sou · GXB38 · 2009-02-05 00:00:00 — Den kompetensutveckling som Växtavdelningen bedriver fokuserar på miljöområdet och inom detta ett antal målområden: (i) ett rikt odlingslandskap (Miljöen- heten), (ii) ingen övergödning (Växtnäringsenheten), (iii) giftfri miljö (Växtskyddsenheten), (iv) ekologisk produktion (Växtod- lingsenheten) samt (v) tvärvillkor och jordbruksrådgivning (Miljö- enheten). Verksamheten syftar till att främja ett hållbart resursut- nyttjande. Från jordbruk till landsbygdsutveckling kommer även kompetensutveckling som rör olycksfall att administreras av genom Växtavdel- ningen. De konkreta kompetensutvecklingsinsatserna inom detta område kommer dock att genomföras av externa aktörer i form av utbildning, rådgivning m.m. Växtavdelningens kompetensutvecklingsverksamhet omfattar totalt 35 årsarbetskrafter varav knappt 7 vid huvudkontoret i . Merparten av verksamheten bedrivs vid regionala kon- tor i , , , och Uppsala.19 Landsbygdsavdelningen kommer att förfoga över för kompetensutveckling. Av dessa medel fördelas efter utlysning. Av resterande medel används till myndighetens egna projekt och till åtgärder inom axel 3 inom landsbygdsprogrammet. Djuravdelningen kommer att förfoga över totalt för kompetensutveckling varav förde- las efter utlysning och används för insatser inom området djurens välfärd. har även ett natio- nellt ansvar för stödet till kompetensutveckling inom fjäderfänär- ingen samt för diskussioner med grisnäringen om ett motsvarande ansvar.20 beskriver sitt uppdrag, inom området kompe- tensutveckling, som att fungera som en länk mellan forskning och rådgivning i syfte att omsätta ny kunskap inom praktiskt lantbruk (se figur 15.1). Detta kräver att ny och befintlig kunskap samman- ställs och tillgängliggörs. fokuserar i första hand på steg 2 och 3, men även till viss del på steg 4. Inom steg 1 är uni- versitet och andra forskningsorgan de primära aktörerna samt i steg 4 organisationer och företag som bedriver rådgivning direkt till företag. 19I , och bedrivs verksamhet inom samtliga målområden medan det i endast bedrivs verksamhet inom områdena giftfri miljö och ingen övergödning samt i endast inom området giftfri miljö. 20Jordbruksverket (2008) En livskraftig landsbygd: strategi för landsbygdsprogrammets nationella projektstöd, rapport 2008:34. Från jordbruk till landsbygdsutveckling Tabell 15.5 Från forskning till praktisk användning Framtagande av ny kunskap Syntes av ny och befintlig kunskap Forma och anpassa råd till den praktiska produktionen Framtagande av utbildnings- och informationsmaterial Den kompetensutvecklingsverksamhet som bedri- ver ska enligt myndigheten inte konkurrera med den rådgivning som bedrivs av organisationer och företag direkt till företag, utan ska vara inriktad på åtgärder som ligger utanför den ordinarie råd- givningens intresseområde och intäktsmöjligheter. De primära målgrupperna för kompetensutvecklingsinsatserna är: rådgivare som är verksamma inom de områden som omfattas av landsbygdsprogrammet; tjänstemän och informatörer med verk- samhet som vänder sig till den yrkesmässiga jordbruks- och träd- gårdsodlingen; lantbrukare, i första hand indirekt genom informa- tion till rådgivare och andra tjänstemän men även i viss mån direkt, samt; andra personer som i sin verksamhet har möjlighet att bidra till att uppfylla målen för verksamheten. bedriver avgiftsfinansierad uppdragsverksamhet inom vattenområdet, bland annat uppdrag om juridiska och hyd- rologiska frågeställningar om markavvattning och bevattning. Verksamheten bedrivs i konkurrens med de privata aktörer som finns inom vattenområdet. Från jordbruk till landsbygdsutveckling Inom utförs uppgifterna ifråga av Vattenenhe- ten vid Växtavdelningen som arbetar med vattnets utnyttjande, hantering och vård i odlingslandskapet. Vattenenheten har totalt 15 medarbetare motsvarande 12 årsarbetskrafter och är lokaliserad till fem orter: , , , och . Vattenenhetens verksamhet finansieras till genom avgifter från externa uppdrag och genom anslag. uppgår de budgeterade intäkterna till totalt varav avser avgiftsintäkter från externa uppdrag. Vattenverksamheten har kritiserats för att inte bedrivas konkur- rensneutralt. Vid granskningar har anmärkt bland annat på det balanserade underskottet, faktureringen av uppdrag och värderingen av pågående uppdrag. uppvisade verksam- heten ett underskott på och ett ackumulerat underskott på 3,6 mkr.21 Den genomgång som låtit göra av samtliga pågående uppdrag indikerar ett ytterligare förvän- tat underskott på . Det ger ett totalt ackumulerat under- skott på . Då det konstaterats att de tidigare avgif- terna inte gav full kostnadstäckning har det genomförts en höjning av avgifterna. Det ackumulerade underskottet avser Jordbruksver- ket finansiera genom att tillföra anslag till verksamheten. Detta visar att den avgiftsfinansierade verksamheten i praktiken har korssubventionerats med anslag, vilket följaktligen har inneburit en snedvridning av konkurrensen på marknaden. 15.6.1Förstärkt samordning för landsbygdsutveckling Utredningens förslag: Myndigheten för jordbruk och lands- bygdsutveckling bör i egenskap av ansvarig myndighet för jord- brukspolitikens förvaltning ha ett övergripande ansvar för landsbygdsutveckling. I ett första steg bör myndigheten tilldelas ett övergripande nationellt samordningsansvar. I ett andra steg bör det i särskild ordning prövas om det till den samordnande myndigheten bör överföras vissa uppgifter som andra myndig- heter utför . 21 (dnr 07-8947/08) Skrivelse till Jordbrukdepartementet med hemställan om ytterligare anslag m.m. Från jordbruk till landsbygdsutveckling Skälen för utredningens förslag: Den svenska landsbygdspolitiken har en tvärsektoriell natur. På den nationella nivån, inom reger- ingskansliet, är det framförallt och När- ingsdepartementet som har ansvar för frågor som rör landsbygds- utveckling. Flera myndigheter inom nämnda departements ansvarsområden har uppgifter som är av betydelse för landsbygdens utveckling, däribland , , Tillväxtver- ket, och . saknas en myndighet med ett övergripande nationellt samordningssvar för landsbygdspolitiken. konstaterade i sitt slutbetänkande (SOU 2006:101) Se landsbygden! Myter, sanningar och framtidsstrategier att samordningen av de olika statliga insatserna för landsbygdsutveck- ling inte koordineras och att den bristande samordningen är ett hinder för landsbygdsutveckling. I linje med detta föreslog utred- ningen att åtgärder bör vidtas för att förbättra samordningen, bland annat att samordningen inom mellan departe- menten stärks, att regeringens styrning av myndigheterna utvecklas för att stimulera landsbygdsutveckling samt att landsbygdsper- spektivet tydliggörs i myndigheternas uppdrag och att fullgörandet av uppdragen mer aktivt följs upp. Utredningen anser i linje med detta att en myndighet bör till- delas ett övergripande nationellt samordningsansvar för lands- bygdsutveckling. har ett övergripande ansvar för att genomföra landsbygdspolitiken inom ramen för jordbruks- politiken. Utredningen föreslår att detta uppdrag utvidgas till att omfatta hela den nationella landsbygdspolitiken. I ett första steg bör den föreslagna myndigheten för jordbruk och landsbygdsut- veckling tilldelas ett övergripande nationellt samordningsuppdrag för landsbygdsutveckling. I detta uppdrag bör bland annat ingå att bistå regeringen i landsbygdsfrågor, att uppmärksamma regeringen på frågor av betydelse för landsbygdens utveckling för vilka det nationella myndighetsansvaret är otydligt, samt utveckla de natio- nella samverkansstrukturerna för landsbygdsutveckling. Vid myn- digheten bör det även finnas ett rådgivande organ med represen- tanter för andra statliga myndigheter med uppgift att utveckla landsbygden. I ett andra steg bör det i särskild ordning prövas om det till den samordnande myndigheten bör överföras vissa uppgifter som andra myndigheter utför . Utredningen vill i detta sammanhang sär- skilt uppmärksamma relationen mellan och Skogs- styrelsen samt de två myndigheternas ansvarsområden. Från jordbruk till landsbygdsutveckling och skogsbruket är mycket viktiga näringar på landsbygden. Många jordbrukare är också skogsbrukare, och vice versa. Ytterligare en koppling är det allt större intresset för att utvinna bioenergi från jordbruks- och skogsmark. Det talar för en mer integrerad hanter- ing av jordbruks- och skogsbruksfrågor. Till förmån för att utreda en eventuell sammanläggning av de två myndigheterna talar också den praktiska omständigheten att båda myndigheternas huvud- kontor finns i . Dessutom reser nuva- rande regionala verksamhet frågor. Utredningen ser en möjlighet att på regional nivå fördjupa samarbetet mellan de två myndighe- terna endera genom en inordning av verksamheten i länsstyrelserna eller genom en parallell regional organisation för hantering av jord- och skogsbruksfrågor. 15.6.2Effektivare administration av jordbruksstöden Utredningens bedömning: Administrationen av jordbruksstö- den kan effektiviseras genom att tydliggöra samarbetet mellan den ansvariga myndigheten på central nivå och länsstyrelserna samt genom att koncentrera handläggningen till färre länsstyrel- ser. Vidare kan effektiviseringar vinnas genom att samordna hanteringen av olika EG-stöd, till exempel jordbruks- och fiske- ristöd samt strukturstöd inom Europeiska fonden för regional utveckling och Europeiska socialfonden som förvaltas av (som kommer att inlemmas i ) respektive Svenska . Skälen för utredningens bedömning: Utredningen ska enligt direktiven inte lämna förslag rörande administrationen av jord- bruksstöden. Utredningen har i denna del samrått med Utredningen (dir. 2007:138) av administration, organisering och kontroll av jord- bruksstöden. 15.6.3Samordningen av tvärvillkorskontrollen utvecklas Utredningens förslag: Myndigheten för jordbruk och lands- bygdsutveckling bör ges i uppdrag att vidareutveckla formerna Från jordbruk till landsbygdsutveckling för ledning och samordning av olika kontrollmyndigheters verk- samhet. Skälen för utredningens förslag: ansvarar för att samordna tvärvillkorskontrollen, vilken operativt främst utförs av länsstyrelserna. Med utredningens förslag kommer sam- ordningen av tvärvillkorskontrollen framgent att vara ett ansvar för Myndigheten för jordbruk och landsbygdsutveckling. Tvärvillkorskontrollen har återkommande kritiserats för allvar- liga brister, vilka till viss del kvarstår trots att ansvaret för kommu- nernas operativa kontroll överfördes till länssty- relserna. Av granskning framgår att det finns ett behov av att förtydliga ansvar och uppgifter för berörda myndig- heter. Det är sålunda angeläget att åtgärder vidtas för att förbättra kontrollen. Utredningen anser att regeringen bör precisera ansvar och roller för berörda myndigheter samt regelbundet följa upp hur kontroll- systemet fungerar samt att den samordnande myndigheten säker- ställer att de myndigheter som ska utföra tvärvillkorskontrollen får tillräcklig information, vägledning och utbildning. Det senare regleras lämpligen genom ett särskilt uppdrag till Myndigheten för jordbruk och landsbygdsutveckling att utveckla formerna för led- ning och samordning av olika kontrollmyndigheters verksamhet. Utredningens förslag: Möjligheterna att samlokalisera kompe- tensutvecklingsverksamheten med länsstyrelsernas verksamhet i de aktuella länen samt att i högre grad konkurrensutsätta utförandet bör närmare undersökas av Myndigheten för jord- bruk och landsbygdsutveckling. Skälen för utredningens förslag: bedriver kompetensutvecklingsverksamhet bland annat för att förbättra miljökompetensen inom jordbruket. Verksamheten finansieras genom medel från landsbygdsprogrammet. kommer att avsätta totalt för egna kompetensutvecklingsprojekt, vilket motsvarar Från jordbruk till landsbygdsutveckling av de medel för kompetensutveckling inom lands- bygdsprogrammet som myndigheten förfogar över. Utredningen ser inte kompetensutveckling för en näring som en primär statlig uppgift. I de fall staten likväl bidrar finansiellt till kompetensutvecklingsinsatser, behöver inte dessa utföras av stat- liga myndigheter. Det är inte heller lika viktigt som vid myndig- hetsutövning att kompetensutvecklingsverksamhet utförs på ett enhetligt sätt. Vidare kan rimligheten i att i egen- skap av förvaltande myndighet för landsbygdsprogrammet avsätter projektmedel för egen verksamhet ifrågasättas. Den princip som normalt kännetecknar projektmedel är att de utlyses och söks i konkurrens varefter medel fördelas till de mest relevanta projekten. Genom att konkurrensutsätta utförandet bör det vara möjligt att reducera kostnaderna. Det kan dock finnas skäl som motiverar att staten i egen regi bedriver kompetensutveckling, till exempel att den bedöms vara av särskild betydelse eller att den inte tillhanda- hålls av andra aktörer. Alternativa utförare skulle till exempel kunna vara lantbrukets organisationer. Utredningen har funnit det svårt att avgöra i vilken omfattning den kompetensutveckling som bedriver i egen regi kan och bör utföras av andra aktörer. Mot bakgrund av att kompetensutveckling för en näring inte bedöms vara en primär statlig uppgift anser utredningen att det bör undersökas i vilken utsträckning det är möjligt och lämpligt att i högre grad konkurrensutsätta utförandet. I det fall verksamheten bedrivs i statlig regi är det viktigt att den koordineras med annan regional statlig verksamhet för att främja en mer överskådlig statlig regional geografi. Utredningen anser det inte vara rationellt att i landets södra och mellersta delar dels anlitar länsstyrelserna för administration av jordbruks- stöden och dels parallellt har en egen regional organisation för kompetensutveckling. Det gör den statliga organisationen mer svåröverskådlig. Utredningen anser att det i de fall det bedöms lämpligt att verksamheten även framgent ska bedrivas i statlig regi att den i första hand bör samlokaliseras med länsstyrelsernas verk- samhet i de aktuella länen. Detta regleras lämpligen genom att regeringen i ett särskilt upp- drag ger Myndigheten för jordbruk och landsbygdsutredning i uppgift att undersöka frågan. Från jordbruk till landsbygdsutveckling Utredningens förslag: Den vattenverksamhet som Jordbruks- verket bedriver bör inte längre bedrivas i statlig regi. Verk- samheten ifråga bör vara avvecklad . Skälen för utredningens förslag: bedriver avgiftsfinansierad uppdragsverksamhet inom vattenområdet. Myn- dighetens redovisning av verksamheten visar att den bedrivits med underskott, vilket innebär att den i praktiken har korssubventionerats med anslag. Det har inneburit att konkurren- sen på marknaden har snedvridits. har utredningen kontaktats av företag med liknande verksamhet. De har hävdat att det finns privata leverantörer för merparten av de tjänster som erbjuder inom ramen för upp- dragsverksamheten, men att de privata aktörernas position på marknaden skadas av att inte prissätter tjänsterna på ett marknadsmässigt sätt. Utredningen har inte funnit något som motsäger denna beskrivning av marknadssituationen och anser följaktligen att verksamheten ifråga inte längre bör bedrivas i statlig regi. Detta hanteras lämpligen genom att regeringen i ett särskilt uppdrag ger myndigheten i uppgift att avveckla verksamheten. Vidare bör den uppdragsverksamhet som myndigheten får ta ut avgifter för enligt instruktionen begränsas i enlighet med utred- ningens förslag. 16Tydligare roller inom det veterinära området Enligt tilläggsdirektiven ska utredningen analysera och lämna för- slag gällande hemvisten i myndighetsstrukturen för förvaltnings- uppgifter inom det veterinära området samt en statlig veterinär fältorganisation. Med förvaltningsuppgifter inom det veterinära området avses i huvudsak prövning av behörighet och ansvar vid veterinär yrkesut- övning, tillsyn över veterinär verksamhet samt insamling och registerhållande av djursjukdata.1 Med statlig veterinär fältorganisa- tion avses distriktsveterinärorganisationen. För att vara behörig att arbeta som veterinär i krävs svensk veterinärlegitimation eller så kallad begränsad behörighet. Jord- bruksverket utfärdar svensk veterinärlegitimation och ger begrän- sad behörighet i enlighet med lagen (1994:844) om behörighet att utöva veterinäryrket samt myndighetens föreskrifter. För dem som genomgått veterinärutbildning i ska ansö- kan kompletteras med en kopia på utbildningsbeviset. För dem som genomgått veterinärutbildning i annat EES-land ska ansökan kompletteras med en kopia på utbildningsbeviset samt om de tidi- gare har varit verksamma som veterinär en referens i form av ett letter of good standing. För sökanden från tredje land krävs en kompletterande veterinärutbildning i . I bedömningen av ansökningar om kompletterande utbildning prövas om den aktuella grundutbildningen i tredje land uppfyller ställda krav. 1 Till kategorin veterinära förvaltningsuppgifter kan även föras förordnande av officiella veterinärer och beslut om veterinär specialistkompetens. Tydligare roller inom det veterinära området Ärenden om veterinär behörighet handläggs inom Jordbruks- verket vid Avdelningen för djurskydd och hälsa, rinära frågor. inkom enligt diarium totalt 181 behörighetsärenden, varav 157 ansökningar om legitimation och 24 ansökningar om kompletterande utbildning för veterinärer från tredje land. Ansökningarna om legitimation avslogs i 4 fall och ansökningarna om kompletterande utbildning i 9 fall. Enligt det datoriserade system där samtliga behörigheter ska registreras med- delades 142 legitimationer och 552 begränsade behörigheter (en person kan ha flera behörigheter). Enligt det systemet över legitimationer fick 61 veterinärer legitimation efter grundut- bildning i , 58 veterinärer legitimation efter grundutbildning utanför och 10 veterinärer legitimation efter komplette- rande utbildning i . De resurser avsatte för dessa uppgifter uppgick till totalt 1,1 årsarbetskraft. Det har riktats kritik mot prövningen av veterinär behörighet. I en utvärdering av grund- och forskarutbildningen i veterinärmedi- cin vid som låtit göra konstateras att inte utför någon självständig prövning, utan att myndigheten litar på att lantbruksuni- versitet tar ansvar för att kriterierna för legitimation uppfylls. Detta gäller dels för veterinärer som utbildas inom ramen för den ordinarie svenska veterinärutbildningen, dels för veterinärer från tredje land som genomgår den svenska kompletterande veterinär- utbildningen. konstaterar att det sätt som utfär- dandet av legitimation sker på inte uppfyller kraven på en rimlig kvalitetssäkring, vare sig för utbildningsanordnaren eller för den enskilde.2 Bilden av att utfärdar legitimation utan självständig prövning har styrkts vid utredningens kontakter med myndigheten. I respons till denna kritik har anfört att myndigheten är representerad genom en adjungerad ledamot i den berörda fakultetsnämnden vid lantbruksuni- versitet samt att det förekommit informella kontakter på ledningsnivå mellan och lantbruksuni- versitet i enskilda legitimationsärenden om en student ansetts vara uppenbart olämplig. 2 (2008) Utvärdering av veterinärprogrammet och forskarutbildningen i veterinärmedicin, rapport 2008:3, s.21 och 42. Tydligare roller inom det veterinära området Frågor om disciplinansvar i veterinär yrkesutövning prövas av . Fram till var ansvars- nämnden en del av . är nämnden en självstän- dig myndighet med som värdmyndighet. Ansvars- nämndens verksamhet administreras och finansieras av Jordbruks- verket. Organisatoriskt hör nämndens kansli till Kundavdelningen, Serviceenheten. Enligt arbetsordningen är den enda kontakten med att samtliga ärenden remitteras till Jordbruksver- ket i egenskap av central tillsynsmyndighet inom det veterinära området. Finansieringen sker genom förvalt- ningsanslag, men kostnaderna ska särredovisas. Bestämmelser om sammansättning och upp- gifter finns i lagen (1994:844) om behörighet att utöva veterinär- yrket, huvudsakligen i 18–35 §§. Nämnden ska bestå av en ordfö- rande som ska vara eller ha varit ordinarie domare samt ytterligare fem ledamöter, varav två ska vara veterinärer. De övriga ledamö- terna ska utses bland personer som har insikt i djurhållningen och som kan anses företräda allmänna intressen. Nämndens kansli- funktion som ansvarar för att samordna handläggningen av ärenden och att administrera verksamheten består av en sekreterare på hel- tid och en administratör på deltid, totalt motsvarande 1,25 årsar- betskrafter. Budgeten för uppgick till totalt . De frågor nämnden ska pröva specificeras i 13–17 §§ av nämnda lag. Rätt att initiera ärenden har den myndighet som har tillsyn över den yrkesutövning som föranleder anmälan, veterinärens arbetsgivare eller den som har lidit skada till följd av veterinärens yrkesutövning. Begreppet den som lidit skada har av nämnden givits tolkningen den som direkt berörts, det vill säga djurägaren eller den som har djuret i sin vård. Nämnden kan besluta om påföljder i form av erinran och varning. Nämnden ska även pröva frågor om återkallelse och begränsning av legitimation. Ärenden om återkallelse eller begränsning av legi- timation kan tas upp på begäran av eller av veteri- nären själv. beslut kan överklagas till länsrätten. Antalet inkomna ärenden till nämnden har varierat mellan 100 och 120 . inkom totalt 101 ärenden medan totalt 151 ärenden avgjordes. Det jämfö- relsevis stora antalet avgjorda ärenden ska ställas i relation till att antalet inkomna ärenden under de fem föregående åren översteg Tydligare roller inom det veterinära området antalet avgjorda ärenden. Av de 151 ärenden som nämnden avgjorde renderade inte i någon påföljd, i erinran och i varning. Därtill avvisades eller avskrevs av ärendena, vilket innebär att de inte prövats i sak. Anledning till avskrivning kan vara att anmälan återtagits och till att ett ärende avvisas att anmälan är för ofullständig för att prövas i sak, anmälan är gjord efter preskriptionstidens utgång eller att anmälan inte avser en veterinärmedicinsk fråga. Ärenden om återkallelse av legitimation är mycket ovanliga. De förekommer ungefär en gång . Under de nämn- den varit verksam har den enligt uppgift endast en gång beslutat om att återkalla legitimation. Disciplinärenden och påföljder 2007 22 (18/4) De ärenden har att hantera avser olika djurslag. Av de 151 ärenden som nämnden avgjorde avsåg hund, häst, katt, nöt och övriga djur (tre gällde kanin och ett kaja). För av ären- dena saknas uppgift om djurslag. SOU 2009:8 Tydligare roller inom det veterinära området Disciplinärenden per djurslag 2007 hade i uppdrag att göra en översyn av behörighets- och ansvarsfrågor inom djursjukvården. I uppdraget ingick även att analysera Veterinära arbete.3 I betänkandet (SOU 2005:98) Behörighet och ansvar inom djurens hälso- och sjukvård föreslog utredningen att upp- drag skulle utvidgas till att gälla disciplinärenden rörande all djur- hälsopersonal, inte bara som veterinärer. Vidare föreslog utredningen vissa ändringar rörande vem som kan anmäla en fråga till nämnden. Utredningen utvärderade inte Veterinära ansvars- nämndens funktion. 16.3Tillsyn över veterinär verksamhet Den veterinära verksamheten bedrivs under tillsyn av Jordbruks- verket och länsstyrelserna samt beträffande besiktningsveterinä- rerna av . Av 3 § förordningen (1971:810) med allmän veterinärinstruk- tion framgår att har tillsyn över all veterinär yrkesutövning förutom den veterinära yrkesutövningen inom besiktningsveterinärorganisationen. Tillsyn över den senare veteri- nära yrkesutövningen, det vill säga kontrollåtgärder vid slakt och hantering av animaliska livsmedel, står under Livsmedelsverket.4 3Kommittédirektiv (2003:90) Behörighet m.m. inom djursjukvården. 4Livsmedelsverket har till utredningen framfört att bestämmelserna i 3 § förordningen (1971:810) med allmän veterinärinstruktion är föråldrade och inte återspeglar de förändringar som skett inom den veterinära kontrollorganisationen.