer fram till att det behövs, ska förslag till författningsändringar eller andra åtgärder lämnas. Om reglerna för folkbokföring av barn med dubbel bosätt- ning är ändamålsenliga och i överensstämmelse med barnets bästa. Kommer utredaren fram till att det krävs författningsändringar eller andra åtgärder som bättre kan tillgodose samhällets behov av information om barnets faktiska boende och barnets bästa, ska förslag till sådana lämnas. Folkbokföringslagen (1991:481) trädde i kraft och ersatte då folkbokföringslagen (1967:198). Folkbokföring sker löpande och innebär enligt 1 § första stycket folkbokföringslagen (1991:481) fastställande av en persons bosätt- ning samt registrering av uppgifter om identitet, familj och andra förhållanden som enligt lagen (2001:182) om behandling av person- uppgifter i folkbokföringsverksamhet får förekomma i folkbokföringsdatabasen. Myndigheter, företag, organisationer och andra användare i samhället förses med aktuella uppgifter om befolkningen genom folkbokföringen. Folkbokföringen har även betydelse för många samhälleliga rättigheter och skyldigheter. Rättigheterna och skyldigheterna kan vara avhängiga av såväl att en person är folkbokförd som var personen är folkbokförd. I och med den nya folkbokföringslagen övergick hela ansvaret för folkbokföringsverksamheten till skattemyndigheterna med som central förvaltningsmyndighet. Skatte- myndigheterna och slogs samman till en rikstäckande myndighet – (prop. 2002/03:99). Enligt 6 § folkbokföringslagen ska en person folkbokföras på den fastighet och i den territoriella församling inom där han eller hon är att anse som bosatt. En person som är bosatt på en fastighet som innehåller flera bostadslägenheter ska folkbokföras också på lägenhet. Med bostadslägenhet avses lägenhet som är registrerad i lägenhetsregistret enligt lagen (2006:378) om lägenhetsregister. Avgörande för var en person anses bosatt är var denne regelmässigt tillbringar sin dygnsvila. För det fall en persons bosättning inte kan hänföras till en viss fastighet men väl till en församling ska han eller hon anses bosatt i församlingen. fattade ett principbeslut om ändrade relationer mellan staten och . Den s.k. stat- kyrkareformen trädde i kraft och innebar bl.a. att ändringar i församlingsindelningen numera är en helt intern kyrklig angelägenhet, 14 § lagen (1998:1591) om . Eftersom staten således saknar bestämmanderätt över församlingsindelningen kan principiella skäl anföras mot att just församling utgör indelningsgrund för folkbokföringen. efter stat-kyrkareformen har även antalet församlingar till följd av sammanslagningar minskat med knappt 700 och uppgår till omkring 1 800. Församlingarna har således blivit större och mer instabila som indelningsgrund. Församlingsindelningen har i flera avseenden inte samma praktiska betydelse som . I stället har flera alternativa indelningsbegrepp utvecklats för skilda verksamhetsområden. Exempelvis har utvecklat en indelning i s.k. nyckelkodsområden som möjliggör redovisning av statistik för delområden inom en kommun, exempelvis befolkningsstatistik. Nyckelkodsområdena används även för kommunernas egen indelning i planeringsområden. Ett annat exempel är Lantmäteri- verket som tillhandahåller koordinater för fastigheter kopplade till karta. Dessutom använder många privata organisationer och företag postnummerindelningen i sin verksamhet. Däremot förutsätter uttaget av begravningsavgift att uppgifter om försam- ling finns registrerade hos , 9 kap. begravningslagen (1990:1144). baseras även domsago- indelningen i på församlingsindelningen, förord- ningen (1982:996) om rikets indelning i domsagor. Frågan om folkbokföringen även i fortsättningen ska ske i en territoriell församling utreddes i betänkandet Folkbokföring efter stat-kyrkareformen m.m. (SOU 2000:17).