sou · GXB314 · 2009-02-17 00:00:00 — Enligt 5 kap. 7 § första stycket 3 lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation (LEK) ska den som tillhandahåller en allmänt till- gänglig telefonitjänst tillgodose varje rimlig begäran om att lämna ut abonnentuppgifter som inte omfattas av sekretess eller tystnads- Integritetsaspekter på det frivilliga grundlagsskyddet plikt enligt lag till den som bedriver eller avser att bedriva abonnent- upplysning. Av 6 kap. 16 § framgår att uppgifter beträffande fysiska personer får lämnas ut endast om abonnenten har samtyckt till det (prop. 2002/03:110). Abonnenten ska också informeras om ända- målet med en abonnentförteckning innan uppgifter om honom får tas in i förteckningen. Om förteckningen ska finnas i elektronisk form ska abonnenten informeras om de sökfunktioner som finns (6 kap. 15 § LEK). 2.4.2Resultatet av undersökningen av innehållet i databaser med utgivningsbevis 2.4.2.1Grupp A: Databaser med organisationsformen privat- person eller övrigt om de kan antas drivas av privat- personer Antal databaser i gruppen: 108 Antal databaser som kan bedömas innehålla integritetskränkningar: 5 (förtal och brott mot PuL) Antal databaser utan innehåll: 13 Antal databaser som kräver lösenord, inloggning eller liknande för att få del av hela eller delar av innehållet: l 2.4.2.2Grupp B: Databaser med kreditupplysningsverksamhet eller liknande verksamhet med utlämning av uppgifter ur register Antal databaser i gruppen: 31 Antal databaser som kan bedömas innehålla integritetskränkningar: 14 (brott mot PuL och KuL) Antal databaser utan innehåll: 3 Antal databaser som kräver lösenord, inloggning eller liknande för att få del av hela eller delar av innehållet: 7 Integritetsaspekter på det frivilliga grundlagsskyddet 2.4.2.3Grupp C: Databaser som drivs av aktiebolag, handels- bolag, enskilda näringsidkare, ekonomiska eller ideella föreningar, stiftelser, klubbar eller liknande privata organ Antal databaser i gruppen: 288 Antal databaser som kan bedömas innehålla integritetskränkningar: 1 (förtal) Antal databaser utan innehåll: 31 Antal databaser som kräver lösenord, inloggning eller liknande för att få del av hela eller delar av innehållet: 32 2.4.2.4Grupp D: Databaser som drivs av myndigheter, kommuner, landsting, städer, skolor, högskolor, universitet, stift, församlingar eller andra kyrkliga organ, museer, bibliotek, andra offentliga organ o.d. Antal databaser i gruppen: 82 Antal databaser som kan bedömas innehålla integritetskränkningar: 0 Antal databaser utan innehåll: 5 Antal databaser som kräver lösenord, inloggning eller liknande för att få del av hela eller delar av innehållet: 0 2.4.2.5Summan av Grupp A–D Totalt antal databaser: 509 Totalt antal databaser som kan bedömas innehålla integritetskränk- ningar: 20 (av totala antalet databaser) Totalt antal databaser utan innehåll: 52 (av totala antalet databaser) Totalt antal databaser som kräver lösenord, inloggning eller liknande för att få del av hela eller delar av innehållet: 40 (av totala antalet databaser) Integritetsaspekter på det frivilliga grundlagsskyddet har funnit att integritetskränkningar kan bedömas förekomma i 20 av de 509 databaser som hade utgiv- ningsbevis fram till . Integritetskränkningar har alltså upptäckts i av databaserna. I sex av fallen kan kränkningarna bedömas utgöra förtal genom ett fåtal yttranden och/eller bilder. Resterande kränkningar består i vad som kan anses utgöra brott mot PuL eller KuL, främst i databaser med kreditupp- lysningsverksamhet eller liknande verksamhet med utlämning av uppgifter ur register. Kommitténs bestämda intryck är att databas- verksamheten i allt väsentligt bedrivs på ett seriöst och ansvars- kännande sätt och att innehållet i databaserna till helt övervägande del utgör värdefulla bidrag till ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning. 2.5Behövs ändrad lagstiftning? Som har framgått i det föregående gäller ett mindre omfattande skydd för den personliga integriteten när grundlagsskyddet enligt TF eller YGL är tillämpligt, t.ex. på grund av att utgivningsbevis gäller för en databas. Skillnaden i fråga om det skydd som straff- bestämmelserna i erbjuder är inte så stor. När TF eller YGL gäller är det visserligen enbart de gärningar som upptas i brotts- katalogen i dessa grundlagar som kan föranleda straff, men som har framgått i avsnitt 2.3.4 omfattar brottskatalogen de i detta samman- hang viktigaste brotten, t.ex. förtal, förolämpning, olaga hot och hets mot folkgrupp. En skillnad föreligger dock i fråga om ansvaret för ett sådant brott. När TF eller YGL gäller kan ansvar endast ådömas den som enligt grundlagsreglerna är ansvarig. BrB:s regler om gärningsmannaskap, anstiftan och medhjälp är alltså inte tillämp- liga. Å andra sidan har straffsystemet enligt TF och YGL gjorts särskilt effektivt, bl.a. genom att grundlagarna pekar ut vem som är ansvarig och anger att uppsåt ska presumeras föreligga. När grund- lagarna är tillämpliga behöver man alltså inte utreda vem eller vilka av många inblandade t.ex. på en redaktion som bär ansvaret, eller om uppsåt förelåg. I fråga om behandling av personuppgifter gäller att tillämpning av PuL är i princip helt utesluten när grundlagsskydd enligt TF eller YGL föreligger. Detsamma gäller för många av reglerna i KuL, Integritetsaspekter på det frivilliga grundlagsskyddet bl.a. kravet på legitimt intresse av kreditupplysning och skyldighet att sända omfrågningskopia. Sekretesslagen är inte heller tillämplig på verksamhet som faller in under TF eller YGL, men allvarliga fall av offentliggörande av hemliga uppgifter kan bestraffas enligt vissa av punkterna i brottskatalogen i YGL, t.ex. som spioneri. Som yttrandefrihetsbrott anses också dels att någon uppsåtligen offentlig- gör en allmän handling som inte är tillgänglig för envar om han har fått tillgång till handlingen i allmän tjänst eller liknande, dels att någon offentliggör en uppgift och därvid uppsåtligen åsidosätter de särskilda s.k. meddelarfrihetsbrytande tystnadsplikter som anges i 16 kap. 1 § sekretesslagen, dels visst offentliggörande när riket är i krig eller omedelbar krigsfara. Den som omfattas av meddelar- friheten kan ådömas ansvar för vissa grova brott mot rikets säker- het, uppsåtligt oriktigt utlämnande av allmän handling som ej är tillgänglig för envar och uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt, men endast i de fall som anges i 16 kap. 1 § sekretesslagen. Det nu kort beskrivna är resultatet av den principiella avvägning som har gjorts i lagstiftningen mellan intresset av skydd för yttrandefriheten och intresset av skydd för den personliga integri- teten. anser att det inte finns anledning att nu göra någon mera genomgripande ändring i denna avvägning. När det gäller reglerna i dataskyddsdirektivet och PuL har skälen för den avvägning till fördel för yttrandefrihetsintresset som gjordes genom införandet av möjligheten till utgivningsbevis för databaser också stärkts . Skillnaden mellan integritetsskyddet på grundlagsområdet och utanför detta har ju minskat genom ändringen av PuL från till att vara mera inriktad på att mot- verka missbruk av personuppgifter än på att detaljreglera hantering av sådana uppgifter. Som har nämnts i avsnitt 2.1 ska kommittén också enligt sina direktiv under nästa fas i utredningsarbetet över- väga om det generella skyddet i TF och YGL för enskildas integ- ritet och privatliv bör stärkas. Detta uppdrag kräver mera tid än som står till buds. Det talar för att någon mera genomgripande ändring i fråga om avvägningen mellan yttrandefrihetsintresset och integritetsskyddsintresset inte bör föreslås . Frågan är då om den verksamhet som faktiskt bedrivs i data- baser med utgivningsbevis ger anledning till en annan bedömning. Den undersökning av innehållet i samtliga databaser med utgivnings- bevis som kommittén har gjort visade att det kan bedömas före- komma integritetskränkningar i 20 av de totalt 509 databaserna, dvs. i , och det var i de sex fall som avsåg förtal fråga Integritetsaspekter på det frivilliga grundlagsskyddet om ett fåtal yttranden och/eller bilder. Resterande integritets- kränkningar bestod i vad som kan anses utgöra brott mot PuL eller KuL, främst i databaser med kreditupplysningsverksamhet eller lik- nande verksamhet med utlämning av uppgifter ur register. Yttrande- frihetskommitténs bestämda intryck är att verksamheten i databaser med utgivningsbevis i allt väsentligt bedrivs på ett seriöst och ansvarskännande sätt och att innehållet till helt övervägande del utgör värdefulla bidrag till ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning. Undersökningen har visserligen gjorts under tre be- gränsade tidsperioder men kommittén anser att den ändå ger en god bild av vad som förekommer. Förutom huruvida integritets- kränkningar förekom undersöktes för varje databas vilket syftet var med verksamheten. I de flesta databaserna angavs syftet på något sätt. Med undantag för någon av de databaser som innefattade integ- ritetskränkningar noterade kommittén inte något som ger anled- ning att anta att innehållet i de befintliga databaserna blir mera integritetskränkande . Det är naturligtvis ändå av intresse att följa utvecklingen i de befintliga databaserna och även att studera innehållet i tillkommande databaser. Det måste här också noteras att databaserna , , och , vilka har föranlett debatt om integritetsskyddet, inte har utgivnings- bevis när detta skrivs . Databasen , som också har förorsakat debatt, har numera utgivningsbevis (nr 2007-026). I fråga om den databasen har kommittén funnit att krav på legitimt intresse hos den som frågar inte kan anses ställas i verksamheten och att omfrågningskopia inte sänds ut. Det måste då observeras att den omständigheten att utgivningsbevis har er- hållits för verksamheten innebär att krav på legitimt intresse och omfrågningskopia inte längre gäller för verksamheten eftersom dessa krav enligt 9 § respektive 11 § KuL inte gäller när kreditupplys- ningar offentliggörs på ett sådant sätt som avses i TF eller YGL. Även databasen , som har tilldragit sig viss uppmärk- samhet, har utgivningsbevis (nr 2007-050). I databasen tillhanda- hölls lönedifferentieringsanalyser och löneuppgifter från 175 kommuner, landsting och myndigheter med möjlighet att få uppgift om enskilda anställdas lön genom att söka på namn och arbetsgivare. Kommittén har vid sitt studium av databasen funnit att personuppgifter visserligen behandlas utan samtycke men att behandlingen får anses ske uteslutande för journalistiska ändamål Integritetsaspekter på det frivilliga grundlagsskyddet (jfr NJA 2001 s. 409). Brott mot PuL skulle alltså inte ha ansetts föreligga ens om databasen hade saknat utgivningsbevis. Det kan också påpekas att integritetskränkningar torde vara vanligare på chatsidor, bloggar och liknande som är omodererade, dvs. där användares inlägg blir tillgängliga för andra an- vändare utan föregående åtgärd av den som driver databasen, än i s.k. modererade databaser. Till följd av kravet i 1 kap. 9 § första stycket YGL på att innehållet i databasen endast får kunna ändras av den som driver verksamheten är dock omodererade databaser uteslutna från grundlagsskydd. Utgivningsbevis kan alltså inte ut- färdas för en sådan databas. Som har framgått i avsnitt 2.2 kan dock grundlagsskydd på grund av utgivningsbevis gälla för en sådan data- bas om verksamheten efter ansökan om utgivningsbevis har ändrats till en elektronisk anslagstavla, chatsida eller annan omodererad tjänst och utgivningsbeviset inte har återkallats (jfr prop. 2001/02:74 s. 50 f. och s. 100 samt SOU 2006:96 s. 175). Kommittén har emeller- tid inte funnit exempel på något sådant fall. Det kan anmärkas att en del av de databaser som har utgiv- ningsbevis troligen skulle falla in under grundlagsskyddet även utan utgivningsbevis eftersom de skulle kunna anses vara sådana data- baser som drivs av massmedieföretag som avses i 1 kap. 9 § första stycket YGL. Det kan noteras att har uttalat att integritetsskyddet på det mediala området har väsentligt försämrats till följd av införandet av möjligheten till grundlagsskydd för data- baser genom utgivningsbevis (SOU 2007:22 s. 488, jfr SOU 2008:3 s. 21). Enligt Yttrandefrihetskommitténs mening kan detta anses korrekt i rättsligt hänseende men därvid måste beaktas att det är fråga om en avvägning mellan integritetsskyddsintresset och yttrande- frihetsintresset. undersökning av den verksamhet som faktiskt bedrivs i databaser med utgivningsbevis visar också att integritetskränkningarna i praktiken är mycket få i sådan verksamhet. Detta är fallet trots att regleringen innebär att den som vill kan undandra sig en del integritetsskyddande regler, t.ex. PuL. En förklaring till att integritetskränkningarna ändå är så få i databaser med grundlagsskydd på grund av utgivningsbevis kan antas vara att det finns en återhållande effekt i de krav på att be- hörig utgivare har utsetts och åtagit sig uppdraget som gäller för att utgivningsbevis ska utfärdas. Reglerna om ensamansvar och pre- sumerat uppsåt för grundlagsskyddad kommunikation kan också antas verka i denna riktning. Det är även troligt att de som inte har Integritetsaspekter på det frivilliga grundlagsskyddet fullt seriösa avsikter är mindre benägna att betala avgiften för ett utgivningsbevis och uppfylla de övriga förpliktelser som följer med grundlagsskydd, t.ex. skyldighet att dokumentera innehållet. Som har nämnts i det föregående gäller det ett mindre omfattande skydd för den personliga integriteten när grundlagsskydd gäller för ett yttrande än när så inte är fallet. Skillnaden i fråga om det skydd som straffbestämmelserna i erbjuder är visserligen inte stor, men skillnaden i fråga om det skydd som PuL och KuL erbjuder är beaktansvärd. Det är således tydligt att det föreligger en konflikt mellan det grundlagsskyddade området, inklusive det frivilliga grund- lagsskyddet, och bestämmelserna i och KuL med syfte att skydda den personliga integriteten. Detta är emellertid, som har nämnts, en följd av den avvägning som har gjorts mellan intresset av yttrandefrihet och intresset av skydd för den personliga integri- teten. När det gäller det frivilliga grundlagsskyddet för databaser ställs konflikten mera på sin spets än i fråga om de medier som i övrigt faller in under grundlagsskyddet enligt TF och YGL. Skälet till detta är att de övriga medierna i huvudsak nyttjas av etablerade massmedieaktörer vilka ofta omfattas av självsanerings- eller annan granskningsverksamhet med regler för innehållet, medan det frivilliga grundlagsskyddet för databaser är öppet för fysiska och juridiska personer utan någon anknytning till etablerade massmedier och utan motsvarande granskningsverksamhet och regler för innehåll. Mot denna bakgrund kan det konstateras att det i avsnitt 2.3.3.2 nämnda uttalandet i förarbetena till införandet av det frivilliga grundlagsskyddet (och den samtidiga utvidgningen av databasregeln till att omfatta nya tekniker och ytterligare massmedieföretag) om att utvidgningen väsentligen skedde till en krets som sysslar med massmedial verksamhet och inte innebar några principiella nyheter när det gäller tillämpningsområdet inte är helt rättvisande. En prin- cipiell nyhet var ju att fysiska och juridiska personer utan anknyt- ning till massmedieföretag fick en möjlighet till grundlagsskydd för databaser. Att det frivilliga grundlagsskyddet är öppet för fysiska och juridiska personer utan någon anknytning till etablerade mass- medier och utan sådan granskningsverksamhet och sådana regler för innehåll som ofta gäller för massmedier skulle kunna innebära att risken för kränkning av den personliga integriteten är större i databaser med frivilligt grundlagsskydd än i övriga grundlagsskyddade medier. Den verksamhet som faktiskt bedrivs i databaser med Integritetsaspekter på det frivilliga grundlagsskyddet utgivningsbevis visar emellertid att integritetskränkningarna i prak- tiken är mycket få. Att det föreligger en konflikt mellan det grundlagsskyddade området, inklusive det frivilliga grundlagsskyddet, och bestämmel- serna i PuL med syfte att skydda den personliga integriteten kan tyckas innebära att det föreligger en konflikt också med data- skyddsdirektivet. Direktivet genomförs ju i svensk rätt genom PuL. Som har framgått i avsnitt 2.3.3.2 och 2.3.5 gjorde emellertid lagstiftaren vid införandet av PuL bedömningen att det var möjligt att låta TF och YGL gälla oförändrade med stöd av undantags- möjligheten i artikel 9 för behandling av personuppgifter som sker uteslutande för journalistiska ändamål eller konstnärligt eller litte- rärt skapande. Vid införandet av det frivilliga grundlagsskyddet gjorde lagstiftaren också bedömningen att utvidgningen av grundlags- skyddet omfattades av den befintliga möjligheten till undantag och därmed var förenlig med direktivet. KU uttalade dock att det ändå kunde finnas anledning att ytterligare undersöka om det kan uppstå konflikter. Genom artikel 13 i dataskyddsdirektivet ges också, som har nämnts, en möjlighet för medlemsstaterna att genom lagstiftning begränsa vissa skyldigheter och rättigheter enligt direktivet då en sådan begränsning är nödvändig med hänsyn till skyddet av den registrerades eller andras fri- och rättigheter. I förarbetena till PuL ansågs det osäkert om dessa fri- och rättigheter innefattar yttrande- friheten eftersom ett särskilt undantag för den finns i artikel 9. En delvis annan bedömning av denna artikel har numera gjorts i för- arbetena till den ändring av PuL i riktning mot en missbruksmodell som trädde i kraft (se avsnitt 2.3.5). Det ansågs där att behandlingen av personuppgifter i ostrukturerat material kan hänföras till en sådan fri- och rättighet som avses i artikel 13 i dataskyddsdirektivet och som ger möjlighet till undantag från direk- tivet. Som har nämnts i det föregående innebär denna bedömning att skälen för den avvägning till fördel för yttrandefrihetsintresset som gjordes genom införandet av utgivningsbevis för databaser har stärkts . Skillnaden mellan integritetsskyddet på grund- lagsområdet och utanför detta har ju minskat genom ändringen av PuL från till att vara mera inriktad på att mot- verka missbruk av personuppgifter än på att detaljreglera hantering av sådana uppgifter. kunnat finna har det inte heller skett någon utveckling av EG-rätten på det här aktu- Integritetsaspekter på det frivilliga grundlagsskyddet ella området genom relevanta avgöranden från eller på annat sätt som talar emot den hållning som har intagit. Denna hållning kan snarare sägas vinna stöd av EG-dom- stolens dom i Satakunnan-målet (se avsnitt 2.3.3.2). Mot denna bakgrund anser kommittén att det inte nu finns anledning att inta någon annan ståndpunkt än lagstiftaren har gjort i frågan om det frivilliga grundlagsskyddets förenlighet med dataskydds- direktivet. Kommittén avser emellertid att under nästa fas av utred- ningsarbetet återkomma till frågan. Som har nämnts i det föregående ska ju Yttrandefrihetskom- mittén under nästa fas i utredningsarbetet överväga om det gene- rella skyddet i TF och YGL för enskildas integritet och privatliv bör stärkas. Detta uppdrag innefattar ett krav på en bedömning av om den avvägning som har gjorts mellan intresset av yttrandefrihet och intresset av skydd för den personliga integri- teten bör ändras. Därvid måste bl.a. dataskyddsdirektivets bestäm- melser och annan europarätt beaktas. kommer alltså sammanfattningsvis till slutsatsen att det inte finns anledning att nu göra någon väsentligt annorlunda avvägning mellan yttrandefrihetsintresset och integritets- skyddsintresset och att göra några mera principiella ändringar. Ändrad lagstiftning behövs alltså inte. Detta utesluter emellertid inte att det kan finnas behov av att i det fortsatta arbetet överväga ändringar i vissa avseenden. När det gäller kreditupplysning kan det konstateras att många kreditupplysningsföretag bedriver verksamhet i databaser med utgiv- ningsbevis. Detta innebär bl.a. att kravet på legitimt intresse av kreditupplysningen hos den som frågar inte gäller, liksom inte heller någon skyldighet för kreditupplysningsföretaget att sända en s.k. kreditupplysnings- eller omfrågningskopia till den som det har lämnats upplysning om. Skyldighet att sända rättelse eller kom- plettering till den som har tagit del av en kreditupplysning gäller inte heller. Kommittén anser att det bör övervägas om det är möjligt att stärka skyddet för den enskilde när kreditupplysningsverksamhet bedrivs i databaser med grundlagsskydd. Som har framgått i avsnitt 2.3.7 pågår ett sådant arbete nu inom . av Monaco-domen kan här beröras. Som har nämnts i avsnitt 2.3.2 tolkade Tryck- och yttrandefrihetsbered- ningen domen så att anser att publicering av foton eller artiklar som angår en persons privatliv och som inte kan Integritetsaspekter på det frivilliga grundlagsskyddet anses utgöra ett bidrag till en diskussion av allmänt intresse utgör en kränkning av rätten till skydd för privatlivet enligt artikel 8, i vart fall när fotona eller artiklarna har tillkommit utan objektets medgivande eller kännedom, t.ex. genom s.k. paparazziverksamhet. Detta torde enligt beredningens mening innebära att domstolen också anser att det bör finnas möjlighet att i efterhand döma ut straffansvar eller skadestånd för sådan publicering och kanske även att hindra publiceringen. Det finns emellertid i svensk lagstiftning inte någon möjlighet att hindra publicering i ett grundlagsskyddat medium eller att ådöma straffansvar eller skadestånd för publi- cering i ett sådant medium enbart på den grunden att foton eller artiklar angår privatlivet och inte kan anses utgöra ett bidrag till en diskussion av allmänt intresse eller har tillkommit utan objektets medgivande eller kännedom. Beredningen konstaterade att den svenska lagstiftningens skydd för privatlivet vid publicering mot bakgrund av av Monaco-domen förefaller innebära en risk för att skulle fällas i ett liknande fall och ansåg att frågan om en eventuell anpassning av den svenska lagstiftningens skydd för privatlivet till domen bör övervägas närmare. Domen nämns i som en av de faktorer som ska tas i beaktande när kommittén överväger frågan om det generella skyddet i TF och YGL för enskildas integritet och privatliv bör stärkas. Slutligen kan noteras att det kan finnas anledning att närmare överväga frågan om möjligheterna att få utgivningsbevis för data- baser, med därav följande begränsning av PuL:s tillämplighet, bör omfatta offentliga organ utan inskränkningar. Det kan ju diskuteras om det är rimligt att t.ex. myndigheter får möjlighet att undgå kraven i PuL genom att skaffa sig grundlagsskydd för sin databas. 3Förtydligande av databasregeln och webbsändningsregeln Tryck- och yttrandefrihetsberedningen identifierade i sitt debatt- betänkande1 en del otydligheter i YGL beträffande vissa Internet- publiceringar. Det gällde dels frågan om en redaktion för en skrift som inte har framställts i tryckpress utan genom stencilering, fotokopiering eller liknande tekniskt förfarande omfattas av auto- matiskt grundlagsskydd enligt första stycket i databasregeln (1 kap. 9 § YGL), dels frågan om den närmare innebörden av webbsänd- ningsregeln (1 kap. 6 § första stycket andra meningen YGL) och avgränsningen av den regeln mot databasregeln. Beredningen ansåg att det borde klargöras att även redaktioner för stencilerade eller på liknande sätt framställda periodiska skrifter omfattas av det auto- matiska grundlagsskyddet enligt databasregeln och lämnade förslag till hur det kunde ske. Beredningen ansåg också att man, om skyddet för tryck- och yttrandefriheten inte ska ändras i grunden, borde överväga att genomföra det förslag angående webbsänd- ningsregeln och databasregeln som beredningen hade lagt fram i ett tidigare delbetänkande.2