sou · GXB328 · 2009-03-30 00:00:00 — Kommitténs bedömning är att det bör införas ett särskilt bidrag för undervis- ningsavgifter vid utlandsstudier. betalas studiemedlen ut i förskott och därefter med ett belopp som är baserat på fyra-veckorsperioder. Under ett läsår får den studerande normalt tio utbetalningar. Kommittén har funnit flera nackdelar med nuvarande beräknings- och utbetal- ningssystem. En är att studiemedelsbeloppen som betalas ut bara är av ett månadsbelopp, vilket bl.a. har lett till att månatliga utgifter måste betalas med en mindre penning- summa. Ekonomiska kalkyler från olika organisationer anger månatliga utgifter för t.ex. hyra och mat, men jämför dessa med studiemedlens fyraveckorsbelopp. Sådana kalkyler blir därför miss- visande. En annan nackdel med förskottsutbetalningar är att det är ett stort tidsmässigt glapp mellan sista studiemedelsutbetalningen och en första lön under ferierna. Kommittén föreslår mot denna bakgrund att studiemedel ska betalas ut i efterskott med ett månadsbelopp. En person som studerar på heltid under ett läsår bör därmed normalt få nio månadsutbetalningar. Vi ser flera fördelar med förslaget, bl.a. bedömer vi att risken för felaktiga utbetalningar kraftigt kommer att minska. I de fall studerande behöver en förskottsutbetalning ska detta vara möjligt genom ett förskott på studielånet. Enligt direktiven ska kommittén förutsättningslöst pröva och före- slå hur statens utgifter för studiestödsadministrationen kan mins- kas genom att hela eller delar av verksamheten hanteras och orga- niseras på ett mer ändamålsenligt och kostnadseffektivt sätt. Kommittén ska analysera CSN:s uppgifter för att pröva om myndighetens uppgifter kan renodlas och effektiviseras, samt pröva om hela eller delar av verksamheten kan överföras i annan regi eller till annan aktör. Direktiven anger tre handlingsvägar för prövningen av studie- stödsadministrationen som innebär mer eller mindre genomgri- pande förändringar. Den första handlar om att effektivisera den befintliga administrationen, dvs. CSN, den andra om att engagera nya aktörer som komplement till CSN, och den tredje om att skapa en helt ny administrativ organisation. Kommitténs granskning av studiestödsadministrationen har genomförts som en expertutvärdering. Delar av sekretariatet och kommittén har tillsammans med ett antal sakkunniga bildat en granskningsgrupp. Ett underlag för granskningen har bl.a. varit en självvärdering som CSN har genomfört utifrån ett frågeunderlag från granskningsgruppen. Gruppen har även besökt CSN:s huvud- kontor i samt de lokala kontoren i och . Vid besöken genomfördes gruppintervjuer med anställda. Granskningsgruppens frågeställningar har också diskuterats med företrädare för bankväsende, högskoleväsende, kommuner och . CSN har ett brett uppdrag och omfattar flera verksamhets- grenar. Eftersom kommitténs uppdrag i huvudsak avser studie- medelssystemet, har granskningen av CSN koncentrerats till admi- nistrationen av studiemedel och återbetalning av studielån. Övriga delar av CSN:s arbete har analyserats mer översiktligt Granskningsgruppens rapport har utgjort underlag för kommit- téns ställningstaganden. Effektivisering av , CSN Kommittén föreslår att CSN:s förvaltningsanslag minskas med . Till viss del kompenseras neddragningen av ökade avgifter för låntagarna. Vi föreslår att expeditionsavgiften för debitering av årsbelopp höjs från nuvarande till . Det innebär en årlig intäktsökning på . Sammantaget innebär vårt förslag en minskning av myndig- hetens medel med . CSN:s administration av studiemedlen har effektiviserats betyd- ligt , bl.a. bedömer vi många av dagens handlägg- ningstider som tillfredsställande. Vårt intryck är att den effektivi- sering som ägt rum till stora delar beror på att handläggning och kundservice automatiserats och digitaliserats . Kommittén bedömer att studiestödsadministrationen är starkt knuten till studiestödssystemet. Det innebär att myndighetens administrativa arbete och organisationslösningar – och även effekti- viseringsutrymmet – i hög grad påverkas av studiestödssystemets utformning. De förslag på förändringar av studiemedelssystemet som presenteras i andra delar av betänkandet medför, enligt vår bedömning, att förutsättningar skapas för ytterligare effektivise- ring. Kommittén har identifierat tre områden där CSN:s service och effektivitet fortfarande behöver förbättras. Dessa är stödet till komvuxstuderande, studiemedel för utlandsstudier och arbetet för att förhindra felaktiga utbetalningar. För att skapa förutsättningar för fortsatt effektivisering och besparingar anser vi att CSN:s ledningsform bör förändras. Kom- mittén anser att det är angeläget att CSN görs till en styrelse- myndighet. Delat ansvar för studiestödsadministrationen Kommittén har, i enlighet med direktiven, undersökt möjligheter att föra över delar av studiestödsadministrationen till andra aktörer. Vi har prövat om banker, kommuner eller högskolor kan ta över vissa delar av administrationen. Det vi kan konstatera är att det inte finns några avgörande, rättsliga hinder mot att engagera dessa aktörer i studiestödsadministrationen. Vår bedömning är att ser- vicen till studiemedelstagarna skulle kunna förbättras i ett antal avseenden. Kommitténs samlade bedömning är emellertid att det inte finns några avgörande, sakliga skäl att föra över delar av den nuvarande administrationen till andra aktörer. Ett uppdelat ansvar skulle sannolikt innebära att samordningsbehoven skulle öka. Effektivi- teten i ärendehantering och kundservice skulle troligen försämras – åtminstone . Kommittén har dessutom erfarit att banker, kommuner och högskolor själva ser många problem med att ta över administra- tionen av studielån och studiebidrag inom ramen för det befintliga studiestödssystemet. Kommitténs samlade bedömning är därför att ett sådant övertagande varken skulle vara till fördel för banker, kommuner eller högskolor, eller för studerande och låntagare. CSN:s administration av dagens studiemedelssystem och service till de studerande är sannolikt mer effektiv och ändamålsenlig än vad någon annan aktör kan erbjuda, även om delar av verksamheten fortfarande behöver effektiviseras. En fråga som kommittén särskilt har belyst är om banker kan ta över låneverksamheten eller en del av den, t.ex. de tilläggslån som kommittén föreslår. Vi bedömer att möjligheten att införa ett system som innebär att studielån administreras av CSN och tilläggslån av banker bör utredas vidare. Bland annat bör det prövas hur ett sådant alternativ kan vara kostnadseffektivt och göras attraktivt för både låntagare och banker. Kommittén har haft i uppgift att pröva möjligheten att överlåta hela studiestödsadministrationen i ny regi. Den alternativa aktör som vi undersökt är . Vår samlade bedömning är att en överföring av studiestöds- administrationen till skulle innebära försämrad service till studiestödstagarna jämfört med , och åtminstone initialt ökade kostnader för staten. Kommittén förordar därför att CSN behåller ansvaret för studiestödsadministrationen. Enligt direktiven ska kommittén överväga behovet att göra juste- ringar i gränsdragningen mellan studiemedelssystemet och de sociala trygghetssystemen. Denna fråga har även behandlats i flera andra betänkanden och i flera utredningar. Parallellt med Studiesociala kommitténs arbete har en översyn av aktivitetsersättningen redovisats i betänkandet Brist på brådska – en översyn av aktivitetsersättningen (SOU 2008:102). Inom har dessutom en arbetsgrupp haft i uppdrag att se över bestämmelserna för sjukpenninggrundande inkomst (SGI). Resultatet av arbetsgruppens arbete bereds inom . Kommittén har haft löpande kontakter med dessa utredningar. Utöver nämnda utredningar har det i budgetpropositionen aviserats en parlamentarisk utredning för att formulera principer för ett sammanhållet, balanserat och hållbart socialförsäkrings- system. Gränsdragningen mellan studiemedelssystemet och andra trygghetssystem Kommittén anser att huvudprincipen för gränsdragningen mellan studiemedelssystemet och andra trygghetssystem bör vara att studiemedelssystemet ska täcka den studerandes levnadsomkost- nader . Levnadsomkostnader under t.ex. ferietid, sjukdom eller föräldraledighet bör täckas genom inkomst av arbete eller genom de sociala trygghetssystemen. Studerande som exempelvis p.g.a. funktionsnedsättning har behov av särskilda hjälpmedel bör kunna få andra ersättningar än studiemedel. Det innebär att behovsprövade bidrag, som icke stu- derande kan få, på samma sätt som bör vara öppna för stude- rande med studiemedel. Kommittén anser att avsteg från huvud- principen bara kan göras i de fall andra förmånssystem inte kan tillgodose särskilda behov hos studerande eller om det finns starka utbildningspolitiska skäl. Studiemedlen och ersättning vid sjukdom eller föräldraskap Ett område som kommittén särskilt har uppmärksammat är sam- spelet mellan studiemedlen och sjuk- och föräldraersättning. En studerande som blir sjuk eller vårdar sjukt barn kan få fort- satta studiemedel. Om egen sjukdom överstiger en månad kan lånedelen i studiemedlen skrivas av. Det sjukförsäkringsskydd som finns inom studiemedelssyste- met är avsett att träda in för dem som inte har rätt till sjukpenning eller som avser att fortsätta studierna efter sjukdomen. Kommittén bedömer att vissa undantag måste kunna göras från huvudprincipen. Perioder med sjukdom eller vid vård av barn eller närstående är sådana undantag. Vårt förslag är att den nuvarande rätten att behålla sina studiemedel i dessa situationer ska kvarstå. Vi föreslår dock att studiemedel under sjukdom ska kunna lämnas även vid halv sjukskrivning. Det ska alltså vara möjligt att ha studiemedel på heltid och studera på halvtid och vara sjukskriven på halvtid. På samma sätt bedömer kommittén att det bör vara möjligt att få sjukpenning på halvtid och studiemedel på halvtid. Kommittén föreslår också att det ska införas en rätt att få studielån avskrivet fr.o.m. den 31:a vårddagen för den som vårdar barn eller närstående. Den utvidgade rätten att få sjukpenning respektive studiemedel under sjukdom vid partiell studieoförmåga bör åtföljas av ökade kontrollinsatser och en samordningsbestämmelse mellan studie- medel och sjukpenning. Studerande som arbetat före studierna har en s.k. vilande sjuk- penninggrundande inkomst. Förutsättningarna för en vilande SGI är att de studerande har studiemedel. Kommittén anser att SGI ska kunna hållas vilande även om en studerande gör ett kortare uppehåll i sitt studiemedelstagande. En person som t.ex. sparar några studiemedelsmånader ska inte behöva tappa en upparbetad SGI. Den arbetsgrupp inom , som har i uppdrag att föreslå en modell för att beräkna sjukpenninggrundande inkomst utifrån historiska inkomster, hade inte redovisat sina förslag innan avslutade sitt arbete. Kommittén har därför inte haft möjlighet att värdera arbetsgruppens förslag till ny beräkningsgrund för SGI. En övergång till en SGI som beräknas på historiska inkomster kan enligt kommitténs bedömning innebära en förenkling av försäkringsskyddet för studerande, vilket också kan förbättra den ekonomiska tryggheten för studerande. Det är dock väsentligt att studerandes situation beaktas när regelverket utformas. Kommittén anser t.ex. att det bör övervägas att ge studerande ett utökat SGI-skydd. Ett annat alternativ är att låta studiemedel vara sjukpenninggrundande, vilket skulle innebära att studiemedel ger rätt till både sjuk- och föräldrapenning. Den i budgetpropositionen aviserade parlamentariska utredningen om socialförsäkringssystemet bör enligt kommitténs mening även behandla ansvarsfrågan för rehabiliteringsåtgärder för studerande. Tillgången till ett bra boende är en viktig fråga för studerande. Studierna förutsätter ofta att man flyttar till en annan ort och därmed skaffar sig en ny bostad. Boendekostnaden utgör ofta en stor del av utgifterna för de studerande. För personer och för dem med barn är det möjligt att få bostadsbidrag. Bidraget ska prövas mot inkomsterna. För studerande prövas det mot den sammanlagda inkomsten där av studiebidraget ingår i beräkningsunderlaget. Enligt kommitténs uppfattning ska studiebidraget även fortsatt räknas med i underlaget. Vi föreslår dock att studiebidraget ska räknas upp med en faktor 1,4 för att bidragets storlek ska motsvara en skatte- pliktig inkomst. Många studerande söker inte bostadsbidrag. Ett av skälen till detta är att inkomstprövningen avser . Både () och studerande vi mött under våra studiebesök vid och har uppgett att studenter inte vågar söka bostadsbidrag. De är rädda för att bli återbetalningsskyldiga i det fall inkomsten har blivit högre än väntat. I syfte att ge studerande bättre planeringsförutsättningar bör rätten till bostadsbidrag prövas per kalenderhalvår istället för per kalenderår. Studerande som är och inte har barn har rimligtvis samma ekonomiska situation som en person som är yngre. Enligt tillgängliga uppgifter är det dock mycket få personer i denna åldersgrupp som studerar med studiemedel och som med en höjd åldersgräns skulle få rätt till bostadsbidrag. Eftersom bostadsbidrag även ges till dem som inte studerar har kommittén inte sett det som sitt uppdrag att föreslå förändringar avseende åldersgränsen. Vi anser dock att det kan finnas skäl att närmare analysera behovet av bostadsbidrag och i samband därmed se över åldersgränsen för bostadsbidrag för personer utan barn. Ekonomiskt bistånd är samhällets skyddsnät för personer med till- fälliga försörjningsproblem. Vuxna studerande bör enligt Social- styrelsens allmänna råd för ekonomiskt bistånd (SOSFS 2003:5) ha sin försörjning genom studiemedlen, men kan ges ekonomiskt bistånd vid akuta nödsituationer och under ferier. Kommittén har i enlighet med direktiven kartlagt kommunernas tillämpning av socialtjänstlagen (2001:453) och praxis vid försörjningsstöd till stu- derande. Kartläggningen visar att kommunerna i stor utsträckning följer de författningar och allmänna råd om försörjningsstöd till stude- rande som finns. Vissa kommuner är dock mer generösa mot stu- derande på lägre utbildningsnivåer. Det innebär att förutsätt- ningarna för finansiering av studierna är olika i kommunerna. Kartläggningen visar också att glappet mellan sista utbetalningen av studiemedel och första löneutbetalningen under ferierna är proble- matisk. Detta anser både studerande och personal inom social- tjänsten. Kommittén bedömer att förslagen om högre studiemedel, efter- skottsutbetalning samt högre bidragsandelar för vuxenstuderande kommer att minska behovet av ekonomiskt bistånd för studerande. En högre bidragsandel, framför allt för studier inom grundläggande vuxenutbildning, kommer därmed att medföra att de ekonomiska förutsättningarna för studerande blir mer lika kommunerna emellan. Förbättrad information till studerande För den enskilde studerande är det svårt att orientera sig om de ekonomiska villkor som t.ex. gäller vid sjukdom eller vid för- äldraskap. Kommittén har därför i uppdrag att föreslå hur infor- mation till studerande om frågor som rör de studerandes ekonomi kan samlas och förbättras. Reglerna både inom studiemedelssystemet och inom de sociala trygghetssystemen är omfattande och ibland komplexa. Dessutom delas ansvaret för frågorna mellan flera olika myndigheter. CSN ansvarar för frågor som rör studiemedelssystemet, medan frågor om t.ex. bostadsbidrag hanteras av . Om stude- rande inte får ett jobb under ferierna är de ofta hänvisade till kommunernas socialtjänst. Högskolorna och huvudmännen för vuxenutbildning ansvarar för information till de studerande genom t.ex. studievägledning. Kommittén föreslår att CSN ges i uppdrag att i samarbete med andra berörda myndigheter informera om de ekonomiska villkor som gäller för studerande. I uppdraget bör ingå att utreda infor- mationsbehovet, att genomföra informationsinsatser samt att ut- värdera effekterna av dessa. CSN bör också utveckla sitt samarbete med högskolor och huvudmän för vuxenutbildning i syfte att utveckla informationsverksamheten på lokal nivå. Av kommittéförordningen (1998:1474) framgår bl.a. att förslag i ett betänkande som påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda, ska följas av en beräkning av dess konsekvenser. Vidare ska en kommitté redovisa de konsekvenser förslagen innebär för t.ex. kvinnor och män. Kommittén föreslår en ändrad fördelning mellan studiebidrag och studielån kombinerat med en höjning av totalbeloppet med . Detta leder till en kostnadsökning som beräknas till . också innebära att studiemedelstagarna kommer att ta ut mer studielån och tilläggslån, vilket leder till en extra räntekostnad på . Förslaget om en höjning av fribeloppet be- döms kosta . En slopad avskrivning av lån som tas för behörighetsgivande studier på gymnasienivå beräknas ge en besparing på . Utbetalning av studiemedel i efterskott, en enhetlig bidragsnivå på grundskole- och gymnasienivå, en gemensam studie- tidsgräns per studienivå samt tydligare samordningsbestämmelser är förslag som bedöms minska de felaktiga utbetalningarna med . En följd av att kommittén föreslår att studie- medlen betalas ut i efterskott leder till minskade räntekostnader som uppskattas till . Kommitténs förslag om en ändrad beräkning av bidragsgrundande inkomst för bostadsbidrag bedöms sänka statens utgifter för bostadsbidraget med . Kommittén bedömer att anslaget för CSN kan minskas med . Det finansieras genom ökade avgifter för administrationen av studielån, vilket betyder en förstärkning på . Dessutom läggs en besparing på på CSN, vilken bör kunna realiseras med genomförda och planerade besparingar. Den sammanlagda utgiftsökningen som följer av ovanstående kostnadsförändringar bedömer vi ligger på . De besparingar som kommittén föreslår bedöms ge en utgiftsminsk- ning som täcker denna utgiftsökning. Kommitténs förslag är där- med finansierade inom befintlig ram. Kommitténs förslag att ändra fördelningen mellan bidrag och lån kombinerat med en nivåhöjning får på kort sikt positiva fördel- ningseffekter. Studerande som enbart lever på studiemedel befinner sig i regel långt ned i inkomstfördelningen och en nivåhöjning får positivt genomslag på de inkomstfördelnings- och fattigdomsmått som normalt beräknas. En viss påverkan på den studerandes låneskuld kan förväntas komma att ske, vilket får effekt på . Fördelningseffekterna av den ändrade fördelningen av bidrag och lån kommer dock att variera mellan olika utbildningsnivåer. För grundläggande vuxenutbildning föreslås en genomgående högre bidragskvot i stället för som en blandning mellan ett generellt och ett högre bidrag. Dessa studerande kommer därför att få ett bättre ekonomiskt utfall . Det är ett större antal kvinnor än män som studerar med studiemedel på alla utbildningsnivåer. Kvinnor på grundskole- och gymnasienivå har det högre studiebidraget i dubbelt så stor omfatt- ning som män. De tar inte heller studielån i samma utsträckning som män på motsvarande utbildningsnivåer. Effekten av den omfördelning mellan bidrag och lån som kommittén föreslår leder till att fler kvinnor än män tillgodogör sig de förbättrade villkoren. Att studiebidraget ska medräknas till vid beräkningen av bostadsbidrag medför dock ett ekonomiskt bortfall av bostads- bidrag som drabbar fler kvinnor än män. Kommitténs förslag är relativt sett mer fördelaktiga för unga än för något äldre studerande genom att de unga huvudsakligen stu- derar på eftergymnasial utbildning och i större utsträckning har studielån samt i mindre utsträckning har barn. De något äldre studerar oftare på grundskole- eller gymnasienivå och har möjlighet att få det högre bidraget, vilket kommittén föreslår ska avskaffas. Här förklaras ord och begrepp som används i studiemedelssystemet och i trygghetssystemen och som har anknytning till kommitténs arbete. Administrativa avgifter: Avgifter som en låntagare ska betala till CSN för att CSN hanterar studielånet. Exempel på administrativa avgifter är expeditionsavgift, påminnelseavgift och uppläggnings- avgift. Se även Expeditionsavgift, Påminnelseavgift och Upplägg- ningsavgift. Aktivitetsersättning: Ersättning för personer i åldrarna 19–med varaktigt nedsatt arbetsförmåga p.g.a. sjukdom, funktionsnedsätt- ning eller skada. Kan även ges vid förlängd skolgång på grundskole- eller gymnasienivå till följd av funktionshinder. Aktivitetsstöd: Ersättning till en person som deltar i ett arbets- marknadspolitiskt program. Annuitetslån: Den nuvarande formen av studielån, vilken lämnats . Se även Studiemedel. Avgiftsår: Det år för vilken en årsavgift har fastställts. Se även Års- avgift. Barntillägg: Nytt namn på tilläggsbidrag till studerande med barn. Behörighetsgivande studier: Studier som ger behörighet till fortsatta studier på en annan utbildningsnivå. Bostadsbidrag: Bidrag för boende riktat till barnfamiljer eller perso- ner under . Eftergymnasial utbildning: Utbildning med krav på genomgången treårig gymnasieutbildning eller motsvarande. I studiestödssam- manhang menas alla de utbildningar som finns upptagna i avdelning B i bilagan till studiestödsförordningen (2000:655). Ekonomiskt bistånd: Betyder samma sak som socialbidrag. Ekono- miskt bistånd ges för försörjning (försörjningsstöd) och livsföring i övrigt. Expeditionsavgift: Avgift som tas ut vid debitering av årsbelopp, årsavgift och återkrav. Se även Årsbelopp, Årsavgift och Återkrav. Fribelopp: Gränsen för hur mycket en studerande kan tjäna utan att studiemedlen reduceras. Fribeloppets storlek beror på hur länge den studerande har studiemedel . Om den stude- randes inkomst av tjänst, kapital och näringsverksamhet över- skrider fribeloppsgränsen minskas studiemedlen. Försörjningsstöd: Avser den del av det ekonomiska biståndet som ges till försörjning, dvs. de regelbundet återkommande levnads- omkostnaderna. Ekonomiskt bistånd kan även ges för livsföring i övrigt, t.ex. kostnader för tandvård. Förtidspension: Begreppen förtidspension och sjukbidrag avskaffa- des och ersattes med aktivitetsersättning för personer i åldrarna 19–och sjukersättning för personer i åldrarna 30–. Föräldrapenning: Ersättning vid föräldraledighet. Föräldrapen- ningen har tre olika ersättningsnivåer, varav en beräknas utifrån den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI). Generellt bidrag och högre bidrag: Studiemedel kan beviljas med två olika bidragsnivåer, en generell och en högre. Det generella bidra- get motsvarar av studiemedlens totalbelopp, det högre bidraget motsvarar av totalbeloppet. Genomströmning: Ett samlingsbegrepp för flöden och andel exami- nerade i högskoleutbildning, t.ex. antal examina, examensfrekvens, studietid, studieavbrott/studieuppehåll samt prestationsgrad. Grundskolenivå: Nivå på vuxenutbildning som syftar till grund- skolekompetens eller som innebär repetition av grundskoleämnen. Gymnasieelev: under i gymnasieskolan. Gymnasienivå: Nivå på vuxenutbildning som syftar till gymnasie- kompetens eller som innebär komplettering eller repetition av gymnasieämnen. I studiestödssammanhang åsyftas även vissa andra utbildningar som återfinns i avdelning A i bilagan till studiestöds- förordningen (2000:655). Helårsstudent: studenter som är förstagångsregistrerade resp. fortsättningsregistrerade på ett kurstillfälle multiplicerat med kurstillfällets högskolepoängomfattning divi- derat med 60. Helårsprestation: Summa avklarade högskolepoäng på kurs/delkurs dividerat med 60. Högskolan: Avser hela högskolesektorn, dvs. såväl statliga univer- sitet och högskolor som enskilda utbildningsanordnare med exa- menstillstånd samt organisationer med anknytning till sådana läro- säten. Högskolepoäng: Ett mått på studieomfattningen inom högskolan. En veckas heltidsstudier motsvarar 1,5 högskolepoäng. Kvarstående avgift: Belopp som en studielåntagare får betala i efter- hand om han eller hon har betalat för lite i preliminär avgift . Detta gäller lån tagna . Se även Preliminär avgift och Årsavgift.