sou · GXB329 · 2009-04-09 00:00:00 — Det skulle lämna ett större utrymme för myndigheten att bedöma vad som är en riksomfattande organisation och vad som är lokalt förankrad verksamhet. Det skulle emellertid innebära ett omfattande arbete för med bedömningar av vad som skulle vara rimlig geografisk spridning för var och en av de ca 100 sökande organisationerna och minska förutsebarheten i bidrags- systemet. Ett särskilt problem med att knyta kravet på geografisk sprid- ning till antal län är att de nuvarande länen kan komma att ersättas av ett färre antal regioner . Det är därför oklart vad som kommer att motsvara en geografisk spridning i fem av dagens län. Krav för att beviljas organisationsbidrag bör vara 1 000 bidragsgrundande medlemmar och verksamhet i fem län Jag bedömer att statsbidraget till ungdomsorganisationerna även i fortsättningen bör ha regler om minsta antal medlemmar och om en geografisk spridning i ett minsta antal län. För att fånga upp flertalet av dem som får reguljärt bidrag bör aktiva lokalavdel- ningar i minst fem län anses som ett tillräckligt krav på att organi- sationen har en riksomfattande organisation med regionalt och lokalt förankrad verksamhet. Av samma skäl bör en minsta nivå på antal bidragsberättigade medlemmar anges till 1 000. Det skulle också anpassa reglerna till kraven i andra statsbidrag. Möjligheter till dispens och bidrag på grund av särskilda skäl bör kvarstå. 4 SOU 2007:66, s. 132–135. Likvärdighet och förutsebarhet i bidragsgivningen 3.1.3Effekter av en slopad nivåindelning Om det reguljära statsbidragets indelning i nivåer slopas och ett enhetligt organisationsbidrag införs skulle detta leda till stora för- ändringar i bidragets storlek för många organisationer. Jag har med hjälp av testat utfallet utifrån ett antal olika antaganden om det fasta bidragets storlek och hur stor del av det totala bidraget som fördelas med hjälp av fördelningsnycklarna för medlem respektive lokalavdelning. Flera olika beräkningar har gjorts. Det gemensamma är att samtliga organisationer som får strukturbidrag får ett minskat bidrag och övriga i allmänhet ett ökat bidrag – omfattningen beror på hur stort det fasta bidraget görs. En viss minskning av det fasta bidraget behövs för att få utrymme för att fler organisationer får bidrag också för medlemmar och lokalavdelningar. För de organisa- tioner som företräder ungdomar med funktionsnedsättning uppstår en alldeles egen effekt. De har rätt till strukturbidrag från 400 medlemmar och fyra län. De får då ett fast bidrag på (2009). Det fasta bidraget utgör så stor andel av deras bidrag att varje sänkning av det fasta beloppet innebär en förhål- landevis stor procentuell sänkning av bidraget. Om nivåindelningen slopas, så som jag föreslår, och en gemen- sam lägsta gräns införs på fem län och 1 000 medlemmar innebär detta att några organisationer inte längre blir berättigade till regul- järt bidrag. Det kan vara rimligt att dessa organisationer under en övergångstid kan beviljas reguljärt bidrag på dispens vid bedömning av deras kommande ansök- ningar. 3.1.4Projektbidrag kan ersätta etableringsbidrag De gränser jag föreslår för organisationsbidrag innebär en skärp- ning av kravet på reguljärt bidrag, eftersom kravet för etablerings- bidrag är tre län och 1 000 medlemmar. Jag har därför övervägt införandet av ett nytt tidsbegränsat etableringsbidrag för nya organisationer. Ett sådant etablerings- bidrag skulle till exempel kunna utformas så att organisationer som har minst 700 medlemmar i tre län och som inte tidigare fått reguljärt statsbidrag för ungdomsorganisationer skulle kunna få etableringsbidrag i högst . Likvärdighet och förutsebarhet i bidragsgivningen I kapitel 10 föreslår jag att de medel som tillförs från överskot- tet från AB också i fortsättningen delvis ska kunna fördelas som projektmedel till organisationsutveckling. Ett av argumenten för ett sådant projektstöd är att det bör finnas möjlig- het till stöd för nya organisationer som vill utveckla verksamhet och pröva om de kan verka på nationell nivå. Jag anser inte att ett särskilt etableringsbidrag bör införas, eftersom det finns möjlighet att utvecklas genom projektstödet. 3.2Särskilt bidrag och dispens Om det finns särskilda skäl får organisationsbidrag beviljas en organisation även om den inte uppfyller de formella kraven på geografisk spridning och minsta antalet bidragsberättigade medlemmar. Med särskilda skäl avses att organisationens verk- samhet är av sådan betydelse för uppfyllelsen av statsbidragets syfte att den särskilt bör främjas. Särskilt bidrag får lämnas till en organisation även om den inte uppfyller kraven för reguljärt bidrag, om organisationens verksamhet är av sådan betydelse för uppfyllelsen av statsbidragets syfte att den särskilt bör främjas. Särskilt bidrag får även lämnas på grund av särskilt resurs- krävande verksamhet till organisationer som företräder ung- domar med funktionshinder, som beviljas organisationsbidrag eller särskilt bidrag. Möjligheten att ge bidrag till tillfällig verksamhet ska slopas. Det särskilda bidraget för resurskrävande verksamhet bör anpas- sas bättre efter den sökande organisationens storlek och verk- samhet. Enligt nuvarande förordning finns möjlighet till att beviljas struk- tur-, utvecklings- eller etableringsbidrag på grund av särskilda skäl (10 §). Det finns också möjlighet till särskilt bidrag (11 §). Möjligheten till bidrag på grund av särskilda skäl har tillämpats restriktivt av . Frågan har uppkommit om vad som skiljer de båda möjligheterna till bidrag och om båda behövs. Likvärdighet och förutsebarhet i bidragsgivningen Det är också i samband med bedömningarna av särskilt bidrag och dispens av särskilda skäl som ungdomsorganisationerna säger att de oftast upplever brist på likvärdighet och förutsebarhet i bidragsgiv- ningen. 3.2.1Dispens enligt nuvarande 10 § Bestämmelserna i 10 § innebär att en organisation får beviljas struktur-, utvecklings- eller etableringsbidrag även om den inte uppfyller kraven i 6–9 §§. Regeln innebär därmed att en organisa- tion kan beviljas bidrag även om den inte uppfyller ett eller flera av kraven att vara en öppen sammanslutning i vilket medlemskapet är frivil- ligt, vara självständig och demokratiskt uppbyggd med en verksam- het som inte strider mot demokratins idéer, ha minst ett visst antal medlemmar i åldrarna 7–, vilka utgör av organisationens totala medlemmar, och ha lokalavdelningar i minst ett visst antal län. I den ungdomspolitiska propositionen 1993/94:135 anges att förut- sättningen för dispens bör vara att det finns ett tydligt pedagogiskt eller ideologiskt skäl för den valda organisationsformen och att den gynnar barnen och ungdomarna inom organisationen.5 I kapitel 2 har jag redogjort för hur hand- läggning när det gäller prövningen mot målen har inneburit en mycket restriktiv hållning i fråga om dispenser när det gäller kravet på att organisationen ska vara självständig. Skälet till detta är enligt myndigheten att en utvidgad dispensmöjlighet för ungdomsorga- nisationer som inte kan bedömas som självständiga snabbt skulle urholka huvudregeln att statsbidraget endast ges till självständiga ungdomsorganisationer. Organisationer bildade på etnisk grund som har ett begränsat geografiskt område för sin medlemskår har 1993/94:135, s. 46. Likvärdighet och förutsebarhet i bidragsgivningen beviljats reguljärt bidrag på dispens om avvikelsen inte varit för stor. Möjligheten till dispens bör finnas kvar Min bedömning är att möjligheten till dispens bör finnas kvar. Det bör dock förtydligas vilka av de formella kraven som en organisa- tion ska kunna beviljas dispens från. Kraven på att organisationen ska vara en öppen sammanslutning (ideell förening) och att med- lemskapet ska vara frivilligt är centrala för att koppla bidragsgiv- ningen till syftet med bidraget och bör inte kunna ges dispens ifrån. Detsamma gäller kravet på en självständig organisation med demo- kratisk uppbyggnad och en verksamhet som inte strider mot demokratins idéer. Jag delar bedömning av den negativa effekten av dispens från självständighetskravet, vilket också fram- går av kapitel 5 där jag behandlar frågan om generationsöver- gripande organisationer. Vad som bör kvarstå är en dispensmöjlighet som avser kraven om geografisk spridning och minsta antal medlemmar. De formella bristerna bör inte vara sådana som organisationen utan större svå- righet kan rätta till själv genom t.ex. en stadgeändring, en intensifi- erad medlemsrekrytering eller genomförandet av en välmotiverad regionaliserad struktur. I sådana fall bör organisationen uppmanas att återkomma med sin ansökan när den vuxit till sig, ändrat sin organisation etc. Dispens bör dessutom endast kunna beviljas organisationer som bedriver en verksamhet som är av särskild vikt för uppfyllelsen av statsbidragets syfte. Organisationen ska således ha ett intresse för hela samhället och inte bara lokalt. En förutsättning för att beviljas dispens bör vara att organisa- tionen tydligt kan visa att den har en tillfredsställande geografisk spridning i förhållande till dem som utgör organisationens med- lemsunderlag. Detta skulle till exempel kunna gälla för organisa- tioner bildade på etnisk grund. För att minimera antalet organisationer med dispens bör det också i fortsättningen finnas särskilda regler för geografisk sprid- ning och antal medlemmar för organisationer som organiserar ung- domar med funktionsnedsättning. Nya sådana regler bör införas för nationella minoriteter. Likvärdighet och förutsebarhet i bidragsgivningen 3.2.2Särskilt bidrag enligt nuvarande 11 § Grunderna för särskilt bidrag Enligt nuvarande förordning kan särskilt bidrag lämnas till en organisation om 1.organisationens ungdomsverksamhet eller en viss tillfälligverksam- het bland ungdomar är av en sådan karaktär att den särskilt bör främjas, eller 2.det finns något annat särskilt skäl för sådant bidrag. De grundläggande kraven att organisationen ska vara en ungdoms- organisation och ha en verksamhet som bidrar till att uppfylla målen måste anses gälla också för organisationer som söker särskilt bidrag, även om regeln är väldigt öppet formulerad. Villkoren för särskilt bidrag säger endast att organisationen bör ha en verksam- het som är av en sådan karaktär att den särskilt bör främjas, eller det finns något annat särskilt skäl att bevilja bidraget. Dessa grunder för särskilt bidrag överensstämmer i princip med det som i betänkandet från Utredningen om den statliga folkrörelse- politiken i benämns riksintresse.6 Dvs. att det bör finnas en möjlig- het att ge organisationsbidrag till organisationer utan att de har en riksomfattande organisation med lokalt eller regionalt förankrad verksamhet. Sådana organisationer ska kunna få stöd om de har ett riksintresse. I förordningen om statsbidrag till kvinnors organise- ring är riksintresset formulerat enligt följande: Med ett riks- intresse avses att kvinnoorganisationen bedriver en verksamhet som är av allmänt intresse för hela samhället och inte endast lokalt.7 Möjligheten till särskilt bidrag bör finnas kvar Det särskilda bidraget bör behållas, förutom att möjligheten att ge bidrag till tillfällig verksamhet slopas. Möjligheten till särskilt bidrag bör i princip ha samma innebörd som . Det bör kunna ges till en organisation vars verksamhet är av sådan särskild vikt för uppfyllelsen av statsbidragets syfte att den särskilt bör främjas. 6SOU 2007:66, s. 135. 7SFS 2005:1089, 6 §, andra stycket. Likvärdighet och förutsebarhet i bidragsgivningen Vad särskild vikt för uppfyllelsen av statsbidragets syfte innebär kan emellertid vara otydligt och det är därför angeläget att Ung- domsstyrelsens beslut i enskilda fall ges tydliga skriftliga moti- veringar, som kan utgöra grunden för en dokumenterad praxis. Tanken med särskilt bidrag är att det främst ska kunna ges till organisationer som har en annan organisatorisk uppbyggnad än vad som krävs för reguljärt bidrag. I avsnitt 3.2.1 föreslog jag att dispens från kravet på lokalt förankrad verksamhet i fem län undantagsvis bör kunna ges till en organisation som tydligt kan visa att den har en tillfredsställande geografisk spridning i förhållande till dem som utgör organisationens medlemsunderlag. Denna möjlighet till dispens bör prövas innan särskilt bidrag beviljas. För att ge en större stabilitet åt de organisationer som beviljas särskilt bidrag bör de få sin rätt till bidrag prövad , men storleken på bidraget ska avgöras genom årlig ansökan. Det är viktigt att det reguljära bidraget fortsätter att vara det bidrag som majoriteten bidragstagande organisationer får sitt stöd igenom. Det särskilda bidraget ska vara svårt att få, men i varje bidragssystem som bygger på formella villkor bör det finnas en möjlighet till undantag. De organisationer som beviljas särskilt bidrag ska tydligt kunna motivera och dokumentera såväl sin bety- delse för uppfyllelsen av statsbidragets syfte och den grupp ung- domar de organiserar som de särskilda skäl de åberopar för att få särskilt bidrag. bör för varje beslut om särskilt bidrag skriva en tydlig motivering med referens till vad som utgör särskild vikt. Vid bedömning av bidragets storlek bör hänsyn tas till verksam- hetens omfattning så att bidragsgivningen fortfarande stimulerar till att engagera fler barn och ungdomar i föreningslivet. Eftersom de organisationer som beviljas särskilt bidrag kan vara mycket olika sinsemellan kan det bli missvisande att ge generella anvisningar om hur detta ska ske. Men om organisationen har enskilda medlemmar, någon form av lokala grupper eller en verksamhet med tydligt defi- nierade aktiviteter bör det beaktas vid bedömningen av bidragets storlek. Särskilt bidrag bör också i fortsättningen kunna ges till särskilt resurskrävande verksamhet till organisationer som beviljas organisa- tionsbidrag eller särskilt bidrag till sin ordinarie verksamhet. Denna möjlighet bör bara gälla för organisationer som företräder barn och ungdomar med funktionsnedsättning. Storleken på detta särskilda Likvärdighet och förutsebarhet i bidragsgivningen bidrag bör ses över med jämna mellanrum för att beakta förändrade villkor för organisationerna. delas bidrag ut med en högre och en lägre nivå. Det som avgör på vilken nivå en organisation beviljas bidrag är om den beviljats särskilt eller reguljärt bidrag. Min bedömning är att bidraget bör anpassas efter den sökande organi- sationens storlek och faktiska behov. Möjligheten att inom ramen för det särskilda bidraget ge stöd till tillfällig verksamhet har främst syftat till att tillgodose behovet att stödja projekt som utvecklar barns och ungdomars fritid och organisering. Så länge som medel från överskottet från AB kan fördelas till utvecklingsprojekt bör inte det särskilda bidraget fördelas till tillfällig verksamhet. Jag föreslår i kapitel 10 att ett sådant projektbidrag ska finnas även i fortsättningen. 3.3Lokalavdelning ändras till medlemsförening I förordningen ska begreppet lokalavdelning ändras till med- lemsförening. är antalet aktiva lokalavdelningar fördelningsnyckel. En lokalavdelning definieras enligt den nuvarande förordningen på ett sådant sätt att det i realiteten är en självständig ideell förening som avses.8 I avsnitt 2.7 har jag föreslagit att det i förordningen ska framgå att bidraget ska fördelas till organisationer som är ideella föreningar. I om Statsbidrag till ung- domsorganisationer föreslog myndigheten att begreppet lokalavdel- ning i förordningen ersätts med lokalförening.9 I många organisationer kan medlemsföreningarna vara antingen geografiska lokalföreningar eller tematiska grupper för medlemmar från hela landet. Föreningar som huvudsakligen eller helt och hållet har sin verksamhet genom virtuella aktiviteter på nätet kan också ha medlemmar från hela landet. Även om de juri- diskt sett måste ha ett säte är de inte geografiskt bundna till en lokal ort. godkänner även sådana före- 8Med en lokalavdelning inom en avses i denna förordning en sådan avdelning, 1. som har antagit stadgar och är införd i ungdomsorganisationens register över lokalavdelningar, 2. i vilken medlemmar och organ utsedda av medlemmarna beslutar om avdelningens verksamhet och ekonomi. 9Ungdomsstyrelsen 2005 s. 119. Likvärdighet och förutsebarhet i bidragsgivningen ningar som bidragsgrundande. beskriver därför bättre vad som avses. Jag föreslår att begreppet lokalavdelning byts mot medlems- förening. Därigenom beskriver förordningen den faktiska inne- börden av bestämmelsen. Förordningen blir tydligare och bidrags- givningen mer förutsebar för de organisationer som har både geo- grafiska lokalföreningar och tematiska medlemsföreningar. I betänkandet använder jag även i fortsättningen genomgående begreppet lokalavdelning, eftersom texten så ofta handlar om refe- renser till nuvarande förordning för statsbidrag till ungdomsorga- nisationer eller till föreskrifter om statsbidrag till ungdomsorganisationer. I förslaget till ny förordning använder jag däremot begreppet medlemsförening, som därför också används 3.4En individ ska räknas som bidragsgrundande medlem bara en gång I en organisation ska en medlem bara kunna ha ett bidrags- grundande medlemskap vid bedömningen av organisationens rätt till bidrag och vid beräkningen av bidragets storlek på grund av antal medlemmar. En medlemsförening ska bara kunna vara bidragsgrundande i en organisations underlag för bidragsgrundande medlemsföre- ningar. Det är otydligt om bidraget ska fördelas efter antal medlem- skap eller efter antal medlemmar. I förordningen talas om medlem, men medlem definieras som medlemskap. En person kan ha medlemskap i flera olika organisationer och vara bidragsgrundande medlem i flera olika organisationer som får statsbidrag. I det fallet råder ingen otydlighet. I organisationer med många små medlemsföreningar, som bedriver olika aktivteter, kan en person också vara medlem i flera medlemsföreningar. I en orga- nisation som är organiserad i större medlemsföreningar kan perso- nen delta i lika många aktiviteter utan att vara medlem i mer än en medlemsförening. Likvärdighet och förutsebarhet i bidragsgivningen finns två fördelningsnycklar – antal lokalavdelningar och antal medlemmar. Genom fördelningsnyckeln lokalavdelning får en organisation som har en verksamhet som bäst bedrivs i många mindre lokalavdelningar ett förhållandevis större bidrag än en orga- nisation som har en verksamhet som bäst bedrivs i större lokalav- delningar. Fördelningsnyckeln medlemmar ska spegla hur många barn och ungdomar som respektive organisation engagerar. Bidragets fördelning organisationerna emellan bör ske med så neutrala fördelningsnycklar som möjligt. Jag föreslår därför att bestämmelser införs i bidragsförordningen om att en medlem endast kan ha ett bidragsgrundande medlemskap per bidragssökande organisation vid beräkningen av rätten till bidrag och bidragets storlek på grund av antal medlemmar. Visserligen är en person som är aktiv i flera medlemsföreningar delaktig i fler aktiviteter. Men den aktivitet detta innebär tar fördelningsnyckeln lokalavdel- ningar redan hänsyn till. Vid bedömningen av om en lokalavdelning är bidragsgrundande bör enligt mitt förslag andelen medlemmar i åldrarna 7–vara av alla medlemmar som fyllt . Vid en sådan bedömning får samtliga medlemmar i lokalavdelningen räknas, dvs. även de som har dubbla medlemskap. I annat fall skulle bestämmelsen bli alltför krånglig att tillämpa och dessutom inne- bära en olycklig styrning av organisationens lokalavdelningar. Jag föreslår även att en lokalavdelning bara kan vara bidrags- grundande i en organisations underlag för bidragsgrundande lokal- avdelningar. 3.5Medlemmar på regional nivå Det finns skäl att överväga om medlemmar som är direkt- anslutna på regional nivå ska kunna godkännas som bidrags- grundande medlemmar om de i övrigt uppfyller samtliga krite- rier för sådana medlemmar. Kravet på en rikstäckande organisation bör, som tidigare nämnts enligt Utredningen om den statliga folkrörelsepolitiken vara att organisationen har en riksomfattande organisation med regionalt och lokalt förankrad verksamhet. Likvärdighet och förutsebarhet i bidragsgivningen är organiserade på både lokal nivå och på regional nivå. Inom en del av dessa är det möjligt att vara medlem direkt på regional nivå. Vissa medlemmar önskar ha sin huvudsakliga aktivitet på lokal nivå men för andra är det mer naturligt att delta direkt på den regionala nivån. Särskilt de politiska ungdomsförbunden har framfört dessa synpunkter. Enligt min bedömning skulle det vara en fördel om även med- lemmar som är aktiva direkt på regional nivå kunde godkännas som bidragsgrundande medlemmar. Detta förutsätter dels att organisa- tionens stadgar tydligt reglerar hur de regionala medlemmarnas demokratiska inflytande och rättigheter garanteras, dels att organi- sationen kan påvisa att de regionala medlemmarna är aktiva med- lemmar, dvs. att den regionala nivån bedriver en sådan egen verk- samhet som motsvarar en aktiv lokalförenings verksamhet. Den enklaste lösningen vore om de regionala medlemmarna bildade en egen lokalavdelning på regional nivå. Fördelen med en sådan här tolkning skulle vara att organisa- tionerna skulle kunna tillgodoräkna sig samtliga sina aktiva med- lemmar, vilket skulle öka likvärdigheten i bidragsgivningen. Mitt förslag att en individ bara bör kunna räknas som bidragsgrundande medlem en gång borde underlätta en sådan här bedömning. Ett distrikt – som ju sammansluter flera lokalavdelningar – bör där- emot inte kunna räknas som lokalavdelning. 4 Särskilda regler för vissa grupper Enligt direktiven ska jag se över behovet av särskilda regler för de nationella minoriteternas ungdomsorganisationer och för ungdoms- organisationer som är bildade på etnisk grund. Dessa organisationer har en begränsad rekryteringsbas, både vad gäller antalet potentiella medlemmar och vad gäller den geografiska spridningen. Jag ska vidare pröva för- och nackdelar med att införa ett system som innebär att bidrag till de politiska ungdomsförbunden regleras i annan ordning inom bidragsgivningen till ungdomsorganisationerna och att stöd ges baserat på antalet mandat i för moder- partierna, ett så kallat mandatbaserat stöd. 4.1Olika former av särskilda regler Det finns i det nuvarande systemet särskilda regler som kan tillämpas då en organisation i något avseende inte uppfyller kraven för det reguljära bidraget, men ändå bedriver en verksamhet som går i linje med förordningens syfte. Det kan handla om organisa- tioner som är särskilt viktiga för att ge sin medlemsgrupp inflytande och röst i samhället men som av någon anledning inte har möjlighet att nå upp till kraven på geografisk spridning och antal medlemmar. De två formerna av särskilda regler som alla kan prövas mot är särskilda skäl (dispens) enligt 10 § och särskilt bidrag enligt 11 § i förordningen (2001:1060) om statsbidrag till ungdomsorganisationer. De förslag jag kommer att presentera nedan gäller bara vissa grupper och skiljer sig därmed från nuvarande reglerna i 10 och 11 §§, vilka har diskuterats närmare i kap. 3. finns, utöver reglerna i 10 och 11 §§, särskilda regler för organisationer som organiserar personer med funktionsnedsättning. Syftet med förslagen är att antalet organisationer som får särskilt bidrag ska minska. Reglerna bör anpassas så att så många som möjligt av de organisationer man önskar stödja har en möjlighet att hamna inom ramen för det reguljära bidraget. I stället för att söka dispens kommer vissa grupper av organisationer att enligt i förväg fastlagda särskilda grunder kunna söka organisationsbidrag trots att de inte uppfyller kraven på antal medlemmar och geografisk spridning. På så sätt ökar förutsebarheten i systemet. Det kommer att vara enklare för de enskilda organisationerna att veta vilket bidrag de är berättigade till och det kommer att leda till ett enklare och mer transparant handläggningsförfarande för . 4.2De nationella minoriteternas ungdomsorganisationer