sou · GXB328 · 2009-03-30 00:00:00 — Socialdemokraterna, delar inte upp- fattningen att möjligheten att överföra ansvaret för tilläggslån till bankerna ska utredas vidare. De starka argument som talar emot att lägga över andra delar av studiemedelssystemet till bankerna gäller även tilläggslånen. Kommittén tar främst upp två argument; ökad flexibilitet, samt att detta skulle kunna innebära att relationerna mellan studerande och banker stärks. Avseende det första argu- mentet kan flexibilitet – såväl rörande belopp och tidsgränser för utnyttjande och återbetalning – uppnås genom att sådana direktiv ges till CSN för att få den effekt man önskar. Avseende det andra argumentet är det inte statens ansvar att stärka bankernas kund- relationer eller ge incitament för bankerna att utveckla olika erbjudanden till studenter – det är en rent affärsmässig fråga för bankerna. När det gäller studiemedelssystemet måste nyttan för de studerande sättas i främsta rummet, därför kan inte heller lån- tagarnas och bankernas nytta likställas i formuleringen av ett sådant uppdrag. I tillkännagivande med anledning av utbildningsutskottets betänkande 2005/06:UbU5 om att en studiesocial utredning skulle tillsättas sägs att studiestödssystemets samspel med bl.a. arbetslös- hetsförsäkringen är angeläget att kartlägga. Vidare talas om att utredningen också bör föreslå lösningar på problem som identifie- rades i den föregående studiesociala utredningen och trygghetssystemen (SOU 2003:130). I denna utredning konstateras t.ex. att regelverket för arbetslöshetsförsäkringen är otydligt vilket leder till svårigheter att tolka och tillämpa det särskilt i frågor om när studierna anses vara avslutade och vad gäller ersättning vid deltidsstudier. I direktiven till den studiesociala kommittén menar emellertid regeringen att det inte längre finns några gränsdragningsproblem mellan studiemedelssystemet och arbetslöshetsförsäkringen som en följd av borttagandet av studerandevillkoret i arbetslöshetsförsäk- ringen och att möjligheten att få a-kassa under ferier har avskaffats. Reservationer och särskilda yttranden Vi anser till skillnad från regeringen att det hade varit motiverat att utreda studiestödssystemets samspel med arbetslöshetsförsäk- ringen och att det finns flera skäl till detta. Regeringens föränd- ringar av arbetslöshetsförsäkringen har möjligen skapat tydligare gränser, men det har snarare fått till följd att samspelet med studiemedelssystemet har försämrats och detta borde ha analyse- rats av utredningen. I förändringarna av arbetslöshetsförsäkringen, som regeringen har genomfört, ingår också en förkortning av den överhoppningsbara tiden från sju till vilket bland annat kan påverka studerande. Detta bör ha förändrat samspelet till studie- medelsystemet och är därför något utredningen borde ha tittat på. Dessutom torde de problem som den förra studiesociala utred- ningen konstaterade fanns, fortfarande vara intressanta att analyse- ra och försöka lösa. Reservationer och särskilda yttranden Reservation av () och () Avskrivning av lån för högskolebehörighetsgrundande studier I kommitténs underlag fastställs att möjligheten till avskrivningen av lån för behörighetsgivande studier faktiskt används. Att möjlig- heten, som kommittén skriver, kanske inte är känd för alla stude- rande som skulle kunna få avskrivning på sina lån finner vi ej belagt och är inte skäl nog för att avskaffa möjligheten. I utredningen konstateras att den rekryterande effekten av studiemedel är störst för äldre, för dem som läser på gymnasial nivå och för dem som har föräldrar med kort utbildning. Dessutom tycks människor med sämre ekonomi ha mindre benägenhet att låna. Vi befarar att dessa studerande inte kommer att uppfatta de förbättringar av studiemedlen som föreslås som tillräckliga för att kompensera för de delar som blir sämre. Risken är med andra ord att de väljer bort studier med en svagare ställning på arbets- marknaden som följd. Vi behöver också höja utbildningsnivån och kompetensen inom yrkeslivet och måste därför motverka den sociala snedrekryteringen inom utbildningsväsendet. Att bryta den sociala snedrekryteringen till högskolan är en mycket viktig uppgift. Att alla medborgare oavsett bakgrund ser högre studier som ett alternativ ökar både jämlikheten och kvali- teten bland de sökande. Det är dock en mycket svår politisk utmaning att bryta den sociala snedrekryteringen. Trots en lång- samt positiv utveckling är det svårt att nå några större genombrott i statistiken med enskilda åtgärder. Den argumentation som kommittén använder mot möjligheten för avskrivning av lån har använts även när det gäller borttagandet av andra åtgärder för att minska snedrekryteringen (till exempel 25:4-regeln) – om de analyseras isolerat en och en är det svårt att hävda att de är effektiva på makronivå. Om man däremot gör en sammantagen analys - kan olika åtgärder sammantaget minska den sociala snedrekryteringen – kan slutsatsen bli annorlunda. En annan relevant parallell mellan borttagandet av 25:4-regeln och argumentationen för avskrivning av dessa lån är att man flaggar för att andra åtgärder kan bli aktuella, men i någon annan form. Vi ser dock risken, som vi anser skett i tidigare fall, att ambitionsnivån för att föreslå nya åtgärder för att öka rekryteringen till högre utbildning är låg. Reservationer och särskilda yttranden Vi är därför inte beredda att avskaffa denna möjlighet med mindre än att motsvarande riktade insatser föreslås. I den studiesociala utredningen har kommittén föreslagit en besparing gällande bostadsbidragen med . I kapitel 6 Studiemedlen och trygghetssystemen föreslår kommittén att studiebidraget även fortsatt ska räknas som inkomst vid pröv- ningen av rätten till bostadsbidrag. Studiebidraget ska dock räknas upp så att bidragets storlek motsvarar en skattepliktig inkomst, dvs. bidraget multiplicerat med 1,4 bör ge den bidragsgrundande inkomsten för bostadsbidrag. Vi vänder oss starkt emot denna besparing eftersom det drabbar de personer som har det tuffast ekonomiskt. Bostads- bidraget är ett träffsäkert instrument för de personer och familjer med låga inkomster som behöver ett extra stöd för att få ett drägligt boende. För många ensamstående föräldrar, som också ska ha möjlighet att studera, är bostadsbidraget en viktig inkomst för att få sin ekonomi att gå ihop. Vi anser att det är en oacceptabel lösning ur ett fördelningspolitiskt perspektiv då det är de som har det tuffast som får betala för en studiemedelshöjning. Kommittén kommer också till samma slutsats och skriver bland annat följande: kvinnor är relativt sett oftare ensamstående med barn och en starkare inkomstprövning av bostadsbidraget medför att den ekonomiska förbättringen för barnfamiljer inte blir lika stor som för övriga studerande. som vi vet att det är just ensamstående mammor som försöker komplettera sin utbild- ning eller vidareutbilda sig som har det svårt att få sin ekonomi att gå ihop. I de fördelningspolitiska konsekvensanalyser som kom- mittén har kommit fram med så ser vi tydligt att det är just den gruppen som är de stora förlorarna på kommitténs förslag. Därför reserverar vi oss mot detta förslag. Reservationer och särskilda yttranden Reservation av () och Även studenter blir sjuka, men socialförsäkringssystemet är inte uppbyggt med studenter i åtanke. Grunden för sjukförsäkringen är att den ska vara en ersättning för inkomstbortfall från förvärvs- arbete vid sjukdom. Om man inte förvärvsarbetar har man således inte rätt till ersättning. För studenter som uppbär studiemedel från CSN gäller att man under längre sjukdom kan få behålla studiemedlet utan krav på motprestation. Första sjukdagen ska man anmäla sjukdom till För- säkringskassan. När man sjukanmält sig får man en ersättning som motsvarar bidragsdelen i studiemedlet. Denna ersättning räknas inte in i det totala antal veckor som man kan få studiemedel för. Man förverkar alltså inte sin framtida rätt till bidrag under sjuk- domstiden. Efter 14 dagars sjukdom krävs läkarintyg. När man passerat 30 dagars sjukskrivning efterskänks lånet på de efterföljan- de dagarna. Det betyder att man får en ersättning på samma nivå som studiemedlet. Studenter finansierar sin sjukdom delvis med lån. Nuvarande system innebär i princip att en student vid sjukdom har 30 karens- dagar (för huvuddelen av sin inkomst) att jämföra med förvärvs- arbetande som har en. Vi anser att denna karenstid ska kortas , med samma krav på läkarintyg . En halverad karenstid en viktig trygghetsreform för studenter. Kost- naderna för en sådan reform är i sammanhanget marginella. Reservationer och särskilda yttranden Reservation av () Kommittén har utvärderat tilläggsbidraget för studerande med barn och funnit att det har varit en bidragande orsak till att den ekono- miska situationen för studerande med barn har förbättrats. Kom- mittén föreslår att barntillägget ska lämnas med samma belopp som gäller . Mot bakgrund av att studerande med barn har sämre ekonomi än studerande utan barn, borde denna grupp blivit högt prioriterad av den studiesociala kommittén. Vi socialdemokrater anser att det är viktigt att förbättra den ekonomiska situationen för studerande som har barn eller får barn och anser att barntillägget bör höjas. Reservationer och särskilda yttranden Reservation av () Kunskap är en demokratisk rättighet och högskoleutbildning måste därför vara tillgänglig för alla. För är det en viktig målsättning att bredda rekryteringen till högskolan. En av de viktigaste åtgärderna för att minska den sociala snedrekryteringen är att skapa ett studiestödssystem som ger social och ekonomisk trygghet. Det är också en nödvändig förutsättning för att kunna studera på heltid och därmed kunna skapa en utbildning av hög kvalitet. hade ett relativt generöst studiestöd, som dessutom genomgick kontinuerliga förbättringar. Detta hade positiva effekter och innebar att den sociala snedrekryteringen vid högskolan minskade. Denna utveckling har brutits eftersom studie- medlen har förlorat i värde och inte längre täcker studenters levnadsomkostnader. Enligt beräkningar som har utförts av () så hade en studerande 2003 med studiemedel lägre köpkraft, i förhållande till konsumentprisindex, än en studerande med studiemedel . insti- tut för privatekonomi har visat att studenter har fått en standard- sänkning med inte minst beroende på ökade boendekostnader. I Social rapport kon- staterar att antalet fattiga studerande har ökat från en sjundedel till en femtedel . () konstaterar att för studerande boende i korridorrum med studiemedel och bostadsbidrag har den dispo- nibla inkomsten visserligen ökat med . Men efter det att nödvändiga levnadsomkostnader är betalda har summan som är kvar sjunkit med . Studerande utan bostadsbidrag har mindre efter det att de nödvändiga utgifterna är betalda. Siffrorna visar på ett akut behov av en förstärkning av studenters ekonomi. I den ekonomiska vårpropositionen höjdes studie- medlen med . Majoriteten i den Studiesociala kom- mittén föreslår nu en höjning med ytterligare vilket givetvis är positivt, men långt ifrån ursprungliga krav, som var en höjning på /månad. Reservationer och särskilda yttranden farande fast vid detta krav och föreslår därför att studiemedlen ska höjas med ytterligare /månad. Det motsvarar ett total- belopp på vid 40 veckors heltidsstudier . För att minska de studerandes skuldsättning och därmed öka den rekryterande effekten av studiemedlen är det dessutom angeläget att öka bidragsdelen. föreslår därför att hela studie- medelshöjningen ska utgöras av bidrag och att bidragsdelen sålunda ska utgöra av totalbeloppet för eftergymnasiala studier. Längden på en utbildning bestäms av vilka mål som finns för utbildningen vilket i sin tur är beroende av vilka behov av kun- skaper det finns i ett samhälle. Högskolan innehåller ett stort antal olika utbildningar, som på ett eller annat sätt svarar mot en efterfrågan. Högskolan är dessutom organiserad så att det finns stora möjligheter för en studerande att själv påverka sin utbild- ningsgång utifrån rent personliga motiv och behov. Ett generellt studiestödssystem ska vara anpassat till alla utbildningar oavsett längd och studenter som läser längre utbildningar ska inte sär- behandlas. De som t.ex. läser till läkare eller har för avsikt att ta en masterexamen måste ha samma möjligheter att kunna planera sina studier och även ha chans att komma igen efter felval eller miss- lyckade tentor. reserverar sig därför mot förslaget att ställa särskilda villkor för att bevilja studiemedel längre än . Vi anser att ett studiemedelssystem som ger ekonomiska förutsättningar att studera på heltid är det överlägset bästa sättet att använda studiestödet för att korta bruttostudietiderna. Dock tror vi att förbättringar av högskolans organisation skulle få ännu bättre genomslag, exempelvis förstärkt studie- och yrkesvägledning och mer resurser till undervisningen. Det bör också påpekas att studietiderna även påverkas av strukturella företeelser utanför hög- skolans och de enskilda studenternas kontroll såsom ekonomiska konjunkturer och läget på arbetsmarknaden. Förslaget att villkora studiemedlet under utbildningens gång kommer möjligen att leda till kortare studietider för en liten grupp studenter. Det sker emellertid till priset av att fler väljer kortare utbildningar, ökad social snedrekrytering till de längre utbildningarna, fler avhopp och Reservationer och särskilda yttranden oavslutade studier samt en sämre psykosocial hälsa på grund av ökad stress. Vi menar också att bildning är minst lika viktigt som utbildning och att studiemedelssystemet även ska ge utrymme för det förra. Det måste vara möjligt för högskolorna att erbjuda och t.o.m. upp- muntra studenterna att läsa kurser och ämnen som ligger vid sidan av programmålen. Då en del utbildningar, med anledning av Bolognaprocessen, blivit längre anser dessutom att den möjliga tiden med studiemedel bör utökas med eller två ter- miner till totalt 14 terminer. Det är viktigt att kunna planera sina studier och därför ska studie- medelssystemet vara förutsägbart och rättssäkert för de studerande. bör det finnas en viss flexibilitet som tar hänsyn till oförutsedda händelser och förhållanden av tillfällig karaktär, som kan påverka möjligheten att bedriva studier. Dessa två perspektiv, som ibland inte är helt förenliga, är särskilt tydliga i frågor som rör studietakt och bedömning av studieresultat. Förslaget att flytta de konkreta bestämmelserna om prövning av studieresultat från till studiestödsförordningen anser vi ökar tydlig- heten. Däremot är det mer osäkert om förslaget till nya regler inne- bär att systemet är tillräckligt flexibelt. Det finns en viktig poäng med regeln om att det räcker att ta hälften av sina poäng för att få fortsatta studiemedel under förutsättning att den studerande har nått upp till ett studieresultat på . Denna regel gör det möjligt för de studerande att ha höga målsättningar under den viktiga slutfasen av studierna, som oftast innebär att skriva en upp- sats eller genomföra ett projektarbete. Dessa kurser och moment har oftast en avgörande betydelse för att nå målen med en utbild- ning. Till skillnad från vanliga kurser är det också svårt att förut- säga vilka hinder och problem som kan uppstå under arbetets gång. Det nuvarande systemet är inte bara mer flexibelt utan faktiskt också tydligare och lättare att tillämpa än vad en bedömning av varje enskild students särskilda skäl kommer att vara. Det underlag som presenteras är dessutom otillräckligt för att kunna bedöma följderna av den föreslagna förändringen. Det saknas bl.a. en analys Reservationer och särskilda yttranden av vad som händer/kommer att hända med dem som inte beviljas mer studiemedel. CSN:s effektiviseringsarbete har varit relativt framgångsrikt . Bland annat är det en av de myndigheter som har kommit längst med digitalisering. Handläggningstiderna, som har kritiserats som allt för långa, bedöms nu tillfredsställande av kom- mittén. För många studerande är utvecklingen av e-tjänsterna till- fredställande. Den digitala klyftan i samhället är dock stor och många studerande på grund- och gymnasial nivå kommer även att behöva personlig kontakt med handläggare. Det- samma kan komma att gälla studerande vid och annan eftergymnasial yrkesutbildning. Vi ifrågasätter därför om verksamheten kan effektiviseras ytterligare utan att det går ut över servicen till de studerande och ser därför inte det rimliga i att minska anslaget till CSN. Reservationer och särskilda yttranden Reservation av () I kapitel 4 Ett enklare studiemedelssystem föreslår att studiemedlen ska höjas med . Vidare görs bedömningen att studiemedlen skulle behöva höjas med ytterligare . Detta är välkomna förslag men långtifrån tillräckliga. Kommitténs metoder att få fram vilka belopp som krävs har också en hel del brister. I likhet med många andra anser vi i att studie- medlen måste höjas med . En höjning riskerar dock att även öka skuldsättningen hos de studerande, för många blir denna väldigt hög. Vi har därför i våra budgetförslag sedan valet föreslagit en höjning av studiemedlets bidragsdel med . Jag menar att även borde ha föreslagit en höjning av studiemedlets bidragsdel med för de högskolestuderande samt en höjning med för de stude- rande på grundläggande nivå med en 80-procentig bidragsnivå samt en höjning för de studerande på gymnasial nivå med hälften bidrag. För högskolestuderande skulle detta innebära att bidragsdelen nådde upp till . Jag reserverar mig därmed till förmån för vårt förslag. Begränsad tid med studiemedel på högskolan Kommittén föreslår i kapitel 4 Ett enklare studiemedelssystem att den generella tiden med studiemedel i högskolan ska begränsas från sex till . Det ska bli möjligt med förlängning om man tagit en kandidatexamen eller tagit motsvarande poäng på ett pro- gram som är längre än . Vidare föreslår kommittén att det under vissa förutsättningar ska vara möjligt att få studiemedel i ytterligare upp till . Det sistnämnda förslaget om att under vissa förutsättningar få studiemedel ett sjunde år stödjer jag helt. Det som är problematiskt är att kommittén föreslår att den allmänna möjligheten till studie- medel kraftigt begränsas. Många kommer säkert kunna få ut också, men begränsningen gör studiemedels- systemet mindre flexibelt och riskerar att förstöra människors studiemöjligheter. Reservationer och särskilda yttranden Själva poängen med förslaget är att människor i vissa fall ska begränsas i sin möjliga tid att studera, från sex till . velat att alla människor skulle få förlängt hade det varit mycket lättare och mindre administrativt tungt att låta alla få de sex åren. Som förslaget ser ut nu riskerar människor, som läst på ett program, att inte kunna välja om och läsa ett annat program med studiemedel. Människor som tidigare tagit ut med studiemedel kommer inte senare i livet kunna läsa en utbildning på högskolan med studiemedel. Förslaget ger få positiva effekter, men skapar desto fler problem och jag vill därför reservera mig mot förslaget om en begränsning till . Förslaget om en utökning i vissa fall till står jag bakom. Studerande kan få barn Kommittén har valt att inte närmare gå in på situationen för de studerande som får barn och inte har en upparbetad SGI. Dessa hamnar på grundnivån i föräldra- försäkringen och får därför så lite som per dag. Det är i knappast möjligt att överleva på så lite. Även om man tar ut ersättningen blir det ändå bara innan skatt och ungefär 4 200 efter skatt. Detta är inte en rimlig levnadsnivå. Även om den inte bara gäller studerande är det i allra högsta grad ett relevant problem för just studenter eftersom dessa väljer att studera istället för att arbeta. Hade de valt att arbeta istället hade deras villkor sett radikalt annorlunda ut. Jag anser att kommittén borde ha valt att åtminstone göra bedömningen att detta inte är en rimlig situation och att en lösning behöver genomföras och vill reservera mig mot att så inte har gjorts. Det finns ett flertal olika lösningar på problemet. En lösning skulle kunna vara att i likhet med studerande som blir sjuka får de studerande möjligheten att behålla sitt studiemedel de är föräldralediga. En annan möjlighet skulle kunna vara att göra studiemedlen sjukpenninggrundande, åtminstone i så motto att det blir möjligt att få föräldrapenning med utgångspunkt i studie- Reservationer och särskilda yttranden I det senare fallet kan procentsatser behöva justeras då ersättningen annars riskerar att bli olyckligt låg. Kommittén har i kapitel 6 Studiemedlen och trygghetssystemen valt att lyfta upp problemet med att studerande som låter bli att ta studiemedel för riskerar att bli av med sin upparbetade SGI från tiden innan studierna. Förslaget som läggs är att under den studerandes studietid ska förutom den tid då studiemedel tas även maximalt kunna skyddas. Förslaget är ett steg i rätt riktning. Den rimliga utgångspunkten är dock att det inte är tagande av studiemedel som är skyddsvärt utan studier. Alltså borde alla som studerar på heltid kunna få sin SGI skyddad oavsett om de tar studiemedel eller inte. Argumentet mot detta anser kommittén att det är svårövervakat och att den kontroll CSN gör för att se att man faktiskt studerar är mer effektiv än vad alternativen skulle vara. Jag vänder mig emot denna argumentation eftersom även andra än CSN skulle kunna genomföra samma kontroll som CSN gör. Det som kvarstår är bara de studerandes studieförsäkringar. Det som dock lätt glöms bort är att SGI egentligen bara behöver fast- ställas i efterhand och då skulle det kunna ligga på den studerande att visa att denne varit studerande den studerande vill åberopa som skyddad. Utdrag ur LADOK skulle kunna stödja dessa uppgifter. Sammantaget tycker jag att argumentationen på denna punkt är för svag och att fördelarna med att göra studierna och inte tagande av studiemedel som det som skyddas överväger och vill därför reservera mig till förmån för detta. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av () och Kommittén har föreslagit ett mer enhetligt och lättfattligt system för tilldelande av studiemedel för studenter som läser utomlands. Förslaget har många förtjänster men jag anser att förslaget inte är tillräckligt väl utrett. Hur stora blir problemen för de studerande som får se sina ersättningar kraftigt sänkta? Går det att överleva i dessa länder på de föreslagna beloppen? Hur blir det vid kraftiga valutasvängningar eller hög inflation i de studieländerna? Innan förslaget genomförs behöver konsekvenserna utredas på ett mer heltäckande sätt. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av () Höjd bidragsdel med studielön som mål I våra reservationer föreslår vi att bidragsdelen i studiemedlen ska höjas för alla studerande. För att studiestödssystemet ska bli rättvist och därigenom kunna motverka social snedrekrytering på ett bättre sätt behöver det förändras i grunden. Målet bör därför vara att införa studielön och jämställa studier med arbete. En investering i studielön åt de som studerar måste anses vara både ekonomiskt och socialt gynnsamt, både för den studerande och för samhället. Det skulle betyda större möjligheter för stu- denten att få en bra utbildning och öka dennes förmåga till aktivt deltagande i samhällslivet. Det är i samhällets och demokratins intresse att medborgarna är välutbildade och att den totala kun- skapsmassan ökar. Med studielön skulle även studerande få tillgång till trygghetssystemen och många av de sociala och ekonomiska problem, som studenter har skulle lösas. medverkade till att ett tilläggsbidrag för studerande med barn infördes . Vår principiella inställning, då som , är dock att studiemedlet är ett utbildningspolitiskt motiverat stöd och ska vara till för studerandes personliga levnadsomkostnader och därmed göra det möjligt för alla att studera.